KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 555/2008
af 27. juni 2008
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 om den fælles markedsordning for vin for så vidt angår støtteprogrammer, samhandel med tredjelande, produktionskapacitet og kontrol i vinsektoren
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 af 29. april 2008 om den fælles markedsordning for vin, om ændring af forordning (EF) nr. 1493/1999, (EF) nr. 1782/2003, (EF) Nr. 1290/2005 og (EF) nr. 3/2008 og ophævelse af forordning (EØF) nr. 2392/86 og (EF) nr. 1493/1999 (1), særlig artikel 22, 84, 89, 97, 107, 117 og 121, litra b) og c), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EF) nr. 479/2008 har ændret den tidligere markedsordning for vin som fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin (2) og ophævet forordningen med virkning fra 1. august 2008.
(2)
De nuværende gennemførelsesbestemmelser for vinsektoren er indeholdt i flere forordninger, der er ændret hyppigt. Som følge af de ændringer af markedsordningen, der er gennemført ved forordning (EF) nr. 479/2008, og i lyset af erfaringerne er det nødvendigt at ændre gennemførelsesbestemmelserne vedrørende markedsmekanismer, samhandel med tredjelande, produktionskapacitet og kontrol i vinsektoren. Der bør vedtages gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 479/2008.
(3)
Følgende kommissionsforordninger bør derfor ophæves og erstattes af en ny forordning:
-
(EF) nr. 1227/2000 af 31. maj 2000 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 om den fælles markedsordning for vin for så vidt angår produktionskapacitet (3)
-
(EF) nr. 1623/2000 af 25. juli 2000 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 om den fælles markedsordning for vin for så vidt angår markedsmekanismer (4)
-
(EF) nr. 2729/2000 af 14. december 2000 om gennemførelsesbestemmelser for kontrol i vinsektoren (5)
-
(EF) nr. 883/2001 af 24. april 2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 for så vidt angår samhandelen med vin med tredjelande (6).
(4)
Afsnit II i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelser om et nyt støtteprogram, der skal udarbejdes i de enkelte medlemsstater med henblik på finansiering af særlige støtteforanstaltninger i vinsektoren. Denne ramme bør udfyldes med dispositive gennemførelsesbestemmelser.
(5)
Der bør fastsættes en procedure for den første forelæggelse af støtteprogrammet. Der bør ligeledes fastsættes en procedure for en årlig ændring af støtteprogrammer for det følgende år, således at de kan tilpasses for at tage hensyn til eventuelle nye forhold, der ikke kunne forudses, da de blev forelagt første gang. Alle sådanne ændringer bør være undergivet visse begrænsninger og betingelser for at sikre, at de godkendte støtteprogrammer fortsat er i overensstemmelse med de overordnede målsætninger.
(6)
Medlemsstaterne kan i henhold til artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 vælge at udarbejde støtteprogrammerne på det geografiske niveau, de finder mest hensigtsmæssigt. Eftersom medlemsstaterne er ansvarlige for godkendelsen af planer, bør de i dette tilfælde fastsætte regler for forelæggelse og godkendelse af planer og minimumskrav til indholdet af de pågældende planer.
(7)
Artikel 10 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en støtteforanstaltning for salgsfremstød på tredjelandsmarkeder. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for gennemførelsen af denne nye foranstaltning.
(8)
For at forebygge enhver risiko for konkurrencefordrejning bør der fastsættes regler for, hvordan der skal henvises til de af oplysnings- og promoveringskampagner omfattede produkters specifikke oprindelse.
(9)
Af hensyn til den juridiske sikkerhed bør budskaber, der formidles i forbindelse med promoveringskampagner, overholde lovgivningen i de tredjelande, kampagnerne er rettet imod.
(10)
Der bør fastsættes kriterier for medlemsstaternes udvælgelse og bedømmelse af ansøgninger for at sikre, at EF-reglerne overholdes, og at de støtteforanstaltninger, der skal gennemføres, er effektive.
(11)
For at sikre, at EF-foranstaltningerne er effektive, må medlemsstaterne sørge for, at en godkendt promoveringskampagne er i overensstemmelse med og supplerer deres nationale og regionale promoveringsprogrammer. For at opnå synergieffekt kan medlemsstaterne udvikle fælles promoveringskampagner, og der bør skabes mulighed for et samarbejde mellem de berørte medlemsstater. Mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder, som har mere behov for EF-støtte end større virksomheder, bør have fortrinsstilling.
(12)
For at undgå dobbeltbetaling i forbindelse med salgsfremmende foranstaltninger, der finansieres under Rådets forordning (EF) nr. 3/2008 af 17. december 2007 om oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på det indre marked og i tredjelande (7) eller Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikter fra Den Europæiske Fond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (8), bør der fastsættes en regel om gensidig udelukkelse.
(13)
Artikel 11 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en støtteforanstaltning vedrørende omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer. I artikel 11, stk. 3, andet afsnit, står der udtrykkeligt, at der ikke ydes støtte til den normale fornyelse af udtjente vindyrkningsarealer.
(14)
Medlemsstaterne kan desuden vedtage regler om mindstestørrelsen på den pågældende parcel for at sikre, at ordningen har reel indvirkning på produktionskapaciteten.
(15)
Medlemsstaterne har ved anvendelsen af artikel 11 i forordning (EF) nr. 479/2008 omfattende skønsbeføjelser vedrørende støttens dækning og størrelse, herunder især betaling af faste beløb, fastsættelse af maksimale niveauer for støtten pr. hektar og graduering af støtten på grundlag af objektive kriterier inden for de begrænsninger, der er fastsat i forordningens afsnit II, kapitel I, og de bestemmelser, der vedtages i medfør heraf. Der bør alligevel fastsættes fælles regler. Foranstaltningerne bør defineres nærmere med tilhørende tidsfrister for gennemførelsen og den fornødne overvågning. Reglerne bør også dække udnyttelsen af genplantningsrettigheder efter rydning, hvis dette indgår i projektet, så der kan ydes højere støtte begrundet i de højere omkostninger.
(16)
Af hensyn til kontrollen bør støtten normalt først udbetales, efter at en bestemt foranstaltning eller et samlet sæt af foranstaltninger er fuldt gennemført. Støtten kan dog udbetales, før en foranstaltning eller et samlet sæt af foranstaltninger er fuldt gennemført, hvis der stilles sikkerhed som garanti for, at det vil ske.
(17)
Der bør fastsættes nærmere bestemmelser om deltagelse i finansieringen af ordningen for omstrukturering og omstilling. Det bør sikres, at de midler, der er afsat til ordningen, anvendes effektivt, og der bør bl.a. være mulighed for at udbetale forskud.
(18)
Artikel 12 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en ny støtteforanstaltning vedrørende grøn høst. Af hensyn til subsidiaritetsprincippet bør medlemsstaterne have ansvaret for de administrative ordninger vedrørende ansøgningsproceduren for grøn høst. De bør selv kunne fastsætte fristen for, hvornår producenterne skal have afsluttet arbejdet, så de under hensyn til tidspresset og den forestående høstperiode har tilstrækkelig tid til at foretage den nødvendige kontrol, før støtten udbetales.
(19)
I betragtning af de midler, der er afsat til ordningen for grøn høst, bør der forlanges efterfølgende systematisk kontrol på stedet af de pågældende arealer. Denne kontrol skal sikre, at druerne er fuldstændigt destrueret. Den skal også sikre, at de fytosanitære og miljømæssige krav er behørigt overholdt. Af hensyn til kontrollen bør præmien først udbetales efter, at det er kontrolleret, at der er foretaget grøn høst.
(20)
Der bør desuden fastsættes lofter for støtten for at sikre, at støtten ikke bliver en permanent mulighed for at bortskaffe produkter som alternativ til at bringe dem i omsætning.
(21)
Artikel 13 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en ny støtteforanstaltning vedrørende oprettelse af gensidige fonde. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for denne nye foranstaltning. Disse regler bør så vidt muligt sikre fleksibilitet og hurtig indgriben i krisesituationer og bør derfor give medlemsstaterne og producentorganisationerne mulighed for selv at træffe de relevante beslutninger. Reglerne bør dog forhindre misbrug og fastsætte de nødvendige grænser, herunder på det finansielle område. Eftersom producenterne i de nye medlemsstater generelt har en lavere organisationsgrad end producenterne i de øvrige medlemsstater, bør der fastsættes et højere loft for støtten til de førstnævnte.
(22)
Artikel 14 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en ny støtteforanstaltning vedrørende høstforsikring. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for denne nye foranstaltning. Disse regler bør så vidt muligt sikre fleksibilitet. Reglerne bør dog forhindre misbrug og fastsætte de nødvendige grænser, herunder på det finansielle område.
(23)
Artikel 15 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en ny støtteforanstaltning vedrørende materielle og immaterielle investeringer i virksomheder i vinsektoren. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for denne nye foranstaltning på linje med reglerne for den tilsvarende foranstaltning, der findes til udvikling af landdistrikterne. De forskellige typer støtteberettigede investeringer bør specificeres, herunder investeringer i udvikling af nye produkter, processer og teknologier, og de vejledende støtteberettigede omkostninger bør defineres nærmere.
(24)
Artikel 16 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en foranstaltning vedrørende destillation af biprodukter. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for denne foranstaltning, særlig betingelserne for bortskaffelse af biprodukter samt formålet med og niveauet for det maksimale støttebeløb til destillation af presserester af vindruer, vin og vinbærme.
(25)
Artikel 17 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en overgangsstøtteforanstaltning vedrørende destillation til konsumalkohol. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for denne foranstaltning, særlig formålet med og eventuelle justeringer af støtten.
(26)
Artikel 18 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en overgangsstøtteforanstaltning vedrørende krisedestillation. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for denne foranstaltning, særlig proceduren og de nærmere vilkår for støtten, og hvilke kriterier der skal lægges til grund ved fastsættelsen af støttebeløbet.
(27)
Artikel 19 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelse om en overgangsstøtteforanstaltning vedrørende brug af druemost til tilsætning. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for denne foranstaltning, særlig proceduren og de nærmere vilkår for støtten og krav om specifik kontrol af det produkt, der anvendes til at øge alkoholindholdet.
(28)
Af hensyn til overvågningen af gennemførelsen af bestemmelserne i afsnit II i forordning (EF) nr. 479/2008 og en hensigtsmæssig forvaltning af markedet er det nødvendigt, at Kommissionen råder over de fornødne data om støtteprogrammernes gennemførelse. I denne forbindelse er det nødvendigt at definere nærmere, hvilke oplysninger der skal meddeles i rapporter og evalueringer af støtteprogrammer, for at der kan foretages en vurdering af deres virkninger og effektivitet.
(29)
De generelle bestemmelser om budgetdisciplin, særlig bestemmelserne om ufyldestgørende eller ukorrekte anmeldelser fra medlemsstaterne, bør finde anvendelse på de specifikke regler, der fastsættes ved denne forordning.
(30)
De nærmere enkeltheder i ordningens finansielle forvaltning bør være omfattet af gennemførelsesbestemmelserne til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (9).
(31)
I henhold til artikel 76, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 verificeres den faktiske importpris for druesaft og druemost, for hvilke toldsatserne afhænger af produktets importpris, enten ved kontrol af de enkelte partier eller ved anvendelse af en fast importværdi. De nuværende karakteristika ved ordningen for import af druesaft i Fællesskabet, særlig uregelmæssigheden i denne import med hensyn til både mængde, hyppighed, indførselssteder og produkternes oprindelse, gør det ikke muligt at beregne en repræsentativ fast importværdi, der afspejler den faktiske importpris. Under disse omstændigheder bør den faktiske importpris efterprøves ved kontrol af de enkelte partier.
(32)
Den importpris, der danner grundlag for klassifikationen af importerede produkter i Den Fælles Toldtarif, bør svare til produkternes fob-pris plus udgifter til forsikring og transport til indgangsstedet til Fællesskabets toldområde.
(33)
I henhold til artikel 82, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008 skal der for importerede produkter, der er omfattet af den pågældende artikel, fremlægges en attest og en analyseerklæring udstedt af et organ eller en myndighed, som er udpeget af det tredjeland, hvorfra produkterne er udført. Det bør fastsættes, hvilke krav analyseerklæringen skal opfylde.
(34)
For at forenkle kontrollen bør der fastsættes bestemmelse om fritagelse for fremlæggelse af attest og analyseerklæring, hvor det drejer sig om produkter, der indføres fra tredjelande i begrænsede mængder og emballeret i små beholdere.
(35)
Af hensyn til harmoniseringen bør fritagelsen for fremlæggelse af attest og analyseerklæring for vinprodukter, der indføres i Fællesskabet, være i overensstemmelse med toldreglerne om fritagelse og de ordninger, der gælder for ledsagedokumenter for partier af vinprodukter inden for Fællesskabet.
(36)
Anvendelse af edb-baserede procedurer erstatter gradvis manuel indlæsning af data på de forskellige områder inden for administrative funktioner. Det bør derfor også være muligt at benytte edb-baserede og elektroniske procedurer ved udstedelse og anvendelse af V I 1- og V I 2-dokumenter.
(37)
Visse tredjelande, der har indført en effektiv ordning for inspektion af deres vinproducenter, som implementeres af de i artikel 82, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008 nævnte organer eller myndigheder, har udtrykt interesse for at kunne tillade producenterne selv at udstede attester og analyseerklæringer. For at lette samhandelen med disse tredjelande er det rimeligt, forudsat at de har indgået ordninger med Fællesskabet, som omfatter bestemmelser om tættere samarbejde om forebyggelse af svig, og at de opretholder gode samhandelsforbindelser med Fællesskabet, at tillade de berørte parter at anse dokumenter udstedt af producenterne selv for værende udstedt af de nævnte organer eller myndigheder i tredjelandene på samme måde, som det i forvejen er tilladt i relation til vin med oprindelse i Fællesskabet. I disse tilfælde bør der gives de fornødne forsikringer, og der bør foretages den fornødne kontrol af udstedelsen af sådanne dokumenter.
(38)
Lister med navne og adresser på de organer og laboratorier, der i tredjelande er bemyndiget til at udstede attester og analyseerklæringer, bør offentliggøres, således at de myndigheder i Fællesskabet, der fører tilsyn med importen af vinprodukter kan foretage den fornødne kontrol.
(39)
For at lette kontrollen for de ansvarlige myndigheder i medlemsstaterne bør der fastsættes regler for formatet for og i givet fald indholdet af attesten og analyseerklæringen, og der bør fastsættes krav vedrørende deres anvendelse.
(40)
Attesten og i givet fald analyseerklæringen for hvert parti af et importeret produkt bør kontrolleres for at forhindre svig. Derfor skal dokumentet/dokumenterne ledsage hvert parti, indtil det er ekspederet til EF-kontrol.
(41)
Af hensyn til forretningsmæssig praksis bør de ansvarlige myndigheder i de tilfælde, hvor et parti vin opdeles, have bemyndigelse til under deres tilsyn at lade udfærdige uddrag af attesten og analyseerklæringen, som skal ledsage hvert nyt parti, der følger af opdelingen.
(42)
For at sikre hurtig og effektiv beskyttelse af forbrugerne er det vigtigt at give mulighed for at suspendere de nye ordninger i tilfælde af svig eller sundhedsfare for forbrugerne.
(43)
Der bør også fastsættes enkle regler for, hvilke dokumenter der skal fremlægges ved import fra et andet tredjeland end vinproduktets oprindelsesland, hvis produktet ikke har undergået nogen forarbejdning af betydning.
(44)
Eksportørernes og myndighedernes opgave bør forenkles ved et krav om, at V I 1-dokumentet skal indeholde en erklæring om, at den alkohol, der er tilsat til hedvin og vin bestemt til destillation, er fremstillet af vin, uden at der forlanges et særskilt dokument med denne erklæring. Af samme grund bør V I 1-dokumentet kunne anvendes som attest for den oprindelsesbetegnelse, som kræves ved import af vin, der er berettiget til toldnedsættelse. Der kræves dog ingen attest eller analyseerklæring for visse vine, såfremt der fremlægges et oprindelsescertifikat. Det bør være tilladt at anvende V I 1-dokumentet til at attestere oprindelsesbetegnelsen på de pågældende hedvine, og rubrikken om analyseerklæringen kræves i så fald ikke udfyldt.
(45)
For vin, der importeres i henhold til indrømmelser fastsat i aftaler med tredjelande, skal der fremlægges attester, der er udstedt af officielle organer eller organer, som er officielt anerkendt af begge kontraherende parter og figurerer på lister udarbejdet i fællesskab, som dokumentation for, at den pågældende vin opfylder betingelser for at være omfattet af indrømmelserne.
(46)
Medlemsstaterne sender Kommissionen listerne over de officielle eller officielt anerkendte organer, de foreslår til at udstede sådanne attester, således at Kommissionen kan udarbejde og udveksle de pågældende lister med de berørte tredjelande. For at lette disse organers opgave bør listerne fremsendes i et passende format og på et egnet medium.
(47)
Artikel 85 og 86 i forordning (EF) nr. 479/2008 indeholder bestemmelser om behandlingen af ulovlige beplantninger. Det er nødvendigt at fastsætte nærmere regler for de sanktioner, som skal pålægges producenter, der ikke overholder den nye forpligtelse til legalisering eller rydning af vinmarker, der er beplantet uden plantningsrettigheder før 1. september 1998, og om de meddelelser, medlemsstaterne skal fremsende til Kommissionen desangående. Uanset tidligere sanktioner, der er pålagt af medlemsstaterne, bør sanktionen for manglende overholdelse af forpligtelsen til at rydde det ulovligt beplantede areal være tilstrækkeligt streng til at tilskynde producenter til at overholde reglerne. Bøden bør derfor være mindst det dobbelte af den gennemsnitlige værdi af rydningspræmien.
(48)
I henhold til artikel 87, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 skal der i de tilfælde, hvor produkter fra ulovligt beplantede arealer udelukkende kan afsættes til destillation, fremlægges bevis for, at de ikke er bragt i omsætning. For at effektivisere kontrollen begrænses de mulige måder, hvorpå en producent kan undlade at bringe de pågældende produkter i omsætning, til tre, nemlig levering til destillation, grøn høst for den pågældende producents egen regning eller anvendelse til eget forbrug, hvis producentens samlede vindyrkningsareal ikke overstiger 0,1 hektar. Der bør fastsættes en frist for fremlæggelse af de i artiklen foreskrevne destillationskontrakter. Af hensyn til en effektiv tilrettelæggelse af kontrollen bør producenter, der foretager grøn høst, i god tid underrette de ansvarlige myndigheder om deres planer desangående. Af hensyn til kontrollen bør medlemsstaterne kunne forlange forhåndsunderretning fra producenterne om, hvilke at de tre muligheder for at undlade at bringe de pågældende produkter i omsætning, de har til hensigt at benytte sig af, og kunne begrænse producenternes valgmuligheder yderligere.
(49)
For at sikre retfærdig og kontrollerbar anvendelse af Fællesskabets budgetmidler bør der fastsættes sanktioner med finansielle konsekvenser i tilfælde af, at medlemsstater ikke opfylder forpligtelsen til at give meddelelse om ulovlige beplantninger.
(50)
I henhold til artikel 91, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan der tildeles nyplantningsrettigheder i forbindelse med jordfordeling eller ekspropriation. Sådanne nyplantningsrettigheder bør ikke overstige, hvad der er nødvendigt for at beplante et areal svarende til 105 % af det areal, producenter mister som følge af de pågældende foranstaltninger, for at undgå underminering af det i samme forordnings artikel 90, stk. 1, fastsatte forbud mod plantning.
(51)
Ligeledes i henhold til artikel 91, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan der tildeles nyplantningsrettigheder med henblik på forsøg og podningsgartnerier. De arealer, der beplantes i henhold til sådanne nyplantningsrettigheder, må kun anvendes til de angivne formål, og vinprodukter fremstillet af druer fra sådanne arealer må ikke bringes i omsætning. Igangværende vindyrkningsforsøg og eksisterende podningsgartnerier bør kunne fortsætte efter de nuværende regler.
(52)
Ligeledes i henhold til artikel 91, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan der tildeles nyplantningsrettigheder for arealer, hvorfra vinen eller vinprodukterne udelukkende er beregnet til eget forbrug. Det kan imidlertid i visse tilfælde medføre en urimeligt stor administrativ byrde, fordi det i mange medlemsstater er en hyppigt forekommende situation. Medlemsstaterne bør derfor kunne tillade, at der består sådanne arealer, også selv om der ikke er tildelt plantningsrettigheder for dem, forudsat at de pågældende arealer er små, og at vinavleren ikke beskæftiger sig med kommerciel vinproduktion, således at man undgår forstyrrelse af markedsbalancen. De pågældende arealer og producenter bør undergives det fornødne tilsyn og sanktioner, herunder rydning af arealerne, hvis reglerne ikke overholdes.
(53)
Der bør ikke tildeles genplantningsrettigheder for arealer, der er forlangt ryddet som følge af manglende overholdelse af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 479/2008. Ligeledes bør der ikke tildeles genplantningsrettigheder for rydning af arealer, for hvilke der er tildelt nyplantningsrettigheder til andre formål end kommerciel vinproduktion.
(54)
I henhold til artikel 92, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan der tildeles genplantningsrettigheder til producenter, der forpligter sig til at rydde et areal for vinstokke på et senere tidspunkt. Det bør kun ske, hvis den pågældende producent ikke har tilstrækkelige plantningsrettigheder til at beplante et areal svarende til det areal, han har til hensigt at rydde. Enhver tildeling af genplantningsrettigheder på grundlag af et sådant tilsagn bør være ledsaget af sikkerhedsstillelse som garanti for, at forpligtelsen overholdes. I den periode, hvor det nyplantede areal eksisterer samtidig med det areal, der skal ryddes, bør det for at undgå forstyrrelse af markedsbalancen kun være tilladt at dyrke vin til afsætning på markedet på det ene af arealerne.
(55)
I henhold til artikel 93 i forordning (EF) nr. 479/2008 kan medlemsstaterne oprette eller bevare nationale og/eller regionale reserver af plantningsrettigheder for at forbedre forvaltningen af produktionskapaciteten. For at undgå forstyrrelse af markedsbalancen bør overførsel af rettigheder via en ordning med reserver ikke medføre en samlet forøgelse af produktionskapaciteten på medlemsstaternes område. Artikel 92, stk. 5, i samme forordning indeholder i forvejen et tilsvarende forbud mod at forøge produktionskapaciteten i tilfælde af overførsel af rettigheder mellem bedrifter. I disse situationer kan medlemsstaterne anvende en reduktionskoefficient på overførsler.
(56)
I henhold til artikel 93, stk. 5, i forordning (EF) nr. 479/2008 behøver medlemsstaterne ikke at indføre en ordning med reserver, hvis de kan godtgøre, at der findes en anden effektiv ordning for forvaltning af plantningsrettigheder på hele deres område. I så fald kan en medlemsstat indføre ordningen med reserver på dele af sit område og en anden effektiv ordning på andre dele af sit område. Medlemsstater, der ønsker at udnytte den i nævnte artikel omhandlede mulighed, bør kunne bevise, at der er indført en sådan ordning, og at der i givet fald er behov for en undtagelse fra bestemmelserne i afsnit V, kapitel I, i samme forordning.
(57)
I henhold til artikel 90, stk. 6, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan medlemsstaterne beslutte at opretholde forbuddet mod plantning af bestemte druesorter frem til 31. december 2018. Det bør forlanges, at medlemsstater, der ønsker at udnytte denne mulighed, meddeler det i god tid til Kommissionen.
(58)
I henhold til artikel 100 i forordning (EF) nr. 479/2008 kan der kun ydes rydningspræmie for passede arealer. For at myndighederne kan kontrollere, om et areal er passe, bør der ud over den obligatoriske kontrol på stedet forlanges bevis for produktionen på en given vinmark. Det bør gøres ved fremlæggelse af høsterklæringer for de foregående år, eller, hvis der af velbegrundede årsager ikke foreligger høsterklæringer, ved andre midler, som medlemsstaterne fastlægger til dette formål, og hvis pålidelighed kontrolleres grundigt af medlemsstaterne.
(59)
I henhold til artikel 104, stk. 4, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan medlemsstaterne undtage vinarealer i bjergområder og på stejle skråninger fra rydningsordningen. Der bør fastsættes kriterier for, hvilke arealer der kan omfattes af en sådan undtagelse, baseret på almindeligt anerkendte faglige normer. Desuden kan medlemsstaterne i henhold til artikel 104, stk. 5 og 6, i samme forordning undtage arealer begrundet i miljøhensyn, og Grækenland kan undtage vinarealer på De Ægæiske Øer og de græske Joniske Øer med undtagelse af Kreta og Evia. Disse undtagelser skal være velbegrundede og regelmæssigt meddeles Kommissionen.
(60)
Ud fra erfaringerne med anvendelsen af den tidligere ordning for endelig nedlæggelse af vinarealer bør ordningen med graduerede præmier bibeholdes. De nye satser fastsættes efter de satser, der var gældende, før forordning (EF) nr. 479/2008 trådte i kraft, forhøjet med 20 % i 2009, 10 % i 2010 og 0 % i 2011.
(61)
Af hensyn til subsidiaritetsprincippet bør medlemsstaterne have ansvaret for de administrative ordninger vedrørende ansøgningsproceduren for rydningspræmien. De bør selv kunne fastsætte fristen for, hvornår producenterne skal have afsluttet rydningen, så de har tilstrækkelig tid til at gennemføre den nødvendige kontrol før betalingerne, der skal være foretaget inden den 15. oktober.
(62)
Af hensyn til effektiv anvendelse af de midler, der er afsat til rydningsordningen, bør medlemsstaterne indføre en ordning, der gør det muligt at kontrollere, hvorvidt ansøgningerne om præmien er velbegrundede, herunder eventuelt krav om et skriftligt tilsagn fra producenten og pligten til at bære omkostningerne ved sagsbehandlingen, hvis ansøgningen trækkes tilbage uden rimelig grund.
(63)
Af hensyn til kontrollen bør præmien først udbetales efter, at rydningen er foretaget.
(64)
I henhold til artikel 104, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan medlemsstaterne afvise yderligere anvendelse af rydningsordningen på deres område eller i en bestemt region, hvis det samlede ryddede areal når op på henholdsvis 8 % og 10 % af deres vindyrkningsarealer. Medlemsstaterne bør meddele en sådan beslutning til Kommissionen.
(65)
Det er meget vigtigt af hensyn til overvågningen af gennemførelsen af bestemmelserne i afsnit II og V i forordning (EF) nr. 479/2008 og til en hensigtsmæssig forvaltning af markedet, at Kommissionen modtager de fornødne data vedrørende produktionskapaciteten. I denne forbindelse er det nødvendigt at definere nærmere, hvilke oplysninger der skal gives i den i nævnte forordnings artikel 109 omhandlede opgørelse.
(66)
For at skabe et mere ensartet grundlag for betalingerne af støtte til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer, grøn høst og rydning bør der på EF-plan fastsættes regler for opmålingen af arealer, så størrelsen af de pågældende vindyrkningsarealer kan fastlægges nøjagtigt.
(67)
Der bør fastsættes foranstaltninger vedrørende den nødvendige kontrol for at sikre, at forordning (EF) nr. 479/2008 og denne forordning anvendes korrekt, og vedtages hensigtsmæssige sanktioner over for uregelmæssigheder. Disse foranstaltninger bør omfatte både specifik kontrol og sanktioner fastsat på EF-plan samt yderligere nationale kontrolforanstaltninger og sanktioner. Kontrollen og sanktionerne bør være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.
(68)
Enhver kontrol af produktionskapaciteten bør primært bygge på fortegnelsen over vindyrkningsarealer.
(69)
I betragtning af, hvor vigtigt det er at kontrollere produktionskapaciteten og de midler, der anvendes til rydningsordningen, bør der forlanges systematisk kontrol på stedet af de berørte arealer både før og efter rydningen. De medlemsstater, der råder over et pålideligt geografisk værktøj og ajourførte oplysninger om det pågældende areal, bør kunne foretage kontrollen før rydning administrativt. Hvad angår kontrollen efter rydning, kan det ved telemåling kontrolleres, at vinstokkene rent faktisk er fjernet, og derfor bør denne metode være tilladt til denne (efterfølgende) kontrol. På grund af vanskelighederne ved at beregne areal med telemåling, bør denne metode kun tillades, hvis billedopløsningen ved telemåling er mindst 1 m2. Under alle omstændigheder bør mindst enten kontrollen før rydning eller kontrollen efter rydning gennemføres som kontrol på stedet.
(70)
Med henblik på ensartet anvendelse af reglerne for vin bør der vedtages regler, der dels tydeliggør de gældende kontrolprocedurer på nationalt plan og EF-plan, dels sikrer direkte samarbejde mellem de instanser, der er ansvarlige for kontrollen i vinsektoren.
(71)
Der bør fastsættes regler for, hvordan de nationale instanser og Kommissionen bistår hinanden med at sikre, at reglerne for vin anvendes korrekt. De pågældende bestemmelser bør ikke være til hinder for anvendelsen af særlige bestemmelser om Fællesskabets udgifter, strafferetlige anliggender eller nationale administrative sanktioner.
(72)
Medlemsstaterne sikrer, at de instanser, der er ansvarlige for kontrolforanstaltningerne i vinsektoren, fungerer effektivt. Til dette formål udpeger de en instans med ansvar for kontakten mellem de pågældende instanser indbyrdes og mellem dem og Kommissionen. Det er desuden yderst vigtigt, at kontrollen koordineres mellem de ansvarlige instanser i alle medlemsstater, hvor kontrolforanstaltningerne i vinsektoren er fordelt på flere ansvarlige instanser.
(73)
Med henblik på ensartet anvendelse af bestemmelserne i hele Fællesskabet bør medlemsstaterne træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de ansatte i de ansvarlige instanser har de fornødne undersøgelsesbeføjelser til at skabe sikkerhed for, at reglerne overholdes.
(74)
Den indbyrdes afhængighed mellem markederne i vinsektoren afspejles i samhandelen mellem medlemsstater, særlig den fortsatte stigning i antallet af internationale virksomheder, der er aktive i sektoren, og de muligheder, som forvaltningsreglerne i sektoren giver for at lade operationer, uanset om de modtager støtte eller ej, udføre eller overføre til et andet sted end det, hvor produktet har sin oprindelse. En sådan situation kræver mere omfattende harmonisering af kontrolmetoder og tættere samarbejde mellem de forskellige instanser med ansvar for kontrollen.
(75)
Med henblik på et effektivt samarbejde mellem medlemsstaterne om anvendelsen af reglerne for vin bør medlemsstaternes ansvarlige instanser på anmodning kunne få kontakt med de ansvarlige instanser i en anden medlemsstat. Der bør udarbejdes regler for sådanne kontakter og bistand.
(76)
I betragtning af visse spørgsmåls komplekse og hastende karakter er det meget vigtigt, at en ansvarlig instans, der anmoder om bistand, efter aftale med den anden ansvarlige instans selv kan udpege godkendte personer blandt sit personale til at være til stede ved undersøgelserne.
(77)
I tilfælde af alvorlig risiko for svig eller konstateret svig, der berører en eller flere medlemsstater, skal de forskellige relevante instanser på eget initiativ automatisk kunne iværksætte en procedure for uopfordret bistand.
(78)
I betragtning af karakteren af de oplysninger, der udveksles i medfør af denne forordning, bør de pågældende oplysninger være omfattet af tavshedspligt.
(79)
Forordning (EF) nr. 2729/2000 indeholder bestemmelse om oprettelse af en analysedatabank på Det Fælles Forskningscenter (FFC), der skal bidrage til harmoniseringen af analysekontrollen i hele Fællesskabet og modtage analyseprøver og -rapporter fra medlemsstaterne.
(80)
Anvendelsen af isotopreferenceanalysemetoder kan sikre mere effektiv kontrol med alkohol- eller vandtilsætning til vinprodukter eller i forbindelse med resultaterne af analyse af andre isotopkendetegn hos disse produkter bidrage til at efterprøve, om produkterne er i overensstemmelse med den oprindelse, der er angivet i deres betegnelse. For at lette fortolkningen af de resultater, der opnås ved disse analysemetoder, bør de opnåede resultater kunne sammenlignes med de resultater, der tidligere er opnået ved de samme metoder under analyse af produkter, hvis kendetegn er af lignende art, og hvis oprindelse og fremstilling er attesteret.
(81)
Isotopanalyse af vin og vinprodukter foretages med brug af de i artikel 31 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede referenceanalysemetoder.
