KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 929/1999
af 29. april 1999
om ændring af forordning (EF) nr. 82/1999 om indførelse af en midlertidig antidumping- og udligningstold på importen af visse opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge og om ændring af afgørelse 97/634/EF om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumping- og antisubsidieprocedurerne vedrørende importen af opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge og om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 772/1999 om indførelse af en endelig antidumping- og udligningstold på importen af opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 905/98(2), særlig artikel 8,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(3), særlig artikel 13,
efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. TIDLIGERE PROCEDURE
(1) Den 31. august 1996 offentliggjorde Kommissionen to separate meddelelser i De Europæiske Fællesskabers Tidender om indledning af en antidumpingprocedure(4) og en antisubsidieprocedure(5) vedrørende importen af opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge.
(2) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en endelig afgørelse. Som følge af denne undersøgelse fandtes det, at der burde indføres endelige antidumping- og udligningsforanstaltninger for at afhjælpe de skadelige virkninger af dumping og subsidiering. Alle interesserede parter blev underrettet om resultaterne af undersøgelsen og fik mulighed for at fremsætte bemærkninger hertil.
(3) Den 26. september 1997 vedtog Kommissionen afgørelse 97/634/EF(6) om godtagelse af tilsagn i forbindelse med de to ovennævnte procedurer fra de eksportører, der var nævnt i bilaget til afgørelsen, og afsluttede undersøgelsen for disse eksportørers vedkommende.
(4) Samme dag indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 1890/97(7) og 1891/97(8) antidumping- og udligningstold på importen af opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge. Importen af opdrættede atlanterhavslaks eksporteret af virksomheder, fra hvilke der var godtaget tilsagn, var fritaget for denne told, jf. forordningens artikel 1, stk. 2.
(5) I de ovennævnte forordninger angives de endelige resultater og konklusioner vedrørende alle aspekter af undersøgelserne. Da toldens form har været genstand for en fornyet undersøgelse, blev forordning (EF) nr. 1890/97 og 1892/97 erstattet af forordning (EF) nr. 772/1999.
B. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER INDFØRT VED KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 82/1999(9)
(6) I henhold til tilsagnene vil det blive anset for at være en misligholdelse af et tilsagn, hvis der ikke indgives en kvartalsrapport om alle salgstransaktioner til den første ikke-forretningsmæssigt forbundne kunde i Fællesskabet inden for en fastsat tidsfrist (undtagen i tilfælde af force majeure), og det samme vil manglende overholdelse af forpligtelsen til at sælge de forskellige fremtrædelsesformer af den pågældende vare (dvs. renset, med hoved osv.) på fællesskabsmarkedet til eller over de mindstepriser, der er fastsat i tilsagnet.
(7) For så vidt angår andet kvartal 1998 fremlagde ti norske selskaber enten ikke en rapport inden for den fastsatte frist eller indgav slet ingen rapport, og to norske eksportører syntes at have solgt den pågældende vare på fællesskabsmarkedet til en pris, der lå under den pris, der var fastsat i deres tilsagn.
(8) Kommissionen havde derfor grund til at antage, at disse tolv selskaber havde misligholdt deres tilsagn.
(9) Kommissionen indførte derfor ved forordning (EF) nr. 82/1999 midlertidig antidumping- og udligningstold på importen af opdrættede atlanterhavslaks henhørende under KN-kode ex 0302 12 00, ex 0304 10 13, ex 0303 22 00 og ex 0304 20 13 med oprindelse i Norge, og som eksporteres af de tolv selskaber, der er anført i bilaget til nævnte forordning. Ved samme forordning slettede Kommissionen de pågældende selskaber fra bilaget til afgørelse 97/634/EF, der indeholdt en liste over de selskaber, fra hvilke der var godtaget tilsagn.
C. PROCEDURE EFTER INDFØRELSE AF MIDLERTIDIG TOLD
(10) Alle tolv norske selskaber, som var genstand for midlertidig told, modtog skriftlige oplysninger om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der dannede grundlag for indførelsen af denne midlertidige told. De fik også mulighed for at fremsætte bemærkninger og anmode om at blive hørt.
