KOMMISSIONENS BESLUTNING af 3 . maj 1989 om den graeske regerings beslutning E 3789/128 om en saerlig engangsskat paa virksom - heder ( Kun den graeske udgave er autentisk ) ( 89/659/EOEF )
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 93, stk . 2, foerste afsnit,
efter i overensstemmelse med ovennaevnte artikels bestemmelser at have givet de interesserede parter en frist til at fremsaette deres bemaerkninger, under henvisning til disse bemaerkninger, og
ud fra foelgende betragtninger :
I
Efter at have faaet kendskab til, at den graeske regering agtede at indfoere en saerlig engangsskat paa virksomheder, anmodede Kommissionen de graeske myndigheder om oplysninger om denne foranstaltning . Den 16 . maj 1988 tilsendte den graeske regering Kommissionen beslutning nr . E 3789/128 om indfoerelse af denne skat, som allerede var traadt i kraft den 15 . marts 1988 .
Den omhandlede skat beregnes paa grundlag af virksomhedernes nettooverskud i en regnskabsperiode paa tolv maaneder (enten regnskabsaaret 1986 eller perioden 1 . juli 1986-30 . juni 1987 ) med fradrag af den del af overskuddet, der hidroerer fra bruttoeksportindtaegter i det paagaeldende regnskabsaar .
Procentsatsen for skatten varierer afhaengig af overskuddets stoerrelse :
- 1 . overskudsinterval indtil 500 000 drakmer ( 2 873 ECU ): 0 %
- 2 . overskudsinterval indtil 1 000 000 drakmer ( 5 747 ECU ): 5 %
- 3 . overskudsinterval indtil 2 000 000 drakmer ( 11 494 ECU ): 7 %
- sidste overskudsinterval over 2 000 000 drakmer ( 11 494 ECU ): 10 %
Skatten skulle betales fordelt paa otte maanedlige rater fra maj maaned til december 1988 .
II
Den graeske beslutning om indfoerelse af skatten er blevet undersoegt paa grundlag af bestemmelserne i Traktatens artikel 92 .
Efter denne undersoegelse og under hensyntagen til oplysningerne fra de graeske myndigheder har Kommissionen besluttet at indlede proceduren efter Traktatens artikel 93, stk . 2, over for de stoetteelementer, beslutningen omfatter, idet Kommissionen er af den opfattelse, at der i det paagaeldende tilfaelde er tale om eksportstoette, som er uforenelig med Traktatens artikel 92, stk . 1, og som ikke er omfattet af de i stk . 2 og 3 i samme artikel fastsatte undtagelser .
Ved skrivelse af 5 . oktober 1988 anmodede Kommissionen den graeske regering om at fremsaette sine bemaerkninger hertil .
Ved skrivelse af 3 . januar 1989 underrettede Kommissionen de oevrige medlemsstater og andre interesserede parter om indledningen af proceduren ved indrykning af en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende ( 1 ).
Som led i proceduren har de graeske myndigheder ikke fremsat nye bemaerkninger, selv om Kommissionen ved skrivelse af 22 . november 1988 indroemmede dem en yderligere svarfrist indtil den 5 . december 1988 . Derimod har tre medlemsstater, ti brancheorganisationer og fire virksomheder fremsat bemaerkninger .
III
Den saerlige graeske engangsskat paa virksomheder er en foranstaltning, der rammer virksomhederne i forhold til deres eksportindtaegter, for saa vidt som virksomhederne fritages for at betale skatten for den del af overskuddet, der hidroerer fra deres eksport i 1986 . Skattens virkning for de begunstigede virksomheder svarer til en eksportstoette, og denne fritagelse maa derfor betragtes som en saadan stoette . Kommissionen har altid fastholdt, at eksportstoette, naar den falder ind under forbuddet i Traktatens artikel 92, stk . 1, er uforenelig med Faellesmarkedet, fordi den i kraft af sin natur paavirker samhandelen paa en maade, der er i strid med Faellesskabets interesse .
Den paagaeldende graeske stoette paavirker direkte samhandelen mellem medlemsstaterne, fordi der indroemmes skattefritagelse for overskud hidroerende fra eksport til de oevrige medlemsstater .
I 1986 beloeb den samlede graeske eksport sig til 5 749 mio ECU, og heraf gik 3 949 mio ECU, dvs . over to tredjedele til de oevrige medlemsstater . Paa grundlag af de foreliggende sparsomme statistikker kan det konstateres, at eksporten udgoer en ikke ubetydelig andel af produktionen . Inden for sektorerne cement, aluminiumsforarbejdning og bomuld repraesenterede eksporten saaledes ca . 50 % af produktionen, hvilket for 1986 svarer til en vaerdi paa ca . 274 mio ECU for cement, 142 mio ECU for aluminium og 373 mio ECU for bomuld .