(82)
For at lette fortolkningen af resultaterne af sådanne analyser i EF-laboratorier, der er udstyret til at foretage dem, og sikre, at analyseresultaterne fra disse laboratorier kan sammenlignes, bør der fastsættes ensartede regler for udtagning af drueprøver samt for fremstilling af vin og opbevaring af sådanne prøver.
(83)
For at garantere analysedataenes kvalitet og sammenlignelighed er det nødvendigt at anvende en ordning med anerkendte kvalitetsnormer i de laboratorier, som medlemsstaterne har overdraget isotopanalysen af prøverne til databanken.
(84)
Isotopanalyse er en analysemetode, der benyttes til kontrol og bekæmpelse af svig i vinsektoren, og som kræver meget specialiseret videnskabelig ekspertise og teknisk udstyr. De færreste af de medlemsstater, der tiltrådte Fællesskabet i 2004 eller 2007, har udstyr til at anvende denne metode. For at sikre ensartet anvendelse af kontrolprocedurerne bør FFC udføre analysen for de pågældende medlemsstater i en periode, indtil de råder over det fulde udstyr og kompetencer til at varetage opgaven.
(85)
Isotopanalyse af vinprodukter og dens fortolkning er hårfine procedurer, og for at harmonisere fortolkningen af analyseresultaterne bør det fastsættes, at FFC's databank er tilgængelig for de officielle laboratorier, der praktiserer denne analysemetode, og på anmodning også for andre officielle instanser i medlemsstaterne under overholdelse af principperne for beskyttelse af private data.
(86)
Forordning (EF) nr. 2729/2000 indeholder regler for udtagning af prøver, der skal sendes til et officielt laboratorium i en anden medlemsstat, samt fælles regler for udtagning af prøver, der skal analyseres ved isotopmetoder. Disse regler bør bibeholdes, idet udtagning af prøver til Fællesskabets databank anses for et tilfælde af udtagning af prøver af et vinprodukt i forbindelse med instansernes direkte samarbejde.
(87)
For at sikre en objektiv kontrol bør de ansatte i en medlemsstats ansvarlige instans kunne anmode en anden medlemsstats ansvarlige instans om at foretage en prøveudtagning. Den anmodende instans bør kunne få stillet de udtagne prøver til rådighed og bestemme, hvilket laboratorium der skal analysere dem.
(88)
Der bør fastsættes nærmere regler for officiel udtagning af prøver som led i samarbejdet mellem medlemsstaternes ansvarlige instanser og for anvendelsen af disse prøver. Disse regler skal sikre repræsentativitet og mulighed for at efterprøve resultaterne af officielle analyser i hele Fællesskabet.
(89)
For administrativt at forenkle afregningen af udgifter til udtagning og forsendelse af prøver, analyser og organoleptiske undersøgelser og ekspertbistand bør princippet om, at disse udgifter finansieres af den instans, der har beordret prøveudtagningen, eller som har anmodet om ekspertbistand, følges.
(90)
Beviskraften af de forhold, der konstateres ved den kontrol, der foretages i henhold til denne forordning, bør tydeliggøres.
(91)
For at sikre en normal afvikling af kontrollen og udtagning af drueprøver på vinmarkerne bør der vedtages bestemmelser om, at de berørte parter ikke må hindre den kontrol, der vedrører dem, og at de er forpligtet til at lette udtagningerne af prøver og give de oplysninger, der kræves i medfør af denne forordning.
(92)
Der bør fastsættes bestemmelser om karakteren af og formatet for de meddelelser, der er nødvendige for at gennemføre denne forordning, og om, hvordan disse meddelelser skal fremsendes. Bestemmelserne bør også omfatte meddelelser fra medlemsstaterne til Kommissionen.
(93)
For at sikre retfærdig og kontrollerbar anvendelse af Fællesskabets budgetmidler bør der fastsættes sanktioner med finansielle konsekvenser i tilfælde af, at medlemsstater ikke opfylder deres meddelelsespligt.
(94)
De oplysninger, der er nødvendige for at efterprøve og kontrollere, at bestemmelserne i denne forordning gennemføres, gør opbevares af medlemsstaterne i et passende tidsrum med henblik på inspektion.
(95)
De beløb, der skal udbetales i medfør af afsnit II og V i forordning (EF) nr. 479/2008, bør udbetales i deres helhed til de pågældende modtagere. For at undgå overflødige administrative byrder bør det på visse betingelser være tilladt medlemsstaterne at betale forsikringsstøtte til producenter gennem forsikringsselskaber.
(96)
Der bør fastsættes regler for afgørelse af sager i tilfælde af indlysende fejl, force majeure og andre ekstraordinære omstændigheder for at sikre retfærdig behandling af producenter. Der bør fastsættes regler vedrørende kunstigt skabte situationer for at undgå, at der kan drages fordel af sådanne situationer.
(97)
Der bør fastsættes regler med henblik på en smidig overgang fra den tidligere ordning til den nye ordning, der indføres ved denne forordning, og på anvendelsen af overgangsbestemmelserne i artikel 128 i forordning (EF) nr. 479/2008.
(98)
Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter har ikke afgivet udtalelse inden for den af komitéens formand fastsatte frist -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
INDLEDENDE BESTEMMELSER
Artikel 1
Anvendelsesområde og terminologi
1. I denne forordning fastsættes gennemførelsesbestemmelserne for anvendelsen af følgende foranstaltninger i forordning (EF) nr. 479/2008:
a)
støtteforanstaltninger (afsnit II)
b)
samhandel med tredjelande (afsnit IV)
c)
produktionskapacitet (afsnit V)
d)
den i artikel 109 omhandlede opgørelse
e)
kontrol i vinsektoren (artikel 117) og
f)
opmåling af arealer (artikel 121, litra c)).
Denne forordning berører ikke anvendelsen af:
a)
særlige bestemmelser om forbindelserne mellem medlemsstaterne med henblik på bekæmpelse af svig i vinsektoren, såfremt de kan lette anvendelsen af denne forordning
b)
bestemmelser om:
i)
retsforfølgning eller gensidig retlig bistand mellem medlemsstater i straffesager
ii)
proceduren for administrative sanktioner.
2. Udtryk anvendt i forordning (EF) nr. 479/2008 har samme betydning i denne forordning.
AFSNIT II
STØTTEPROGRAMMER
KAPITEL I
Procedure for forelæggelse af støtteprogrammer
Artikel 2
Første forelæggelse af støtteprogrammer
1. Forelæggelsen af det i artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede støtteprogram dækker de fem regnskabsår fra og med 2009 til og med 2013.
Medlemsstaterne fremsender deres udkast til støtteprogram til Kommissionen ad elektronisk vej med brug af opstillingen i bilag I til denne forordning.
Medlemsstaterne forelægger ligeledes deres finansieringsplan for det i første afsnit nævnte udkast til støtteprogram for Kommissionen med brug af tabellen i bilag II.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om deres lovgivning vedrørende det i stykke 1 nævnte udkast til støtteprogram, når det er vedtaget eller ændret.
3. Medlemsstater, der beslutter at overføre hele deres nationale rammebeløb til enkeltbetalingsordningen fra og med regnskabsåret 2010 og for hele perioden som omhandlet i bilag II til forordning (EF) nr. 479/2008, forelægger én gang for alle inden den 30. juni 2008 formularen i bilag II til denne forordning med de relevante rubrikker behørigt udfyldt.
4. Medlemsstater, der beslutter at indarbejde særlige regionale forhold i deres støtteprogram, kan også give nærmere oplysninger om de enkelte regioner i tabellen i bilag III til denne forordning.
5. Medlemsstaterne er ansvarlige for udgifterne til støtteprogrammet fra den dato, Kommissionen modtager det, og til den dato, det kan iværksættes i henhold til artikel 5, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 479/2008.
Artikel 3
Ændring af støtteprogrammer
1. De i artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede ændrede støtteprogrammer forelægges for Kommissionen med brug af opstillingen i bilag I til denne forordning, inklusive den eventuelt ændrede finansieringsplan med brug af tabellen i bilag IV.
De i artikel 5, stk.4, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede medlemsstater behøver ikke fremsende tabellen i bilag IV.
Medlemsstaterne er ansvarlige for udgifterne til det ændrede støtteprogram fra den dato, Kommissionen modtager det, og til den dato, det kan iværksættes i henhold til artikel 5, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 479/2008.
2. Med undtagelse af hasteforanstaltninger som følge af naturkatastrofer kan ændringer i støtteprogrammer kun forelægges to gange inden for et regnskabsår. Hvis en medlemsstat finder det nødvendigt at ændre sit støtteprogram, forelægger den det senest inden henholdsvis den 1. marts og den 1. juni hvert år, i givet fald sammen med:
a)
ajourførte udgaver af støtteprogrammet med brug af opstillingen i bilag I og tabellen med den finansielle oversigt i bilag IV
b)
begrundelsen for de foreslåede ændringer.
Alle overførsler vedrørende den i artikel 9 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede foranstaltning meddeles inden den 1. december forud for det kalenderår, i hvilket enkeltbetalingsordningen vil finde anvendelse.
KAPITEL II
Støtteberettigede foranstaltninger
Afdeling 1
Salgsfremstød på tredjelandsmarkeder
Artikel 4
Støtteberettigede foranstaltninger og markeder
Der kan ydes støtte til salgsfremstød på tredjelandsmarkeder for de i artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede vine, forudsat at:
a)
produkterne er beregnet til direkte forbrug, der findes eksportmuligheder eller potentielle nye markeder for deres afsætning i de pågældende tredjelande, og de udviser høj værditilvækst
b)
produktets oprindelse er angivet som led i en oplysningskampagne eller et salgsfremstød, hvor det drejer sig om vin med geografisk betegnelse
c)
den foranstaltning, hvortil der ydes støtte, er tydeligt beskrevet, herunder med angivelse af, hvilke produkter der kan blive tale om, markedsføringsindsatsen og de anslåede omkostninger
d)
støtten til salgsfremstød og oplysningsforanstaltninger ydes i højst tre år til en given modtager i et givet tredjeland
e)
budskaberne i oplysningskampagner og/eller salgsfremstød baseres på vinens iboende egenskaber og overholder gældende lovgivning i de tredjelande, de er rettet mod
f)
modtagerne har den fornødne kapacitet til at håndtere specifikke problemer i relation til samhandelen med tredjelande og ressourcer til at sikre, at foranstaltningen gennemføres så effektivt som muligt. Medlemsstaterne kontrollerer især, at der er nok produkter til rådighed med hensyn til kvalitet og kvantitet til at imødekomme efterspørgslen på markedet på længere sigt efter salgsfremstødet.
Modtagerne kan være private virksomheder eller erhvervs-, producent- eller brancheorganisationer eller, hvis en medlemsstat ønsker det, offentlige organer. Medlemsstaterne må under ingen omstændigheder lade et offentligt organ være den eneste modtager af støtte til salgsfremstød.
Mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder som defineret i Kommissionens henstilling 2003/361/EF (10) samt fælles handelsnavne har fortrinsstilling.
For at forebygge misbrug af ordningen må de i litra a) og b) nævnte elementer normalt ikke ændres under gennemførelsen af de støttede foranstaltninger, medmindre det kan påvises, at der med sådanne ændringer kan opnås bedre resultater.
Artikel 5
Udvælgelsesprocedure
1. Medlemsstaterne fastsætter ansøgningsproceduren, som især skal omfatte detaljerede regler for:
a)
kontrol af, om kravene og kriterierne i artikel 4 er opfyldt
b)
frister for indgivelse af ansøgninger og for undersøgelse af, hvorvidt den enkelte foreslåede foranstaltning er velegnet til formålet
c)
de pågældende produkter og deres markedsføring i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning, de nationale bestemmelser og den relevante specifikation
d)
indgåelse af kontrakter, herunder eventuelle standardformularer, sikkerhedsstillelse og bestemmelser om udbetaling af forskud
e)
evaluering af alle foranstaltninger, hvortil der ydes støtte.
2. Medlemsstaterne udvælger ansøgninger efter især følgende kriterier:
a)
sammenhængen mellem de foreslåede strategier og de opstillede mål
b)
kvaliteten af de foreslåede foranstaltninger
c)
deres forventede virkning og succes med hensyn til at øge efterspørgslen efter de pågældende produkter
d)
garantier for, at de involverede aktører er effektive og har den nødvendige tekniske kapacitet, og at omkostningerne ved den foreslåede foranstaltning ikke overstiger de normale markedspriser.
3. Når medlemsstaterne har gennemgået ansøgningerne, udvælger de de økonomisk mest fordelagtige, opstiller dem på en liste inden for de til rådighed værende midler, og fremsender denne til Kommissionen med brug af tabellen i bilag VIII, for at den kan underrette de øvrige medlemsstater og dermed gøre indsatsen mere sammenhængende.
4. To eller flere medlemsstater kan beslutte at udvælge en fælles salgsfremmende foranstaltning. De forpligter sig til at bidrage til finansieringen og vedtager sammen procedurer for det administrative samarbejde for at lette tilsynet, gennemførelsen og kontrollen.
5. Medlemsstaterne sikrer, at alle nationale eller regionale kampagner, hvortil der ydes støtte, er i overensstemmelse med foranstaltninger, der finansieres under forordning (EF) nr. 3/2008 eller forordning (EF) nr. 1698/2005, og foranstaltninger, der finansieres under nationale og regionale kampagner.
6. Der ydes ikke støtte i henhold til artikel 10 i forordning (EF) nr. 479/2008 til en given foranstaltning, der modtager støtte i henhold til artikel 20, litra c), nr. iii), i forordning (EF) nr. 1698/2005 eller artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 3/2008.
7. Medlemsstaterne kan bestemme, at støtten ydes, før en foranstaltning gennemføres, forudsat at modtageren har stillet sikkerhed.
8. Hvis medlemsstaterne yder national støtte til salgsfremmende foranstaltninger, oplyser de herom de relevante steder i henholdsvis opstillinger og tabeller i formularerne i bilag I, V, VII og VIII.
Afdeling 2
Omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer
Artikel 6
Definition
Ved udtrykket »den normale fornyelse af udtjente vindyrkningsarealer« i artikel 11, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 479/2008 forstås genplantning af samme vinstoksort på samme parcel i henhold til samme vindyrkningssystem. Medlemsstaterne kan fastsætte yderligere krav, bl.a. vedrørende de genplantede vinmarkers alder.
Artikel 7
Procedure og ansøgninger
1. Medlemsstaterne fastsætter:
a)
frister på højst fem år for gennemførelsen af omstruktureringsforanstaltninger,
b)
hvilke organer og enkeltpersoner der kan indgive foreløbige ansøgninger
c)
objektive kriterier for prioriteringen af ansøgninger, særlig i overensstemmelse med artikel 104, stk. 9, i forordning (EF) nr. 479/2008
d)
hvad ansøgningen skal indeholde, herunder detaljerede beskrivelser af de foreslåede foranstaltninger og foreslåede frister for deres gennemførelse
e)
proceduren for indgivelse og godkendelse af ansøgninger, som især skal omfatte frister for indgivelse af ansøgninger og objektive kriterier for, hvordan de prioriteres
f)
krav om, at det i alle ansøgninger for hvert regnskabsår oplyses, hvilke foranstaltninger der skal gennemføres det pågældende regnskabsår, og hvilket areal hver enkelt foranstaltning dækker, og hvilke procedurer der er fastsat for tilsynet med gennemførelsen.
2. Medlemsstaterne fastsætter en mindstestørrelse for det areal, hvortil der kan ydes støtte til omstrukturering og omstilling, og en mindstestørrelse for det areal, der bliver resultatet af omstruktureringen og omstillingen, samt alle afvigelser fra dette krav, som skal være behørigt begrundede og baseret på objektive kriterier.
Artikel 8
Støttebeløb
Medlemsstaterne fastsætter regler for støttens nærmere dækning og størrelse, jf. dog bestemmelserne i artikel 11 i forordning (EF) nr. 479/2008 og i dette kapitel. Reglerne kan bl.a. vedrøre betaling af faste beløb, den maksimale støtte pr. hektar og justering af støtten på grundlag af objektive kriterier. Såfremt anvendte plantningsrettigheder ikke hidrører fra omstruktureringsoperationen og for at undgå konkurrencefordrejning, nedsættes støtten tilsvarende for at tage hensyn til det forhold, at de anvendte plantningsrettigheder ikke har medført udgifter til rydning.
Støtten ydes for det beplantede areal, som fastlagt i henhold til artikel 75, stk. 1.
Reglerne udformes, så de sikrer, at formålet med ordningen opfyldes.
Artikel 9
Finansiel forvaltning
1. Støtten kommer til udbetaling, når det er fastslået, at enten en enkeltoperation eller alle de operationer, der er omfattet af støtteansøgningen, alt efter hvordan medlemsstaten har valgt at forvalte støtteforanstaltningen, er gennemført og kontrolleret på stedet.
Hvis støtten normalt først kommer til udbetaling, når samtlige operationer er gennemført, udbetales støtten dog til gennemførte enkeltoperationer, såfremt de tilbageværende operationer ikke kunne gennemføres på grund af force majeure eller ekstraordinære omstændigheder i den i artikel 40, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003 (11) fastsatte betydning.
Hvis kontrollen viser, at en samlet operation, der er omfattet af støtteansøgningen, ikke er fuldt gennemført af andre grunde end force majeure eller ekstraordinære omstændigheder i den i artikel 40, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsatte betydning, og der er udbetalt støtte efter gennemførelsen af enkeltoperationer, der indgår som led i den samlede operation, der er omfattet af støtteansøgningen, træffer medlemsstaten beslutning om tilbagesøgning af den udbetalte støtte.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne bestemme, at støtten til en given operation eller alle de operationer, der er omfattet af støtteansøgningen, udbetales til producenterne, før en operation er fuldt gennemført, forudsat at den er påbegyndt, og at modtageren har stillet sikkerhed. Med henblik på forordning (EØF) nr. 2220/85 (12) er modtagerne forpligtet til at gennemføre de pågældende operationer inden udgangen af det andet produktionsår, efter at forskuddet er udbetalt.
Denne periode kan justeres af medlemsstaten i følgende tilfælde:
a)
de pågældende arealer er del af et areal, som har været udsat for en naturkatastrofe, der af medlemsstatens ansvarlige myndigheder anerkendes som sådan
b)
planlagte operationer kan ikke gennemføres, fordi plantematerialet er præget af sundhedsproblemer, der er attesteret af en af medlemsstaten anerkendt instans.
For at støtten kan udbetales som forskud, skal alle tidligere operationer på samme areal, for hvilket producenten har modtaget støtte, være fuldt gennemført.
Hvis kontrollen viser, at den af støtteansøgningen omfattede operation, for hvilken der er udbetalt et forskud, ikke er fuldt gennemført, kan medlemsstaten beslutte at pålægge en sanktion.
Artikel 10
Overgangsforanstaltninger
Medlemsstaterne kan tillade, at igangværende omstruktureringsoperationer, som er planlagt i henhold til artikel 11 i forordning (EF) nr. 1493/1999, transformeres til en ny ansøgning i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008, forudsat at:
a)
en sådan transformering finansieres med de midler, der i støtteprogrammet er til rådighed for den i artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede foranstaltning
b)
den fortsatte gennemførelse af operationen efter eventuelle nødvendige tilpasninger opfylder betingelserne i denne artikel.
Afdeling 3
Grøn høst
Artikel 11
Definition af grøn høst
Med henblik på artikel 12 i forordning (EF) nr. 479/2008 og bestemmelserne i denne afdeling betragtes det forhold, at der efter den normale produktionscyklus (ikke høst) er efterladt salgbare druer på planterne, ikke som grøn høst.
Arealet for en parcel, for hvilken der ydes støtte til grøn høst, tælles ikke med ved beregningen af udbyttegrænserne i de tekniske specifikationer for vine med geografisk betegnelse.
Artikel 12
Betingelser for anvendelse af grøn høst
1. Med hensyn til foranstaltningen vedrørende grøn høst foretager medlemsstaterne følgende:
a)
vedtager bestemmelser om foranstaltningens gennemførelse, herunder:
i)
forudgående meddelelse om grøn høst
ii)
størrelsen af den godtgørelse, der skal udbetales
iii)
regler, der sikrer, at de pågældende arealer holdes i god vegetativ stand, og at anvendelsen af foranstaltningen ikke får negativ indvirkning på miljøet eller negative fytosanitære konsekvenser, og at det kan kontrolleres, at foranstaltningen gennemføres korrekt; med hensyn til disse mål kan medlemsstaterne fastsætte restriktioner for foranstaltningen baseret på objektive og ikke-diskriminerende kriterier, herunder synkronisering af forskellige sorter, miljømæssige eller fytosanitære risici eller metoden
b)
fastsætter hvert år mellem den 15. april og den 31. maj fristen for indgivelse af ansøgninger vedrørende grøn høst
c)
fastslår inden den 31. maj en forventet markedssituation, der berettiger til at anvende grøn høst for at genskabe balancen på markedet og forebygge kriser
d)
sikrer, at foranstaltningen gennemføres korrekt ved at kontrollere, at en grøn høst er gennemført med det ønskede resultat; arealer, for hvilke der ydes støtte til grøn høst, kontrolleres systematisk på stedet efter gennemførelsen; de parceller, der skal kontrolleres, er dem, der er omfattet af en støtteansøgning.
Den i litra d) omhandlede kontrol omfatter:
i)
kontrol af den pågældende vinmarks eksistens, og af, at arealet er passet
ii)
at alle drueklaser er fuldstændigt fjernet og destrueret
iii)
den anvendte metode; alle vinavlere, der søger om støtte til grøn høst, skal kunne dokumentere omkostningerne ved foranstaltningen.
For at sikre, at der ikke er flere salgbare druer tilbage på den parcel, for hvilken der ydes støtte, foretages al kontrol mellem den 15. juni og den 31. juli hvert år, og vil under alle omstændigheder være afsluttet inden den normale modning (Baggiolini stadie M, BBCH stadie 83) i alle berørte områder.
2. Grøn høst kan ikke anvendes på samme parcel to år i træk.
3. I tilfælde af hel eller delvis ødelæggelse af afgrøden før datoen for den grønne høst, særlig som følge af naturkatastrofer i den i artikel 2, stk. 8, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1857/2006 (13) fastsatte betydning, ydes der ingen støtte.
4. Hvis der sker hel eller delvis ødelæggelse af afgrøden mellem tidspunktet for udbetalingen af støtten til grøn høst og høstperioden, ydes der ikke finansiel høstforsikringsgodtgørelse for indkomsttab for det areal, for hvilket der er ydet støtte.
Artikel 13
Ansøgningsprocedure
1. Medlemsstaterne fastsætter ansøgningsproceduren, hvoraf det bl.a. skal fremgå, hvor stor en godtgørelse den pågældende producent kan få, og hvilke oplysninger der skal ledsage ansøgningen. Ansøgningen skal indeholde detaljerede oplysninger om arealet, det gennemsnitlige udbytte, den anvendte metode samt druesorten og den type vin, der fremstilles af den.
2. Medlemsstaterne kontrollerer, om ansøgningerne er velbegrundede. Til dette formål kan de forlange, at producenten sammen med ansøgningen afgiver et skriftligt tilsagn. Såfremt ansøgningen trækkes tilbage uden rimelig grund, kan de bestemme, at den pågældende producent skal bære omkostningerne ved behandlingen af ansøgningen.
Artikel 14
Godtgørelse
1. Hvert år beregner medlemsstaterne de direkte omkostninger ved grøn høst med de forskellige metoder (manuelt, mekanisk eller kemisk), de tillader med henblik på artikel 12, stk. 1, litra a), nr. iii). Såfremt der anvendes mere end én metode på samme areal, beregnes godtgørelsen på grundlag af den billigste metode.
2. Medlemsstaterne fastlægger indkomsttabet ved grøn høst på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier.
Medlemsstaterne fastsætter størrelsen af den i artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede støtte på grundlag af standardomkostninger og standardoverslag over indkomsttab, jf. dog artikel 12, stk. 4, i samme forordning. Medlemsstaterne sørger for, at beregningerne:
a)
kun omfatter kontrollerbare elementer
b)
er baseret på tal, der er fastlagt med den fornødne ekspertise
c)
tydeligt angiver kilden til tallene
d)
er differentierede for at tage hensyn til regionale eller lokale forhold i fornødent omfang.
Godtgørelsen udbetales for det beplantede areal som fastlagt i henhold til artikel 75, stk. 1, i denne forordning.
Afdeling 4
Gensidige fonde
Artikel 15
Støttebeløb
Den i artikel 13 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede foranstaltning kan indføres af medlemsstaterne i deres støtteprogram efter følgende regler:
a)
støtteperioden kan ikke overstige tre år
b)
støtte til de administrative omkostninger ved oprettelse af gensidige fonde er i henholdsvis det første, det andet og det tredje år, den gensidige fond opererer, begrænset til følgende andel af producenternes bidrag til den gensidige fond i henholdsvis det første, det andet og det tredje år, den opererer:
i)
10 %, 8 % og 4 % i de medlemsstater, der tiltrådte Fællesskabet den 1. maj 2004 eller senere
ii)
5 %, 4 % og 2 % i andre medlemsstater
c)
medlemsstaterne kan fastsætte lofter for de administrative omkostninger, hvortil der kan ydes støtte i forbindelse med oprettelse af gensidige fonde
d)
medlemsstaterne vedtager nærmere bestemmelser om gennemførelsen af denne foranstaltning.
Afdeling 5
Høstforsikring
Artikel 16
Betingelser for støtte
Den i artikel 14 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede foranstaltning kan indføres af medlemsstaterne i deres støtteprogram efter følgende regler:
a)
medlemsstaterne vedtager nærmere bestemmelser om gennemførelsen af høstforsikringsforanstaltninger, herunder de nødvendige bestemmelser til at sikre, at de ikke forvrider konkurrencen på forsikringsmarkedet
b)
producenter, der søger om støtte under ordningen, forelægger deres forsikringspolice for de nationale myndigheder, for at medlemsstaterne kan opfylde den i artikel 14, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 fastsatte betingelse
c)
medlemsstaterne fastsætter lofter for, hvor meget der kan modtages i støtte under overholdelse af de i artikel 14, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008 fastsatte betingelser. Om nødvendigt kan medlemsstaterne fastsætte niveauet på grundlag af standardomkostninger og standardoverslag over indkomsttab. Medlemsstaterne sørger for, at beregningerne:
i)
kun omfatter kontrollerbare elementer
ii)
er baseret på tal, der er fastlagt med den fornødne ekspertise
iii)
tydeligt angiver kilden til tallene
iv)
er differentierede for at tage hensyn til regionale eller lokale forhold i fornødent omfang.
Med henblik på artikel 14 i forordning (EF) nr. 479/2008 har udtrykket »vejrforhold, der kan henregnes under naturkatastrofer« samme betydning som i artikel 2, stk. 8, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1857/2006.
Hvis medlemsstaterne yder national støtte til høstforsikring, oplyser de herom de relevante steder i henholdsvis opstillinger og tabel i bilag I, V og VII til denne forordning.
Afdeling 6
Investeringer
Artikel 17
Støtteberettigede foranstaltninger
De investeringer, hvortil der ydes støtte, skal overholde Fællesskabets gældende normer for den pågældende investering.
Følgende udgifter er støtteberettigede:
a)
opførelse, erhvervelse, herunder leasing, eller forbedring af fast ejendom
b)
køb eller leasing med købsret af nye maskiner, herunder computersoftware op til aktivets markedsværdi; andre omkostninger i tilknytning til leasingkontrakten, såsom leasinggivers fortjeneste, rentefinansieringsomkostninger, indirekte omkostninger og forsikringsudgifter er ikke støtteberettigede
c)
generalomkostninger i tilknytning til de i litra a) og b) nævnte udgifter, såsom arkitekt-, ingeniør- og konsulenthonorarer, forundersøgelser, erhvervelse af patentrettigheder og licenser.
Som en undtagelse fra litra b), kun gældende for mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder i den i Kommissionens henstilling 2003/361/EF (14) fastsatte betydning kan medlemsstaterne i behørigt underbyggede tilfælde fastsætte betingelser, i henhold til hvilke udgifter til køb af brugt udstyr kan betragtes som støtteberettigede.
Simple investeringer til udskiftning af udstyr er ikke støtteberettigede for at sikre, at disse investeringer i forarbejdningskæden opfylder formålet med foranstaltningen, dvs. bedre tilpasning til efterspørgslen på markedet og øget konkurrenceevne.
Artikel 18
Støtteberettigede foranstaltninger til udvikling af nye produkter
Omkostninger ved udvikling af nye produkter, processer og teknologier som omhandlet i artikel 15, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 479/2008 skal vedrøre forberedende operationer, såsom design-, produkt-, proces- eller teknologiudvikling og -afprøvning og dermed forbundne materielle og immaterielle investeringer inden anvendelsen af de nyudviklede produkter, processer og teknologier til kommercielle formål.
Simple investeringer til udskiftning af udstyr er ikke støtteberettigede for at sikre, at denne støtte opfylder formålet med foranstaltningen, dvs. bedre tilpasning til efterspørgslen på markedet og øget konkurrenceevne.
Artikel 19
Finansiel forvaltning
Medmindre der er tale om force majeure eller ekstraordinære omstændigheder i den i artikel 40, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsatte betydning, der opstår i den periode, i hvilken investeringerne skal foretages, udbetales støtten først, når det er fastslået, at alle de investeringer, der er omfattet af støtteansøgningen, er foretaget og kontrolleret på stedet.
Modtagere af investeringsstøtte kan anmode om at få udbetalt et forskud fra de ansvarlige udbetalende organer, hvis denne mulighed indgår i det nationale støtteprogram.
Forskudsbeløb kan ikke overstige 20 % af den offentlige støtte til investeringen, og betalingen er betinget af, at der er stillet bankgaranti eller tilsvarende sikkerhed for 110 % af forskudsbeløbet.
Garantien frigives, når det ansvarlige udbetalende organ har fastslået, at beløbet for de faktiske udgifter, der svarer til den offentlige støtte til investeringen, overstiger forskudsbeløbet.
Artikel 20
Overensstemmelse og sammenhæng
Der ydes ikke støtte til markedsføringsforanstaltninger, hvortil der er ydet støtte i henhold til artikel 10 i forordning (EF) nr. 479/2008.
Når medlemsstaterne yder national støtte til investeringer, oplyser de herom de relevante steder i henholdsvis opstillinger og tabel i bilag I, V og VII til denne forordning.
Afdeling 7
Bortskaffelse af biprodukter
Artikel 21
Fastsættelse af et minimumsalkoholindhold
1. Medlemsstaterne fastsætter minimumsalkoholindholdet i biprodukterne i forhold til alkoholindholdet i den fremstillede vin, jf. dog litra D, stk. 1, i bilag VI til forordning (EF) nr. 479/2008. Medlemsstaterne graduerer minimumsalkoholindholdet på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier.
2. Hvis den relevante procent, som er fastsat af medlemsstaterne i henhold til stykke 1, ikke nås, leverer de pågældende en mængde vin fra deres egen produktion for at sikre, at den krævede procent nås.
3. Med henblik på fastlæggelsen af alkoholindholdet i biprodukter i forhold til indholdet i den fremstillede vin anvendes det naturlige alkoholindhold for standardvine i de forskellige vindyrkningszoner:
a)
8,0 % for zone A
b)
8,5 % for zone B
c)
9,0 % for zone C I
d)
9,5 % for zone C II
e)
10,0 % for zone C III.
Artikel 22
Bortskaffelse af biprodukter
Producenter skal under tilsyn og på følgende betingelser trække biprodukter fra vinfremstilling eller anden forarbejdning af druer tilbage:
a)
biprodukter trækkes omgående tilbage og senest ved udgangen af det produktionsår, hvor de er udvundet; medlemsstaterne kan fastsætte en tidligere frist; tilbagetrækningen tillige med angivelse af de anslåede mængder indføres i de bøger, der føres i henhold til artikel 112, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008, eller attesteres af den ansvarlige myndighed
b)
tilbagetrækningen skal overholde gældende EF-lovgivning, særlig hvad angår miljøet.
Tilbagetrækningen af den pågældende vinbærme anses for have fundet sted, når bærmen er denatureret for at umuliggøre dens anvendelse i vinfremstilling, og når leveringen af den denaturerede bærme til tredjeparter er indført i de bøger, der føres i henhold til artikel 112, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at sådanne transaktioner kontrolleres. De kan operere med en ordning med forhåndsgodkendelse af de pågældende tredjeparter.
Medlemsstaterne kan bestemme, at producenter, som i det pågældende produktionsår selv højst fremstiller 25 hl vin eller druemost i egne lokaler, ikke behøver at trække deres biprodukter tilbage.