(11) Inden for den frist, der er fastsat i forordningen om midlertidig told, fremsatte ni af de pågældende norske selskaber bemærkninger skriftligt. Desuden fremsatte Norwegian Seafood Association bemærkninger på vegne af to af de selskaber, der var genstand for de midlertidige foranstaltninger. Efter at have modtaget disse skriftlige bemærkninger indhentede og undersøgte Kommissionen alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en endelig afgørelse om de åbenbare misligholdelser.
(12) Af de tolv selskaber, som var genstand for de midlertidige foranstaltninger, anmodede fem om at blive hørt mundtligt, hvilket blev imødekommet.
(13) De interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning ved de endelige undersøgelsesresultater.
D. ENDELIGE UNDERSØGELSESRESULTATER-OPHÆVELSE AF MIDLERTIDIG TOLD FOR SEKS SELSKABER
(14) For så vidt angår de ti norske eksportører, som enten indgav deres kvartalsrapport til Kommissionen for sent, eller som slet ikke indgav nogen rapport, hævdede to selskaber, Kr. Kleiven & Co. A/S og Scanfood A/S, at de havde sendt rapporterne til Kommissionen med elektronisk post inden for den fastsatte frist. Det blev imidlertidig efterfølgende konstateret, at denne elektroniske post indeholdt en forkert intern adresse for den tjenestegren i Kommissionen, der tager sig af kontrol med antidumpingtilsagn, og at rapporterne derfor ikke havde nået den pågældende tjenestegren. Begge selskaber hævdede, at de ikke, som det ellers sædvanligvis sker med ikke leveret elektronisk post, havde modtaget en besked om manglende modtagelse fra (i dette tilfælde) Kommissionens tjeneste for postsvigt.
(15) Efter at have undersøgt de yderligere beviser, der er fremlagt af selskaberne efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger, finder Kommissionen det godtgjort, at selskaberne rent faktisk forsøgte at fremsende deres rapporter inden for den fastsatte frist. Kommissionen undersøgte også driften af sit eget system for postsvigt nærmere, og den fandt, at det var muligt, at Kr. Kleiven & Co. og Scanfood A/S af midlertidige tekniske årsager ikke modtog nogen meddelelse fra Kommissionens mail-server om, at den elektroniske post ikke var modtaget, da de indgav deres rapporter. Deres påstand om, at de ikke var vidende om, at rapporterne ikke var blevet modtaget af den kompetente tjenestegren i Kommissionen, godtages derfor, og følgelig bør der ikke indføres foranstaltninger over for disse to selskaber.
(16) Et andet selskab, som ikke indgav sin kvartalsrapport inden for den fastsatte frist, Nor-Fa Food A/S, fremførte som formildende omstændighed, at det, mens det var ved at forberede rapporten i måneden efter udløbet af det pågældende kvartal, ved to lejligheder havde haft alvorlige tekniske problemer med de særlige edb-disketter, der benyttes af norske selskaber til udarbejdelse af salgsoplysningerne til rapporterne. Disse problemer førte til, at rapporten blev forsinket, og at den først blev fremsendt til Kommissionen efter modtagelsesfristens udløb.
Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger fremlagde Nor-Fa Food A/S også beviser fra det virksomhedskonsulentfirma, som havde leveret disketterne, der bekræftede, at selskabet rent faktisk oprindeligt havde haft problemer med at bruge dem.
(17) Selskabet fremførte også, at det på daværende tidspunkt netop var blevet omfattet af ordningen med tilsagn, og at den pågældende kvartalsrapport var den første, som det havde indgivet til Kommissionen.
(18) Efter at have overvejet sagen yderligere og efter at have undersøgt de nye argumenter og beviser finder Kommissionen det nu godtgjort, at selskabet havde reelle problemer med at opfylde sine rapporteringsforpligtelser, og at det havde været ude for omstændigheder, der lå uden for dets kontrol. Der bør derfor ikke indføres endelige foranstaltninger over for Nor-Fa Food A/S.
