Rådets beslutning
af 27. november 2003
om bemyndigelse af de medlemsstater, der er kontraherende parter i Paris-konventionen af 29. juli 1960 om ansvar over for tredjemand på den nukleare energis område, til i Det Europæiske Fællesskabs interesse at undertegne protokollen om ændring af nævnte konvention
(2003/882/EF)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 61, litra c), og artikel 67, stk. 5, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Protokollen om ændring af konventionen af 29. juli 1960 om ansvar over for tredjemand på den nukleare energis område som ændret ved tillægsprotokollen af 28. januar 1964 og protokollen af 16. november 1982 (i det følgende benævnt "Paris-konventionen") er blevet forhandlet med henblik på at sikre personer, der lider skade som følge af nukleare ulykker, bedre erstatning. Den fastsætter en forhøjelse af ansvarsbeløbene og en udvidelse af ordningen for ansvar over for tredjemand på det nukleare område til også at omfatte miljøskader.
(2) I overensstemmelse med Rådets forhandlingsdirektiver af 13. september 2002 har Kommis-sionen på Fællesskabets vegne på de områder, der hører under Det Europæiske Fællesskabs kompetence, forhandlet protokollen om ændring af Paris-konventionen. Rådets forhandlingsdirektiver omhandlede dog ikke forhandling af en bestemmelse, der skulle muliggøre Fællesskabets tiltrædelse af protokollen.
(3) Protokollen er blevet endeligt vedtaget af de kontraherende parter i Paris-konventionen. Protokollens tekst stemmer overens med Rådets forhandlingsdirektiver.
(4) Fællesskabet har enekompetence med hensyn til ændringen af Paris-konventionens artikel 13, for så vidt denne ændring berører de regler, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af rets-afgørelser på det civil- og handelsretlige område(1). Medlemsstaterne bevarer deres kompetence på de af protokollen omfattede områder, der ikke berører fællesskabsretten. I betragtning af ændringsprotokollens sagsområde og formål kan der ikke være tale om at adskille accepten af de bestemmelser i protokollen, der hører under Fællesskabets kompetence, fra accepten af de bestemmelser, der hører under medlemsstaternes kompetence.
(5) Protokollen om ændring af Paris-konventionen er af ganske særlig betydning i forhold til Fællesskabets og medlemsstaternes interesser, da den gør det muligt at forbedre erstatningen for skader, der forvoldes ved nukleare ulykker.
(6) Paris-konventionen og ændringsprotokollen dertil er ikke åbne for regionale organisationer. Fællesskabet er derfor ikke i stand til at undertegne protokollen og heller ikke til at ratificere eller tiltræde den. På denne baggrund er det berettiget, at medlemsstaterne helt undtagelsesvis undertegner protokollen i Fællesskabets interesse.
(7) Tre medlemsstater, Østrig, Irland og Luxembourg, er imidlertid ikke parter i Paris-konventionen. Da protokollen ændrer Paris-konventionen, og da forordning (EF) nr. 44/2001 tillader de medlemsstater, der er bundet af nævnte konvention, fortsat at anvende nævnte konventions kompetenceregler, og protokollen ikke ændrer disse kompetenceregler væsentligt, er det objektivt begrundet, at denne beslutning kun er rettet til de medlemsstater, der er parter i Paris-konventionen. Østrig, Irland og Luxembourg fortsætter følgelig med at lægge fællesskabsreglerne i forordning (EF) nr. 44/2001 til grund og med at anvende dem på det område, der er omfattet af Paris-konventionen og af protokollen om ændring af nævnte konvention.
(8) De medlemsstater, der er parter i Paris-konventionen, bør derfor i Fællesskabets interesse og på de i denne beslutning fastsatte betingelser undertegne protokollen om ændring af Paris-konventionen, med forbehold af eventuel senere indgåelse. Denne undertegnelse berører ikke Østrigs, Irlands og Luxembourgs stilling.
(9) Protokollens bestemmelser vil for Det Europæiske Fællesskabs vedkommende følgelig kun finde anvendelse i de medlemsstater, der på nuværende tidspunkt er parter i Paris-konventionen, og anvendelsen berører ikke Østrigs, Irlands og Luxembourgs stilling.
(10) Forordning (EF) nr. 44/2001 er bindende for Det Forenede Kongerige og Irland, som følgelig deltager i vedtagelsen af denne beslutning.
(11) I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne beslutning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
1. Uden at det berører Fællesskabets kompetence, undertegner de medlemsstater, der på nuværende tidspunkt er parter i Paris-konventionen, i Det Europæiske Fællesskabs interesse protokollen om ændring af nævnte konvention, med forbehold af eventuel senere indgåelse. Denne undertegnelse berører ikke Østrigs, Irlands og Luxembourgs stilling.
2. Teksten til protokollen om ændring af Paris-konventionen er knyttet til denne beslutning.
3. I denne beslutning forstås ved "medlemsstat" alle medlemsstater med undtagelse af Østrig, Danmark, Irland og Luxembourg.
Artikel 2
Medlemsstaterne bestræber sig på at undertegne protokollen inden den 31. december 2003.
Artikel 3
Ved undertegnelsen af protokollen om ændring af Paris-konventionen meddeler medlemsstaterne skriftligt generalsekretæren for Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling, at undertegnelsen er sket i overensstemmelse med denne beslutning.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. november 2003.