Artikel 23
Bortskaffelse ved destillation af biprodukter
1. Producenter kan opfylde forpligtelsen til bortskaffelse for en del af eller alle biprodukterne ved vinfremstilling eller anden forarbejdning af druer ved at levere biprodukterne til destillation.
2. Medlemsstaterne kan forlange, at leveringen til destillation af en del af eller alle biprodukterne ved vinfremstilling eller anden forarbejdning af druer gøres obligatorisk for en del af eller alle deres producenter på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier. Denne forpligtelse kan også opfyldes ved levering af vin til eddikeindustrien.
3. De pågældende medlemsstater kan indføre en ordning med certificering af destillerier efter en procedure, de selv fastsætter.
Artikel 24
Formålet med støtten
1. Den i artikel 16 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede støtte udbetales på den i stk. 3 i samme artikel anførte betingelse og inden for det loft, der er anført i stk. 1, andet afsnit i samme artikel, til destillerier, der forarbejder produkter leveret til destillation til råalkohol med et alkoholindhold på mindst 92 % vol.
2. Den pågældende støtte omfatter et fast beløb, der er en godtgørelse for omkostninger ved indsamling af disse produkter, og som overføres fra destilleriet til producenten, hvis de pågældende omkostninger bæres af denne.
3. Medlemsstaterne kan bestemme, at støtten udbetales på forhånd, forudsat at modtagerne har stillet sikkerhed.
4. Medlemsstaterne vedtager nærmere regler for anvendelsen af den i denne artikel omhandlede foranstaltning.
Artikel 25
Støttebeløb
1. Det i artikel 16 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede maksimale støttebeløb, der kan udbetales til destillerier, fastsættes efter alkoholindholdet udtrykt i volumen (% vol.) pr. hektoliter på følgende måde:
a)
for råalkohol udvundet af presserester af vindruer: 1,1 EUR/% vol./hl
b)
for råalkohol udvundet af vin og vinbærme: 0,5 EUR/% vol./hl
2. Medlemsstaterne fastsætter inden for de i stk. 1 anførte grænser på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier støttebeløbet og det faste beløb som godtgørelse for de i artikel 24, stk. 2, omhandlede indsamlingsomkostninger og oplyser dem til Kommissionen de relevante steder i henholdsvis opstillinger og tabel i bilag I, V og VII. Beløbene kan justeres efter forskellige produktionstypologier på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier.
Afdeling 8
Destillation til konsumalkohol
Artikel 26
Formålet med støtten
1. Den i artikel 17 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede støtte ydes på de i samme artikel anførte betingelser på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier til producenter, hvis produktion som endelig anvendelse har fremstilling af vindestillater til sektoren for konsumalkohol.
2. Støtten kan udbetales til vinproducenter, der ikke selv avler druer.
3. Medlemsstaterne kan bestemme, at støtten udbetales på forhånd, forudsat at modtagerne har stillet sikkerhed.
4. Medlemsstaterne vedtager nærmere regler for anvendelsen af den i denne artikel omhandlede foranstaltning.
Artikel 27
Støttebeløb
Medlemsstaterne fastlægger støttebeløbene pr. hektar og oplyser dem til Kommissionen de relevante steder i henholdsvis opstillinger og tabel i bilag I, V og VII. Beløbene kan justeres, særlig efter produktionsregion og produktionsvilkår, på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier.
Afdeling 9
Krisedestillation
Artikel 28
Definition af foranstaltningen
1. På den i artikel 18, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 anførte betingelse og inden for det i stk. 4 og 5 i samme artikel omhandlede disponible budget underretter medlemsstaterne Kommissionen ved en ændring af deres støtteprogram, hvis de på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier åbner for krisedestillation på en del af eller hele deres område for en eller flere vinkategorier.
2. Medlemsstaterne kan forlange, at denne destillation gøres obligatorisk for en del eller alle deres producenter på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier.
3. Medlemsstaterne vedtager nærmere regler for anvendelsen af den i denne artikel omhandlede foranstaltning.
Artikel 29
Nærmere vilkår for støtten
1. Den i artikel 18 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede støtte udbetales på den i stk. 3 i samme artikel anførte betingelse til destillerier, der forarbejder vin til råalkohol med et alkoholindhold på mindst 92 % vol.
2. Støtten kan omfatte en mindstepris, som af destillerierne overføres til vinproducenterne.
3. Medlemsstaterne kan bestemme, at støtten udbetales på forhånd, forudsat at modtagerne har stillet sikkerhed.
Artikel 30
Støttebeløb
1. Medlemsstaterne fastlægger støttebeløbet og i givet fald den i artikel 29 omhandlede mindstepris til vinproducenterne og oplyser beløbene til Kommissionen de relevante steder i henholdsvis opstillinger og tabel i bilag I, V og VII. Beløbene kan justeres, særlig efter produktionsregion og vinkategori, på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier. Under alle omstændigheder fastsættes støtten på en sådan måde, at den pris, der betales til vinproducenter, ikke overstiger markedsprisen for den pågældende region og vinkategori.
2. I givet fald nedsætter medlemsstaterne mindsteprisen til producenterne tilsvarende for vin, hvis alkoholindhold er forøget ved tilsætning af saccharose eller druemost, hvortil der er ydet støtte i henhold til artikel 19 i forordning (EF) nr. 479/2008.
Artikel 31
National støtte
Hvis medlemsstaterne yder national støtte til krisedestillation, registrerer de oplysningerne fra hver enkelt ansøgning, og hvorvidt den er efterkommet. De meddeler disse oplysninger i de relevante rubrikker i tabellerne i bilag II, III og IV.
Afdeling 10
Brug af koncentreret druemost
Artikel 32
Formålet med støtten
1. Den i artikel 19 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede støtte ydes til vinproducenter, der anvender koncentreret druemost og koncentreret rektificeret druemost, der er fremstillet i Fællesskabet, til at forøge det naturlige alkoholindhold udtrykt i volumen i de i litra A i bilag V til forordning (EF) nr. 479/2008 anførte produkter.
2. Medlemsstaterne kan bestemme, at støtten udbetales på forhånd, forudsat at modtagerne har stillet sikkerhed.
3. Medlemsstaterne vedtager nærmere regler for anvendelsen af den i denne artikel omhandlede foranstaltning.
Artikel 33
Støttebeløb
1. Det i artikel 19, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede maksimale støttebeløb fastsættes efter alkoholindholdet udtrykt i volumen (% vol.) pr. hektoliter for følgende kategorier af produkter:
a)
koncentreret druemost: 1,699 EUR/% vol./hl
b)
koncentreret rektificeret druemost: 2,206 EUR/% vol./hl.
2. Medlemsstaterne fastsætter inden for de i stk. 1 anførte grænser på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier støttebeløbet for hver produktkategori og oplyser dem til Kommissionen de relevante steder i henholdsvis opstillinger og tabel i bilag I, V og VII. Beløbene kan justeres efter region eller vindyrkningsområde på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier.
3. Det potentielle alkoholindhold i de i stk. 1 omhandlede produkter bestemmes ved at anvende tallene i sammenligningstabellen i bilag I til forordning (EF) nr. 1623/2000 på de værdier, der fremkommer ved 20° C ved refraktometermetoden som fastsat i bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 558/93 (15). Der tillades en tolerance på 0,2 % vol. ved de ansvarlige myndigheders kontrol.
Artikel 34
Kontrol
Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder træffer foranstaltninger til at sikre den kontrol, der er nødvendig for at efterprøve bl.a. identiteten og mængden af det produkt, der er anvendt til at forøge alkoholindholdet, samt overensstemmelsen med litra A og B i bilag V til forordning (EF) nr. 479/2008.
KAPITEL III
Indberetning, evaluering og almindelige bestemmelser
Artikel 35
Indberetning og evaluering
1. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen den i artikel 21, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede rapport med brug af opstillingen i bilag V og tabellen i bilag VI i denne forordning. Der skal gives følgende oplysninger for hvert år, foranstaltningerne i støtteprogrammet gennemføres:
a)
for hvert regnskabsår en opgørelse over de allerede afholdte udgifter i programmeringsperioden, som under ingen omstændigheder kan overstige loftet for den samlede finansielle bevilling til medlemsstaten i henhold til bilag II til forordning (EF) nr. 479/2008
b)
overslag over støtten de følgende regnskabsår indtil udgangen af støtteprogrammets forventede gennemførelsesperiode op til loftet for den samlede finansielle bevilling til medlemsstaten i henhold til bilag II til forordning (EF) nr. 479/2008 og i overensstemmelse med det seneste ajourførte støtteprogram, der er forelagt i henhold til artikel 3 i denne forordning.
2. I samme meddelelse forelægger medlemsstaterne de tekniske data vedrørende gennemførelsen af foranstaltningerne i støtteprogrammet med brug af tabellen i bilag VII. Medlemsstaterne forelægger oplysningerne om gennemførelsen af foranstaltningen vedrørende salgsfremstød med brug af tabellen i bilag VIII.
3. Oplysningerne vedrørende et givet regnskabsår skal referere til de af medlemsstaterne faktisk foretagne betalinger i perioden fra den 16. oktober til den 15. oktober det følgende år.
4. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen den i artikel 21, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede evaluering med brug af henholdsvis opstilling og tabel i bilag V og VI til denne forordning. Følgende oplysninger medtages i konklusionerne:
-
C1: evaluering af omkostningerne ved og de positive virkninger af støtteprogrammet
-
C2: metoder til at gøre støtteprogrammet mere effektivt.
5. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme bestemmelserne i artikel 9, stk. 1, og artikel 12, stk. 1, litra d). Meddelelsen gives med brug af tabellerne i bilag VIIIa og VIIIb.
6. De i artikel 5, stk. 4, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede medlemsstater er ikke forpligtet til at forelægge henholdsvis opstillingen og tabellerne i bilag V, VI, VII, VIII, VIIIa og VIIIb til denne forordning.
7. Medlemsstaterne registrerer alle data om alle støtteprogrammer, uanset om de er ændrede eller ej, og om alle foranstaltninger, der gennemføres i henhold til programmerne.
Artikel 36
Udelukkelse
Der må ikke ydes nogen form for finansiel støtte fra de nationale støtteprogrammer til producenter, der råder over arealer med ulovlige beplantninger som omhandlet i artikel 85 og 86 i forordning (EF) nr. 479/2008, eller til podningsgartnerier som omhandlet i artikel 60, stk. 3, i denne forordning.
Artikel 37
Frist for betaling til modtagerne
For hver foranstaltning, med undtagelse af den i artikel 9 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede, foretager medlemsstaterne følgende:
a)
fastsætter ansøgningsfristen
b)
betaler modtagerne, efter at disse har indgivet en gyldig og komplet ansøgning, inden for:
i)
syv måneder, hvor det drejer sig om foranstaltninger, der kan gennemføres og kontrolleres inden for ét år
ii)
en rimelig periode, der fastsættes af medlemsstaten og oplyses til Kommissionen de relevante steder i opstillingen i bilag I, hvor det drejer sig om foranstaltninger, der ikke kan gennemføres og kontrolleres inden for ét år.
AFSNIT III
SAMHANDEL MED TREDJELANDE
KAPITEL I
Ordninger vedrørende indgangspriser for druesaft og druemost
Artikel 38
Definition
Med henblik på dette afsnit forstås ved »parti« den mængde af et produkt, der af én afsender er forsendt til én modtager og frembudt under én enkelt toldangivelse med henblik på overgang til fri omsætning. Hver toldangivelse kan kun omfatte varer af én og samme oprindelse som fastsat i artikel 23 og 24 i forordning (EØF) nr. 2913/92 (16) og henhørende under én og samme kode i den kombinerede nomenklatur.
Artikel 39
Kontrol af partier
1. For produkter, der er omfattet af KN-koderne 2009 61, 2009 69 og 2204 30 som anført i bilag I, del 3, afdeling 1, bilag 2 til den fælles toldtarif og undergivet ordninger vedrørende indgangspriser, efterprøves den faktiske toldværdi ved kontrol af de enkelte partier.
2. Indgangsprisen i bilag 2 til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (17) for de i stk. 1 omhandlede produkter fastsættes på grundlag af toldværdien.
KAPITEL II
Attester og analyseerklæringer for vin, druesaft og druemost ved import
Afdeling 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 40
Krævede dokumenter
Den attest og den analyseerklæring, der er omhandlet i henholdsvis artikel 82, stk. 3, henholdsvis litra a) og b), i forordning (EF) nr. 479/2008, udgør ét dokument, hvis:
a)
»attestdel« udstedes af et organ i det tredjeland, hvorfra produkterne kommer
b)
»analyseerklæringsdel« udfærdiges af et laboratorium, der er officielt anerkendt af det tredjeland, hvorfra produkterne kommer.
Artikel 41
Indholdet af analyseerklæringen
Analyseerklæringen indeholder følgende oplysninger:
a)
for vin og druemost i gæring:
i)
totalt alkoholindhold udtrykt i volumen
ii)
virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen
b)
for druemost og druesaft: vægtfylde
c)
for vin, druemost og druesaft:
i)
totalt tørstofindhold
ii)
totalt syreindhold
iii)
flygtigt syreindhold
iv)
citronsyreindhold
v)
totalt svovldioxidindhold
vi)
forekomst af sorter fremkommet ved artskrydsning (direkte producerende hybrider eller andre sorter, som ikke tilhører arten Vitis Vinifera).
Artikel 42
Undtagelser
1. Der skal ikke fremlægges attest og analyseerklæring for produkter med oprindelse i og eksporteret fra tredjelande i beholdere, som rummer højst 5 liter og er forsynet med etiket og engangslukkeanordning, hvis den samlede transporterede mængde ikke overstiger 100 liter, også selv om den består af flere særskilte partier.
2. Hvis produkterne ikke opfylder betingelserne i stk. 1, skal der ikke fremlægges attest eller analyseerklæring for:
a)
vin, druemost og druesaft i mængder på højst 30 liter pr. rejsende indført i rejsendes personlige bagage, jf. artikel 45 i Rådets forordning (EØF) nr. 918/83 (18)
b)
vinmængder på højst 30 liter indført i forsendelser fra en privatperson til en anden privatperson, jf. artikel 29 i forordning (EØF) nr. 918/83
c)
vin og druesaft, der indgår i privatpersoners personlige ejendele, når de pågældende flytter deres normale bopæl fra et tredjeland til Fællesskabet, jf. artikel 2 i forordning (EØF) nr. 918/83
d)
vin og druesaft til varemesser, jf. artikel 95 i forordning (EØF) nr. 918/83, når de pågældende produkter er aftappet i beholdere, som rummer højst 2 liter og er forsynet med etiket samt engangslukkeanordning
e)
vin, druemost og druesaft i andre beholdere, der importeres til videnskabelige og tekniske forsøg, og hvis mængde ikke overstiger 100 liter
f)
vin og druesaft, der importeres i henhold til Wien-konventionen af 18. april 1961 om diplomatiske forbindelser, Wien-konventionen af 24. april 1963 om konsulære forbindelser, andre konsulære konventioner eller New York-konventionen af 16. december 1969 om særlige missioner
g)
vin og druesaft til brug om bord på fartøjer og fly i international trafik
h)
vin og druesaft med oprindelse i og aftappet i Det Europæiske Fællesskab, eksporteret til et tredjeland og returneret til Fællesskabets toldområde og overgået til fri omsætning.
Afdeling 2
Betingelser, der skal opfyldes, og regler for udfærdigelse og anvendelse af attesten og analyseerklæringen ved import af vin, druesaft og druemost
Artikel 43
V I 1-dokument
1. Attest og analyseerklæring udfærdiges på ét og samme V I 1-dokument for hvert parti, der skal importeres til Fællesskabet.
Det i første afsnit omhandlede dokument udfærdiges på en V I 1-blanket som vist i bilag IX. Det underskrives af en ansat ved et officielt organ og af en ansat ved et anerkendt laboratorium som nævnt i artikel 48.
2. Er det pågældende produkt ikke til direkte konsum, kan det undlades at udfylde analyserklæringen på V I 1-blanketten.
Når det drejer sig om vin i etiketterede beholdere med et indhold på højst 60 liter forsynet med engangslukkeanordning, og vinen har oprindelse i et af de lande, der er anført i bilag XII, der har givet særlige garantier, som Fællesskabet har godkendt, er det kun nødvendigt at anføre følgende i analyseerklæringen på V I 1-blanketten:
a)
virkeligt alkoholindhold udtrykt i volumen
b)
totalt syreindhold
c)
totalt svovldioxidindhold.
Artikel 44
Beskrivelse af dokumenter
1. V I 1-blanketterne består af en original, udfyldt på maskine eller i hånden, og en kopi fremkommet ved gennemslag eller gennemskrivning, i nævnte rækkefølge.
2. V I 2-blanketten er et uddrag, der udfærdiges som vist i bilag X, og som indeholder oplysningerne fra et V I 1-dokument eller et andet V I 2-dokument, og som er stemplet af et toldsted i Fællesskabet. V I 2-blanketter omfatter en original og to kopier i nævnte rækkefølge.
3. V I 1-dokumenter og V I 2-uddrag skal være i overensstemmelse med de tekniske forskrifter i bilag XI.
4. Både originalen og kopien ledsager produktet. V I 1- og V I 2-blanketter skal udfyldes på maskine eller i hånden eller ved hjælp af tilsvarende tekniske hjælpemidler, som et officielt organ har anerkendt. Hvis de udfyldes i hånden, skal det gøres med blæk og blokbogstaver. Der må ikke forekomme raderinger eller overskrivninger. Alle ændringer skal foretages ved hjælp af overstregning af fejl og i givet fald tilføjelse af de ønskede oplysninger. Enhver rettelse af denne art skal godkendes af ophavsmanden hertil og påtegnes enten af det officielle organ, laboratoriet eller toldmyndighederne.
5. V I 1-dokumenter og V I 2-uddrag forsynes med et løbenummer, der for V I 1-dokumenternes vedkommende tildeles af det officielle organ, for hvilket en ansat underskriver attesten, og for V I 2-uddragenes vedkommende tildeles af det toldsted, der påtegner dem i overensstemmelse med artikel 47, stk. 2 og 3.
6. V I 1-dokumenter og V I 2-uddrag kan udstedes og anvendes med brug af edb-systemer i henhold til nærmere regler, der fastsættes af de ansvarlige myndigheder i medlemsstaterne, jf. dog stk. 2-5. Indholdet af et elektronisk V I 1-dokument og et V I 2-uddrag skal være det samme som i en papirudgave.
Artikel 45
Forenklet procedure
1. V I 1-dokumenter, der er udfærdiget af vinproducenter i de i bilag XII anførte tredjelande, hvis særlige garantier er godkendt af Fællesskabet, betragtes som attester eller analyseerklæringer udfærdiget af organer eller laboratorier på den i artikel 48 omhandlede liste, hvis disse producenter hver for sig er godkendt af de ansvarlige myndigheder i de nævnte tredjelande og undergivet disse myndigheders kontrol.
2. De i stk. 1 omhandlede producenter anvender V I 1-blanketter, hvorpå der i rubrik 9 er anført navn og adresse på det officielle organ i tredjelandet, der har givet godkendelse. De udfylder blanketten og anfører endvidere:
a)
i rubrik 1 deres navn, adresse og registreringsnummer i de i bilag XII anførte tredjelande
b)
i rubrik 10 mindst de oplysninger, der er nævnt i artikel 43, stk. 2.
De underskriver på den dertil afsatte plads i rubrik 9 og 10 efter at have overstreget »Den ansvarliges navn og stilling«.
Der kræves hverken stempler eller angivelse af laboratoriets navn og adresse.
Artikel 46
Undtagelser
Anvendelsen af artikel 43, stk. 2, og artikel 45 i denne forordning kan suspenderes, hvis det konstateres, at de produkter, som er omfattet af nævnte foranstaltninger, har været genstand for forfalskning, der vil kunne bringe forbrugernes sundhed i fare, eller for andre ønologiske fremgangsmåder end de i artikel 82, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede.
Artikel 47
Anvendelsesforskrifter
1. Når den toldbehandling, der skal finde sted, for at et parti kan overgå til fri omsætning, er afsluttet, overdrages originalen og kopien af V I 1-dokumenter eller V I 2-uddrag til de ansvarlige myndigheder i den medlemsstat, på hvis toldområde toldbehandlingen finder sted.
Myndighederne udfylder om fornødent bagsiden af V I 1-dokumentet eller V I 2-uddraget. De tilbageleverer originalen og opbevarer kopien i mindst fem år.
2. Videreforsendes et parti i sin helhed, før det overgår til fri omsætning, overdrager den nye afsender V I 1-dokumentet eller V I 2-uddraget samt i givet fald en senere udfyldt V I 2-blanket til de toldmyndigheder, under hvis opsyn partiet befinder sig.
Efter at have konstateret, at der er overensstemmelse mellem de oplysninger, der er anført på V I 1-dokumentet, og oplysningerne på V I 2-blanketten eller eventuelt mellem de på V I 2-uddraget anførte oplysninger og oplysningerne på en senere udfærdiget V I 2-blanket, stempler de pågældende myndigheder sidstnævnte blanket, der så gælder som V I 2-uddrag, og påtegner dokumentet eller det forudgående uddrag i overensstemmelse hermed. Myndighederne tilbageleverer uddraget samt originalen af V I 1-dokumentet eller det forudgående V I 2-uddrag til den nye afsender og opbevarer kopien af dokumentet eller det forudgående uddrag i mindst fem år.
Der er dog ikke nødvendigt at udfylde en V I 2-blanket, når et vareparti reeksporteres til et tredjeland.
3. Opdeles et vareparti, inden det overgår til fri omsætning, overdrages originalen og kopien af V I 1-dokumentet eller V I 2-uddraget for partiet tillige med originalen og to kopier af en for hvert nyt parti senere udfærdiget V I 2-blanket til de toldmyndigheder, under hvis opsyn partiet befinder sig.
Efter at have konstateret, at der er overensstemmelse mellem de oplysninger, der er anført på V I 1-dokumentet, og oplysningerne på den for hvert nyt parti senere udfærdigede V I 2-blanket, stempler de pågældende myndigheder sidstnævnte blanket, der så gælder som V I 2-uddrag, og påtegner bagsiden af V I 1-dokumentet eller det V I 2-uddrag, på basis af hvilket det er udfærdiget. Myndighederne tilbageleverer V I 2-uddraget samt V I 1-dokumentet eller det tidligere udfærdigede V I 2-uddrag og opbevarer en kopi af hvert af disse dokumenter i mindst fem år.
Artikel 48
Liste over ansvarlige organer
1. Kommissionen opstiller og ajourfører på grundlag af meddelelser fra de ansvarlige myndigheder i tredjelande lister med navne og adresser på de organer, laboratorier og vinproducenter, der er bemyndiget til at udfærdige V I 1-dokumenter. Kommissionen offentliggør navnene og adresserne på disse organer og laboratorier på internettet.
2. Meddelelser fra de i stk. 1 omhandlede ansvarlige myndigheder i tredjelande skal indeholde:
a)
navn og adresse på de officielle organer og laboratorier, der er godkendt eller udpeget til at udfærdige V I 1-dokumenter
b)
navn, adresse og registreringsnummer på de vinproducenter, der er bemyndiget til selv at udfærdige V I 1-dokumenter.
De i stk. 1 omhandlede lister omfatter kun de i litra a) omhandlede organer og laboratorier, som af de ansvarlige myndigheder i det pågældende tredjeland er bemyndiget til på anmodning at give Kommissionen og medlemsstaterne oplysninger, der kan være til hjælp ved vurdering af oplysningerne på dokumentet.
3. Listerne ajourføres, særlig med henblik på de organer og laboratorier, der har ændret adresse og/eller navn.
Artikel 49
Indirekte import
Hvis en vin eksporteres fra et tredjeland, på hvis område den er fremstillet (herefter benævnt »oprindelseslandet«), til et andet tredjeland (herefter benævnt »eksportlandet«), hvorfra den derefter eksporteres til Fællesskabet, kan de ansvarlige myndigheder i eksportlandet udfærdige V I-dokumentet for den pågældende vin på grundlag af et V I 1-dokument eller et tilsvarende dokument udfærdiget af de ansvarlige myndigheder i oprindelseslandet, uden at der kræves yderligere analyser af vinen, hvis den pågældende vin:
a)
er aftappet og etiketteret i oprindelseslandet og fortsat er i den stand eller
b)
er eksporteret uaftappet fra oprindelseslandet og aftappes og etiketteres i eksportlandet uden yderligere forarbejdning.
Den ansvarlige myndighed i eksportlandet bekræfter på V I 1-dokumentet, at betingelserne i første afsnit er opfyldt for den pågældende vin.
Originalen eller en bekræftet kopi af oprindelseslandets V I 1-dokument eller tilsvarende vedlægges eksportlandets V I 1-dokument.
De eneste oprindelseslande, der accepteres i henhold til denne artikel, er dem, der figurerer på den i henhold til artikel 48, stk. 1, omhandlede liste over organer og laboratorier, der af tredjelande er udpeget til at udfærdige de dokumenter, der skal ledsage hvert parti importeret vin.
Artikel 50
Særlige regler for bestemte vine
1. For hedvin og vin tilsat alkohol og bestemt til destillation anerkendes V I 1-dokumenter kun som gyldige, hvis det i artikel 48 omhandlede officielle organ i rubrik 14 har anført følgende:
»Det bekræftes, at den alkohol, der er tilsat denne vin, er fremstillet af vin«.
Denne angivelse suppleres med følgende:
a)
det udstedende organs fulde navn og adresse
b)
en for organet ansvarligs underskrift
c)
organets stempel.
2. V I 1-dokumentet kan anvendes som bekræftelse af, at en importeret vin har en geografisk betegnelse i overensstemmelse med enten Verdenshandelsorganisationens (WTO) aftale om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS), Fællesskabets lovgivning om geografiske betegnelser eller en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og oprindelseslandet om anerkendelse og beskyttelse af geografiske betegnelser.
I så fald anføres følgende i rubrik 14:
»Det bekræftes, at den vin, for hvilken dette dokument er udstedt, er produceret i vindyrkningsområdet …, og at den har fået tildelt den geografiske betegnelse i rubrik 6 i overensstemmelse med oprindelseslandets lovgivning.«
Denne angivelse suppleres med de i stk. 1, andet afsnit, omhandlede oplysninger.
Artikel 51
Importerede vines overensstemmelse med gældende bestemmelser
Har en medlemsstats ansvarlige myndigheder mistanke om, at et produkt med oprindelse i et tredjeland ikke overholder bestemmelserne i artikel 82, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 479/2008, underretter de omgående Kommissionen herom.
KAPITEL III
Særlige bestemmelser om eksport
Artikel 52
Underretning om officielle organer
1. Medlemsstaterne sender Kommissionen listerne over de officielle eller officielt anerkendte organer, som de ønsker bemyndiget til at udstede attester til bekræftelse af, at den pågældende vin opfylder betingelserne for at være omfattet af indrømmelser, der er fastsat i aftaler med tredjelande.
2. Kommissionen handler på Fællesskabets vegne, når den sammen med det pågældende tredjeland opstiller og udveksler listen over officielle organer, der er bemyndiget til at udstede de i stk. 1 omhandlede attester og det tilsvarende certifikat udstedt af tredjelandet.
3. Kommissionen offentliggør den i stk. 2 omhandlede liste og ajourfører den med jævne mellemrum.
KAPITEL IV
Overgangsbestemmelser
Artikel 53
V I 1- og V I 2-dokumenters overensstemmelse med gældende bestemmelser
V I 1- og V I 2-dokumenter, der var i overensstemmelse med de bestemmelser, der var gældende, da de blev bragt i omløb, men som ikke længere opfylder bestemmelserne fra datoen for anvendelsen af denne forordning, kan fortsat anvendes frem til den 31. december 2008.
Artikel 54
Frigivelse af sikkerhed
På anmodning fra de berørte parter frigives den sikkerhed, der er stillet for udstedelse af import- og eksportlicenser, fra den 1. august 2008, hvis licensernes gyldighedsperiode ikke er udløbet inden den dato.
AFSNIT IV
PRODUKTIONSKAPACITET
KAPITEL I
Ulovlige beplantninger
Artikel 55
Sanktioner i tilfælde af manglende opfyldelse af rydningsforpligtelsen
1. De i artikel 85, stk. 3, og artikel 86, stk. 4, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede bøder fastlægges som en passende sanktion over for personer, der ikke overholder de pågældende bestemmelser.
Uden at det i givet fald berører tidligere sanktioner, der er pålagt af medlemsstaterne, fastlægger medlemsstaterne de i artikel 85, stk. 3, og artikel 86, stk. 4, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede sanktioner efter følgende principper:
a)
den mindste finansielle sanktion, der kan pålægges, er 12 000 EUR/ha
b)
medlemsstaterne kan forhøje bøden efter den kommercielle værdi af den vin, der produceres på de pågældende vinmarker.
2. Medlemsstaterne pålægger de i artikel 85, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede bøder:
a)
fra den 1. januar 2009, hvor det drejer sig om ulovlige beplantninger, der eksisterer på datoen for denne forordnings ikrafttræden
b)
fra datoen for plantningen, hvor det drejer sig om ulovlige beplantninger, der er etableret efter denne forordnings ikrafttræden.
Bøden opkræves igen hver tolvte måned, regnet fra de nævnte datoer og i henhold til kriterierne i stk. 1 i denne artikel, indtil rydningsforpligtelsen er overholdt.
3. De i artikel 86, stk. 4, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede bøder opkræves første gang den 1. juli 2010 for manglende overholdelse af rydningsforpligtelsen og derefter hver tolvte måned i henhold til kriterierne i stk. 1 i denne artikel, indtil rydningsforpligtelsen er overholdt.
4. Bøder, der opkræves i medfør af denne artikel, tilfalder den pågældende medlemsstat.
Artikel 56
Sanktioner for overtrædelse af forbuddet mod at bringe produktion i omsætning
1. De i artikel 87, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede bøder fastlægges som en passende sanktion over for personer, der ikke overholder de pågældende bestemmelser.
2. De i stk. 1 omhandlede bøder pålægges, såfremt en producent, hvis vinmarker dækker mere end 0,1 hektar:
a)
undlader at forelægge destillationskontrakten inden for den i artikel 57, stk. 1, andet afsnit, fastsatte frist, eller hvis destillationskontrakt ikke omfatter hele den pågældende produktion som angivet i høst- eller produktionsanmeldelsen, eller
b)
undlader at underrette den ansvarlige myndighed om påtænkt grøn høst inden den i artikel 57, stk. 1, tredje afsnit, anførte frist eller at gennemføre grøn høst på en tilfredsstillende måde.
3. Medlemsstaterne pålægger de i stk. 1 omhandlede bøder:
a)
en måned efter udløbet af den i artikel 57, stk. 1, andet afsnit, fastsatte frist, såfremt producenten undlader at fremlægge destillationskontrakten
b)
den 1. september i det kalenderår, hvori en producent overtræder bestemmelserne om grøn høst.
4. Bøder, der opkræves i medfør af denne artikel, tilfalder den pågældende medlemsstat.
Artikel 57
Forpligtelse til ikke at bringe produktion i omsætning eller til at lade den gå til destillation
1. Med henblik på artikel 87, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan druerne eller produkterne fremstillet af druer kun have én af følgende bestemmelser:
a)
destillation for producentens egen regning
b)
grøn høst i henhold til definitionen i artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 for producentens egen regning
c)
eget forbrug; denne mulighed accepteres kun, hvis producentens vindyrkningsareal ikke overstiger 0,1 ha.
I tilfælde af destillation som omhandlet i første afsnit, litra a):
-
producenterne fremlægger den i artikel 87, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede destillationskontrakt inden udgangen af det produktionsår, hvori produkterne blev fremstillet
-
produkter fremstillet før legalisering af vindyrkningsarealet i henhold til artikel 86, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 er omfattet af kravet om destillation.
I tilfælde af grøn høst som omhandlet i første afsnit, litra b), underretter producenterne den ansvarlige myndighed på forhånd herom inden en dato, medlemsstaterne fastsætter i henhold til artikel 12, stk. 1, litra b). Medlemsstaterne kontrollerer grøn høst i henhold til artikel 12, stk. 1, litra d), i denne forordning.
2. Med forbehold af bestemmelserne i stk. 1 kan medlemsstaterne for at lette kontrollen bestemme, at producenterne er forpligtet til inden en dato, medlemsstaterne fastsætter i henhold til artikel 12, stk. 1, litra b), at meddele medlemsstatens ansvarlige myndighed, hvilken af de i stk. 1, første afsnit, litra a), b) og c) nævnte muligheder de vælger.
Medlemsstaterne kan desuden begrænse producenternes valgmuligheder til kun at omfatte en eller to af de i stk. 1, første afsnit, i litra a), b) og c), nævnte muligheder.