(19) Et fjerde selskab, hvis rapport blev modtaget for sent, Norway Seafoods ASA, forsøgte at indgive sin rapport for andet kvartal 1998 pr. elektronisk post, men dets elektroniske meddelelse blev ikke modtaget af Kommissionens mail-server på grund af dens størrelse.
(20) Efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger fremførte selskabet, at Kommissionens mail-server synes at have været behæftet med fejl, da den sendte meddelelses faktiske størrelse var langt fra mail-serverens maksimale kapacitet, og meddelelsen burde være modtaget.
(21) Som ovenfor nævnt i forbindelse med Kr. Kleiven Co. A/S og Scanfood A/S har Kommissionen undersøgt driften af sit elektroniske system for postsvigt på det tidspunkt, hvor den pågældende kvartalsrapport skulle indgives. Det fandtes, at Norway Seafoods ASA ikke med rimelighed kunne have forventet, at firmaets rapport ville blive afvist af Kommissionens mail-server, der muligvis ikke var fejlfri på daværende tidspunkt. Norway Seafood ASA's påstand om, at det havde befundet sig i en situation, som den ikke havde kontrol over, blev derfor godtaget. Der bør derfor ikke indføres endelige foranstaltninger over for dette selskab.
(22) Et andet selskab uddybede yderligere, efter indførelsen af midlertidige foranstaltninger, påstanden om at ekstraordinære vanskeligheder med hensyn til personale medførte, at selskabets rapport blev sendt for sent. Disse yderligere klarlæggelser og forklaringer, modtaget fra selskabet, viste, at de vanskeligheder, selskabet mødte, var uforudsigelige. Som en konsekvens heraf bør endelige foranstaltninger ikke indføres mod dette selskab.
(23) Et af de to selskaber, over for hvilke der var blevet indført midlertidige foranstaltninger på grund af åbenbare overtrædelser af mindsteimportprisen, SMP Marine Produkter A/S, fremlagde beregninger, der viste, at selskabet ved en fejl fra en salgstransaktion havde fratrukket et vist beløb for told, som faktisk var blevet betalt af kunden i Fællesskabet (og derfor ikke kunne fratrækkes som en direkte salgsudgift). Uden denne fejlagtige fratrækning var den gennemsnitlige salgspris for kvartalet højere og i overensstemmelse med mindsteimportprisen. Den midlertidige told, der er indført over for dette selskab, bør derfor ophæves.
E. ENDELIGE UNDERSØGELSESRESULTATER-MISLIGHOLDELSE AF TILSAGN AF SYV SELSKABER
(24) For så vidt angår de fem selskaber, der ikke overholdt deres forpligtelse til at aflægge rapport rettidigt, har ingen af dem efter den endelige meddelelse fremlagt yderligere tilfredsstillende dokumentation for, at omstændigheder uden for deres kontrol havde forhindret dem i at indgive deres kvartalsrapporter rettidigt.
(25) Der bør derfor indføres endelige foranstaltninger over for disse fem selskaber.
(26) Det andet selskab, over for hvilket der blev indført midlertidige foranstaltninger på grund af åbenbare misligholdelser af mindsteimportprisen, Brødrene Remo, fremsatte ingen forklaringer eller dokumentation, der kunne have anfægtet de foreløbige undersøgelsesresultater. Det konkluderes derfor, at der også bør indføres endelige foranstaltninger over for dette selskab.
(27) Alle de interesserede parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for, at det påtænktes enten at ophæve de midlertidige foranstaltninger, der var indført over for dem, og genindsætte dem på listen over selskaber, fra hvilke der godtages tilsagn, eller at bekræfte tilbagetrækningen af Kommissionens godtagelse af deres tilsagn og anbefale, at der indføres endelig antidumping- og udligningstold, og at der sker en endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told. Selskaberne fik også en frist til at gøre indsigelse efter denne meddelelse. De modtagne indsigelser blev taget til indtægt i det omfang de fandtes rimelige.
(28) Sideløbende med denne forordning fremsætter Kommissionen forslag til en rådsforordning om indførelse af endelig antidumping- og udligningstold på opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge og eksporteret af de resterende syv selskaber, som er genstand for den midlertidige told indført ved forordning (EF) nr. 82/1999, nemlig A. Ovreskotnes A/S, Alsvag Fiskeprodukter A/S, Brødrene Remo A/S, Hitramat & Delikatesse A/S, Seacom Nord A/S og Stavanger Røkeri A/S.