Den paagaeldende stoette kan derfor paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne og isaer mellem Graekenland og Faellesskabets oevrige medlemslande .
Ved at lette de graeske virksomheders eksport til de oevrige medlemsstater bidrager den paagaeldende fritagelse desuden til at fordreje konkurrencen inden for faellesmarkedet . Det forhold at disse virksomheder til dels slipper for en beskatning af deres overskud indebaerer, at deres finansielle midler foroeges, og den finansielle stoette, der hermed ydes dem, forbedrer deres stilling i forhold til konkurrerende virksom -
heder i de oevrige medlemsstater; sidstnaevnte virksomheders konkurrencesituation maa derfor anses at blive paavirket af denne stoette .
Stoettens art og de betragtninger, der ligger til grund for ydelsen af stoetten, er allerede i sig selv nok til at naa frem til en saadan konklusion . Domstolen har i oevrigt bekraeftet dette synspunkt i sag 296 og 318/82, Nederlandene og Leeuwarder Papierwarenfabriek BV mod Kommissionen ( 2 ), hvor den har udtalt, at »det i visse tilfaelde kan fremgaa af selve de omstaendigheder, hvorunder stoetten ydes, at den kan paavirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkaarene «.
IV
Under hensyn til ovennaevnte betragtninger falder den paagaeldende fritagelse, der har samme virkning som stoette, ydet ved hjaelp af statsmidler, idet den begunstiger visse virksomheder, ind under EOEF-Traktatens artikel 92, stk . 1 .
Denne beslutning gaelder dog ikke stoette, der ydes til produktion af eller andel med de produkter, der er opfoert i bilag II til EF-Traktaten, for hvilke bestemmelserne i Traktatens artikel 93, stk . 1 og 3, foerste punktum, udelukkende gaelder i overensstemmelse med artikel 4 i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 26 ( 3 ).
Ifoelge Traktatens artikel 92, stk . 1, er stoetteforanstaltninger af den i denne artikel beskrevne art i princippet uforenelige med faellesmarkedet .
De undtagelser for dette princip, der er fastlagt i samme artikels stk . 2, gaelder ikke i det foreliggende tilfaelde som foelge af arten af de undersoegte stoetteforanstaltninger, der ikke er rettet mod de i stk . 2 naevnte maal .
I stk . 3 i artikel 92 opregnes de stoetteforanstaltninger, der kan betragtes som vaerende forenelige med faellesmarkedet.
Denne forenelighed skal vurderes i faellesskabssammenhaeng og ikke blot isoleret for den enkelte medlemsstat . For at sikre, at faellesmarkedet fungerer tilfredsstillende, og under hensyntagen til principperne i Traktatens artikel 3, litra f ), maa de undtagelser fra princippet i artikel 92, stk . 1, som de er opregnet i samme artikels stk . 3, fortolkes snaevert ved enhver gennemgang af en stoetteordning eller anden individuel stoetteforanstaltning . Disse undtagelser kan isaer kun paaberaabes, hvis Kommissionen konstaterer, at markedskraefternes frie spil, uden stoetteforanstaltninger, ikke alene vil
kunne sikre, at de eventuelle stoettemodtagere kan virkeliggoere et af de paagaeldende maal .
Hvad angaar undtagelsen i artikel 92, stk . 3, litra a ), som omhandler stoette til fremme af den oekonomiske udvikling af omraader, hvor levestandarden er usaedvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskaeftigelse, maa Graekenland anses for at opfylde disse definitioner . Kommissionen har imidlertid godkendt, at der ydes stoette til dette formaal paa betingelse af, at der hovedsagelig er tale om stoette til nye investeringer eller stoerre udvidelser eller omdannelser af virksomheder, som kraever betydelige investeringer som foelge af de hermed forbundne store omkostninger .
Den paagaeldende stoetteforanstaltning opfylder ikke betingelserne for denne undtagelse .
Hvad angaar undtagelsen i artikel 92, stk . 3, litra b ), foerste del, er det klart, at den omhandlede foranstaltning ikke har til formaal at fremme virkeliggoerelsen af et vigtigt projekt af faelleseuropaeisk interesse .