3. Hvis den pågældende producent også har vinmarker, fra hvilke produkterne kan bringes i omsætning, sørger de ansvarlige myndigheder for, at produkterne fra de ulovlige beplantninger ikke føjes til de produkter fra disse andre marker, der bringes i omsætning.
Artikel 58
Meddelelser
1. Inden den 1. marts hvert år meddeler medlemsstaterne med brug af tabel 1 i bilag XIII Kommissionen, for hvilke arealer der er betalt bøder, og størrelsen af den faktisk pålagte bøde. De underretter desuden Kommissionen om deres lovgivning vedrørende disse bøder.
2. Medmindre andet er anført i de relevante tabeller i bilag XIII til denne forordning, vedrører de i artikel 85, stk. 4, artikel 86, stk. 5, og artikel 87, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede meddelelser det forudgående produktionsår.
Når de i artikel 85, stk. 4, og artikel 86, stk. 5, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede meddelelser gives første gang inden den 1. marts 2009, skal oplysningerne i de relevante tabeller vedrøre følgende:
a)
alle ulovlige beplantninger, der er plantet efter den 31. august 1998 og konstateret efter den dato og frem til udgangen af produktionsåret 2007/2008 og endnu ikke ryddet den 31. juli 2008, hvis sådanne data foreligger
b)
alle ulovlige beplantninger, der er plantet før den 1. september 1998, og for hvilke ansøgningen om legalisering i henhold til artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1493/1999 er godkendt eller afvist af medlemsstaten mellem den 1. august 2007 og den 31. juli 2008.
Tabel 2 i bilag XIII til denne forordning benyttes til den i litra a) omhandlede meddelelse.
Tabel 4 i bilag XIII til denne forordning benyttes til den i litra b) omhandlede meddelelse.
Kommissionen forbeholder sig ret til at anmode om oplysninger om de pågældende ulovlige beplantninger på grundlag af en tidligere gældende, men ikke overholdt meddelelsespligt i henhold til artikel 2, stk. 7, i forordning (EF), nr. 1227/2000.
Til de efterfølgende årlige meddelelser benyttes tabel 3, 5, 6 og 7 i bilag XIII til denne forordning.
3. Medlemsstaterne bestemmer selv, hvorvidt oplysninger om regioner skal medtages i de stk. 1 og 2 omhandlede meddelelser.
Artikel 59
Nedsættelse af tildelingerne til medlemsstater
Hvis medlemsstaterne undlader at fremsende tabellerne i den i bilag XIII til denne forordning fastsatte form og korrekt udfyldt med de i artikel 85, stk. 4, artikel 86, stk. 5, og artikel 87, stk. 3, i forordning (EF) nr. 479/2008 anførte oplysninger, med undtagelse af den i artikel 58 omhandlede tabel 2, inden de respektive frister, kan deres tildeling til de i artikel 7 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede støtteforanstaltninger nedsættes i henhold til artikel 89, litra a), i samme forordning. Kommissionen kan træffe bestemmelse om, at et beløb på op til 1 % af tildelingen til en given medlemsstats støtteforanstaltninger, afhængigt af omfanget af undladelsen, fortabes for hver måneds forsinkelse, begyndende ved starten af det produktionsår, der følger efter det år, hvori meddelelsen skulle være fremsendt.
KAPITEL II
Overgangsordning for plantningsrettigheder
Artikel 60
Nyplantningsrettigheder
1. Hvis medlemsstaterne tildeler nyplantningsrettigheder for arealer bestemt til nyplantning i medfør af foranstaltninger i national lovgivning vedrørende jordfordeling eller ekspropriation, sørger de for, at disse rettigheder kun tildeles for et areal, der i renkultur svarer til højst 105 % af det areal med vinstokke, der var omfattet af foranstaltningerne vedrørende jordfordeling eller ekspropriation
2. Hvis medlemsstaterne tildeler nyplantningsrettigheder for arealer bestemt til forsøg, må produkter fremstillet af druer fra sådanne arealer ikke bringes i omsætning i forsøgsperioden.
3. Hvis medlemsstaterne tildeler nyplantningsrettigheder for arealer bestemt til podningsgartnerier, må druer fra de pågældende vinstokke ikke høstes, eller hvis de høstes, skal de destrueres i hele podningsgartneriernes produktionsperiode.
4. Nyplantningsrettigheder, der tildeles i medfør af stk. 2 og 3, gælder kun i henholdsvis forsøgsperioden eller podningsgartneriernes produktionsperiode.
Efter den i første afsnit nævnte periode:
a)
skal producenten anvende genplantningsrettigheder eller plantningsrettigheder tildelt fra reserven, således at der på det pågældende areal kan dyrkes vin, som kan bringes i omsætning, eller
b)
skal de vinstokke, der er plantet på sådanne områder, ryddes; rydningen sker for producentens egen regning; indtil arealet er ryddet, kan produkter fremstillet af druer fra de pågældende arealer kun bringes i omsætning med henblik på destillation for producentens egen regning; disse produkter må ikke anvendes til fremstilling af alkohol med et virkeligt alkoholindhold på 80 % vol. eller derunder.
5. Nyplantningsrettigheder og betingelserne for anvendelsen af disse rettigheder eller arealer beplantet i henhold til sådanne rettigheder, der er tildelt før den 1. august 2000 for arealer bestemt til forsøg eller podningsgartnerier, gælder fortsat i henholdsvis forsøgsperioden eller podningsgartneriernes produktionsperiode. Bestemmelserne i stk. 4, andet afsnit, finder anvendelse på sådanne arealer efter afslutningen på henholdsvis forsøgsperioden eller podningsgartneriernes produktionsperiode.
6. Med henblik på artikel 91, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 479/2008 kan en medlemsstat, for at undgå en urimeligt stor administrativ byrde, i stedet for at tildele nyplantningsrettigheder bestemme, at arealer, hvorfra vinen eller vinprodukterne udelukkende er bestemt til eget forbrug, ikke er omfattet af det i artikel 85, stk. 1, i nævnte forordning fastsatte krav om rydning. Medlemsstaterne kan kun gøre det på følgende betingelser:
a)
arealet for en given vinavler må ikke overstige det maksimale areal, medlemsstaten fastsætter, og som under ingen omstændigheder kan overstige 0,1 ha, og
b)
den pågældende vinavler må ikke beskæftige sig med kommerciel vinfremstilling.
7. Det er forbudt at bringe vin eller vinprodukter hidrørende fra de i stk. 6 omhandlede arealer i omsætning. Medlemsstaterne indfører et egnet system til overvågning af overholdelsen af dette forbud. Konstateres det, at forbuddet er overtrådt, finder bestemmelsen i stk. 4, andet afsnit, litra b), anvendelse ud over de sanktioner, medlemsstaten pålægger. Medlemsstaten registrerer alle tilfælde, der behandles i henhold til dette stykke.
Artikel 61
Medlemsstaternes registrerings- og meddelelsespligt vedrørende nyplantningsrettigheder
Medlemsstaterne registrerer alle tilfælde, hvor der er tildelt nyplantningsrettigheder i henhold til artikel 60.
Medlemsstaterne giver Kommissionen følgende oplysninger for hvert produktionsår:
a)
det samlede areal, for hvilket der er tildelt nyplantningsrettigheder i henhold til artikel 60, henholdsvis stk. 1, 2 og 3, og
b)
det samlede areal, for hvilket der er tildelt nyplantningsrettigheder i henhold til artikel 91, stk.1, i forordning (EF) nr. 479/2008; hvis en medlemsstat gør brug af undtagelsen i artikel 60, stk. 6, i denne forordning, meddeler den i stedet et skøn over det samlede berørte areal baseret på resultaterne af den udførte overvågning.
Oplysningerne meddeles med brug af tabel 8 i bilag XIII. Medlemsstaterne bestemmer selv, hvorvidt der i tabellen skal medtages oplysninger vedrørende regioner. Oplysningerne fremsendes til Kommissionen hvert år inden den 1. marts for det foregående produktionsår.
Artikel 62
Rydning uden medfølgende genplantningsrettigheder
Hvis et areal ryddes i henhold til artikel 24, stk. 4, artikel 85, stk. 1, eller artikel 86, stk. 4, i forordning (EF) nr. 479/2008 eller i henhold til artikel 60, stk. 4, andet afsnit, litra b), i denne forordning, tildeles der ikke genplantningsrettigheder. Der tildeles heller ikke genplantningsrettigheder ved rydning af:
a)
ethvert areal med vinstokke i forbindelse med jordfordeling eller ekspropriation, hvis der er tildelt nyplantningsrettigheder for de pågældende arealer i henhold til artikel 60, stk. 1, i denne forordning
b)
arealer bestemt til vindyrkningsforsøg i forsøgsperioden
c)
arealer bestemt til podningsgartnerier i podningsgartneriernes produktionsperiode
d)
arealer bestemt udelukkende til vindyrkning til eget forbrug
e)
arealer, for hvilke der er ydet rydningspræmie i henhold til artikel 92, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 479/2008.
Artikel 63
Forhåndstildeling af genplantningsrettigheder
1. Medlemsstaterne kan i henhold til artikel 92, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 tildele genplantningsrettigheder til producenter, der forpligter sig til at rydde et vindyrkningsareal inden udgangen af det tredje produktionsår efter, at arealet blev beplantet. Det forudsætter, at producenten kan godtgøre, at han ikke råder over nogen eller tilstrækkelige plantningsrettigheder, der kan anvendes til at beplante hele det pågældende areal med vinstokke. En medlemsstat tildeler kun producenten de rettigheder, der er nødvendige for at beplante det pågældende areal under hensyntagen til de plantningsrettigheder, som producenten i forvejen råder over. Producenten skal angive nøjagtigt, hvilket areal der skal ryddes.
2. Producenten stiller sikkerhed ved afgivelsen af det i stk. 1 omhandlede tilsagn. Forpligtelsen til at rydde det pågældende areal udgør et »primært krav« i den i artikel 20, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2220/85 fastsatte betydning. Sikkerhedens størrelse fastsættes af medlemsstaten på grundlag af objektive kriterier. Sikkerheden fastsættes på et rimeligt niveau, der dog er tilstrækkeligt til at afskrække producenter fra at undlade at opfylde forpligtelsen.
3. Indtil rydningsforpligtelsen er opfyldt, sørger medlemsstaten for, at der ikke i noget produktionsår forekommer kommerciel fremstilling af vin hverken fra det areal, der skal ryddes, eller fra det nyplantede areal, ved at sikre, at produkter fremstillet af druer hidrørende fra de to arealer kun kan bringes i omsætning med henblik på destillation for producentens egen regning. Disse produkter må ikke anvendes til fremstilling af alkohol med et virkeligt alkoholindhold på 80 % vol. eller derunder.
4. Hvis rydningsforpligtelsen ikke er opfyldt inden den fastsatte frist, behandles det areal, der ikke er ryddet, som værende beplantet i strid med det i artikel 90, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede forbud mod plantning.
5. Medlemsstaterne overvåger plantningen og rydningen af de pågældende arealer.
6. Medlemsstaterne registrerer alle tilfælde, der er behandlet i henhold til stk. 1-5.
Artikel 64
Overførsel af genplantningsrettigheder
1. I henhold til artikel 92, stk. 5, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan medlemsstaterne anvende en tilsvarende reduktionskoefficient på overførsler af genplantningsrettigheder mellem bedrifter.
2. Medlemsstaterne registrerer alle overførsler af genplantningsrettigheder mellem bedrifter.
Artikel 65
Reserver af plantningsrettigheder
1. Medlemsstaterne sørger for, at overførsel af rettigheder via en national reserve og/eller regionale reserver ikke fører til en samlet forøgelse af produktionskapaciteten på deres område. Om nødvendigt anvender de en reduktionskoefficient.
2. Medlemsstater, der opretter nationale og/eller regionale reserver af plantningsrettigheder eller vælger ikke længere at anvende ordningen med reserver, underretter Kommissionen herom.
3. Hvis en medlemsstat vælger ikke længere at anvende ordningen med reserver, forelægger den Kommissionen dokumentation for, at der på hele dens område findes en effektiv ordning for forvaltning af plantningsrettigheder.
4. Medlemsstaterne registrerer alle tilfælde af tildeling af plantningsrettigheder fra reserver, alle tilfælde af overførsel af plantningsrettigheder mellem reserver og alle tilfælde af overførsel af plantningsrettigheder til reserver. Alle betalinger for overførsel af rettigheder til en reserve eller for tildeling af rettigheder fra en reserve registreres ligeledes.
5. Medlemsstaterne meddeler med brug af tabel 9 i bilag XIII Kommissionen følgende oplysninger for hvert produktionsår:
a)
plantningsrettigheder overført til reserverne
b)
plantningsrettigheder tildelt fra reserven mod eller uden betaling.
Artikel 66
Opretholdelse af ordningen med plantningsrettigheder
Medlemsstater, der ønsker at opretholde forbuddet mod plantning på deres område eller dele af deres område som omhandlet i artikel 90, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 efter den 31. december 2015 i henhold til den i artikel 90, stk. 6, i samme forordning fastsatte mulighed, meddeler Kommissionen dette inden den 1. marts 2015.
KAPITEL III
Rydningsordning
Artikel 67
Betingelser for støtteberettigelse
1. Der ydes kun rydningspræmie, hvis det kan dokumenteres, at det pågældende vindyrkningsareal er passet. Med forbehold af de i artikel 83, stk. 3, i denne forordning fastsatte bestemmelser om kontrol, skal den i artikel 2 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1282/2001 (19) omhandlede høstanmeldelse foreligge for mindst de to seneste produktionsår, før forordning (EF) nr. 479/2008 trådte i kraft, og de tre seneste produktionsår forud for rydningen.
2. Uanset bestemmelserne i stk. 1 kan medlemsstaterne bestemme, at producenter, der i henhold til artikel 2, stk. 2, litra c), eller artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1282/2001 er fritaget for forpligtelsen til at indgive høstanmeldelse, kan dokumentere deres drueproduktion med den i artikel 2, stk. 2, litra c), omhandlede anmeldelse eller den i artikel 4, stk. 1, i samme forordning omhandlede produktionsanmeldelse.
Hvis hverken høstanmeldelsen eller den i artikel 2, stk. 2, litra c), eller artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1282/2001 omhandlede anmeldelse af velbegrundede årsager ikke er indgivet, kan medlemsstaterne foreskrive andre metoder til at sikre, at vindyrkningsarealet var passet. Medlemsstaterne er ansvarlige for grundig kontrol af disse andre metoder.
3. Før medlemsstaterne godkender en ansøgning til betaling, sikrer de sig, at de i artikel 100, litra a), b), d), e) og f), i forordning (EF) nr. 479/2008 fastsatte betingelser for støtte er opfyldt.
Artikel 68
Undtagelser
1. De vindyrkningsarealer i bjergområder og på stejle skråninger, der i henhold til artikel 104, stk. 4, i forordning (EF) nr. 479/2008 kan udelukkes fra rydningsordningen, er følgende:
a)
arealer i bjergområde i en højde af mindst 500 m over havet, med undtagelse af højsletter
b)
arealer med en hældningsgrad på over 25 %
c)
arealer anlagt i terrasser.
2. Den i artikel 104, stk. 8, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede meddelelse skal indeholde vejledende oplysninger om størrelse af sådanne arealer og indgives med brug af tabellen i bilag XIV til denne forordning.
Artikel 69
Rydningspræmiens størrelse
1. Uden at det berører national støtte, der kan være ydet i henhold til artikel 106 i forordning (EF) nr. 479/2008, gradueres den i artikel 101 i samme forordning omhandlede præmie som anført i bilag XV til denne forordning.
2. De i artikel 101, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede historiske udbytter fastlægges på grundlag af bedriftens gennemsnitsudbytte eller om muligt parcellens gennemsnitsudbytte eller gennemsnitudbyttet for en bestemt vinkategori inden for den bedrift, for hvilken der søges om rydningspræmie. Gennemsnitsudbyttet beregnes på grundlag af gennemsnitsudbyttet i de fem produktionsår mellem 2003/2004 og 2007/2008, idet de to år med henholdsvis laveste og højeste udbytte ikke medregnes.
Der gælder følgende undtagelser fra bestemmelserne i første afsnit:
a)
de medlemsstater, der tiltrådte Fællesskabet i 2004 eller 2007 og ikke havde en ordning med høstanmeldelser i hele perioden mellem 2003/2004 og 2007/2008, beregner de historiske udbytte på grundlag af gennemsnitsudbyttet i produktionsårene mellem 2005/2006 og 2007/2008
b)
producenter, hvis produktion blev negativt påvirket i referenceperioden i mere end et år som følge af force majeure eller ekstraordinære omstændigheder i referenceperioden, kan forlange, at det historiske udbytte fastlægges på grundlag af gennemsnitsudbytterne i produktionsårene i den i første afsnit i dette stykke anførte periode eller i givet fald i de i litra a) anførte produktionsår, som ikke var påvirket af force majeure eller ekstraordinære omstændigheder.
3. Gennemsnitsudbyttet fastlægges på grundlag af høstanmeldelserne.
Uanset bestemmelserne i første afsnit kan medlemsstaterne bestemme, at producenter, der i henhold til artikel 2, stk. 2, litra c), eller artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1282/2001 er fritaget for forpligtelsen til at indgive høstanmeldelse, kan dokumentere deres drueproduktion med den i artikel 2, stk. 2, litra c), omhandlede anmeldelse eller den i artikel 4, stk. 1, i samme forordning omhandlede produktionsanmeldelse.
Medlemsstaterne kan bestemme, at for producenter, som er tilsluttet eller medlem af et vinkooperativ eller en sammenslutning, og som ikke har den i artikel 2, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 1282/2001 omhandlede anmeldelse, kan gennemsnitsudbyttet for kooperativet eller sammenslutningen lægges til grund, hvis kooperativet eller sammenslutningen attesterer, at den pågældende producent rent faktisk leverede druer til dem de pågældende år. I så fald lægges gennemsnitsudbyttet for en bestemt vinkategori inden for det kooperativ eller den sammenslutning, for hvilket eller hvilken der søges om rydningspræmie, til grund, hvis dette gennemsnitsudbytte kendes.
Medlemsstaterne kan bestemme, såfremt hverken høstanmeldelsen eller den i artikel 2, stk. 2, litra c), eller artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1282/2001 anmeldelse af velbegrundede årsager ikke er indgivet og kan kontrolleres af medlemsstaterne, at gennemsnitsudbyttet for den pågældende region betragtes som det historiske udbytte, jf. dog de i andet og tredje afsnit omhandlede tilfælde.
Medlemsstaterne er ansvarlige for grundig kontrol af pålideligheden af anmeldelserne og den alternative dokumentation, der danner grundlag for fastlæggelsen af det historiske udbytte, og som indgives i overensstemmelse med denne artikel.
4. Præmien betales for det beplantede areal som fastlagt i henhold til artikel 75.
Artikel 70
Ansøgningsprocedure
1. Medlemsstaterne fastlægger ansøgningsproceduren, der især skal omfatte bestemmelser om følgende:
a)
de oplysninger, der skal ledsage ansøgningen
b)
efterfølgende meddelelse til producenten om den bevilgede præmies størrelse
c)
fristen for rydning.
2. Medlemsstaterne kontrollerer, om ansøgningerne er velbegrundede. Til dette formål kan de bestemme, at producenten afgiver et skriftligt tilsagn i forbindelse med ansøgningen. Hvis ansøgningen trækkes tilbage uden rimelig grund, kan de forlange, at den pågældende producent selv bærer omkostningerne ved sagsbehandlingen.
Artikel 71
Procedure ved anvendelse af en enkelt procentsats for antagelse
1. Ved anvendelsen af den i artikel 102, stk. 4, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede procentsats følger medlemsstaterne nedenstående fremgangsmåde for hvert produktionsår:
a)
i det omfang, de disponible budgetmidler, en medlemsstat har fået tildelt, tillader det, antages alle ansøgningerne om rydningspræmie for hele en producents vindyrkningsareal, uden at der foretages reduktion for nogen af ansøgningerne; hvis de disponible budgetmidler, en medlemsstat har fået tildelt, ikke er tilstrækkelige til at antage alle ansøgningerne, fordeler medlemsstaterne det disponible budget på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier, der er fastsat i de nationale regler
b)
efter at der fra de disponible budgetmidler, en medlemsstat har fået tildelt, er fratrukket de i litra a) omhandlede beløb, og i det omfang, de resterende disponible budgetmidler tillader det, antages alle ansøgningerne fra ansøgere der er mindst 55 år gamle eller ældre, hvis medlemsstaten har truffet bestemmelse herom i henhold til artikel 102, stk. 5, litra b), nr. ii), i forordning (EF) nr. 479/2008, uden at der foretages reduktion for nogen af ansøgningerne; hvis de disponible budgetmidler, en medlemsstat har fået tildelt, ikke er tilstrækkelige til at antage alle disse ansøgninger, fordeler medlemsstaterne de resterende disponible budgetmidler på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier, der er fastsat i de nationale regler
c)
efter at der fra de disponible budgetmidler, en medlemsstat har fået tildelt, er fratrukket de i litra a) og b) omhandlede beløb, fordeler medlemsstaterne de resterende disponible budgetmidler på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier, der er fastsat i de nationale regler.
2. De i artikel 102, stk. 5, litra b), i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede objektive og ikke-diskriminerende kriterier fastsættes af medlemsstaterne, således at der ikke foretages reduktion for de ansøgninger, der kan antages. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de i stk. 1 omhandlede kriterier inden den 15. oktober hvert år med brug af tabel 10 i bilag XIII til denne forordning.
Artikel 72
Betaling af præmien
Rydningspræmien betales, når det er kontrolleret, at rydningen har fundet sted, og inden den 15. oktober det år, i hvilket ansøgningen blev antaget af medlemsstaten i henhold til artikel 102, stk. 5, i forordning (EF) nr. 479/2008.
Artikel 73
Meddelelser
1. De i artikel 102, stk. 2, 5 og 6, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede meddelelser gives med brug af tabel 10, 11 og 12 i bilag XIII til denne forordning. Medlemsstaterne bestemmer selv, hvorvidt der i disse tabeller skal medtages oplysninger vedrørende regioner.
2. Hvis medlemsstaterne yder national støtte til rydning, oplyser de herom i de i stk. 1 nævnte tabeller.
3. Hvis en medlemsstat i henhold til artikel 104, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 beslutter at afvise yderligere ansøgninger, underretter den Kommissionen.
4. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen, hvilke foranstaltninger de har truffet for at efterkomme bestemmelserne i artikel 104, stk. 9, i forordning (EF) nr. 479/2008. Meddelelsen gives med brug af tabel 12 i bilag XIII til denne forordning.
5. Medlemsstaterne forelægger hvert år inden den 1. december Kommissionen en årsrapport om resultaterne af den kontrol, der i det forudgående regnskabsår er foretaget af rydningsordningen. Meddelelsen gives med brug af tabel 13 i bilag XIII.
KAPITEL IV
Opgørelse og opmåling af det beplantede areal
Artikel 74
Opgørelse
De data, der meddeles i den i artikel 109 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede opgørelse, refererer til den 31. juli det forudgående produktionsår.
Opgørelsen skal indeholde de i tabel 14, 15 og 16 i bilag XIII til denne forordning anførte oplysninger. Medlemsstaterne bestemmer selv, hvorvidt der i disse tabeller skal medtages oplysninger vedrørende regioner.
Artikel 75
Beplantet areal
1. Med henblik på de i artikel 11, 12 og 98 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede foranstaltninger vedrørende omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer, grøn høst og rydningspræmie defineres et vindyrkningsareal ved omkredsen af arealet med vinstokke plus et omgivende areal, hvis bredde svarer til halvdelen af afstanden mellem rækkerne. Det beplantede areal fastlægges i overensstemmelse med artikel 30, stk. 1, første afsnit, i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 (20).
2. Hvis det i artikel 101, stk. 2, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede historiske udbytte fastlægges på grundlag af et areal, der ikke svarer til definitionen i stk. 1 i denne artikel, kan medlemsstaterne omregne udbyttet ved at dividere produktionen fra den pågældende bedrift eller parcel eller af den pågældende vinkategori med det areal, der er beplantet med vinstokke, der producerer den givne mængde vin, som fastsat i stk. 1.
AFSNIT V
KONTROL I VINSEKTOREN
KAPITEL I
Principper for kontrollen
Artikel 76
Kontrol
Medlemsstaterne indfører kontrol og andre foranstaltninger i det omfang, det er nødvendigt for at sikre korrekt anvendelse af forordning (EF) nr. 479/2008 og denne forordning, jf. dog særlige bestemmelser i denne forordning eller anden EF-lovgivning. Kontrollen og foranstaltningerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til risikoen for svig og have en afskrækkende virkning, således at de yder Fællesskabets finansielle interesser den fornødne beskyttelse.
Medlemsstaterne skal især sikre, at:
a)
alle de i henhold til EF-lovgivning eller national lovgivning eller nationale rammebestemmelser fastsatte betingelser for støtteberettigelse kan kontrolleres
b)
de myndigheder, der er ansvarlige for kontrollen, har tilstrækkeligt med kvalificeret og erfarent personale til at gennemføre kontrollen effektivt
c)
der foretages kontrol for at undgå uregelmæssigheder med hensyn til dobbeltfinansiering af foranstaltninger i henhold til denne forordning og andre EF-ordninger eller nationale ordninger
d)
kontrollen og foranstaltningerne er i overensstemmelse med karakteren af den pågældende støtteforanstaltning. Medlemsstaterne fastlægger kontrolmetoder og -midler og specificerer, hvem der er undergivet kontrol
e)
kontrollen foretages enten systematisk eller ved stikprøver. Foretages kontrollen i form af stikprøver, sørger medlemsstaterne gennem antallet, arten og hyppigheden af de foretagne stikprøver for, at kontrollen er repræsentativ for hele deres område og står i et passende forhold til mængden af de vinprodukter, der bringes i omsætning eller opbevares med henblik på at blive bragt i omsætning
f)
de operationer, der er godkendt til EF-støtte, er reelle og overholder EF-reglerne.
Artikel 77
Almindelige principper
1. Efterprøvningen sker ved administrativ kontrol og, hvor det er relevant, ved kontrol på stedet.
2. Administrativ kontrol foretages systematisk og omfatter krydskontrol med bl.a. data fra det i afsnit II, kapitel 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 omhandlede integrerede forvaltnings- og kontrolsystem.
3. Med undtagelse af tilfælde, hvor systematisk kontrol på stedet er foreskrevet i forordning (EF) nr. 479/2008 eller denne forordning, foretager de ansvarlige myndigheder kontrol på stedet ved stikprøver af en passende procentdel af modtagere/producenter på grundlag af en risikoanalyse i overensstemmelse med artikel 79 i denne forordning.
4. Hvad angår de i artikel 16-19 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede foranstaltninger, skal stikprøverne udgøre mindst 5 % af støtteansøgningerne. Stikprøverne skal også udgøre mindst 5 % af støttebeløbene.
5. Hvad angår de i artikel 15 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede foranstaltninger, finder artikel 26, 27 og 28 i forordning (EF) nr. 1975/2006 (21) anvendelse med de fornødne ændringer.
6. Artikel 26, stk. 3 og 4, i forordning (EF) nr. 796/2004 finder anvendelse på den i denne artikel omhandlede kontrol på stedet.
7. I alle relevante tilfælde benytter medlemsstaterne det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS).
Artikel 78
Kontrol på stedet
1. Kontrol på stedet foretages uanmeldt. Der kan dog gives forhåndsmeddelelse begrænset til det strengt nødvendige, såfremt formålet med kontrollen ikke bringes i fare derved. En sådan forhåndsmeddelelse må, med undtagelse af behørigt begrundede tilfælde og foranstaltninger, for hvilke der er foreskrevet systematisk kontrol på stedet, tidligst gives 48 timer i forvejen.
2. Hvor det er relevant, gennemføres den i denne forordning foreskrevne kontrol på stedet i forbindelse med anden i EF-reglerne foreskrevet kontrol.
3. Den eller de pågældende støtteansøgninger afvises, hvis modtagerne eller deres repræsentanter hindrer gennemførelsen af en kontrol på stedet.
Artikel 79
Udtagning af stikprøver til kontrol
1. Stikprøverne til kontrol på stedet i henhold til denne forordning udtages af den ansvarlige myndighed på grundlag af en risikoanalyse og - hvor kontrollen specifikt vedrører EF-finansiering - repræsentativiteten af de indgivne ansøgninger. Effektiviteten af risikoanalysen vurderes og ajourføres årligt:
a)
ved fastlæggelse af hver risikofaktors betydning
b)
ved sammenligning af resultaterne af de i andet afsnit omhandlede risikobaserede og tilfældigt udtagne stikprøver
c)
ved hensyntagen til særlige forhold i medlemsstaten.
For at sikre repræsentativitet udtager medlemsstaterne tilfældigt mellem 20 og 25 % af minimumsantallet af modtagere/producenter, der er undergivet kontrol på stedet.
2. Den ansvarlige myndighed registrerer begrundelserne for, at bestemte modtagere/producenter blev udtaget til kontrol på stedet. Den kontrollant, der foretager kontrollen på stedet, informeres om begrundelserne, før kontrollen påbegyndes.
Artikel 80
Kontrolrapport
1. For hver kontrol på stedet udfærdiges der en kontrolrapport, hvoraf fremgår de nærmere enkeltheder om den foretagne kontrol.
Hvad angår kontrol, der vedrører EF-finansiering, skal rapporten bl.a. indeholde følgende oplysninger:
a)
kontrollerede støtteordninger og støtteansøgninger
b)
tilstedeværende personer
c)
i givet fald de kontrollerede landbrugsarealer, de opmålte landbrugsarealer, resultaterne af opmålingen af de enkelte parceller og de anvendte målemetoder
d)
for så vidt angår rydningsordningen, kontrol af, om det pågældende areal er passet
e)
de af kontrollen omfattede mængder og kontrolresultaterne
f)
hvorvidt modtageren/producenten fik forhåndsmeddelelse om kontrolbesøget, og i bekræftende fald, hvornår
g)
alle andre gennemførte kontrolforanstaltninger.
2. Hvis der konstateres uoverensstemmelser mellem oplysningerne i ansøgningen og de faktiske forhold ved kontrollen på stedet eller ved telemåling, modtager vinavleren en kopi af kontrolrapporten og skal have mulighed for at underskrive den, før den ansvarlige myndighed drager sine konklusioner af resultaterne med hensyn til eventuel reduktion af eller udelukkelse fra støtte.
Artikel 81
Kontrol vedrørende produktionskapaciteten
1. Med henblik på kontrol af overholdelsen af de i afsnit V i forordning (EF) nr. 479/2008 fastsatte bestemmelser om produktionskapacitet, herunder overholdelse af forbuddet mod nyplantning i artikel 80, stk. 1, i samme forordning, benytter medlemsstaterne fortegnelsen over vindyrkningsarealer.
2. Ved tildeling af genplantningsrettigheder i henhold til artikel 92 i forordning (EF) nr. 479/2008 kontrolleres arealerne systematisk før og efter rydningen. De parceller, der kontrolleres, er dem, for hvilke der skal tildeles genplantningsrettigheder.
Kontrollen før rydning omfatter kontrol af, at det pågældende vindyrkningsareal eksisterer.
Denne kontrol gennemføres ved traditionel kontrol på stedet. Hvis medlemsstaten råder over en pålidelig, ajourført, elektronisk fortegnelse over vindyrkningsarealer, kan kontrollen dog gennemføres administrativt, og forpligtelsen til at foretage kontrol på stedet før rydning kan begrænses til 5 % af ansøgningerne (årligt) for at bekræfte pålideligheden af det administrative kontrolsystem. Hvis der ved kontrollen på stedet afsløres signifikante uregelmæssigheder eller uoverensstemmelser i en region eller en del af en region, øger den ansvarlige myndighed antallet af kontroller på stedet i passende omfang det pågældende år og det følgende år.
3. Arealer, for hvilke der modtages rydningspræmie, kontrolleres systematisk før og efter rydningen. De parceller, der kontrolleres, er dem, for hvilke der er indgivet en støtteansøgning.
Kontrollen før rydning omfatter efterprøvning af det pågældende vindyrkningsareals eksistens, det beplantede areal opgjort i henhold til artikel 75, og hvorvidt arealet er passet.