F. NYE TILFÆLDE AF MISLIGHOLDELSE
(29) Som ovenfor nævnt kræves det af alle eksportører, der har afgivet tilsagn, at de hvert kvartal indgiver en rapport om deres salg til Kommissionen inden en fastsat frist, og at de overholder mindstepriser for de forskellige fremtrædelsesformer af den pågældende vare. For så vidt angår tredje kvartal 1998 overholdt en norsk eksportør, Atlantic Seafood A/S, ikke sin forpligtelse til at fremlægge en rapport inden for den fastsatte frist. Selskabet blev underrettet om konsekvenserne af for sen rapportering og navnlig om, at der i henhold til artikel 8, stk. 10, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 og artikel 13, stk. 10, i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 kan indføres en midlertidig antidumping- og udligningstold, hvis Kommissionen har grund til at antage, at et tilsagn misligholdes.
(30) Selskabet blev også opfordret til at fremlægge dokumentation for ethvert tilfælde af force majeure, der havde forårsaget den for sene indgivelse af dets rapport. Der blev imidlertid ikke fremlagt afgørende bevis herfor.
(31) I forbindelse med kontrollen af rapporterne for tredje kvartal 1998 fremgik det, at en eksportør, Myre Sjømat A/S, havde solgt varer til fællesskabsmarkedet til under den mindstepris, der var fastsat i tilsagnet.
(32) For at vurdere sandheden og nøjagtigheden af de oplysninger, der gives i eksportørernes kvartalsrapporter, aflægger Kommissionen regelmæssigt kontrolbesøg hos udvalgte virksomheder. I denne forbindelse blev der i november 1998 aflagt en række besøg hos eksportører i Norge og importører i Fællesskabet. Der blev også aflagt besøg hos norske eksportører i januar 1999.
(33) Et af de selskaber, der blev besøgt i Norge, Brødrene Eilertsen A/S, havde indgivet kvartalsrapporter til Kommissionen, der foregav at vise, at det havde haft et salg af den af tilsagnet omfattede vare til kunder i Fællesskabet, som var i overensstemmelse med betingelserne i tilsagnet. Kontrollen viste imidlertid, at selskabet ikke havde købt og solgt de varer, der var nævnt i dets rapporter, men at det i stedet blot havde udstedt fakturaer til importører i Fællesskabet på vegne af et andet norsk selskab, der ikke havde afgivet tilsagn til Kommissionen, og for hvilket det handlede som agent. Selv om Brødrene Eilertsen A/S udstedte eksportfakturaer og rapporterede disse til Kommissionen som firmaets eget salg, betalte køberne i Fællesskabet varerne direkte til det andet norske selskab.
(34) Et andet norsk selskab, som blev besøgt, Arne Mathiesen A/S, fandtes udelukkende at have eksporteret den pågældende vare til en ikke forretningsmæssigt forbundet importør i Fællesskabet. Arne Mathiesen A/S indkøbte imidlertid en stor del af disse laks fra en norsk leverandør, der var forretningsmæssigt forbundet med Mathiesens eneste kunde i Fællesskabet. For så vidt angår de eksporterede varer, der købtes af denne leverandør, fremgik det af undersøgelsen, at Arne Mathiesen A/S rent faktisk ikke betalte leverandøren for varerne. For så vidt angår "videresalg" af disse varer udstedte Arne Mathiesen A/S nok eksportfakturaerne, men importøren i Fællesskabet sendte betalingen for de deraf omfattede varer direkte til sin forretningsmæssigt forbundne leverandør i Norge og ikke til Arne Mathiesen A/S. I stedet for at modtage det fulde beløb modtog Arne Mathiesen forskellen mellem den formodede købsfaktura og det beløb, der forekom på eksportfakturaen.