Rozhodnutí Rady
ze dne 27. listopadu 2003,
kterým se členské státy, které jsou smluvními stranami Pařížské úmluvy ze dne 29. července 1960 o odpovědnosti vůči třetím stranám v oblasti jaderné energie, zmocňují v zájmu Evropského společenství podepsat protokol, kterým se mění uvedená úmluva
(2003/882/ES)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 61 písm. c) a čl. 67 odst. 5 spolu s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Protokol, kterým se mění Úmluva ze dne 29. července 1960 o odpovědnosti vůči třetím stranám v oblasti jaderné energie, pozměněný dodatkovým protokolem ze dne 28. ledna 1964 a protokolem ze dne 16. listopadu 1982 (dále jen Pařížská úmluva), byl sjednán s cílem zlepšit náhradu obětem škod způsobených jadernými nehodami. Stanoví vyšší částky odpovědnosti a rozšiřuje systém odpovědnosti za jaderné škody vůči třetím stranám o škody na životním prostředí.
(2) V souladu se směrnicemi Rady pro vyjednávání ze dne 13. září 2002 sjednala Komise protokol, kterým se mění Pařížská úmluva, pro záležitosti, které spadají do působnosti Evropského společenství. Vyjednávací směrnice Rady však nestanovily sjednání doložky, která by umožnila Společenství přistoupit k protokolu.
(3) Protokol byl smluvními stranami Pařížské úmluvy přijat. Znění protokolu je v souladu s vyjednávacími směrnicemi Rady.
(4) Společenství má výlučnou působnost, pokud jde o změnu článku 13 Pařížské úmluvy, pokud by se změna týkala pravidel stanovených nařízením Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech [1]. Členské státy si ponechávají působnost ve věcech, jichž se týká tento protokol a které se netýkají práva Společenství. Vzhledem k obsahu a záměru pozměňujícího protokolu nelze přijetí ustanovení protokolu spadajících do pravomoci Společenství oddělit od ustanovení, která spadají do pravomoci členských států.
(5) Protokol, kterým se mění Pařížská úmluva, je důležitý, zejména pokud jde o zájmy Společenství a jeho členských států, protože umožňuje zvýšení náhrady za škody způsobené jadernými nehodami.
(6) Pařížská úmluva a dodatkový protokol k ní nejsou otevřeny pro účast regionálních organizací. V důsledku toho nemůže Společenství protokol podepsat, ratifikovat, ani k němu přistoupit. Za těchto okolností je zcela výjimečně odůvodněné, aby členské státy podepsaly protokol v zájmu Společenství.
(7) Tři členské státy, totiž Irsko, Lucembursko a Rakousko, však nejsou stranami Pařížské úmluvy. Vzhledem k tomu, že protokol mění Pařížskou úmluvu, že nařízení (ES) č. 44/2001 opravňuje členské státy vázané dotyčnou úmluvou, aby nadále používaly pravidla příslušnosti v ní stanovená, a že protokol zásadně nemění tato pravidla úmluvy o příslušnosti, je objektivně odůvodněné, aby toto rozhodnutí bylo určeno pouze těm členským státům, které jsou stranami Pařížské úmluvy. Irsko, Lucembursko a Rakousko se tedy budou nadále řídit pravidly Společenství obsaženými v nařízení (ES) č. 44/2001 a uplatňovat je pro oblast upravenou Pařížskou úmluvou a protokolem, kterým se mění uvedená úmluva.
(8) Členské státy, které jsou smluvními stranami Pařížské úmluvy, by proto měly protokol, kterým se mění Pařížská úmluva, podepsat v zájmu Evropského společenství a za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí, s výhradou jeho možného uzavření k pozdějšímu dni. Tímto podpisem není dotčeno postavení Irska, Lucemburska a Rakouska.
(9) V důsledku toho se použití ustanovení protokolu, pokud jde o Evropské společenství, omezí pouze na členské státy, které jsou v současnosti smluvními stranami Pařížské úmluvy, aniž je dotčeno postavení Irska, Lucemburska a Rakouska.
(10) Spojené království a Irsko jsou vázány nařízením (ES) č. 44/2001 a účastní se tedy přijetí tohoto rozhodnutí.
(11) V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné,
ROZHODLA TAKTO:
Článek 1
1. Aniž je dotčena pravomoc Společenství, podepíší členské státy, které jsou v současnosti smluvními stranami Pařížské úmluvy, v zájmu Evropského společenství protokol, kterým se mění Pařížská úmluva, s výhradou jeho případného uzavření k pozdějšímu dni. Tímto podpisem není dotčeno postavení Irska, Lucemburska a Rakouska.
2. Znění protokolu, kterým se mění Pařížská úmluva, se připojuje k tomuto rozhodnutí.
3. Pro účely tohoto rozhodnutí se pojmem "členské státy" rozumějí všechny členské státy s výjimkou Dánska, Irska, Lucemburska a Rakouska.
Článek 2
Členské státy usilují o uzavření protokolu do 31. prosince 2003.
Článek 3
Při podpisu protokolu, kterým se mění Pařížská úmluva, uvědomí členské státy písemně generálního tajemníka Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, že k podpisu došlo v souladu s tímto rozhodnutím.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.
V Bruselu dne 27. listopadu 2003.