Denne kontrol gennemføres ved en traditionel kontrol på stedet. Hvis medlemsstaten råder over et grafisk værktøj, der tillader opmåling af parcellen i overensstemmelse med artikel 75, og ajourførte oplysninger om, at parcellen er passet, kan kontrollen gennemføres administrativt, og forpligtelsen til at foretage kontrol på stedet før rydning kan begrænses til 5 % af ansøgningerne for at bekræfte pålideligheden af det administrative kontrolsystem. Hvis der ved kontrollen på stedet afsløres signifikante uregelmæssigheder eller uoverensstemmelser i en region eller en del af en region, øger den ansvarlige myndighed antallet af kontroller på stedet i passende omfang det pågældende år.
4. Kontrollen af, at rydningen rent faktisk er foretaget, gennemføres ved en traditionel kontrol på stedet eller kan, hvor det drejer sig om rydning af hele parcellen med vinstokke, eller hvis billedopløsningen ved telemåling er 1 m2 eller derover, gennemføres ved telemåling.
5. Hvor det drejer sig om arealer, for hvilke der ydes rydningspræmie, gennemføres mindst én af de to i stk. 3, første afsnit, nævnte kontroller ved en traditionel kontrol på stedet.
Artikel 82
Kontrolinstanser
1. Udpeger en medlemsstat flere ansvarlige instanser til at kontrollere overholdelsen af reglerne for vin, sørger den for at samordne arbejdet mellem disse instanser.
2. Hver medlemsstat udpeger en enkelt kontaktinstans til at sikre forbindelserne med kontaktinstanserne i andre medlemsstater og med Kommissionen. Først og fremmest fremsender og modtager denne instans anmodninger om samarbejde med henblik på anvendelsen af nærværende afsnit og repræsenterer den medlemsstat, som den hører ind under, overfor de andre medlemsstater eller Kommissionen.
Artikel 83
Kontrolpersonalets beføjelser
Hver medlemsstat træffer alle foranstaltninger, der kan lette arbejdet for personalet i dens ansvarlige instanser. Den skal navnlig sørge for, at dette personale, i givet fald i samarbejde med personalet fra de af dens øvrige forvaltningsgrene, som den bemyndiger hertil:
a)
har adgang til vinmarkerne, vinfremstillingsanlæggene, lagrene, anlæggene til forarbejdning af vinprodukter og transportmidlerne for disse produkter
b)
har adgang til forretningslokalerne eller lagrene og transportmidlerne hos enhver, der med henblik på salg ligger inde med, markedsfører eller transporterer vinprodukter eller produkter, der kan være bestemt til anvendelse inden for vinsektoren
c)
har mulighed for at foretage en opgørelse af vinprodukter og stoffer eller produkter, der kan anvendes til at fremstille vinprodukter
d)
kan udtage prøver af vinprodukter, stoffer og produkter, der kan anvendes til fremstilling af vinprodukterne, samt af produkter, som en erhvervsdrivende ligger inde med henblik på salg, markedsføring eller transport
e)
kan gøre sig bekendt med regnskabsoplysninger eller dokumenter, som er relevante for kontrollen, og kan tage kopier eller foretage udskrifter heraf
f)
kan træffe passende sikkerhedsforanstaltninger vedrørende fremstilling, opbevaring, transport, betegnelse, præsentation og markedsføring af et vinprodukt eller et produkt til brug ved fremstilling af et sådant produkt, hvis der er begrundet mistanke om grov overtrædelse af EF-bestemmelserne, især i tilfælde af svigagtige former for behandling eller sundhedsfare.
KAPITEL II
Bistand mellem kontrolinstanser
Artikel 84
Bistand på anmodning
1. Foretager en ansvarlig instans i en medlemsstat på dennes område kontrol, kan den anmode om oplysninger hos en ansvarlig instans i en anden medlemsstat, der kan være direkte eller indirekte berørt. Når der rettes en sådan anmodning, ydes bistanden inden for rimelig tid.
Kommissionen underrettes i alle de tilfælde, hvor det produkt, der kontrolleres i henhold til første afsnit, har oprindelse i et tredjeland, og hvor markedsføringen af dette produkt kan have en særlig interesse for andre medlemsstater.
Den bistandssøgte instans meddeler alle oplysninger, der kan sætte den bistandssøgende instans i stand til at udføre sin opgave.
2. Efter begrundet anmodning fra den bistandssøgende instans foretager den bistandssøgte instans en særlig overvågning eller kontrol for at nå de ønskede mål eller tager de nødvendige skridt til at sikre, at en sådan overvågning eller kontrol foretages.
3. Den bistandssøgte instans handler, som om den handler på egne vegne.
4. Efter aftale med den bistandssøgte instans kan den bistandssøgende instans udpege kontrollanter:
a)
enten til i de administrative myndigheders kontorer i den medlemsstat, hvor den bistandssøgte instans er oprettet, at indsamle oplysninger om anvendelse af reglerne for vin eller om kontrol, herunder udfærdigelse af kopier af transport- og andre dokumenter eller udskrifter af bøger
b)
eller til at være til stede ved aktioner, der anmodes foretaget efter stk. 2, efter at have underrettet den bistandssøgte instans i god tid, inden aktionerne indledes.
De i første afsnit, litra a), omhandlede kopier kan kun tages efter aftale med den bistandssøgte instans.
5. Den bistandssøgte instans' ansatte forestår til enhver tid gennemførelsen af kontrollen.
6. Den bistandssøgende instans' ansatte:
a)
fremlægger en skriftlig fuldmagt med angivelse af deres navn og stilling
b)
har, med forbehold af de begrænsninger for gennemførelsen af den pågældende kontrol, som den medlemsstat, hvorunder bistandssøgte instans henhører, måtte have pålagt sine egne kontrollanter:
i)
ret til adgang som fastsat i artikel 83, litra a) og b),
ii)
ret til at få oplyst resultaterne af den kontrol, der er foretaget af den bistandssøgte instans' ansatte efter artikel 83, litra c) og e)
c)
udviser under kontrollen en optræden, der er forenelig med de regler og den praksis, som ansatte i den pågældende medlemsstat forventes at følge, og har tavshedspligt.
7. De i denne artikel omhandlede anmodninger sendes til den pågældende medlemsstats bistandssøgte instans via denne medlemsstats kontaktinstans. Det samme gælder for:
a)
svar på disse anmodninger
b)
meddelelser om anvendelsen af stk. 2 og 4.
Uanset første afsnit kan medlemsstaterne for at sikre, at deres samarbejde fungerer hurtigt og effektivt, tillade, at en ansvarlig instans:
a)
sender sin anmodning eller meddelelse direkte til en ansvarlig instans i en anden medlemsstat
b)
besvarer de anmodninger eller meddelelser, den modtager fra en ansvarlig instans i en anden medlemsstat, direkte.
Artikel 85
Uanmodet bistand
En ansvarlig instans i en medlemsstat underretter straks via den kontaktinstans, den henhører under, kontaktinstansen i den berørte medlemsstat, hvis den har begrundet mistanke om eller får kendskab til:
a)
at et i artikel 1, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlet produkt ikke er i overensstemmelse med reglerne for vin, eller at der er begået svig for at opnå eller afsætte et sådant produkt, og
b)
at denne manglende overensstemmelse med reglerne for vin er af særlig interesse for en eller flere andre medlemsstater og kan give anledning til administrative foranstaltninger eller retsforfølgning.
Artikel 86
Fælles bestemmelser
1. De i artikel 84, stk. 1, og artikel 85 omhandlede oplysninger ledsages og suppleres hurtigst muligt af relevante dokumenter eller andet bevismateriale samt oplysning om eventuelle administrative foranstaltninger eller retsforfølgning, og de vedrører især:
a)
det pågældende produkts sammensætning og organoleptiske egenskaber
b)
produktets betegnelse og præsentation
c)
overholdelsen af reglerne for dets fremstilling og afsætning.
2. De kontaktinstanser, der berøres af den sag, som proceduren for bistand blev iværksat for, underretter straks hinanden om:
a)
undersøgelsernes forløb
b)
eventuelle administrative foranstaltninger eller retsforfølgning i anledning af de pågældende handlinger.
3. Rejseudgifterne i forbindelse med anvendelsen af artikel 84, stk. 2 og 4, afholdes:
a)
af den medlemsstat, der har udpeget en person til de i nævnte stykker omhandlede foranstaltninger, eller
b)
over EF-budgettet på anmodning fra denne medlemsstats kontaktinstans, hvis Kommissionen forinden formelt har fastslået, at den pågældende kontrol er i EF's interesse.
KAPITEL III
Analysedatabank
Artikel 87
Databankens formål
1. Det Fælles Forskningscenter (FFC) forvalter en analysedatabank for vinprodukter.
2. Databanken indeholder data, der er opnået ved isotopanalyse af bestanddelene i ethanol og vandet i vinprodukter efter de i artikel 31 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede referenceanalysemetoder.
3. Databanken bidrager til en ensartet fortolkning af de resultater, som medlemsstaternes officielle laboratorier opnår ved at anvende de i artikel 31 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede referenceanalysemetoder.
Artikel 88
Prøveemner
1. Medlemsstaterne sørger for, at der med henblik på databanken udtages prøver af friske druer til analyse og til behandling og forarbejdning til vin efter instrukserne i bilag XVI.
2. Prøverne af friske druer udtages på vinmarker i et vindyrkningsområde, der er veldefineret med hensyn til jordbund, beliggenhed, vækstform, sort, alder og dyrkningsmetoder.
3. Det antal prøver, der hvert år skal udtages til databanken, er fastsat i bilag XVII. Der skal ved udvælgelsen af prøver tages hensyn til vinmarkernes geografiske beliggenhed i de i bilag XVII nævnte medlemsstater. Hvert år udtages mindst 25 % af prøverne på marker, hvor der blev udtaget prøver det forudgående år.
4. De laboratorier, som medlemsstaterne udpeger, analyserer prøverne efter de i artikel 31 i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede metoder. De udpegede laboratorier skal opfylde de generelle kriterier for prøvningslaboratorier som fastsat i standarden ISO/IEC 17025 og bl.a. deltage i et præstationsprøvningssystem, der omfatter isotopanalysemetoder. Skriftligt bevis for, at disse kriterier er opfyldt, fremsendes til FFC med henblik på kvalitetskontrol og validering af de fremsendte data.
5. Der udfærdiges en analyserapport som vist i bilag XIX. Der udfyldes et oplysningsskema for hver prøve i overensstemmelse med spørgeskemaet i bilag XVIII.
6. En kopi af analyserapporten med resultaterne og fortolkningen af analyserne samt en kopi af oplysningsskemaet sendes til FFC.
7. Medlemsstaterne og FFC sikrer, at:
a)
dataene lagres i analysedatabanken
b)
hver prøve opbevares mindst tre år efter tidspunktet for prøveudtagningen
c)
databanken kun benyttes til at overvåge anvendelsen af Fællesskabets og medlemsstaternes regler for vin eller til statistiske eller videnskabelige formål
d)
der træffes foranstaltninger til at beskytte dataene, især mod tyveri og manipulation
f)
de berørte personer kan få adgang til de for dem relevante oplysninger uden forsinkelser eller urimeligt store omkostninger for at rette eventuelle ukorrekte data.
Artikel 89
Isotopanalyser
Frem til den 31. juli 2010 sender vinproducerende medlemsstater, der tiltrådte Fællesskabet i 2004 eller 2007, og som ikke har udstyr til at foretage isotopanalyser, deres vinprøver til analyse hos FFC.
I så fald kan de udpege en ansvarlig instans, der er bemyndiget til at få adgang til oplysningerne om de prøver, der er udtaget på deres område.
Artikel 90
Meddelelse af resultater
1. Oplysningerne i databanken stilles på anmodning til rådighed for de af medlemsstaterne hertil udpegede laboratorier.
2. FFC udarbejder og ajourfører hvert år listen over de laboratorier, medlemsstaterne har udpeget til at forberede prøver og målinger til indlæsning i analysedatabanken.
3. I behørigt begrundede tilfælde kan de i stk. 1 omhandlede oplysninger, når de er repræsentative, på anmodning stilles til rådighed for andre officielle instanser i medlemsstaterne.
4. Der videregives kun oplysninger om analysedata, der er relevante for fortolkningen af en analyse af en prøve med lignende kendetegn og oprindelse. Enhver videregivelse af oplysninger ledsages af en påmindelse om minimumskravene for anvendelse af databanken.
Artikel 91
Overholdelse af procedurer
Medlemsstaterne sørger for, at resultaterne af isotopanalyserne i deres egne databanker er opnået ved at analysere prøver, der er udtaget og behandlet efter bestemmelserne i dette kapitel.
KAPITEL IV
Udtagning af prøver til kontrolformål
Artikel 92
Anmodning om prøveudtagning
1. I forbindelse med anvendelsen af kapitel II kan ansatte fra en ansvarlig instans i en medlemsstat anmode en ansvarlig instans i en anden medlemsstat om at udtage prøver i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i denne medlemsstat.
2. Den bistandssøgende instans modtager de udtagne prøver og bestemmer bl.a., på hvilket laboratorium de skal analyseres.
3. Prøverne udtages og behandles efter instrukserne i bilag XX.
Artikel 93
Udgifter til udtagning, forsendelse og analyse af prøver
1. Udgifterne til udtagning, behandling og forsendelse af prøver, analyse og organoleptiske undersøgelser afholdes af den ansvarlige instans i den medlemsstat, der har anmodet om prøveudtagningen. Udgifterne beregnes efter satserne i den medlemsstat, på hvis område handlingerne fandt sted.
2. Fællesskabet afholder udgifterne til forsendelse af de i artikel 89 omhandlede prøver.
KAPITEL V
Almindelige bestemmelser
Artikel 94
Beviskraft
De forhold, som ansatte fra en ansvarlig instans i en medlemsstat konstaterer i forbindelse med anvendelsen af bestemmelserne i dette kapitel, kan påberåbes af de andre medlemsstaters ansvarlige instanser. Sådanne forhold kan i så fald ikke tillægges mindre betydning, blot fordi de ikke hidrører fra den pågældende medlemsstat selv.
Artikel 95
Personer, der er undergivet kontrol
1. Fysiske og juridiske personer og grupper af sådanne personer, hvis erhvervsvirksomhed kan undergives den i denne forordning omhandlede kontrol, må ikke hindre denne kontrol, men skal lette den på ethvert tidspunkt.
2. Vinavlere, på hvis marker ansatte fra et ansvarligt organ udtager prøver:
a)
må ikke lægge hindringer i vejen for prøveudtagningen, og
b)
skal give disse ansatte alle de oplysninger, der forlanges i henhold til denne forordning.
AFSNIT VI
ALMINDELIGE BESTEMMELSER, OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 96
Betalinger til støttemodtagere
Betalinger i medfør af bestemmelserne i afsnit II, med undtagelse af artikel 9, og afsnit V i forordning (EF) nr. 479/2008 foretages til modtagerne med det fulde beløb.
Uanset første afsnit kan medlemsstaterne beslutte at betale den i artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede støtte gennem forsikringsselskaber, forudsat at:
a)
de i artikel 14, stk. 4, i forordning (EF) nr. 479/2008 omhandlede betingelser er opfyldt
b)
det fulde støttebeløb overføres til producenten
c)
forsikringsselskabet betaler støtten til producenten enten på forhånd eller gennem en bank eller ved girooverførsel inden femten dage efter at have modtaget betalingen fra medlemsstaten.
Brug af sådanne betalingsformidlere må ikke forvride konkurrencen på forsikringsmarkedet.
Der foretages forudgående kontrol af alle betalinger som fastsat i denne forordning, med undtagelse af forskudsbetalinger, for hvilke der er stillet sikkerhed.
Artikel 97
Tilbagesøgning af uretmæssigt udbetalte beløb
Uretmæssigt udbetalte beløb tilbagesøges med tillæg af renter fra de pågældende modtagere. Bestemmelserne i artikel 73 i forordning (EF) nr. 796/2004 finder anvendelse med de fornødne ændringer.
Pålæggelse af administrative sanktioner og tilbagesøgning af uretmæssigt udbetalte beløb berører ikke den i Kommissionens forordning (EF) nr. 1848/2006 (22) fastsatte forpligtelse til at meddele uregelmæssigheder til Kommissionen.
Artikel 98
Nationale sanktioner
Med forbehold af sanktioner, der er fastsat i forordning (EF) nr. 479/2008 eller denne forordning, anvender medlemsstaterne over for uregelmæssigheder begået i forhold til bestemmelserne i forordning (EF) nr. 479/2008 eller denne forordning sanktioner på nationalt plan, som er effektive, står i forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning, således at de yder Fællesskabets finansielle interesser den fornødne beskyttelse.
Artikel 99
Kunstigt skabte situationer
Med forbehold af de i forordning (EF) nr. 479/2008 eller denne forordning fastsatte særlige foranstaltninger foretages der ingen betalinger til personer, om hvem det kan fastslås, at de kunstigt har skabt forudsætningerne for at modtage sådanne betalinger med henblik på at opnå en fordel i modstrid med formålet med den pågældende foranstaltning.
Artikel 100
Meddelelser
1. Med forbehold af særlige bestemmelser i denne forordning udfærdiges de i denne forordning foreskrevne meddelelser i de i bilagene fastsatte formater som filer oprettet i et regnearksprogram. De fremsendes ligeledes til Kommissionen i elektronisk form. Hvis en medlemsstat kompilerer data på regionalt plan, sender den desuden Kommissionen en oversigtstabel med dataene for regionerne.
Meddelelser, der ikke er udfærdiget efter den angivne metode og i det foreskrevne format, vil kunne betragtes som ikke værende fremsendt overhovedet, jf. dog stk. 4.
2. Hvis en medlemsstat i en given tabel kun kan anføre nulværdier, kan den vælge ikke at udfylde tabellen, men blot meddele Kommissionen, at den pågældende tabel ikke er relevant for den. En sådan forenklet meddelelse skal fremsendes inden for samme frist, som gælder for tabellen.
3. Med forbehold af særlige bestemmelser i denne forordning træffer medlemsstaterne alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de kan overholde de i denne forordning fastsatte frister for fremsendelse af meddelelser.
4. Hvis en medlemsstat undlader at give en meddelelse som foreskrevet i forordning (EF) nr. 479/2008 eller denne forordning, eller hvis meddelelsen forekommer fejlagtig ud fra objektive data i Kommissionens besiddelse, kan Kommissionen suspendere en del af eller alle de i artikel 14 i forordning (EF) nr. 1290/2005 omhandlede månedlige betalinger, indtil der er fremsendt en korrekt meddelelse.
5. Medlemsstaterne opbevarer de oplysninger, der registreres i henhold til denne forordning, i mindst ti produktionsår efter det produktionsår, i hvilket oplysningerne blev registreret.
6. De i denne forordning foreskrevne meddelelser ændrer ikke ved medlemsstaternes forpligtelser i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 357/79 om statistiske undersøgelser vedrørende vinarealerne (23).
Artikel 101
Indlysende fejl
Alle meddelelser, krav eller anmodninger, der rettes til en medlemsstat i henhold til forordning (EF) nr. 479/2008 eller denne forordning, heriblandt støtteansøgninger, kan på et hvilket som helst tidspunkt efter indgivelsen korrigeres, hvis der foreligger en indlysende fejl, som den ansvarlige myndighed anerkender som en sådan.
Artikel 102
Force majeure og ekstraordinære omstændigheder
En sanktion, der skal pålægges i henhold til forordning (EF) nr. 479/2008 eller denne forordning, pålægges ikke, hvis der foreligger force majeure eller ekstraordinære omstændigheder i den i artikel 40, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsatte betydning.
Artikel 103
Ophævede retsakter og henvisninger
1. Forordning (EF) nr. 1227/2000, (EF) nr. 1623/2000, (EF) nr. 2729/2000 og (EF) nr. 883/2001 ophæves.
Følgende finder dog fortsat anvendelse:
a)
de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 1227/2000 og (EF) nr. 1623/2000 for så vidt angår støtteberettigede foranstaltninger som fastsat i forordning (EF) nr. 1493/1999, der er påbegyndt eller iværksat inden den 1. august 2008
b)
tabel 10 i bilaget til forordning (EF) nr. 1227/2000, medmindre andet er fastsat i en gennemførelsesforordning om etikettering og præsentation af vin, som vedtages på grundlag af artikel 63 i forordning (EF) nr. 479/2008
c)
bilag I til forordning (EF) nr. 1623/2000 indtil den 31. juli 2012.
2. Henvisninger til de i henhold til stk. 1 ophævede forordninger gælder som henvisninger til denne forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag XXII.
Artikel 104
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. august 2008.
Artikel 2 og afsnit IV, kapitel III, anvendes dog fra den 30. juni 2008.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, 27. juni 2008.
NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 555/2008
ze dne 27. června 2008,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 479/2008 o společné organizaci trhu s vínem, pokud jde o programy podpory, obchod se třetími zeměmi, produkční potenciál a kontroly v odvětví vína
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 479/2008 ze dne 29. dubna 2008 o společné organizaci trhu s vínem, o změně nařízení (ES) č. 1493/1999, (ES) č. 1782/2003, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 3/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2392/86 a (ES) č. 1493/1999 (1), a zejména na články 22, 84, 89, 97, 107, 117 a čl. 121 písm. b) a c) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením (ES) č. 479/2008 se mění předchozí režim pro odvětví vína stanovený v nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s vínem (2) a zrušuje uvedené nařízení ke dni 1. srpna 2008.
(2)
Stávající prováděcí pravidla pro odvětví vína jsou obsažena v několika nařízeních, která byla často pozměňována. Tato prováděcí pravidla týkající se tržních mechanismů, obchodu se třetími zeměmi, produkčního potenciálu a kontrol v odvětví vína je třeba změnit v důsledku úprav provedených v režimu odvětví vína nařízením (ES) č. 479/2008 i z hlediska získaných zkušeností. Je třeba přijmout prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 479/2008.
(3)
Níže uvedená nařízení Komise by proto měla být zrušena a nahrazena novým nařízením:
-
(ES) č. 1227/2000 ze dne 31. května 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají produkčního potenciálu (3);
-
(ES) č. 1623/2000 ze dne 25. července 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1493/1999 o společné organizaci trhu s vínem, jež se týkají mechanismů trhu (4);
-
(ES) č. 2729/2000 ze dne 14. prosince 2000, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro kontroly v odvětví vína (5);
-
(ES) č. 883/2001 ze dne 24. dubna 2001, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1493/1999 pro obchod se třetími zeměmi s výrobky v odvětví vína (6).
(4)
Hlava II nařízení (ES) č. 479/2008 obsahuje ustanovení o novém programu podpory k financování zvláštních podpůrných opatření v odvětví vína, o němž se rozhoduje na úrovni členských států. Uvedený rámec je třeba doplnit ustanovením prováděcích pravidel.
(5)
Je třeba zavést postup pro první předložení programu podpory. Rovněž by měl být zaveden postup pro každoroční změny programů podpory na následující rok, aby mohly být upraveny s ohledem na jakékoli nové podmínky, které nebylo možné předvídat v době, kdy byly programy předkládány. Všechny tyto změny by měly podléhat určitým omezením a podmínkám, aby bylo zajištěno, že budou zachovány celkové cíle schválených programů.
(6)
Na základě čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy rozhodnout, že vypracují programy podpory na územní úrovni, kterou pokládají za nejvhodnější. Vzhledem k tomu, že členské státy odpovídají za schvalování těchto plánů, měly by v tomto případě stanovit pravidla pro předkládání a schvalování plánů, jakož i pro minimální údaje v těchto plánech.
(7)
Článek 10 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví nové podpůrné opatření pro propagaci na trzích třetích zemí. Je třeba určit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto nového opatření.
(8)
Je třeba vypracovat pravidla v oblasti odkazů na konkrétní původ výrobků, které jsou předmětem informačních a propagačních kampaní, aby se předešlo narušení hospodářské soutěže.
(9)
V zájmu právní jistoty je třeba, aby byly informace šířené v rámci propagační kampaně v souladu s právními předpisy třetích zemí, na které jsou zaměřeny.
(10)
Je třeba stanovit kritéria pro výběr žádostí a jejich přezkoumání členskými státy tak, aby se zajistilo dodržování pravidel Společenství a účinnost prováděných podpůrných opatření.
(11)
Pro zajištění účinnosti opatření Společenství musí členské státy zajistit, aby schválené propagační kampaně odpovídaly jejich celostátním a regionálním programům propagace a doplňovaly je. V zájmu dosažení synergického účinku mohou členské státy připravit kolektivní propagační kampaň, přičemž je třeba učinit opatření umožňující spolupráci mezi dotyčnými členskými státy. Přednost by měla být dána mikropodnikům a malým a středním podnikům, které potřebují podporu Společenství více než velké podniky.
(12)
Aby se zamezilo zdvojování plateb v souvislosti s propagačními opatřeními financovanými v rámci nařízení Rady (ES) č. 3/2008 ze dne 17. prosince 2007 o informačních a propagačních opatřeních na podporu zemědělských produktů na vnitřním trhu a ve třetích zemích (7) nebo nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (8), je třeba stanovit vzájemné vyloučení těchto plateb.
(13)
Článek 11 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví podpůrné opatření pro restrukturalizaci a přeměnu vinic. Ustanovení čl. 11 odst. 3 druhého pododstavce tohoto nařízení zejména stanoví, že se podpora pro restrukturalizaci a přeměnu vinic nevztahuje na běžnou obnovu starých vinic po skončení jejich přirozené životnosti.
(14)
Kromě toho mohou členské státy přijmout pravidla o minimální rozloze pozemku, aby byla zajištěna skutečná účinnost tohoto systému na produkční potenciál.
(15)
Při provádění článku 11 nařízení (ES) č. 479/2008 disponují členské státy širokým prostorem pro rozhodování ohledně rozsahu a výše podpory, včetně platby paušálních částek, stanovení nejvyšší částky podpory na hektar nebo rozlišení výše podpory na základě objektivních kritérií v rámci omezení podle hlavy II kapitoly I uvedeného nařízení a příslušných prováděcích ustanovení. Přesto by měla být stanovena společná pravidla. Je žádoucí určit opatření a stanovit lhůty pro jejich provedení a odpovídající kontrolu. Uvedená pravidla by se měla též týkat využití práv na opětovnou výsadbu, která vyplývají z vyklučení určité plochy, pokud je uvedeno v projektu, aby bylo možno poskytnout vyšší podporu z důvodu vyšších nákladů s tím spojených.
(16)
Pro účely ověření by měla výplata podpory proběhnout zpravidla až po provedení příslušného opatření nebo celého souboru opatření. Platbu lze však provést dříve, pokud je složena jistota na provedení příslušného opatření nebo celého souboru opatření.
(17)
Měla by být stanovena podrobná ustanovení pro účast na financování systému restrukturalizace a přeměny vinic. Je třeba přijmout opatření pro účinné vynakládání finančních prostředků vyhrazených pro uvedený systém, a zejména opatření týkající se vyplácení záloh.
(18)
Článek 12 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví nové podpůrné opatření pro zelenou sklizeň. Vzhledem k zásadě subsidiarity je třeba členským státům uložit odpovědnost za správní opatření týkající se postupu vyřizování žádostí o podporu na zelenou sklizeň. Členské státy by měly mít možnost určit datum, dokdy požadují od producentů, aby dokončili uvedené operace, aby byl vzhledem k časovým omezením a blížící se sklizni dostatek času pro provedení nezbytných kontrol před poskytnutím plateb.
(19)
S ohledem na prostředky vynakládané v režimu zelené sklizně je třeba stanovit systematické ověření dotyčných ploch na místě po provedení zelené sklizně. Toto ověření musí potvrdit, že bylo provedeno úplné zničení vinných hroznů. Zároveň by mělo potvrdit, že byly řádně dodrženy všechny rostlinolékařské požadavky a požadavky ochrany životního prostředí. Pro účely ověření by měla být prémie vyplacena až po kontrole provedení zelené sklizně.
(20)
Kromě toho by měla být stanovena maximální výše podpory s cílem zajistit, aby se tato podpora neujala jako stálá alternativa pro odbyt výrobků vedle jejich uvádění na trh.
(21)
Článek 13 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví nové podpůrné opatření pro vytvoření vzájemných fondů. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se tohoto nového opatření. Tato pravidla by měla v maximální možné míře umožňovat pružnost a rychlé používání v případě krizí, a proto by měla umožňovat přijímání rozhodnutí ze strany samotných členských států a organizací producentů. Zároveň by však měla zabránit zneužívání a měla by stanovit limity pro používání, a to i ve finanční rovině. Vzhledem k tomu, že úroveň organizace producentů v nových členských státech je obecně nižší než v ostatních členských státech, je třeba jim poskytnout vyšší strop podpory.
(22)
Článek 14 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví nové podpůrné opatření pro pojištění sklizně. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto nového opatření. Tato pravidla by měla v maximální možné míře umožňovat pružnost. Zároveň by však měla zabránit zneužívání a měla by stanovit limity pro používání, a to i ve finanční rovině.
(23)
Článek 15 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví nové podpůrné opatření pro hmotné a nehmotné investice do podniků. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto nového opatření v souladu se stejným opatřením zavedeným v oblasti rozvoje venkova. Je třeba stanovit způsobilé druhy investic, včetně investic do vývoje nových výrobků, postupů a technologií, a vymezit orientační způsobilé náklady.
(24)
Článek 16 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví podpůrné opatření pro destilaci vedlejších výrobků. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto nového opatření, a zejména podmínky odstranění vedlejších výrobků, jakož i účel a maximální výši podpory pro destilaci matolin, vína a vinných kalů.
(25)
Článek 17 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví přechodné podpůrné opatření pro destilaci na konzumní alkohol. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto nového opatření, a zejména účel a případné úpravy podpory.
(26)
Článek 18 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví přechodné podpůrné opatření pro nouzovou destilaci. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto opatření, a zejména postup a způsoby této podpory a kritéria, k nimž je třeba přihlédnout při stanovení její výše.
(27)
Článek 19 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví přechodné podpůrné opatření pro použití moštu k obohacení. Je třeba stanovit podrobná pravidla týkající se zavedení tohoto opatření, a zejména účel a maximální výši podpory, jakož i specifické kontroly výrobku použitého pro zvýšení obsahu alkoholu.
(28)
Pro účely monitorování provádění hlavy II nařízení (ES) č. 479/2008 a náležité řízení trhu je mimořádně důležité, aby měla Komise k dispozici příslušné údaje o provádění programů podpory. V této souvislosti je také nezbytné upřesnit, jaké údaje musí obsahovat zprávy a hodnocení programů podpory, aby mohla být posouzena jejich efektivnost a účinnost.
(29)
Kromě specifických ustanovení tohoto nařízení by měla být uplatňována rovněž obecná pravidla týkající se rozpočtové kázně, zejména v případě neúplných nebo nesprávných prohlášení členských států.
(30)
Pravidla finanční správy systému by se měla řídit prováděcími předpisy k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (9).
(31)
Podle čl. 76 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 se u hroznových šťáv a moštů, u nichž je použití celní sazby závislé na dovozní ceně výrobku, ověřuje skutečná výše této ceny kontrolou každé zásilky nebo podle paušální dovozní hodnoty. Současná situace v dovozu hroznové šťávy a hroznového moštu do Společenství, zejména nepravidelnost těchto dovozů z hlediska objemu, frekvence a míst dovozu a původu těchto výrobků, neumožňuje stanovit reprezentativní paušální dovozní hodnoty odrážející skutečnou výši dovozní ceny. Za těchto okolností by měla být tato cena ověřována kontrolou jednotlivých zásilek.
(32)
Dovozní cena, na jejímž základě se dovážené výrobky zařazují do společného celního sazebníku, se musí rovnat ceně FOB těchto výrobků společně s náklady na pojištění a přepravu na místo vstupu na celní území Společenství.
(33)
Podle čl. 82 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008 musí být k dováženým výrobkům uvedeným v daném článku přiloženo osvědčení a zpráva o výsledku rozboru vypracovaná subjektem nebo útvarem pověřenými třetí zemí, z níž jsou výrobky vyváženy. Je třeba stanovit požadavky pro sestavování zprávy o výsledku rozboru.
(34)
Pro zjednodušení kontrol by mělo být umožněno, aby byly výrobky dovážené ze třetích zemí, které se přepravují v omezeném množství a jsou baleny v malých nádobách, osvobozeny od předkládání osvědčení a zprávy o výsledku rozboru.
(35)
V zájmu co nejlepší harmonizace by mělo být osvobození od předkládání osvědčení a zprávy o výsledku rozboru pro vinařské výrobky dovážené do Společenství v souladu s celními pravidly o osvobození a předpisy pro průvodní doklady pro zásilky vinařských výrobků uvnitř Společenství.