Hvad angaar undtagelsen i artikel 92, stk . 3, litra b ), anden del, som omhandler stoette til at afhjaelpe en alvorlig
forstyrrelse i en medlemsstats oekonomi, skal det understreges, at Kommissionen tidligere ved beslutning 85/594/EOEF ( 4 ) og beslutning 86 /614/EOEF ( 5 ) i en periode indtil 1990 har tilladt de graeske myndigheder at traeffe konkrete stoetteforanstaltninger for at modvirke meget alvorlige betalingsbalanceproblemer og pres paa kursen. I denne situation tillod den ydelse af visse eksporttilskud i en naermere fastsat periode i overensstemmelse med bestemmelserne i EOEF-Traktatens artikel 108 . I denne forbindelse blev der desuden ydet Graekenland et faellesskabslaan paa 1 750 mio ECU .
Da den nuvaerende foranstaltning ikke er truffet i forbindelse med ovennaevnte bemyndigelser, kan den ikke fritages i henhold til undtagelsesbestemmelsen i Traktatens artikel 92, stk . 3, litra b ), anden del .
Hvad angaar endelig undtagelse i Traktatens artikel 92, stk . 3, litra c ), oensker Kommissionen foerst at understrege, at eksportstoette i kraft af sin natur indebaerer en overtraedelse af faellesmarkedets grundlaeggende principper .
Kommissionen, der endnu engang bekraefter sin vilje til at virkeliggoere et enhedsmarked i 1992, finder, at denne type stoetteforanstaltninger, uanset deres omfang, form, begrundelse eller maalsaetning, modarbejder maalene for et saadant marked, som den tillaegger meget stor betydning .
I det paagaeldende tilfaelde har den omtalte graeske stoette ikke noget regionalt sigte, og den kan ikke betragtes som en stoette,
der har til formaal at fremme udviklingen i visse regioner, efter Traktatens artikel 92, stk . 3, litra c ).
Hvad angaar undtagelsen i artikel 92, stk . 3, litra c ), vedroerende stoetteforanstaltninger, der har til formaal at fremme udviklingen af visse aktiviteter, kan der i tilfaeldet med den graeske stoette, som har generel raekkevidde og ikke sigter specielt mod udviklingen af visse aktiviteter, og som har direkte indvirkning paa virksomhedernes salgspriser, ikke goeres brug af denne undtagelse, idet den klart paavirker samhandelen paa en maade, der strider mod den faelles interesse .
I tilfaelde af stoetteforanstaltninger, der er uforenelige med faellesmarkedet, kan Kommissionen kraeve tilbagebetaling i overensstemmelse med Domstolens retspraksis, isaer afgoerelserne af 12 . juli 1973 i sag 70/72 ( 6) og af 24 . februar 1987 i sag 310/85 ( 7 ).
I det foreliggende tilfaelde er det noedvendigt at kraeve, at den graeske regering aendrer ordningen med den saerlige engangsskat, paa virksomhedernes overskud, der er indfoert siden den 15 . marts 1988 ved beslutning E 3789/128 for at ophaeve skattefritagelsen for den del af overskuddet, der svarer til eksportindtaegterne, samt at kraeve, at de virksomheder, der har nydt godt af skattefritagelsen, tilbagebetaler det beloeb, der svarer til den paagaeldende skat i perioden fra den 15 . marts 1988 -
VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING :
Artikel 1
1 . Den stoette - bortset fra stoetten til produktion af eller handel med de i bilag II til EOEF-Traktaten naevnte produkter, paa hvilke bestemmelserne i EOEF-Traktatens artikel 93, stk . 1 og 3, foerste punktum, udelukkende finder anvendelse - som er ydet eksportvirksomheder i kraft af, at en del af virksomhedernes overskud svarende til eksportindtaegterne fritages for en saerlig engangsskat indfoert ved beslutning E 3789/128 af 15 . marts 1988, er ulovlig, idet de er indfoert i strid med bestemmelserne i EOEF-Traktatens artikel 93, stk . 3; disse stoetteforanstaltninger er endvidere uforenelige med faellesmarkedet, jf . EOEF-Traktatens artikel 92, stk . 1 .
2 . Ordningen med den saelige engangsskat maa omgaaende aendres, saaledes at de i stk . 1 omhandlede stoetteforanstaltninger ophaeves .
Artikel 2
Den graeske regering kraever den i artikel 1 omhandlede stoette tilbagetalt af de virksomheder, som uberettiget har nydt godt af den i medfoer af beslutning E 3789/128 af 15 . marts 1988 .
Tilbagebetaling sker i form af betaling af den del af skatten, der ikke er opkraevet .
Artikel 3
Den graeske regering underretter senest to maaneder fra meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om de foranstaltninger, der er truffet for at efterkomme beslutningen, og fremsende en detaljeret rapport om stoettebeloebet og de virksomheder, der skal tilbagebetale stoetten .
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Den Hellenske Republik .
Udfaerdiget i Bruxelles, den 3 . maj 1989 .