(35) Hverken Brødrene Eilertsen A/S eller Arne Mathiesen A/S kan derfor anses for at være eksportører i forbindelse med deres tilsagn, da de ikke har nogen kontrol over varernes faktiske pris. Dette betyder også, at den pris, som kunden i Fællesskabet betaler til de norske leverandørfirmaer, der ikke har afgivet tilsagn, slet ikke kan kontrolleres af Kommissionen.
(36) Det konkluderes derfor foreløbigt, at Brødrene Eilertsen A/S og Arne Mathiesen A/S har afgivet misvisende erklæringer om eksportørens identitet og det rapporterede salgs identitet og art, hvilket er en misligholdelse af deres tilsagn.
G. INDFØRELSE AF MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER EFTER ÅBENBARE TILFÆLDE AF MISLIGHOLDELSE
(37) I betragtning af ovenstående er der grund til at antage, at de tilsagn, som Kommissionen har godtaget fra Atlantic Seafood A/S, Myre Sjømat A/S, Brødrene Eilertsen A/S og Arne Mathiesen A/S, misligholdes.
(38) Det anses derfor for nødvendigt at indføre midlertidig told over for disse selskaber, mens disse åbenbare misligholdelser undersøges yderligere.
(39) I henhold til artikel 8, stk. 10, i forordning (EF) nr. 384/96 og artikel 13, stk. 10, i forordning (EF) nr. 2067/97 skal henholdsvis antidumpingtolden og udligningstolden fastlægges på grundlag af de foreliggende oplysninger.
(40) I denne forbindelse og under hensyntagen til betragtning 107 i forordning (EF) nr. 1890/97 og betragtning 149 i forordning (EF) nr. 1891/97 finder Kommissionen det hensigtsmæssigt, at den midlertidige antidumping- og udligningstold fastsættes på det niveau og i den form, der er indført ved forordning (EF) nr. 772/1999.
H. AFSLUTTENDE BETRAGTNING OM INDFØRELSE AF MIDLERTIDIG TOLD
(41) Af hensyn til en forsvarlig forvaltning bør der fastsættes en frist, hvori interesserede parter kan tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt.
I. NY EKSPORTØR
(42) Efter indførelsen af endelig antidumping- og udligningstold gav flere selskaber sig til kende over for Kommissionen, idet de påstod at være nye eksportører, og afgav tilsagn.
(43) I denne forbindelse påviste et af disse selskaber, Westmarine A/S, at det ikke havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet i den undersøgelsesperiode, der førte til indførelsen af den nuværende antidumping- og udligningstold. Selskabet påviste også, at det ikke var forretningsmæssigt forbundet med noget selskab i Norge, som er genstand for antidumping- og udligningstold. Endelig fremlagde selskabet bevis for, at det havde indgået en uigenkaldelig kontraktmæssig forpligtelse til at eksportere en væsentlig mængde af den pågældende vare til Fællesskabet.
(44) Betingelserne i det afgivne tilsagn er identiske med betingelserne i de tilsagn, der tidligere er afgivet af andre norske selskaber, som eksporterer opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge, og Kommissionen finder, at godtagelse af et sådant tilsagn fra denne eksportør vil være tilstrækkeligt til at afhjælpe virkningerne af den skadelige dumping og subsidiering.
(45) Da eksportøren har indvilget i at give Kommissionen regelmæssige og detaljerede oplysninger om sin eksport til Fællesskabet, konkluderes det, at Kommissionen kan overvåge tilsagnet effektivt.
(46) Det tilsagn, der er afgivet af dette selskab, kan derfor godtages. Selskabet er blevet underrettet om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der ligger til grund for godtagelsen af tilsagnet. Det Rådgivende Udvalg blev hørt og gjorde ikke indsigelse. I henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 772/1999 bør bilaget til nævnte forordning derfor ændres, så dette selskab fritages for at betale antidumping- og udligningstold.
J. ÆNDRING AF NAVN
(47) Desuden underrettede to andre norske eksportører, Saga Lax Nord A/S og Hydro Seafood Sales A/S, Kommissionen om, at selskaberne havde ændret navn til henholdsvis Prima Nor A/S og Hydro Seafood Norway A/S. Kommissionen har derfor undersøgt sagen og bekræftet, at der ikke er sket ændringer af deres selskabsstruktur, der berettigede en mere detaljeret undersøgelse af det hensigtsmæssige i, at selskaberne opretholdt deres tilsagn. Navnene på disse selskaber bør derfor ændres i bilaget til afgørelse 97/634/EF.