(36)
Použití postupů elektronického zpracování dat v různých oblastech administrativní činnosti postupně nahrazuje ruční vkládání dat. Je proto žádoucí, aby bylo rovněž možné použít počítačové a elektronické postupy při vydávání a použití dokladů V I 1 a V I 2.
(37)
Některé třetí země s účinným systémem kontroly producentů vína, prováděným jejich subjekty nebo útvary uvedenými v čl. 82 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008, vyjádřily zájem oprávnit samotné producenty k vydávání osvědčení a zpráv o výsledku rozboru. S ohledem na zjednodušení obchodu s těmito třetími zeměmi a za předpokladu, že mají se Společenstvím dobré obchodní vztahy a mají se Společenstvím uzavřeny dohody, které obsahují ustanovení o posílení spolupráce při prevenci podvodného jednání, je vhodné umožnit, aby se doklady vydávané samotnými producenty považovaly za doklady vydávané uvedenými subjekty nebo útvary třetích zemí, podobně jako je to již možné u vína pocházejícího ze Společenství. V těchto případech by měly být poskytnuty dostatečné záruky a prováděny řádné kontroly vydávání těchto dokladů.
(38)
Měly by být zveřejněny seznamy jmen a adres subjektů a laboratoří oprávněných ve třetích zemích vydávat osvědčení a zprávy o výsledku rozboru, aby příslušné subjekty ve Společenství, které dohlížejí na dovoz vinařských výrobků, mohly v případě nutnosti provádět potřebné kontroly.
(39)
Měla by být stanovena forma a v případě potřeby obsah osvědčení a zprávy o výsledku rozboru a požadavky pro jejich použití, aby byla zjednodušena kontrola, kterou provádějí příslušné orgány členských států.
(40)
U každé zásilky dováženého výrobku by mělo být kontrolováno osvědčení a případně zpráva o výsledku rozboru, aby se zamezilo podvodnému jednání. Proto je třeba, aby tento doklad nebo doklady byly přiloženy ke každé zásilce do doby, než je převzata pod kontrolu Společenství.
(41)
Pro zohlednění obchodních zvyklostí by měly být příslušné orgány při rozdělení zásilky vína oprávněny nechat za vlastního dohledu pořídit výpisy z osvědčení a zprávy o výsledku rozboru, které se přikládají ke všem novým zásilkám vzniklým rozdělením.
(42)
Pro zajištění rychlé a účinné ochrany spotřebitelů je nezbytné stanovit možnost pozastavení nových opatření v případě podvodného jednání nebo ohrožení zdraví spotřebitelů.
(43)
Rovněž by měla být stanovena jednoduchá pravidla pro doklady předkládané při dovozu z jiné třetí země, než je země původu vinařského výrobku, neprošel-li tento výrobek podstatným zpracováním.
(44)
Vývozcům a orgánům by měla být usnadněna práce tím, že se skutečnost, že alkohol přidaný k likérovému vínu a alkoholizovanému vínu pro destilaci je vinného původu, uvede v dokladu V I 1 a nepožaduje se pro tento účel zvláštní doklad. Ze stejného důvodu by měl doklad V I 1 sloužit jako osvědčení pro označení původu, které se požaduje při dovozu vína se sníženou celní sazbou. U některého vína se však nepožaduje osvědčení ani zpráva o výsledku rozboru, je-li předloženo osvědčení označení původu. Mělo by být stanoveno, že doklad V I 1 lze používat pro osvědčování označení původu uvedeného likérového vína a že část zprávy o výsledku rozboru není třeba vyplňovat.
(45)
Pro dovozy vína v rámci koncesí stanovených v dohodách s některými třetími zeměmi je nutno předložit osvědčení, že dotyčné víno splňuje podmínky pro přístup ke koncesím, vydané úředním subjektem nebo subjektem úředně uznaným oběma smluvními stranami a uvedeným ve společně vypracovaném seznamu.
(46)
Je vhodné, aby členské státy zaslaly Komisi seznamy úředních nebo úředně uznaných subjektů, které navrhují k vydávání takových osvědčení, aby tak Komise mohla tyto seznamy vypracovat a vyměnit s dotyčnými třetími zeměmi. V zájmu usnadnění úkolů takových subjektů je vhodné, aby byly seznamy předkládány ve vhodné formě a na vhodném záznamovém nosiči.
(47)
Článek 85 a 86 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví postup pro řešení protiprávní výsadby. Je třeba stanovit podrobná pravidla pro sankce, které lze uložit producentům, kteří nesplnili novou povinnost legalizace nebo klučení týkající se vinic osázených bez příslušného práva na výsadbu před 1. zářím 1998, a pro zaslání příslušných sdělení členskými státy Komisi. Aniž jsou dotčeny předchozí sankce uložené členskými státy, sankce použitelná v případě nesplnění povinnosti vyklučit protiprávně osázenou plochu by měla být dostatečně vysoká, aby motivovala producenty ke splnění této povinnosti. Tato sankce by se tedy měla rovnat alespoň dvojnásobku průměrné hodnoty prémie za vyklučení.
(48)
Ustanovení čl. 87 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví, aby v případě, kdy mohou být výrobky z protiprávně osázených vinic uvedeny do oběhu pouze pro účely destilace, byly požadovány důkazy o neuvádění výrobků do oběhu. Pro zesílení kontroly by měly být možné způsoby neuvádění do oběhu omezeny na tři případy, a to na dodávku za účelem destilace, zelenou sklizeň na náklady dotyčného producenta nebo spotřebu domácnosti vinaře, pokud celková plocha vinice nepřesahuje 0,1 hektaru. Je vhodné stanovit termín pro předkládání smluv o destilaci uvedených ve zmíněném článku. V zájmu zajištění účinné organizace kontroly je třeba, aby producenti provádějící zelenou sklizeň informovali včas příslušné úřady o svém záměru. Pro zlepšení možnosti kontroly by měly mít členské státy možnost stanovit producentům povinnost zaslat předem oznámení, který ze tří způsobů neuvádění do oběhu hodlají použít, a rovněž dále omezit výběr producentů týkající se možných způsobů neuvádění do oběhu.
(49)
Pro zajištění spravedlivého a kontrolovatelného využívání rozpočtu Společenství by měly být v případě, že členské státy nesplní ohlašovací povinnost týkající se protiprávní výsadby, stanoveny sankce s finančními dopady.
(50)
Podle čl. 91 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou být práva na novou výsadbu udělena v rámci opatření ke scelování pozemků nebo k vyvlastnění ve veřejném zájmu. Aby bylo zamezeno obcházení zákazu výsadby v čl. 90 odst. 1 uvedeného nařízení, neměl by rozsah těchto práv na novou výsadbu překročit rozsah nezbytný k osázení plochy odpovídající 105 % plochy, o niž přišli producenti v důsledku uvedených opatření.
(51)
Podle čl. 91 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou být práva na novou výsadbu využita také pro pokusy a zakládání porostů za účelem produkce roubů. Plochy osázené v souladu s uvedeným udělením práv na novou výsadbu lze používat pouze pro stanovené účely a vinařské výrobky vyrobené z hroznů pocházejících z těchto ploch by neměly být uváděny na trh. Probíhající vinohradnické pokusy a zakládání porostů za účelem produkce roubů by měly pokračovat podle stávajících předpisů.
(52)
Podle čl. 91 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou být práva na novou výsadbu udělena také na plochy, z nichž získané víno nebo výrobky z révy vinné jsou určeny výhradně ke spotřebě v rodině vinaře. Vzhledem k tomu, že je produkce pro samozásobení v některých členských státech značně rozšířena, může tato úprava vést v některých případech k nadměrnému administrativnímu zatížení. Proto je třeba členským státům umožnit připouštět takové plochy i bez udělení příslušného práva na výsadbu, jestliže se jedná o malé plochy, vinohradnictví není provozováno k obchodním účelům a není tím narušena rovnováha trhu. Příslušné plochy a producenti by měli být přiměřeně kontrolováni a nedodržení předpisů by mělo být potrestáno sankcemi, včetně vyklučení dotyčné plochy.
(53)
Práva na opětovnou výsadbu by neměla být udělena pro plochy, které byly povinně vyklučeny z důvodu porušení požadavků nařízení (ES) č. 479/2008. Ze stejného důvodu by neměla být udělena práva na opětovnou výsadbu na vyklučené plochy, na které byla udělena práva na novou výsadbu k jiným účelům než pro produkci vína k obchodním účelům.
(54)
Podle čl. 92 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 je producentům, kteří se zaváží do budoucna k vyklučení nějaké plochy vinic, uděleno právo na opětovnou výsadbu. Toto právo by mělo být uděleno pouze v případě, že dotyčný producent nemá dostatečná práva na osázení plochy odpovídající ploše, kterou hodlá vyklučit. Na každé právo na opětovnou výsadbu udělené na základě takového závazku by měla být složena jistota, aby bylo zajištěno splnění uvedeného závazku. Dokud souběžně existuje plocha určená k vyklučení a nově osázená plocha, může být uváděno na trh pouze víno z jedné z těchto ploch, aby se zabránilo narušení rovnováhy na trhu.
(55)
Podle článku 93 nařízení (ES) č. 479/2008 jsou za účelem zlepšení řízení produkčního potenciálu vytvářeny nebo zachovávány státní a/nebo regionální rezervy práv na výsadbu. Ve snaze zabránit narušení rovnováhy trhu by neměl převod práv prostřednictvím systému rezerv vést k celkovému nárůstu produkčního potenciálu na území členských států. Podobný zákaz zvyšování produkčního potenciálu již byl stanoven v případě převodu práv mezi podniky v čl. 92 odst. 5 uvedeného nařízení. Přitom mohou členské státy využít při převodu práv na výsadbu koeficientu krácení.
(56)
Podle čl. 93 odst. 5 nařízení (ES) č. 479/2008 členské státy nepoužijí systém rezerv, pokud mohou prokázat, že na svém území disponují účinným systémem pro správu práv na výsadbu. Přitom mají členské státy možnost na částech svého území použít systém rezerv a na jiných částech svého území použít jiný účinný systém. Členské státy, které chtějí využít možnosti podle uvedeného článku, by měly být schopny prokázat existenci takového systému a nezbytnost případných odchylek od hlavy V kapitoly I uvedeného nařízení.
(57)
Podle čl. 90 odst. 6 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy rozhodnout, že ponechají zákaz výsadby révy moštových odrůd nejpozději do 31. prosince 2018. Je vhodné stanovit, aby členské státy, které zamýšlejí využít této možnosti, sdělily včas svůj záměr Komisi.
(58)
Článek 100 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví, že prémii za klučení lze udělit pouze na plochy, které jsou udržované. Aby mohly úřady ověřit mimo rámec povinných kontrol na místě, zda je nějaká plocha náležitě udržována, je třeba stanovit povinnost předložit důkaz o produkci dané vinice. To by mělo být zajištěno prostřednictvím prohlášení o sklizni z předchozích let nebo, není-li z dostatečně zdůvodněných příčin prohlášení o sklizni k dispozici, pomocí jiných prostředků stanovených členskými státy pro tento účel, jejichž důvěryhodnost musí členské státy důkladně ověřit.
(59)
Podle čl. 104 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy vyloučit horské oblasti a příkré svahy z režimu klučení. Tato výjimka by se měla týkat teras vybudovaných na příkrých svazích, bez nichž by bylo pěstování příliš obtížné nebo by vedlo k závažné erozi. Je vhodné stanovit na základě obecně přijatých odborných standardů kritéria pro oblasti, které mohou být předmětem těchto výjimek. Kromě toho podle čl. 104 odst. 5 a odst. 6 uvedeného nařízení mohou členské státy vyloučit také určité oblasti na základě požadavků ochrany životního prostředí a Řecko může vyloučit vinice na ostrovech v Egejském moři a na řeckých ostrovech v Jónském moři, s výjimkou ostrovů Kréta a Euboia. Tyto výjimky je třeba řádně doložit a pravidelně sdělovat Komisi.
(60)
Vzhledem ke zkušenostem získaným v rámci používání dřívějšího opatření na konečné vzdání se vinohradnictví by měl být systém rozsahu prémie zachován. Nový rozsah prémie za klučení vychází z rozsahu prémie platného v rámci režimu před vstupem nařízení (ES) č. 479/2008 v platnost, k němuž se doplní + 20 % v roce 2009, + 10 % v roce 2010 a 0 % v roce 2011.
(61)
Vzhledem k zásadě subsidiarity je třeba členským státům uložit odpovědnost za správní opatření týkající se postupu pro poskytování prémie za klučení. Členské státy by měly mít možnost určit datum, dokdy požadují od producentů, aby dokončili klučení, aby byl dostatek času na provedení nezbytných kontrol před poskytnutím plateb, které musí být provedeny do 15. října.
(62)
Pro zajištění efektivního využití prostředků vyhrazených na opatření na klučení je třeba, aby členské státy stanovily systém umožňující ověřit, zda jsou žádosti o prémii opodstatněné, včetně případného písemného závazku a povinnosti producenta nést náklady vzniklé v souvislosti s vyřizováním jeho žádosti pro případ, že bude žádost stažena bez náležitého zdůvodnění.
(63)
V zájmu ověření by měla být prémie vyplacena až po provedení vyklučení.
(64)
Podle čl. 104 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 mají členské státy možnost zamítnout všechny další žádosti o režim klučení na svém území nebo v dané oblasti, pokud celková plocha vyklučených vinic dosáhne na jejich území 8 % nebo v dané oblasti 10 %. Je vhodné požádat členské státy, aby takovéto rozhodnutí sdělily Komisi.
(65)
Pro účely monitorování provádění hlavy II a hlavy V nařízení (ES) č. 479/2008 a náležité řízení trhu je mimořádně důležité, aby byly Komisi poskytovány příslušné údaje o produkčním potenciálu. V této souvislosti je také nezbytné upřesnit, jaké údaje musí obsahovat soupis podle článku 109 uvedeného nařízení.
(66)
Pro vytvoření jednotnější základny pro výplatu podpory na opatření týkající se restrukturalizace a přeměny vinic, zelené sklizně a prémie za klučení je vhodné vymezit na úrovni Společenství pravidla pro měření ploch, neboli stanovit, jaká plocha odpovídá vinici.
(67)
Je třeba zavést opatření ke kontrolám nezbytným pro zajištění řádného uplatňování nařízení (ES) č. 479/2008 a tohoto nařízení, jakož i příslušné sankce platné v případě zjištěných nesrovnalostí. Uvedená opatření by měla zahrnovat jak konkrétní kontroly a sankce stanovené na úrovni Společenství, tak i dodatečné vnitrostátní kontroly a sankce. Tyto kontroly a sankce by měly být odrazující, účinné a přiměřené.
(68)
Všechny kontroly produkčního potenciálu by měly vycházet zejména z registru vinic.
(69)
S ohledem na důležitost kontrolování produkčního potenciálu a na prostředky vynakládané v režimu klučení je třeba stanovit systematické ověření dotyčných ploch na místě před klučením a po něm. Avšak v členských státech, které mají k dispozici spolehlivý grafický nástroj a aktualizované informace o dotyčné ploše, by mělo být možné provést kontrolu před klučením administrativně. Co se týká kontroly po klučení, lze použít pro ověření, zda byly vinice skutečně vyklučeny, dálkové snímání, a proto by mělo být jeho použití povoleno pro tuto fázi kontroly (ex post). Vzhledem k obtížím při výpočtu plochy pomocí dálkového snímání by měla být tato metoda povolena pouze v případě klučení celých vinic nebo je-li rozlišení dálkového snímání 1 m2 a vyšší. V každém případě je třeba provést skutečně na místě buď alespoň kontrolu před vyklučením, nebo kontrolu po něm.
(70)
V zájmu jednotného používání ustanovení v odvětví vína je žádoucí stanovit pravidla pro upřesnění již platných kontrolních postupů na úrovni jednotlivých členských států a Společenství a zajistit přímou spolupráci orgánů pověřených kontrolou v odvětví vína.
(71)
Za účelem řádného používání právní úpravy v odvětví vína je třeba stanovit pravidla, podle kterých si budou vnitrostátní orgány a Komise poskytovat vzájemnou úřední pomoc. Je žádoucí, aby tato pravidla nebránila uplatňování zvláštních ustanovení o výdajích Společenství, trestních věcech a správních sankcích v jednotlivých členských státech.
(72)
Je třeba, aby členské státy zajistily efektivnost činnosti orgánů pověřených kontrolou v odvětví vína. Za tímto účelem by měly jmenovat orgán, který bude zajišťovat kontakt s ostatními členskými státy a s Komisí. Velmi důležitá je také koordinace kontrolní činnosti mezi příslušnými orgány ve všech členských státech, kde kontroly v odvětví vína vykonává více orgánů.
(73)
Je třeba, aby členské státy přijaly nezbytná opatření, aby pracovníci příslušných orgánů měli přiměřené vyšetřovací pravomoci nezbytné pro zajištění dodržování pravidel a jejich jednotné používání v celém Společenství.
(74)
Na rozvoji obchodu mezi členskými státy, zejména trvale vzrůstajícím počtu mezinárodních podniků v tomto odvětví, a na tom, že pravidla řízení tohoto odvětví nabízejí možnost realizovat, ať s podporou nebo bez ní, činnosti v jiném místě než v místě původu výrobku nebo je na jiné místo přenášet, je zřetelná vzájemná závislost trhů s vínem. Proto je nezbytná větší harmonizace kontrolních postupů a užší spolupráce mezi různými kontrolními orgány.
(75)
V zájmu účinné spolupráce mezi členskými státy při provádění ustanovení v odvětví vína je žádoucí, aby příslušný orgán jednoho členského státu mohl na požádání spolupracovat s příslušnými orgány jiného členského státu. Pro tuto spolupráci a pomoc je třeba stanovit odpovídající pravidla.
(76)
Z důvodu složitosti některých záležitostí a naléhavosti jejich řešení je nezbytné, aby příslušný subjekt, který požaduje pomoc, mohl po dohodě s druhým subjektem mít při šetření pověřené zástupce, jež určí.
(77)
V případě vážného rizika podvodu nebo podvodu týkajícího se jednoho nebo několika členských států musí být různé dotčené subjekty schopny automaticky poskytnout úřední pomoc bez předchozího dožádání.
(78)
S ohledem na povahu informací vyměňovaných na základě tohoto nařízení je třeba chránit jejich důvěrnost služebním tajemstvím.
(79)
K harmonizaci kontrolních rozborů v celém Společenství byla nařízením (ES) č. 2729/2000 vytvořena databanka analytických hodnot při Společném výzkumném středisku (SVS), ve které jsou evidovány vzorky a zprávy členských států o výsledcích rozboru.
(80)
Použití referenčních metod izotopového rozboru zajistí účinnější kontrolu obohacení vinařských výrobků, prokázání přídavku vody do těchto výrobků nebo spolu s rozborem jiných vlastností izotopů lze prověřit pravdivost údajů o původu. Za účelem zjednodušení vyhodnocení výsledků těchto rozborů by tyto výsledky měly být porovnány s výsledky dřívějších rozborů provedených stejnou metodou u výrobků obdobných vlastností, jejichž původ a způsob produkce byly prokázány.
(81)
Izotopový rozbor vína nebo vinařských výrobků je třeba provádět podle referenčních analytických metod stanovených v článku 31 nařízení (ES) č. 479/2008.
(82)
Aby bylo zjednodušeno vyhodnocování výsledků rozborů prováděných ve Společenství v laboratořích k tomu vybavených a zaručena srovnatelnost výsledků rozborů, je třeba stanovit jednotná pravidla pro odběr vzorků hroznů a pro vinifikaci a uchovávání těchto vzorků.
(83)
Aby byla zaručena kvalita a srovnatelnost analytických údajů, je třeba, aby laboratoře, které jsou členskými státy pověřeny izotopovým rozborem vzorků pro databanku, vyhovovaly uznávaným kritériím kvality.
(84)
Izotopový rozbor je metoda rozboru používaná pro kontrolu a potírání podvodů v odvětví vína, která vyžaduje vysoce specializované vědecké znalosti a technické vybavení. Většina členských států, které vstoupily do Společenství v roce 2004 nebo 2007, nemá pro tuto metodu náležité vybavení. V zájmu zajištění jednotného používání kontrolních postupů je třeba, aby Společné výzkumné středisko provádělo rozbor pro tyto členské státy, dokud nebudou plně vybaveny a schopny provádět tento úkol.
(85)
Vzhledem k tomu, že izotopový rozbor vinařských výrobků a jeho vyhodnocení jsou technicky složité postupy, musí být při zaručení ochrany údajů databanka SVS přístupná pro úřední laboratoře používající tuto metodu rozboru a na žádost i pro jiné úřední orgány členských států, aby bylo harmonizováno vyhodnocení výsledků rozborů.
(86)
Nařízení (ES) č. 2729/2000 obsahuje pravidla pro odběr vzorků zasílaných do úřední laboratoře v jiném členském státě a společná pravidla pro odběr vzorků k izotopovému rozboru. Tato pravidla je třeba převzít a odběr vzorků pro databanku Společenství považovat za zvláštní případ odběru vzorků vinařských výrobků v rámci přímé spolupráce příslušných orgánů.
(87)
Aby byla zaručena objektivita kontrol, měli by pracovníci příslušného orgánu členského státu mít možnost požádat příslušný orgán jiného členského státu o odběr vzorků. Žádající pracovník by měl mít možnost disponovat odebranými vzorky a určit laboratoř pro rozbor.
(88)
Je třeba stanovit podrobná pravidla pro úřední odběr vzorků v rámci spolupráce mezi příslušnými orgány členských států a pro použití těchto vzorků. Těmito pravidly se zajistí reprezentativnost a možnost ověření výsledků úředních rozborů v celém Společenství.
(89)
Aby bylo možné zjednodušit vyúčtování nákladů na odběr a zaslání vzorků, rozbor a organoleptické zkoušky a zajištění příslušného odborníka, je třeba přijmout zásadu, že tyto náklady jdou na vrub orgánu, který objednal odběr vzorků nebo služby odborníka.
(90)
Měla by být upřesněna průkaznost skutečností zjištěných při kontrolách v rámci tohoto nařízení.
(91)
Aby bylo zajištěno řádné provádění kontrol a odběrů vzorků hroznů na vinicích, je třeba stanovit, že zúčastněné osoby nebudou bránit kontrolám, které se jich týkají, a že jsou povinny usnadnit odběr vzorků a poskytnout informace vyžadované v rámci tohoto nařízení.
(92)
Měla by být přijata ustanovení, která se týkají druhu, formy a prostředků sdělení, jež jsou nezbytná k provádění tohoto nařízení. Tato sdělení by měla zahrnovat sdělení členských států zasílaných Komisi.
(93)
Pro zajištění spravedlivého a kontrolovatelného využívání rozpočtu Společenství je třeba v případě, že členské státy nesplní ohlašovací povinnosti, stanovit sankce s finančními dopady.
(94)
Členské státy by měly uchovávat informace potřebné ke kontrole a prověřování provádění ustanovení tohoto nařízení po přiměřenou dobu za účelem umožnění kontroly.
(95)
Platby uskutečněné podle hlavy II a hlavy V nařízení (ES) č. 479/2008 by měly být příjemcům vyplaceny v plné výši. Pro snížení administrativní zátěže by měly mít členské státy možnost vyplácet producentům podporu na pojištění prostřednictvím pojišťoven v souladu s určitými podmínkami.
(96)
Měla by být přijata ustanovení pro řešení případů zjevných chyb a případů vyšší moci, jakož i dalších výjimečných okolností, aby se zajistilo spravedlivé zacházení s producenty. Měla by být stanovena pravidla pro řešení uměle vytvořených situací, aby se vyloučila možnost těžit z nich jakékoli výhody.
(97)
Měla by být přijata ustanovení k zajištění plynulého přechodu z předchozího režimu na nový režim stanovený tímto nařízením a k provádění přechodných ustanovení stanovených v článku 128 nařízení (ES) č. 479/2008.
(98)
Řídící výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů nedodal své stanovisko ve lhůtě stanovené jeho předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti a používání pojmů
1. Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla týkající se používání těchto ustanovení nařízení (ES) č. 479/2008:
a)
podpůrná opatření (hlava II),
b)
obchod se třetími zeměmi (hlava IV),
c)
produkční potenciál (hlava V),
d)
soupis stanovený v článku 109,
e)
kontroly v odvětví vína (článek 117) a
f)
měření ploch stanovené v čl. 121 písm. c).
Tímto nařízením není dotčeno používání:
a)
zvláštních ustanovení o vztazích mezi členskými státy při potírání podvodů v odvětví vína, pokud mohou usnadnit používání tohoto nařízení,
b)
pravidel pro:
i)
trestní řízení nebo vzájemnou soudní pomoc mezi členskými státy ve věcech trestních,
ii)
řízení o správních sankcích.
2. Pojmy použité v nařízení (ES) č. 479/2008 mají v tomto nařízení stejný význam.
HLAVA II
PROGRAMY PODPORY
KAPITOLA I
Postup předkládání
Článek 2
První předložení programů podpory
1. Předložení návrhu programu podpory uvedeného v čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 se vztahuje na pět rozpočtových roků v období 2009 až 2013.
Členské státy předloží Komisi svůj návrh programu podpory v elektronické podobě s použitím formuláře uvedeného v příloze I tohoto nařízení.
Podobně předloží členské státy Komisi své finanční plánování pro návrh programu podpory uvedený v prvním pododstavci na formuláři v příloze II.
2. Poté, co členské státy přijmou nebo přizpůsobí své právní předpisy týkající se návrhu programu podpory uvedeného v odstavci 1, oznámí je Komisi.
3. Členské státy, které se rozhodnou převést celou částku svého národního finančního rámce od rozpočtového roku 2010 a na celé období uvedené v příloze II nařízení (ES) č. 479/2008 do režimu jednotné platby, předloží formulář obsažený v příloze II tohoto nařízení, řádně vyplněný v příslušném řádku a v definitivní podobě do 30. června 2008.
4. Členské státy, které se rozhodnou zavést své programy podpory včetně regionálních zvláštností, mohou předložit informace za jednotlivé regiony také na formuláři uvedeném v příloze III tohoto nařízení.
5. Členské státy jsou odpovědné za výdaje mezi datem přijetí jejich programu podpory Komisí a datem jeho použitelnosti podle čl. 5 odst. 2 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 3
Změny programů podpory
1. Upravené programy uvedené v čl. 5 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 se předloží Komisi na formuláři v příloze I tohoto nařízení, popřípadě včetně upraveného finančního plánování na formuláři v příloze IV tohoto nařízení.
Členské státy uvedené v čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 nemusí předkládat formulář v příloze IV.
Členské státy jsou odpovědné za výdaje mezi datem přijetí jejich upraveného programu podpory Komisí a datem jeho použitelnosti podle čl. 5 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 479/2008.
2. Kromě případů mimořádných opatření z důvodu přírodních pohrom se změny v programech podpory mohou předkládat pouze dvakrát za daný rozpočtový rok. Pokud členský stát potřebuje změnit svůj program podpory, předloží ho nejpozději do 1. března a do 30. června každého roku, případně spolu s:
a)
aktualizovaným zněním programu podpory na formuláři uvedeném v příloze I a finanční tabulky na formuláři uvedeném v příloze IV;
b)
důvody navrhovaných změn.
Veškeré převody týkající se opatření podle článku 9 nařízení (ES) č. 479/2008 se oznámí do 1. prosince roku předcházejícího kalendářnímu roku, v němž bude režim jednotné platby použitelný.
KAPITOLA II
Způsobilá opatření
Oddíl 1
Propagace na trzích třetích zemí
Článek 4
Způsobilé akce a trhy
Vína uvedená v čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 jsou způsobilá pro propagaci na trzích třetích zemí za předpokladu, že:
a)
výrobky jsou určeny pro přímou spotřebu, v cílových třetích zemích pro ně existují vývozní příležitosti nebo potenciální nová odbytiště a mají vysokou přidanou hodnotu;
b)
původ výrobku je uveden jako součást informační nebo propagační akce v případě vína se zeměpisným označením;
c)
operace, na niž byla podpora poskytnuta, je jednoznačně vymezena, včetně specifikace příslušných výrobků, způsobu uvedení na trh a odhadovaných nákladů;
d)
podpora propagačních a informačních opatření netrvá u daného příjemce v dané třetí zemi déle než tři roky;
e)
informační a/nebo propagační prostředky vycházejí z podstatných znaků vína a jsou v souladu s platnými právními předpisy v třetích zemích, na něž jsou zaměřeny;
f)
příjemci musí mít dostatečný potenciál k řešení zvláštních překážek v obchodu se třetími zeměmi a zdroje pro zajištění co nejúčinnějšího provedení opatření. Členské státy zejména kontrolují, zda je k dispozici dostatek výrobků z hlediska kvality a množství pro dlouhodobé uspokojení tržní poptávky po propagační akci.
Příjemci mohou být soukromé společnosti i profesní organizace, organizace producentů, mezioborové organizace, nebo rozhodne-li tak členský stát, veřejné orgány. V žádném případě neučiní členské státy veřejný orgán jediným příjemcem propagačního opatření.
Přednost se dává mikropodnikům, malým a středním podnikům ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES (10) a společným obchodním značkám.
Aby nedocházelo ke zneužívání režimu, nepovolují se obvykle po dobu trvání akcí, na něž byla poskytnuta podpora, změny prvků uvedených v písmenech a) a c), pokud se neprokáže, že tyto změny umožní lepší provedení.
Článek 5
Výběrové řízení
1. Členské státy stanoví postup pro podání žádosti, který obsahuje především tato pravidla pro:
a)
ověření souladu s požadavky a kritérii stanovenými v článku 4;
b)
lhůty pro podání žádostí a pro prozkoumání vhodnosti každé navrhované akce;
c)
dotčené výrobky a jejich uvádění na trh v souladu s ustanoveními tohoto nařízení, vnitrostátními předpisy a příslušnou specifikací;
d)
uzavírání smluv včetně případných vzorů smluv, poskytnutí jistot a opatření na výplatu záloh;
e)
hodnocení všech daných akcí, na něž byla poskytnuta podpora.
2. Členské státy vyberou žádost především podle těchto kritérií:
a)
soulad mezi navrhovanými strategiemi a stanovenými cíli;
b)
kvalita navrhovaných opatření;
c)
jejich pravděpodobný dopad a úspěšnost při zvyšování poptávky po dotčených výrobcích;
d)
ujištění, že zúčastněné hospodářské subjekty pracují účinně a mají k dispozici požadované technické kapacity a že náklady na opatření, které provedou samy, nepřesahují běžné tržní sazby.
3. Po prozkoumání žádostí vyberou členské státy ty žádosti, které nabízejí nejlepší nákladovou efektivnost, a sestaví v rámci dostupných finančních zdrojů seznam, který sdělí Komisi na formuláři uvedeném v příloze VIII, aby mohly být informovány ostatní členské státy a posílila se soudržnost opatření.
4. Dva nebo více členských států se může rozhodnout pro společnou propagační akci. Zaváží se přispívat k financování a dohodnou se na postupech administrativní spolupráce pro usnadnění procesu monitorování, provádění a kontroly.
5. Členské státy zajistí, aby byly všechny vnitrostátní nebo regionální kampaně, na něž je poskytnuta podpora, v souladu s opatřeními financovanými v rámci nařízení (ES) č. 3/2008 nebo nařízení (ES) č. 1698/2005 a s opatřeními financovanými v rámci vnitrostátních a regionálních kampaní.
6. Podpora podle článku 10 nařízení (ES) č. 479/2008 se neposkytne na operaci podporovanou podle čl. 20 písm. c) bodu iii) nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo podle čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 3/2008.
7. Členské státy mohou stanovit, že podpora bude poskytnuta před provedením jakékoli akce, pokud příjemce složil jistotu.
8. V případě, že členské státy poskytnou vnitrostátní podporu na propagaci, uvedou ji v příslušné části příloh I, V, VII a VIII tohoto nařízení.
Oddíl 2
Restrukturalizace a přeměna vinic
Článek 6
Definice
Pro účely čl. 11 odst. 3 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 479/2008 se „běžnou obnovou starých vinic po skončení jejich přirozené životnosti“ rozumí opětovné osázení stejného pozemku stejnou odrůdou a při stejném způsobu pěstování révy. Členské státy mohou nahrazované vinice blíže specifikovat, zejména pokud jde o jejich stáří.
Článek 7
Postup a žádosti
1. Členské státy stanoví:
a)
lhůty pro provádění restrukturalizací, které nepřekročí pět let;
b)
subjekty nebo fyzické osoby, které mohou předkládat návrhy žádostí;
c)
objektivní kritéria pro jejich upřednostnění, zejména v souladu s čl. 104 odst. 9 nařízení (ES) č. 479/2008;
d)
obsah žádosti, která zahrnuje podrobný popis navrhovaných opatření a lhůty pro jejich provedení;
e)
postup pro podání a schválení žádosti, přičemž se stanovují především lhůty pro předložení žádostí a objektivní kritéria pro jejich upřednostnění;
f)
požadavek, že ve všech žádostech jsou pro každý rozpočtový rok uvedena opatření, která mají být v uvedeném rozpočtovém roce provedena, plocha dotčená každým opatřením a postupy pro sledování provádění.
2. Členské státy mohou stanovit minimální rozlohu plochy opravňující nárok na podporu na restrukturalizaci a přeměnu vinic, minimální rozlohu plochy po restrukturalizaci a přeměně a všechny odchylky od tohoto požadavku, které jsou řádně zdůvodněné a založené na objektivních kritériích.
Článek 8
Výše podpory
S výhradou ustanovení článku 11 nařízení (ES) č. 479/2008 a této kapitoly stanoví členské státy pravidla pro podrobný rozsah a výši podpory, která má být poskytnuta. Pravidla mohou zejména stanovit platbu paušálních částek, maximální výši podpory na hektar a úpravu podpory na základě objektivních kritérií. V případě, že použitá práva na výsadbu nevyplývají z restrukturalizace, a aby nedošlo k narušení hospodářské soutěže, je podpora odpovídajícím způsobem snížena s přihlédnutím ke skutečnosti, že v důsledku použití práv na výsadbu nevznikly žádné náklady na klučení.
Podpora se vyplácí na osázené plochy vymezené v souladu s čl. 75 odst. 1.
Pravidla jsou stanovena tak, aby zajišťovala splnění cíle režimu.
Článek 9
Finanční řízení
1. Podpora se vyplácí až poté, co je ověřeno, že jednotlivá akce nebo všechny akce, jichž se týká žádost o podporu, v souladu s výběrem, který provedl členský stát pro řízení opatření, byly provedeny a na místě zkontrolovány.
V případech, kdy je podpora běžně splatná až po provedení všech akcí, se nicméně podpora vyplatí pro jednotlivé provedené akce, pokud zbývající akce nebylo možno provést z důvodu vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 40 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003 (11).
Pokud kontroly ukáží, že celková akce, jíž se žádost o podporu týká, nebyla provedena v celém rozsahu z jiných důvodů než vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 40 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003, a v případě, že podpora byla vyplacena po jednotlivých akcích, které jsou součástí celkové akce, jíž se žádost o podporu týká, rozhodnou členské státy o zpětném získání vyplacené podpory.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy stanovit, že podpora pro danou akci nebo pro všechny akce, jichž se žádost o podporu týká, se vyplácí producentům před provedením uvedené akce, pokud provádění bylo zahájeno a příjemce složil jistotu. Pro účely nařízení (EHS) č. 2220/85 (12) je povinností provést dotčené akce do konce druhého hospodářského roku od vyplacení zálohy.
Uvedené období může členský stát upravit v případech, kdy:
a)
dotčené plochy jsou součástí oblasti postižené přírodní pohromou uznanou příslušnými orgány dotčeného členského státu;
b)
plánované akce nelze provést kvůli zdravotním problémům týkajícím se rostlinného materiálu, které byly potvrzeny subjektem uznaným dotčeným členským státem.
Pokud producent obdržel již dříve zálohu na podporu pro jinou akci týkající se téže plochy, může být podpora vyplacena předem pouze za předpokladu, že byla tato předchozí akce provedena v celém rozsahu.
Pokud kontroly ukáží, že opatření, jehož se žádost o podporu týká a na něž byla vyplacena záloha, nebylo provedeno v celém rozsahu, mohou členské státy rozhodnout o uložení sankce.
Článek 10
Přechodná opatření
Členské státy mohou povolit přeměnu žádosti o podporu na probíhající restrukturalizace již plánované v rámci článku 11 nařízení (ES) č. 1493/1999 na novou žádost podle čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008, pokud:
a)
je tato přeměna financována v rámci prostředků dostupných v programu podpory pro opatření uvedené v čl. 11 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008;
b)
pokračování opatření splňuje po případných úpravách podmínky stanovené v tomto článku.
Oddíl 3
Zelená sklizeň
Článek 11
Definice zelené sklizně
Pro účely článku 12 nařízení (ES) č. 479/2008 a tohoto oddílu se ponechání vinných hroznů na révových keřích na konci běžného produkčního cyklu (neprovedení sklizně) nepovažuje za zelenou sklizeň.
Kromě toho se plocha pozemku, na niž byla poskytnuta podpora na zelenou sklizeň, nezahrne do výpočtu limitů výnosů uvedených v technické specifikaci vín se zeměpisným označením.
Článek 12
Podmínky pro provedení zelené sklizně
1. Pokud jde o opatření pro zelenou sklizeň, členské státy:
a)
přijmou prováděcí ustanovení k tomuto opatření, včetně:
i)
předchozího oznámení zelené sklizně;
ii)
výše zaplacené náhrady;
iii)
pravidel, která zajistí, že dotčené plochy budou udržovány v dobrém vegetativním stavu a použité opatření nebude mít žádný negativní dopad na životní prostředí ani žádné negativní rostlinolékařské důsledky, a která umožní kontrolu správného provádění opatření; vzhledem k těmto cílům mohou členské státy použít omezení tohoto opatření na základě objektivních a nediskriminujících kritérií, včetně časového rozvrhu pro různé odrůdy, ekologických či rostlinolékařských rizik nebo metody;
b)
stanoví termín pro žádosti o zelenou sklizeň mezi 15. dubnem a 31. květnem každého roku;
c)
zjistí do 31. května předpokládanou situaci na trhu, která opodstatňuje provedení zelené sklizně za účelem obnovy rovnováhy na trhu a zabránění krizi;
d)
zajistí, že je dané opatření prováděno správně, prostřednictvím kontroly toho, zda je zelená sklizeň prováděna úspěšně; plochy, na něž byla poskytnuta podpora na zelenou sklizeň, jsou po jejím provedení systematicky ověřovány na místě; tato kontrola se vztahuje na pozemky, které jsou předmětem žádosti o podporu.
Kontrola podle prvního pododstavce písm. d) zahrnuje:
i)
ověření existence dotčené vinice a náležitého udržování uvedené plochy;
ii)
ověření, že všechny vinné hrozny byly zcela odstraněny nebo zničeny;
iii)
zjištění, jaká metoda byla použita; každý zemědělec žádající o podporu na zelenou sklizeň vede evidenci nákladů na tuto akci.
Aby bylo zajištěno, že na pozemku, na nějž byla poskytnuta podpora, nezůstaly žádné hrozny, které lze uvést na trh, probíhají všechny kontroly v období mezi 15. červnem a 31. červencem každého roku a v každém případě jsou na každé dané ploše dokončeny do obvyklého období zrání bobulí (stádium M podle Baggioliniho, BBCH 83).
2. Zelená sklizeň se neuplatní na stejný pozemek dva roky za sebou.
3. V případě úplného nebo částečného zničení úrody způsobeného zejména přírodní katastrofou ve smyslu čl. 2 odst. 8 nařízení Komise (ES) č. 1857/2006 (13) před datem zelené sklizně se podpora neposkytuje.
4. V případě úplného nebo částečného zničení, k němuž dojde mezi výplatou podpory na zelenou sklizeň a obdobím sklizně, nelze poskytnout finanční náhradu z pojištění sklizně za ušlé příjmy u plochy, na kterou již byla poskytnuta podpora.
Článek 13
Postup pro podání žádosti
1. Členské státy stanoví postup pro podání žádosti, který zejména stanoví prémii, již lze poskytnout dotčenému producentovi, a požadované informace, které musí být v žádosti obsaženy. Žádost obsahuje informace o ploše, průměrném výnosu, metodě, která bude použita, moštové odrůdě a druhu vína z ní vyrobeného.
2. Členské státy ověří, zda jsou žádosti opodstatněné. Pro tento účel mohou od producenta požadovat při podání žádosti písemný závazek. V případě, že je žádost stažena bez náležitého zdůvodnění, mohou stanovit, že dotčený producent ponese náklady vzniklé v souvislosti s vyřizováním jeho žádosti.
Článek 14
Náhrady
1. Každý rok vypočítají členské státy přímé náklady zelené sklizně podle různých manuálních, mechanických a chemických metod, které povolí v souvislosti s čl. 12 odst. 1 písm. a) bodem iii). V případě, že je na danou oblast použito více metod, vypočítá se náhrada na základě nejlevnější metody.
2. Členské státy vymezí ztrátu příjmů způsobenou zelenou sklizní na základě objektivních a nediskriminujících kritérií.
S výhradou čl. 12 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví členské státy výši podpory uvedené v čl. 12 odst. 3 uvedeného nařízení na základě standardních nákladů a standardních předpokladů ztráty příjmů. Členské státy zajistí, aby výpočty:
a)
obsahovaly pouze ověřitelné údaje;
b)
byly založeny na hodnotách stanovených na základě náležitého odborného posouzení;
c)
jasně uváděly zdroj těchto hodnot;
d)
byly odlišeny tak, aby případně braly v úvahu regionální nebo místní podmínky.
Prémie se vyplácí na osázenou plochu vymezenou v souladu s čl. 75 odst. 1 tohoto nařízení.
Oddíl 4
Vzájemné fondy
Článek 15
Výše podpory
Opatření uvedené v článku 13 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy do svých programů podpory zavést podle těchto pravidel:
a)
doba podpory nesmí přesáhnout tři roky;
b)
podpora na správní náklady na zřizování vzájemných fondů je v prvním, druhém a třetím roce provozu vzájemného fondu omezena na tento podíl z příspěvku producentů do vzájemného fondu za první, druhý a třetí rok jeho provozu:
i)
10 %, 8 % a 4 % v členských státech, které přistoupily ke Společenství dne 1. května 2004 nebo později;
ii)
5 %, 4 % a 2 % v ostatních členských státech;
c)
členské státy mohou stanovit strop pro částky správních nákladů, které lze získat za vytvoření vzájemných fondů;
d)
členské státy přijmou prováděcí pravidla k uvedenému opatření.
Oddíl 5
Pojištění sklizně
Článek 16
Podmínky způsobilosti
Opatření uvedené v článku 14 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy do svých programů podpory zavést podle těchto pravidel:
a)
pokud jde o opatření k pojištění sklizně, členské státy přijmou podrobná ustanovení k provádění uvedených opatření, včetně ustanovení nezbytných k zajištění toho, aby opatření k pojištění sklizně nenarušila hospodářskou soutěž na pojistném trhu;
b)
producenti, kteří žádají o režim, předloží svoji pojistnou smlouvu vnitrostátním úřadům, aby mohly členské státy splnit podmínku uvedenou v čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008;
c)
aby byly dodrženy podmínky uvedené v čl. 14 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008, stanoví členské státy strop částek, které lze získat na podporu. Členské státy mohou případně stanovit tuto výši na základě standardních nákladů a standardních předpokladů ztráty příjmů. Členské státy zajistí, aby výpočty:
i)
obsahovaly pouze ověřitelné údaje;
ii)
byly založeny na hodnotách stanovených na základě náležitého odborného posouzení;
iii)
jasně uváděly zdroj těchto hodnot;
iv)
byly odlišeny tak, aby případně braly v úvahu regionální nebo místní podmínky.
Pro účely článku 14 nařízení (ES) č. 479/2008 má spojení „nepříznivý klimatický jev srovnatelný s přírodní pohromou“ stejný význam jako v čl. 2 odst. 8 nařízení Komise (ES) č. 1857/2006.
V případě, že členské státy poskytnou vnitrostátní podporu na pojištění sklizně, uvedou informace o této podpoře v příslušné části příloh I, V a VII tohoto nařízení.
Oddíl 6
Investice
Článek 17
Způsobilá opatření
Investice, na něž byla poskytnuta podpora, jsou v souladu s normami Společenství platnými pro dotčené investice.
Způsobilé výdaje jsou výdaje na:
a)
výstavbu, pořízení, včetně pořízení na leasing, nebo vylepšení nemovitého majetku;
b)
nákup, včetně nákupu na leasing, nových strojů a vybavení včetně počítačového softwaru až do tržní hodnoty aktiva; ostatní náklady spojené s leasingovou smlouvou, například marže pronajímatele, náklady na refinancování úroků, režijní náklady a náklady na pojištění, nejsou způsobilými výdaji;
c)
obecné náklady spojené s výdaji podle písmen a) a b), jako poplatky za architekty, inženýry a konzultace, studie proveditelnosti, získání patentových práv a licencí.
V náležitě zdůvodněných případech odchylně od písmene b) a pouze pro mikropodniky a malé a střední podniky ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES (14) mohou členské státy stanovit podmínky, za nichž lze za způsobilé považovat výdaje na nákup použitého vybavení.
Jednoduché investice na obnovu nejsou způsobilým výdajem, aby bylo zajištěno, že cíl opatření, tj. lepší přizpůsobení tržní poptávce a zvýšení konkurenceschopnosti, je uvedenými investicemi v rámci zpracovatelského řetězce splněn.
Článek 18
Způsobilá opatření pro vývoj nových výrobků
Náklady na vývoj nových výrobků, postupů a technologií podle čl. 15 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 479/2008 se týkají přípravných operací, například navrhování, vývoje a zkoušek výrobků, procesů nebo technologií, jakož i hmotných nebo nehmotných investic s nimi souvisejících, před použitím nově vytvořených výrobků, procesů a technologií pro obchodní účely.
Jednoduché investice na obnovu nejsou způsobilým výdajem, aby bylo zajištěno, že cíl opatření, tj. lepší přizpůsobení tržní poptávce a zvýšení konkurenceschopnosti, je těmito podporami splněn.
Článek 19
Finanční řízení
S výjimkou případů vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 40 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003, k nimž dojde v období, kdy musí být investice uskutečněna, se podpora vyplácí až poté, co je ověřeno, že všechny investice, jichž se týká žádost o podporu, byly provedeny a na místě zkontrolovány.
Příjemci podpory na investice mohou požádat příslušné platební agentury o výplatu zálohy, je-li tato možnost uvedena ve vnitrostátním programu podpory.
Částka zálohy nepřekročí 20 % veřejné podpory související s investicí a podmínkou jejího vyplacení je poskytnutí bankovní záruky nebo rovnocenné záruky ve výši 110 % částky zálohy.
Záruka je uvolněna, jakmile příslušná platební agentura zjistí, že částka skutečných výdajů odpovídajících veřejné podpoře na investici přesahuje částku zálohy.
Článek 20
Slučitelnost a soudržnost
Podpora se neposkytuje na akce v rámci uvádění výrobků na trh, na které byla poskytnuta podpora podle článku 10 nařízení (ES) č. 479/2008.
V případě, že členské státy poskytnou vnitrostátní podporu na investice, sdělí tuto skutečnost v příslušné části formulářů uvedených v přílohách I, V a VII tohoto nařízení.
Oddíl 7
Odstranění vedlejších výrobků
Článek 21
Stanovení minimálního procentního obsahu alkoholu
1. S výhradou bodu 1 přílohy VI části D nařízení (ES) č. 479/2008 stanoví členské státy objem alkoholu, který musí obsahovat vedlejší výrobky, ve vztahu k objemu alkoholu obsaženému v získaném víně. Členské státy mohou přizpůsobit minimální procento alkoholu na základě objektivních a nediskriminujících kritérií.
2. Nebude-li dosaženo procenta stanoveného členskými státy při uplatnění odstavce 1, musí příslušná osoba podléhající této povinnosti dodat odpovídající množství vína ze své vlastní produkce, aby se dosáhlo uvedeného procentního obsahu.
3. K určení objemu alkoholu obsaženého ve vedlejších výrobcích ve vztahu k objemu alkoholu obsaženému v získaném víně se stanoví v různých vinařských zónách paušální přirozený obsah alkoholu v % objemových takto:
a)
8,0 % pro zónu A;
b)
8,5 % pro zónu B;
c)
9,0 % pro zónu C I;
d)
9,5 % pro zónu C II;
e)
10,0 % pro zónu C III.
Článek 22
Odstranění vedlejších výrobků
Producenti jsou povinni pod dozorem stáhnout vedlejší výrobky výroby vína nebo jiného zpracování hroznů za těchto podmínek:
a)
vedlejší výrobky jsou staženy neprodleně a nejpozději do konce hospodářského roku, kdy byly získány; členské státy mohou stanovit dřívější termín; stažení vedlejších výrobků se s údajem o odhadovaném množství zaznamená do evidence vedené podle čl. 112 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008, nebo jej potvrdí příslušný orgán;
b)
při stažení vedlejších výrobků jsou dodrženy platné právní předpisy Společenství, a zejména právní předpisy týkající se ochrany životního prostředí.
Stažení vinného kalu je považováno za uskutečněné, pokud kaly byly denaturovány, aby se zamezilo jejich užití při vinifikaci, a pokud je dodání takto denaturovaných kalů třetím stranám zaznamenáno do evidence vedené v souladu s čl. 112 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění kontroly těchto transakcí. Mohou zavést systém předchozího uznání dotčených třetích stran.
Členské státy mohou rozhodnout, že producenti, kteří v průběhu dotyčného hospodářského roku nevyrobí sami více než 25 hektolitrů vína nebo moštu na svých pozemcích, nemusí své vedlejší výrobky stahovat.
Článek 23
Odstranění vedlejších výrobků destilací
1. Producenti mohou splnit povinnost odstranit část nebo celé množství vedlejších výrobků vinifikace nebo jiného zpracování hroznů dodáním vedlejších výrobků k destilaci.
2. Členské státy mohou požadovat, aby bylo dodání části nebo celého množství vedlejších výrobků vinifikace nebo jiného zpracování hroznů k destilaci povinné pro všechny nebo některé producenty na základě objektivních a nediskriminujících kritérií. Tuto povinnost lze též splnit dodáním vína pro výrobu octa.
3. Příslušné členské státy mohou zavést systém certifikace palíren postupem, který stanoví.
Článek 24
Účel podpory
1. Podpora uvedená v článku 16 nařízení (ES) č. 479/2008 se vyplácí pod podmínkou uvedenou v odstavci 3 a v rámci omezení odst. 1 druhého pododstavce téhož článku palírnám, které zpracovávají výrobky dodané k destilaci na surový alkohol s obsahem alkoholu nejméně 92 % objemových.
2. Příslušná podpora zahrnuje jednorázovou částku určenou k náhradě nákladů na sběr těchto výrobků, která je z palírny převedena producentovi, pokud příslušné náklady nese producent.
3. Členské státy mohou stanovit, že bude podpora poskytnuta předem, pokud příjemce složil jistotu.
4. Členské státy přijmou prováděcí pravidla k opatření stanovenému v tomto článku.
Článek 25
Částka podpory
1. Maximální částka podpory uvedené v článku 16 nařízení (ES) č. 479/2008 vyplácené palírnám se stanoví na procento objemové a na hektolitr takto:
a)
u surového alkoholu získaného z matolin: 1,1 EUR na % objemové a hektolitr;
b)
u surového alkoholu získaného z vína a vinného kalu: 0,5 EUR na % objemové a hektolitr.
2. Členské státy stanoví v rámci omezení stanovených v odstavci 1 na základě objektivních a nediskriminujících kritérií částku podpory a výši jednorázové náhrady za náklady na sběr uvedené v čl. 24 odst. 2 a sdělí je Komisi v příslušné části formulářů v přílohách I, V a VII. Tyto částky lze na základě objektivních a nediskriminujících kritérií upravit podle různých typů produkce.
Oddíl 8
Destilace na konzumní alkohol
Článek 26
Účel podpory
1. Podpora uvedená v článku 17 nařízení (ES) č. 479/2008 se poskytne za podmínek uvedených v uvedeném nařízení na základě objektivních a nediskriminujících kritérií producentům, jejichž produkce je určena ke konečnému užití pro produkci vinných destilátů pro odvětví konzumního alkoholu.
2. Podporu lze vyplatit producentům vína, kteří sami nejsou producenty hroznů.
3. Členské státy mohou stanovit, že bude podpora poskytnuta předem, pokud příjemce složil jistotu.
4. Členské státy přijmou prováděcí pravidla k opatření stanovenému v tomto článku.
Článek 27
Částka podpory
Členské státy stanoví částku podpory na hektar a sdělí ji Komisi v příslušné části příloh I, V a VII. Tyto částky mohou být na základě objektivních a nediskriminujících kritérií upraveny, zejména podle oblasti produkce a podmínek produkce.
Oddíl 9
Nouzová destilace
Článek 28
Definice opatření
1. S výhradou podmínky uvedené v čl. 18 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 a v rámci dostupných prostředků rozpočtu uvedených v odstavcích 4 a 5 téhož článku členské státy, které zahájí nouzovou destilaci na celém svém území nebo na jeho částech u jedné nebo více kategorií vína na základě objektivních a nediskriminujících kritérií, informují o této skutečnosti Komisi prostřednictvím úpravy svých programů podpory.
2. Členské státy mohou požadovat, aby byla tato destilace povinná pro všechny nebo některé jejich producenty na základě objektivních a nediskriminujících kritérií.
3. Členské státy přijmou prováděcí pravidla k opatření stanovenému v tomto článku.
Článek 29
Způsoby podpory
1. Podpora uvedená v článku 18 nařízení (ES) č. 479/2008 se vyplatí pod podmínkou uvedenou v odstavci 3 téhož článku palírnám, které zpracovávají víno na surový alkohol s obsahem alkoholu nejméně 92 % objemových.
2. Podpora může zahrnovat minimální cenu, kterou palírny převedou producentům vína.
3. Členské státy mohou stanovit, že bude podpora poskytnuta předem, pokud příjemce složil jistotu.
Článek 30
Částka podpory
1. Členské státy stanoví částku podpory a případně minimální cenu pro producenty vína uvedenou v článku 29 tohoto nařízení a sdělí je Komisi v příslušné části formulářů v přílohách I, V a VII. Tyto částky lze upravit, zejména podle oblasti produkce a kategorie vína, na základě objektivních a nediskriminujících kritérií. V každém případě se podpora stanoví tak, aby cena zaplacená producentům vína nepřekročila tržní cenu v odpovídající oblasti produkce a kategorii vína.
2. V případě potřeby sníží členské státy odpovídajícím způsobem minimální cenu producentům, jimž byla poskytnuta podpora uvedená v článku 19 nařízení (ES) č. 479/2008, u vín, jejichž obsah alkoholu byl zvýšen přidáním sacharózy nebo moštu.
Článek 31
Vnitrostátní podpora
V případě, že členské státy poskytnou vnitrostátní podporu na nouzovou destilaci, zaznamenají údaje o všech žádostech a jejich výsledcích. Tyto informace sdělí v příslušném řádku v přílohách II, III a IV.
Oddíl 10
Používání zahuštěného hroznového moštu
Článek 32
Účel podpory
1. Podpora podle článku 19 nařízení (ES) č. 479/2008 se poskytuje výrobcům vína, kteří používají ve Společenství vyrobený zahuštěný hroznový mošt a rektifikovaný moštový koncentrát ke zvýšení přirozeného obsahu alkoholu ve výrobcích uvedených v příloze V části A nařízení (ES) č. 479/2008.
2. Členské státy mohou stanovit, že bude podpora poskytnuta předem, pokud příjemce složil jistotu.
3. Členské státy přijmou prováděcí pravidla k opatření stanovenému v tomto článku.
Článek 33
Částka podpory
1. Maximální částka podpory uvedené v čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 se stanoví na % objemová možného obsahu alkoholu a hektolitr pro tyto kategorie výrobků takto:
a)
zahuštěný hroznový mošt: 1,699 EUR na % objemové a hektolitr,
b)
rektifikovaný moštový koncentrát z hroznů: 2,206 EUR na % objemové a hektolitr.
2. Členské státy stanoví v rámci omezení stanovených v odstavci 1 na základě objektivních a nediskriminujících kritérií částku podpory pro každou kategorii výrobků a sdělí ji Komisi v příslušné části formulářů uvedených v přílohách I, V a VII. Tyto částky lze přizpůsobit podle regionů nebo vinařských oblastí na základě objektivních a nediskriminujících kritérií.
3. Možný obsah alkoholu výrobků uvedených v odstavci 1 se stanoví tak, že se údaje z převodní tabulky v příloze I nařízení (ES) č. 1623/2000 použijí na hodnoty získané refraktometrickou metodou při 20° C podle metody stanovené v příloze nařízení Komise (ES) č. 558/93 (15). V kontrolách prováděných příslušnými orgány je přípustná odchylka 0,2 % objemového.
Článek 34
Kontroly
Příslušné orgány členských států učiní všechna nezbytná opatření k zajištění kontrol potřebných pro ověření zejména identity a objemu výrobku použitého pro zvýšení obsahu alkoholu a dodržení přílohy V částí A a B nařízení (ES) č. 479/2008.
KAPITOLA III
Podávání zpráv, hodnocení a obecná ustanovení
Článek 35
Podávání zpráv a hodnocení
1. Zprávu uvedenou v čl. 21 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 předloží členské státy Komisi prostřednictvím formuláře v příloze V a v příloze VI tohoto nařízení. Informace obsažené v příslušných tabulkách uvádějí údaje o opatřeních programu podpory pro každý rok:
a)
výkaz výdajů podle rozpočtových roků již vzniklých v programovém období, které nesmí v žádném případě překročit limit celkové finanční částky přidělené členskému státu podle přílohy II nařízení (ES) č. 479/2008;
b)
odhady podpory pro následné rozpočtové roky do konce plánovaného období provádění programu podpory až do limitu celkové finanční částky přidělené členskému státu podle přílohy II nařízení (ES) č. 479/2008 a v souladu s aktuálními předloženými podklady podle článku 3 tohoto nařízení.
2. Ve stejném sdělení uvedou členské státy technické údaje týkající se provádění opatření v rámci programu podpory na formuláři uvedeném v příloze VII. Údaje o provádění propagačního opatření uvedou členské státy na formuláři v příloze VIII.
3. Odkazy na určitý rozpočtový rok jsou považovány za odkazy na platby členského státu uskutečněné mezi 16. říjnem daného roku a 15. říjnem roku následujícího.
4. Zprávy podle čl. 21 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 podávají členské státy Komisi zprávy na tomtéž formuláři uvedeném v příloze V a v příloze VI tohoto nařízení. Kromě toho jsou v závěrech uvedeny tyto údaje:
-
C1: Hodnocení nákladů a přínosů programu podpory;
-
C2: Způsoby zvyšování účinnosti programu podpory.
5. Členské státy sdělí Komisi opatření přijatá pro zajištění souladu s ustanoveními uvedenými v čl. 9 odst. 1 a čl. 12 odst. 1 písm. d). Sdělení je zpracováno na formuláři v příloze VIIIa a VIIIb.
6. Členské státy uvedené v čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 nemají povinnost předkládat formuláře uvedené v přílohách V, VI, VII, VIII, VIIIa a VIIIb tohoto nařízení.
7. Členské státy vedou záznamy o všech programech podpory, včetně pozměněných, a o všech opatřeních prováděných v rámci programů.
Článek 36
Vyloučení
Finanční podpora z vnitrostátních programů podpory nesmí být poskytnuta producentům s protiprávně osázenými plochami uvedenými v článcích 85 a 86 nařízení (ES) č. 479/2008 a na plochy určené k založení porostů za účelem produkce roubů uvedené v čl. 60 odst. 3 tohoto nařízení.
Článek 37
Odklad platby příjemcům
Pro každé opatření s výjimkou článku 9 nařízení (ES) č. 479/2008 členské státy:
a)
stanoví lhůtu pro podání žádosti;
b)
po datu podání platné a úplné žádosti vyplatí podporu příjemcům:
i)
do sedmi měsíců na opatření, která lze dokončit a zkontrolovat v rámci jednoho roku;
ii)
v přiměřené lhůtě, kterou stanoví členské státy a sdělí Komisi v příslušných částech přílohy I, na opatření, která nelze dokončit a zkontrolovat v rámci jednoho roku.
HLAVA III
OBCHOD SE TŘETÍMI ZEMĚMI
KAPITOLA I
Vstupní cena hroznové šťávy a hroznového moštu
Článek 38
Definice
Pro účely této hlavy se „zásilkou“ rozumí množství výrobku zaslané jedním odesílatelem jednomu příjemci v rámci jednoho celního prohlášení předloženého za účelem propuštění do volného oběhu. Každé prohlášení může zahrnovat pouze zboží téhož původu podle článků 23 a 24 nařízení (EHS) č. 2913/92 (16) a téhož kódu kombinované nomenklatury.
Článek 39
Prověřování jednotlivých zásilek
1. U výrobků kódů KN 2009 61, 2009 69 a 2204 30 uvedených v příloze I části III oddílu I přílohy 2 společného celního sazebníku, které podléhají opatření pro vstupní cenu, se skutečná celní hodnota prověřuje kontrolou každé zásilky.
2. Vstupní cena v příloze 2 nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (17) pro výrobky uvedené v odstavci 1 se stanoví na základě celní hodnoty.
KAPITOLA II
Osvědčení a zpráva o rozboru pro víno, hroznovou šťávu a hroznový mošt při dovozu
Oddíl 1
Obecná ustanovení
Článek 40
Požadované doklady
Osvědčení a zpráva o výsledku rozboru podle čl. 82 odst. 3 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 479/2008 tvoří jediný doklad, jehož:
a)
část „osvědčení“ je vystavena subjektem třetí země, ze které výrobek pochází;
b)
část „zpráva o výsledku rozboru“ je vystavena úřední laboratoří uznanou třetí zemí, ze které výrobek pochází.
Článek 41
Obsah zprávy o výsledku rozboru
Zpráva o výsledku rozboru obsahuje tyto údaje:
a)
pro víno a částečně zkvašený hroznový mošt:
i)
celkový obsah alkoholu v % objemových;
ii)
skutečný obsah alkoholu v % objemových;
b)
pro hroznový mošt a hroznovou šťávu: hustotu;
c)
pro víno, hroznový mošt a hroznovou šťávu:
i)
celkový suchý extrakt;
ii)
celkový obsah kyselin;
iii)
obsah těkavých kyselin;
iv)
obsah kyseliny citronové;
v)
celkový obsah oxidu siřičitého;
vi)
přítomnost odrůd získaných mezidruhovým křížením (přímé pěstitelské hybridy nebo jiné odrůdy, které nepatří k druhu Vitis vinifera).
Článek 42
Výjimky
1. Osvědčení ani zpráva o výsledku rozboru se nemusí předkládat u výrobků pocházejících a dovážených ze třetích zemí v nádobách o objemu nejvýše pět litrů, označených etiketou a opatřených jednorázovým uzávěrem, jestliže celkové přepravované množství, které může být tvořeno vícero jednotlivými zásilkami, není větší než 100 litrů.
2. V případě, že výrobky nesplňují podmínky stanovené v odstavci 1, nemusí se osvědčení a zpráva o výsledku rozboru předkládat pro:
a)
víno, hroznový mošt a hroznovou šťávu v množství nejvýše 30 litrů na cestujícího, přepravované v jeho osobních zavazadlech ve smyslu článku 45 nařízení Rady (EHS) č. 918/83 (18);
b)
víno v množství nejvýše 30 litrů na zásilku odesílanou soukromou osobou jiné soukromé osobě ve smyslu článku 29 nařízení (EHS) č. 918/83;
c)
víno a hroznovou šťávu, které jsou součástí osobního majetku soukromých osob při přenesení jejich obvyklého místa pobytu z nějaké třetí země na území Společenství ve smyslu článku 2 nařízení (EHS) č. 918/83;
d)
víno a hroznovou šťávu pro veletrhy podle článku 95 nařízení (EHS) č. 918/83, pokud jsou příslušné výrobky přepravovány v nádobách o objemu nejvýše dva litry, označených etiketou a opatřených jednorázovým uzávěrem;
e)
víno, hroznový mošt a hroznovou šťávu v jiných nádobách dovážené pro účely vědeckotechnických pokusů v množství nejvýše 100 litrů;
f)
víno a hroznovou šťávu dovážené v souladu s ustanoveními Vídeňské úmluvy o diplomatických stycích ze dne 18. dubna 1961, Vídeňské úmluvy o konzulárních stycích ze dne 24. dubna 1963, jiných konzulárních úmluv nebo Newyorské úmluvy o zvláštních misích ze dne 16. prosince 1969;
g)
víno a hroznovou šťávu uskladněné na palubě lodí a letadel v mezinárodní přepravě;
h)
víno a hroznovou šťávu pocházející z Evropského společenství a plněné do lahví na jeho území, vyvezené do třetí země, vrácené na celní území Společenství a propuštěné do volného oběhu.