K. ÆNDRING AF BILAGET TIL AFGØRELSE 97/634/EF
(48) ilaget til afgørelse 97/634/EF om godtagelse af tilsagn i forbindelse med nærværende antidumping- og antisubsidieprocedurer bør ændres, så der tages hensyn til genindsættelsen af de tilsagn, der er afgivet af Kr. Kleiven & Co. A/S, Misundfisk AS, Nor-Fa Food A/S, Norway Seafoods ASA, Scanfood A/S og SMP Marine Produkter A/S, for hvilke den midlertidige told bør ophæves, og tilsagnet fra Westmarine A/S samt navneændringerne til Prima Nor A/S og Hydro Seafood Norway A/S, godtages.
(49) Af overskuelighedshensyn bør der offentliggøres en ajourført version af dette bilag, der angiver de eksportører, hvis tilsagn stadig er gældende -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Den midlertidige antidumping- og udligningstold, der indførtes over for følgende selskaber ved forordning (EF) nr. 82/1999 vedrørende opdrættede (ikke vilde) atlanterhavslaks med oprindelse i Norge og henhørende under KN-kode ex 0302 12 00 (Taric-kode 0302 12 00*19), ex 0304 10 13 (Taric-kode 0304 10 13*19), ex 0303 22 00 (Taric-kode 0303 22 00*19) og ex 0304 20 13 (Taric-kode 0304 20 13*19), ophæves:
TABELPOSITION
2. Bilaget til forordning (EF) nr. 82/1999 erstattes af bilag I til nærværende forordning.
3. Beløb, for hvilke der af Kr. Kleiven & Co. A/S, Norway Seafoods ASA, Scanfood A/S, SMP Marine Produkter A/S og Nor-Fa Food A/S er stillet sikkerhed i form af den midlertidige antidumping- og udligningstold, som indførtes ved forordning (EF) nr. 82/1999, frigives.
Artikel 2
1. a) Der indføres en midlertidig antidumping- og udligningstold på importen af opdrættede (ikke vilde) atlanterhavslaks henhørende under KN-kode ex 0302 12 00 (Taric-kode 0302 12 00*19), ex 0304 10 13 (Taric-kode 0304 10 13*19), ex 0303 22 00 (Taric-kode 0303 22 00*19) og ex 0304 20 13 (Taric-kode 0304 20 13*19) med oprindelse i Norge og eksporteret af de selskaber, der er anført i bilag II til denne forordning.
b) Tolden finder ikke anvendelse på vilde atlanterhavslaks (Taric-kode 0302 12 00*11, 0304 10 13*11, 0303 22 00*11 og 0304 20 13*11). I forbindelse med denne forordning forstås der ved vilde atlanterhavslaks fisk, som landingsmedlemsstaternes kompetente myndigheder ved hjælp af alle told og transportdokumenter, der fremlægges af de berørte parter, finder godtgjort er fanget på havet.
2. a) Udligningstolden fastsættes til 3,8 % af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet (Taric-kode 8900).
b) Antidumpingtolden, der finder anvendelse på nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, fastsættes til 0,32 EUR pr. kg af varens nettovægt (Taric-kode 8900). Hvis prisen frit Fællesskabets grænse, inklusive udlignings- og antidumpingtold, imidlertid er mindre end den i stk. 3 fastsatte relevante mindstepris, opkræves antidumpingtolden med forskellen mellem denne mindstepris og prisen frit Fællesskabets grænse, inklusive udligningstolden.
3. I forbindelse med stk. 2 finder følgende mindstepriser anvendelse pr. kg af varens nettovægt:
TABELPOSITION
Artikel 3
Følgende selskab føjes til bilaget til forordning (EF) nr. 772/1999
TABELPOSITION
Artikel 4
Bilaget til afgørelse 97/634/EF erstattes af bilag III til denne forordning.
Artikel 5
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. april 1999.