Oddíl 2
Požadavky a pravidla vyplňování a používání osvědčení a zprávy o výsledku rozboru při dovozu vína, hroznové šťávy a hroznového moštu
Článek 43
Doklad V I 1
1. Osvědčení a zpráva o výsledku rozboru pro každou zásilku určenou pro dovoz do Společenství se vyplňují na samostatném dokladu V I 1.
Doklad uvedený v prvním pododstavci se vyplňuje na formuláři V I 1, který odpovídá vzoru z přílohy IX. Je podepsán odpovědným pracovníkem úředního subjektu a odpovědným pracovníkem uznané laboratoře podle článku 48.
2. Není-li dotyčný výrobek určen k přímé lidské spotřebě, není nutné vyplňovat část zprávy o výsledku rozboru na formuláři V I 1.
Jestliže je víno přepravováno v nádobách o objemu nejvýše 60 litrů, označených etiketou a opatřených jednorázovým uzávěrem, a pokud pochází ze země uvedené v příloze XII, která poskytla zvláštní záruky přijaté Společenstvím, musí být v části zprávy o výsledku rozboru na formuláři V I 1 vyplněny pouze tyto údaje:
a)
skutečný obsah alkoholu v % objemových,
b)
celkový obsah kyselin,
c)
celkový obsah oxidu siřičitého.
Článek 44
Popis dokladů
1. Formuláře V I 1 se skládají z jednoho prvopisu a jednoho průpisu, které se vyplňují na stroji nebo ručně.
2. Formulář V I 2 je výpisem vyhotoveným podle vzoru uvedeného v příloze X, obsahuje údaje z dokladu V I 1 nebo jiného výpisu V I 2 a je opatřen razítkem celního úřadu ve Společenství. Formuláře V I 2 sestávají z jednoho prvopisu a dvou průpisů.
3. Doklady V I 1 a výpisy V I 2 musí splňovat technické podmínky podle přílohy XI.
4. Prvopis i průpis se přikládají k výrobku. Formuláře V I 1 a V I 2 se vyplňují na stroji nebo ručně nebo podobnými technickými prostředky uznávanými úředním subjektem. Ručně vyplňované formuláře se vyplňují perem nebo propisovací tužkou a hůlkovým písmem. Není povoleno vymazávání nebo přepisování údajů. Případné změny je nutno provést přeškrtnutím chybných údajů a případně vložením nových údajů. Každá takto provedená změna musí být potvrzena osobou, která ji provedla, a opatřena razítkem úředního subjektu, laboratoře nebo celních orgánů.
5. Doklady V I 1 a výpisy V I 2 mají pořadové číslo, které v případě dokladů V I 1 přiděluje úřední subjekt, jehož odpovědný pracovník podepisuje osvědčení, a v případě výpisů V I 2 celní úřad, který je opatří razítkem v souladu s čl. 47 odst. 2 a 3.
6. Aniž jsou dotčeny odstavce 2, 3, 4 a 5, doklady V I 1 a V I 2 mohou být vydávány a používány za pomoci systémů elektronického zpracování dat v souladu s prováděcími pravidly stanovenými příslušnými orgány členských států. Obsah elektronické podoby dokladů V I 1 a V I 2 musí být stejný jako obsah dokladů v listinné podobě.
Článek 45
Zjednodušený postup
1. Za osvědčení nebo zprávy o výsledku rozboru vydané subjekty a laboratořemi uvedenými na seznamu podle článku 48 se rovněž považují doklady V I 1 vyplněné producenty vína ve třetích zemích uvedených v příloze XII, které poskytly zvláštní záruky, jež Společenství přijalo, jestliže uvedení producenti obdrželi jednotlivě schválení od příslušných orgánů dotyčných třetích zemí a podléhají kontrole těchto orgánů.
2. Schválení producenti uvedení v odstavci 1 použijí formulář V I 1, kde v bodě 9 uvádí název a adresu úředního subjektu třetí země, jenž jim schválení udělil. Producenti při vyplňování formuláře dále udávají:
a)
v bodě 1 svůj název, adresu a registrační číslo ve třetí zemi uvedené v příloze XII,
b)
v bodě 10 alespoň údaje uvedené v čl. 43 odst. 2.
Producenti se podepisují na určeném místě v bodě 9 a 10, přičemž se vyškrtnou slova „jméno a funkce odpovědného pracovníka“.
Razítko, název ani adresa laboratoře se nepožadují.
Článek 46
Odchylky
Ustanovení čl. 43 odst. 2 a článku 45 se nemusí použít v případě, že výrobky, na které se tato opatření vztahují, byly předmětem podvodného jednání, které může ohrozit zdraví spotřebitelů, nebo enologických postupů, které nejsou uvedeny v čl. 82 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 47
Používání
1. Po dokončení celních formalit požadovaných pro propuštění zásilky, na niž se vztahují prvopis a průpis dokladu V I 1 nebo výpisu V I 2, do volného oběhu se tento prvopis a průpis předají příslušným orgánům členského státu, ve kterém byly vyřízeny celní formality.
Uvedené orgány v případě potřeby podepíší zadní stranu dokladu V I 1 nebo výpisu V I 2. Prvopis vrátí příslušné osobě a průpis tohoto dokladu uchovají nejméně po dobu pěti let.
2. Jestliže je zásilka před propuštěním do volného oběhu v celku posílána dále, předá nový odesílatel celním orgánům, které na zásilku dohlížejí, doklad V I 1 nebo výpis V I 2 vztahující se k dané zásilce a případně také formulář V I 2 vyplněný následně.
Poté, co tyto orgány ověří, že údaje uvedené v dokladu V I 1 souhlasí s údaji uvedenými na formuláři V I 2 nebo že údaje uvedené ve výpisu V I 2 souhlasí s údaji uvedenými na formuláři V I 2 vyplněném následně, opatří formulář V I 2 razítkem, čímž se tento formulář stane rovnocenným s výpisem V I 2, a příslušně potvrdí tento doklad nebo předchozí výpis. Orgány vrátí výpis a prvopis dokladu V I 1 nebo předchozí výpis V I 2 novému odesílateli a uchovávají průpis dokladu nebo předchozího výpisu po dobu nejméně pěti let.
Formulář V I 2 není však nutné vyplňovat, vyváží-li se zásilka výrobku opětně do třetí země.
3. Je-li zásilka před propuštěním do volného oběhu rozdělena, předá příslušná osoba celním orgánům, které na zásilku dohlížejí, prvopis a průpis dokladu V I 1 nebo výpisu V I 2 k této zásilce, která se rozděluje, společně s formulářem V I 2 a dvěma následně vyplněnými průpisy pro každou novou zásilku.
Poté, co tyto orgány ověří, že údaje uvedené v dokladu V I 1 nebo výpisu V I 2 souhlasí s údaji uvedenými ve formuláři V I 2 následně vyplněném pro každou novou zásilku, opatří tento formulář razítkem, čímž se stává rovnocenným s výpisem V I 2, a příslušně potvrdí zadní stranu dokladu V I 1 nebo výpisu V I 2, podle kterého byl vystaven. Příslušné osobě vrátí výpis V I 2 společně s dokladem V I 1 nebo následně vyplněným výpisem V I 2 a uchovávají průpisy všech těchto dokladů po dobu nejméně pěti let.
Článek 48
Seznam příslušných subjektů
1. Komise na základě sdělení příslušných orgánů třetích zemí vypracuje a aktualizuje seznamy názvů a adres úředních subjektů, laboratoří a producentů vína, kteří jsou oprávněni k vystavení dokladu V I 1. Komise názvy a adresy těchto úředních subjektů a laboratoří zveřejňuje na internetu.
2. Sdělení příslušných orgánů třetích zemí uvedené v odstavci 1 obsahuje:
a)
názvy a adresy úředních subjektů a laboratoří schválených nebo jmenovaných k vydávání dokladů V I 1,
b)
názvy, adresy a úřední registrační čísla producentů vína, kteří byli oprávněni k vydávání dokladů V I 1.
Seznamy uvedené v odstavci 1 obsahují pouze příslušné subjekty a laboratoře uvedené v tomto odstavci prvním pododstavci písm. a), které byly příslušnými orgány dotyčné třetí země oprávněny poskytovat Komisi a členským státům na žádost jakékoli údaje potřebné k posouzení údajů uvedených v dokladu.
3. Seznamy se aktualizují, zejména v případě změny adresy a/nebo názvů subjektů nebo laboratoří.
Článek 49
Nepřímý dovoz
Vyváží-li se víno ze třetí země, na jejímž území bylo vyrobeno (dále jen „země původu“), do jiné třetí země (dále jen „vyvážející země“), ze které se následně vyváží do Společenství, mohou příslušné orgány vyvážející země vyplnit doklad V I 1 pro příslušné víno na základě dokladu V I 1 nebo rovnocenného dokladu vyplněného příslušnými orgány země původu, aniž musí provést další rozbor vína, je-li víno:
a)
již naplněno do lahví a označeno etiketami v zemi původu a zůstává v tomto stavu; nebo
b)
vyváženo hromadně ze země původu a plněno a označeno etiketami ve vyvážející zemi bez dalšího zpracování.
Příslušný orgán vyvážející země v dokladu V I 1 osvědčí, že jde o víno uvedené v prvním pododstavci a že splňuje podmínky uvedeného ustanovení.
Prvopis nebo ověřený opis dokladu V I 1 nebo rovnocenného dokladu země původu se připojuje k dokladu V I 1 vyvážející země.
Zeměmi původu jsou ve smyslu tohoto článku pouze země na seznamu subjektů a laboratoří oprávněných třetími zeměmi k vystavení průvodních dokladů k jednotlivým zásilkám dováženého vína, který byl zveřejněn podle čl. 48 odst. 1.
Článek 50
Zvláštní pravidla pro některá vína
1. U likérového vína a alkoholizovaného vína pro destilaci se doklady V I 1 uznávají za platné pouze v případě, že úřední subjekt uvedený v článku 48 zapsal do bodu 14 toto:
„Osvědčuje se, že alkohol přidaný do tohoto vína je vinného původu“.
Tento záznam je doplněn těmito údaji:
a)
úplným názvem a adresou subjektu, který doklad vydal;
b)
podpisem odpovědného pracovníka tohoto subjektu;
c)
razítkem tohoto subjektu.
2. Doklad V I 1 lze použít jako osvědčení, že dovezené víno má zeměpisné označení v souladu s Dohodou o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (TRIPS) Světové obchodní organizace (WTO) nebo právními předpisy Společenství o zeměpisných označeních nebo s dohodou o uznání a ochraně zeměpisných označení mezi Evropským společenstvím a třetí zemí, z níž víno pochází.
V tomto případě se v bodě 14 uvede tento text:
„Osvědčuje se, že víno s tímto dokladem bylo vyrobeno ve vinařské oblasti … a bylo mu uděleno zeměpisné označení uvedené v bodě 6 v souladu s předpisy země původu“.
Tento záznam je doplněn údaji podle odst. 1 druhého pododstavce.
Článek 51
Shoda dovážených vín
Mají-li příslušné orgány členského státu podezření, že výrobek pocházející ze třetí země neodpovídá čl. 82 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 479/2008, uvědomí o tom neprodleně Komisi.
KAPITOLA III
Zvláštní ustanovení pro vývoz
Článek 52
Oznámení úředních subjektů
1. Členské státy zašlou Komisi seznamy úředních nebo úředně uznaných subjektů, které navrhují k vydávání osvědčení potvrzujících, že dotyčné víno splňuje podmínky přístupu ke koncesím stanoveným v dohodách se třetími zeměmi.
2. Komise jménem Společenství spolupracuje s dotyčnou třetí zemí na vypracování a výměně seznamu úředních subjektů oprávněných vydávat osvědčení uvedená v odstavci 1 a rovnocenné osvědčení vydané dotyčnou třetí zemí.
3. Komise seznam uvedený v odstavci 2 zveřejní a pravidelně aktualizuje.
KAPITOLA IV
Přechodná ustanovení
Článek 53
Shoda dokladů V I 1 a V I 2
Doklady V I 1 a V I 2, které byly v době uvedení do oběhu ve shodě s platnými předpisy, ale v důsledku použitelnosti tohoto nařízení jim již neodpovídají, mohou být používány do 31. prosince 2008.
Článek 54
Uvolnění jistoty
Na žádost zúčastněných stran se jistoty složené na vydání dovozních nebo vývozních licencí uvolní počínaje 1. srpnem 2008, pokud platnost těchto licencí do tohoto data neuplynula.
HLAVA IV
PRODUKČNÍ POTENCIÁL
KAPITOLA I
Protiprávní výsadba
Článek 55
Sankce za nesplnění povinnosti klučení
1. Sankce uvedené v čl. 85 odst. 3 a čl. 86 odst. 4 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 479/2008 se stanoví tak, aby zajišťovaly náležitý postih za porušení dotyčných ustanovení.
Aniž jsou dotčeny případné dřívější sankce uložené členskými státy, stanoví členské státy sankce uvedené v čl. 85 odst. 3 a čl. 86 odst. 4 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 479/2008 na základě těchto zásad:
a)
základní finanční sankce je uložena ve výši nejméně 12 000 EUR na hektar,
b)
členské státy mohou uvedenou sankci zvýšit na základě obchodní hodnoty vína produkovaného na dotčených vinicích.
2. Členské státy uloží sankci uvedenou v čl. 85 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008:
a)
za protiprávní výsadbu existující v době vstoupení tohoto nařízení v platnost poprvé dne 1. ledna 2009;
b)
za protiprávní výsadbu provedenou po vstoupení tohoto nařízení v platnost poprvé s účinností od data této výsadby.
Sankce se znovu ukládá každých 12 měsíců počítáno od uvedených dat a v souladu s kritérii stanovenými v odstavci 1 tohoto článku až do splnění povinnosti klučení.
3. Členské státy uloží sankci uvedenou v čl. 86 odst. 4 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 479/2008 za nesplnění povinnosti klučení poprvé dne 1. července 2010 a poté každých 12 měsíců až do jejího splnění v souladu s kritérii stanovenými v odstavci 1 tohoto článku.
4. Sankce vybrané ve smyslu tohoto článku si ponechají dotyčné členské státy.
Článek 56
Sankce za nedodržení zákazu uvádění do oběhu
1. Sankce uvedené v čl. 87 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 se stanoví tak, aby zajišťovaly náležitý postih ze porušení dotyčných ustanovení.
2. Sankce uvedené v odstavci 1 se uloží dotyčnému producentovi, který má více než 0,1 hektaru plochy vinic, a buď:
a)
nepředloží smlouvu o destilaci ve lhůtě uvedené v čl. 57 odst. 1 druhém pododstavci nebo se tyto smlouvy nevztahují na celou dotyčnou produkci uvedenou v prohlášení o sklizni nebo produkci; nebo
b)
neinformuje příslušný orgán o zamýšlené zelené sklizni ve lhůtě uvedené v čl. 57 odst. 1 třetím pododstavci nebo neprovede zelenou sklizeň uspokojivě.
3. Členské státy uloží sankce uvedené v odstavci 1:
a)
v případě nepředložení smlouvy o destilaci jeden měsíc po uplynutí lhůty stanovené v čl. 57 odst. 1 druhém pododstavci,
b)
v případě nedodržení pravidel týkajících se zelené sklizně dne 1. září dotyčného kalendářního roku.
4. Sankce vybrané ve smyslu tohoto článku si ponechají dotyčné členské státy.
Článek 57
Neuvádění do oběhu nebo destilace
1. V případě čl. 87 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 jsou hrozny nebo výrobky z nich určeny pouze pro:
a)
destilaci výhradně na náklady producenta;
b)
zelenou sklizeň v souladu s definicí v čl. 12 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 na náklady dotyčného producenta;
c)
spotřebu domácnosti vinaře; tato možnost je přijatelná, pouze nepřesahuje-li plocha vinic daného producenta 0,1 hektaru.
V případě destilace uvedené v prvním pododstavci písm. a):
-
předloží producenti smlouvu o destilaci uvedenou v čl. 87 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 do konce hospodářského roku, kdy byly výrobky vyprodukovány;
-
výrobky vyprodukované před legalizací vinice podle čl. 86 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 podléhají povinnosti destilace.
V případě zelené sklizně uvedené v prvním pododstavci písm. b) informují producenti příslušný orgán předem o svém záměru před datem stanoveným členskými státy podle čl. 12 odst. 1 písm. b). Členské státy kontrolují zelenou sklizeň podle čl. 12 odst. 1 písm. d) tohoto nařízení.
2. Aniž je dotčeno ustanovení odstavce 1, mohou členské státy pro usnadnění kontroly stanovit producentům povinnost oznámit příslušnému orgánu daného členského státu před datem stanoveným členskými státy podle čl. 12 odst. 1 písm. b), kterou z možností uvedených v tomto článku v odstavci 1 prvním pododstavci písm. a) až c) zvolí.
Členské státy mohou také omezit výběr producentů na jednu až dvě možnosti uvedené v odstavci 1 prvním pododstavci písm. a) až c).
3. V případě, že má daný producent vinice, jejichž výrobky lze uvádět na trh, jsou příslušné orgány odpovědné zajistit, aby výrobky z protiprávní výsadby nebyly přidány k výrobkům z těchto ostatních vinic, které jsou uváděny na trh.
Článek 58
Sdělení
1. Členské státy sdělí každoročně Komisi do 1. března plochy, za něž byla placena sankce, a výši sankce, která byla skutečně uložena, v tabulce 1 přílohy XIII. Dále sdělí Komisi své právní předpisy vztahující se na tyto sankce.
2. Není-li v příslušných tabulkách přílohy XIII tohoto nařízení uvedeno jinak, jsou ve sdělení podle čl. 85 odst. 4, čl. 86 odst. 5 a čl. 87 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008 uvedeny údaje za předchozí hospodářský rok.
Pokud jsou sdělení podle čl. 85 odst. 4 a čl. 86 odst. 5 nařízení (ES) č. 479/2008 předkládána poprvé, a to nejpozději do 1. března 2009, informace obsažené v příslušných tabulkách uvádějí:
a)
všechny protiprávní výsadby po 31. srpnu 1998 zjištěné od tohoto data do konce hospodářského roku 2007/2008 a stále nevyklučené do 31. července 2008, jsou-li tyto údaje k dispozici;
b)
všechny protiprávní výsadby provedené před 1. zářím 1998, u nichž byla žádost o legalizaci podle čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 1493/1999 přijata nebo zamítnuta daným členským státem v období mezi 1. srpnem 2007 a 31. červencem 2008.
Pro účely sdělení uvedeného v druhém pododstavci písm. a) se použije tabulka 2 přílohy XIII tohoto nařízení.
Pro účely sdělení uvedeného v druhém pododstavci písm. b) se použije tabulka 4 přílohy XIII tohoto nařízení.
Komise si vyhrazuje právo vyžádat si informace o dotyčné protiprávní výsadbě na základě dříve platných, avšak nesplněných ohlašovacích povinností na základě čl. 2 odst. 7 nařízení (ES) č. 1227/2000.
Pro pozdější každoroční sdělení se použijí tabulky 3, 5, 6 a 7 přílohy XIII tohoto nařízení.
3. Členské státy mohou rozhodnout, zda do sdělení uvedených v odstavci 1 a 2 zahrnou informace týkající se jednotlivých regionů.
Článek 59
Omezení podpůrných opatření pro členské státy
V případě, že členské státy nesdělí v příslušné lhůtě některou z tabulek uvedených v článku 58, kromě tabulky 2, na formuláři uvedeném v příloze XIII tohoto nařízení, obsahující informace uvedené v čl. 85 odst. 4, čl. 86 odst. 5 a čl. 87 odst. 3 nařízení (ES) č. 479/2008 a náležitě vyplněnou, může být jejich příděl prostředků na podpůrná opatření uvedená v článku 7 nařízení (ES) č. 479/2008 snížen, jak je uvedeno v čl. 89 písm. a) nařízení (ES) č. 479/2008. Komise může rozhodnout, že podle rozsahu nesplnění uvedené povinnosti propadne za každý měsíc prodlení částka až do celkové výše 1 % přídělu na podpůrná opatření daného členského státu, počínaje hospodářským rokem následujícím po roce, kdy mělo být sdělení učiněno.
KAPITOLA II
Přechodný režim práv na výsadbu
Článek 60
Práva na novou výsadbu
1. Pokud členské státy udělí práva na novou výsadbu pro plochy určené k novým výsadbám, které jsou prováděny v rámci scelování pozemků nebo v rámci vyvlastnění ve veřejném zájmu podle platných vnitrostátních právních předpisů, musí dohlédnout na to, aby tato práva nebyla poskytnuta na plochy, které jsou z hlediska čisté kultury větší než 105 % plochy vinic, které byly předmětem scelování pozemků nebo vyvlastnění ve veřejném zájmu.
2. Pokud členské státy udělí práva na novou výsadbu pro plochy určené k pokusům, výrobky získané z vinných hroznů z těchto ploch nesmí být uváděny na trh během celého období provádění pokusů.
3. Pokud členské státy udělí práva na novou výsadbu pro plochy určené k založení porostů za účelem produkce roubů, nesmí být vinné hrozny z těchto vinic sklízeny nebo musí být zničeny, pokud sklizeny byly, během celého období produkce těchto ploch určených k založení porostů za účelem produkce roubů.
4. Práva na novou výsadbu udělená podle odstavce 2 a 3 jsou platná pouze během období provádění pokusů nebo během období produkce ploch určených k založení porostů za účelem produkce roubů.
Po uplynutí období uvedeného v prvním pododstavci:
a)
použije producent právo na opětovnou výsadbu nebo právo na výsadbu udělené z rezervy, aby mohlo být víno získané z této plochy uváděno na trh; nebo
b)
bude vinná réva na těchto plochách vyklučena. Náklady na toto klučení ponese příslušný producent. Až do vyklučení dotyčné plochy mohou být výrobky získané z vinných hroznů z této plochy uváděny do oběhu pouze za účelem destilace, a to na náklady producenta. Z těchto výrobků nesmí být vyroben alkohol, jehož skutečný obsah alkoholu v % objemových nepřesahuje 80 %.
5. Práva na novou výsadbu udělená před 1. srpnem 2000 pro plochy určené k provádění pokusů nebo plochy určené k založení porostů za účelem produkce roubů a všechny podmínky užívání těchto práv nebo ploch osázených v rámci těchto práv zůstávají v platnosti po dobu provádění pokusů nebo období produkce ploch určených k založení porostů za účelem produkce roubů. Po skončení období provádění pokusů nebo období produkce ploch určených k založení porostů za účelem produkce roubů se na tyto plochy vztahují pravidla v odst. 4 druhém pododstavci.
6. Aby se zamezilo nepřiměřenému administrativnímu zatížení v souvislosti s čl. 91 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 479/2008, může členský stát namísto udělení práv na novou výsadbu stanovit, že plochy, ze kterých jsou víno nebo výrobky z révy vinné určeny výhradně ke spotřebě v domácnosti vinaře, nepodléhají ustanovením o klučení uvedeným v čl. 85 odst. 1 uvedeného nařízení. Členské státy takto mohou učinit pouze tehdy, jestliže:
a)
plocha připadající na jednotlivého vinaře nepřekračuje maximální plochu stanovenou příslušným členským státem, která však nesmí být v žádném případě větší než 0,1 hektaru; a
b)
příslušný vinař nevyrábí víno k obchodním účelům.
7. Uvádění vína nebo výrobků z révy vinné z ploch stanovených v odstavci 6 na trh je zakázáno. Členské státy použijí vhodný systém k dohledu nad tímto zákazem. Jestliže bude zjištěno porušení tohoto zákazu, bude nezávisle na sankcích uložených členským státem použito ustanovení odst. 4 druhého pododstavce písm. b). Členské státy vedou záznamy o všech případech podle tohoto odstavce.
Článek 61
Evidenční a ohlašovací povinnost členských států týkající se práv na novou výsadbu
Členské státy vedou záznamy o všech případech, kdy byla udělena práva na novou výsadbu podle článku 60.
Členské státy sdělí Komisi za každý hospodářský rok tyto údaje:
a)
celková plocha, na kterou byla udělena práva na novou výsadbu podle čl. 60 odst. 1, 2 a 3 a
b)
celková plocha, na kterou byla udělena práva na novou výsadbu podle čl. 91 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008; jestliže však členský stát využije výjimku podle čl. 60 odst. 6 tohoto nařízení, sděluje místo toho odhad příslušné celkové plochy, který je založen na výsledcích prováděného dohledu.
Pro zpracování tohoto sdělení se použije tabulka 8 přílohy XIII. Členské státy mohou rozhodnout, zda do sdělení zahrnou informace týkající se jednotlivých oblastí. Sdělení za předchozí hospodářský rok musí být předáno Komisi nejpozději do 1. března každého roku.
Článek 62
Vyklučení bez vzniku práva na opětovnou výsadbu
Jestliže se vyklučí plocha podle čl. 24 odst. 4, čl. 85 odst. 1 nebo čl. 86 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 nebo čl. 60 odst. 4 druhého pododstavce písm. b) tohoto nařízení, práva na opětovnou výsadbu se neudělují. Práva na opětovnou výsadbu se neudělí rovněž při vyklučení následujících ploch:
a)
plochy vinic, které byly předmětem scelování pozemků nebo vyvlastnění ve veřejném zájmu, pokud byla za tyto plochy udělena práva na novou výsadbu podle čl. 60 odst. 1 tohoto nařízení;
b)
plochy určené k vinohradnickým pokusům během období provádění pokusů;
c)
plochy určené k založení porostů za účelem produkce roubů během produkčního období těchto ploch;
d)
plochy, jejichž produkce je určena výhradně ke spotřebě v rodině vinaře;
e)
plochy, na něž byla poskytnuta prémie za klučení podle čl. 92 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 63
Předem udělená práva na opětovnou výsadbu
1. Podle čl. 92 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy udělit práva na opětovnou výsadbu producentům, kteří se zaváží vyklučit plochu vinic před uplynutím třetího hospodářského roku od osázení nové plochy. To lze učinit pouze tehdy, jestliže daný producent může prokázat, že nevlastní žádná nebo dostatečná práva na výsadbu, která by mohla být použita k osázení celé dotčené plochy révou vinnou. Členský stát neudělí producentu práva ve větším rozsahu, než je třeba k osázení celé dotčené plochy révou vinnou, přičemž se přihlíží k právům, která již producent vlastní. Producent specifikuje příslušnou plochu, která má byt vyklučena.
2. Producent přebírající na sebe závazek podle odstavce 1 složí jistotu. Závazek k vyklučení příslušné plochy je zásadním požadavkem ve smyslu čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85. Výši jistoty stanoví příslušný členský stát na základě objektivních kritérií. Jistota se stanoví v přiměřené a dostatečné výši, aby zamezila producentovi nesplnit svůj závazek.
3. Až do splnění závazku klučení dbají členské státy na to, aby v žádném hospodářském roce nedošlo k souběžné produkci vína k obchodním účelům z ploch určených k vyklučení a z nově vysázených ploch, přičemž zajistí, aby výrobky z hroznů získaných z těchto ploch mohly být uvedeny do oběhu pouze za účelem destilace na náklady producenta. Z těchto výrobků nesmí být vyroben alkohol, jehož skutečný obsah alkoholu v % objemových nepřesahuje 80 %.
4. Pokud nebude závazek klučení splněn během stanovené lhůty, bude s nevyklučenou plochou zacházeno, jako kdyby byla osázena v rozporu s omezením výsadby podle čl. 90 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008.
5. Členské státy kontrolují výsadbu a klučení příslušných ploch.
6. Členské státy vedou záznamy o všech případech, které souvisejí s odstavcem 1 až 5.
Článek 64
Převod práv na opětovnou výsadbu
1. Při uplatňování čl. 92 odst. 5 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 479/2008 mohou členské státy při převodu práv na opětovnou výsadbu mezi podniky použít odpovídající koeficient krácení.
2. Členské státy vedou záznamy o všech převodech práv na opětovnou výsadbu mezi podniky.
Článek 65
Rezervy práv na výsadbu
1. Členské státy dbají na to, aby převod práv přes státní rezervu a/nebo regionální rezervy nevedl na jejich území k všeobecnému nárůstu produkčního potenciálu. V případě potřeby mohou členské státy použít koeficient krácení.
2. Členské státy sdělí Komisi vytvoření státní a/nebo regionální rezervy práv na výsadbu, případně že se rozhodly systém rezerv již nepoužívat.
3. Jestliže se některý členský stát rozhodne nepoužít systém rezerv, musí Komisi prokázat, že na celém jeho území existuje efektivní systém pro správu práv na výsadbu.
4. Členské státy vedou záznamy o všech případech, ve kterých byla udělena práva na výsadbu z rezervy, o všech případech převodu práv na výsadbu z jedné rezervy do jiné a o všech případech, ve kterých byla práva na výsadbu přidělena do rezerv. Zaznamenávají též všechny platby za přidělení práv na výsadbu do rezerv nebo za udělení práv na výsadbu z rezervy.
5. S použitím tabulky 9 přílohy XIII sdělí členské státy Komisi za každý hospodářský rok
a)
práva na výsadbu přidělená do rezerv;
b)
práva na výsadbu udělená z rezervy za úhradu nebo bez úhrady.
Článek 66
Zachování systému práv na výsadbu
Členské státy, které chtějí zachovat zákaz výsadby na svém území nebo jeho části uvedený v čl. 90 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 po 31. prosinci 2015 v souladu s možností stanovenou v čl. 90 odst. 6 uvedeného nařízení, sdělí svůj záměr Komisi do 1. března 2015.
KAPITOLA III
Režim klučení
Článek 67
Způsobilost
1. Prémii za klučení lze poskytnout pouze tehdy, jsou-li k dispozici důkazy, že je dotyčná plocha vinic řádně udržována. Aniž je dotčeno ustanovení o kontrole v čl. 81 odst. 3 tohoto nařízení, požaduje se pro tento účel prohlášení o sklizni podle článku 2 nařízení Komise (ES) č. 1282/2001 (19) nejméně za dva hospodářské roky předcházející vstupu nařízení (ES) č. 479/2008 v platnost a tři hospodářské roky předcházející vyklučení.
2. Bez ohledu na odstavec 1 mohou členské státy stanovit, že producenti, kteří jsou zproštěni povinnosti podávat prohlášení o sklizni podle čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 1282/2001, mohou prokázat svoji produkci hroznů na základě prohlášení uvedeného v čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo prohlášení o produkci uvedeného v čl. 4 odst. 1 zmíněného nařízení.
V případě, že z dostatečně zdůvodněných příčin není k dispozici prohlášení o sklizni ani prohlášení uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo v čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1282/2001, mohou členské státy stanovit alternativní prostředky, aby bylo zajištěno, že byla daná vinice řádně udržována. Členské státy jsou odpovědné za důkladnou kontrolu důvěryhodnosti těchto alternativních prostředků.
3. Před schválením žádosti o platbu zajistí členské státy splnění kritérií způsobilosti podle čl. 100 písm. a), b), d), e) a f) nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 68
Zdůvodnění výjimek
1. Plochy v horských oblastech a na příkrých svazích, které lze prohlásit za nezpůsobilé pro režim klučení podle čl. 104 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008, zahrnují:
a)
horské oblasti v nadmořské výšce alespoň 500 m, s výjimkou náhorních plošin,
b)
plochy se sklonem alespoň 25 %,
c)
plochy s terasami.
2. Sdělení uvedené v čl. 104 odst. 8 nařízení (ES) č. 479/2008 obsahuje orientační údaje o velikosti těchto ploch a předkládá se ve formátu uvedeném v příloze XIV tohoto nařízení.
Článek 69
Výše prémie
1. Aniž jsou dotčeny vnitrostátní podpory, které lze poskytnout podle článku 106 nařízení (ES) č. 479/2008, musí rozmezí prémie poskytnuté podle článku 101 uvedeného nařízení odpovídat rozmezí uvedenému v příloze XV tohoto nařízení.
2. Historický výnos uvedený v čl. 101 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 se stanoví na základě průměrného výnosu daného podniku nebo, jsou-li k dispozici příslušné údaje, na základě průměrného výnosu pozemku nebo průměrného výnosu určité kategorie vína v rámci daného podniku, pro něž se žádá o prémii za klučení. Průměrný výnos se vypočítá na základě průměrného výnosu v pěti letech v období 2003/2004 až 2007/2008 s vyloučením roků s nejnižším a nejvyšším výnosem.
Odchylně od prvního pododstavce:
a)
členské státy, které vstoupily do Společenství v roce 2004 nebo 2007 a nemají systém prohlášení o sklizni za celé období 2003/2004 až 2007/2008, vypočítají historický výnos na základě průměrného výnosu v letech 2005/2006 až 2007/2008;
b)
producent, jehož produkce byla postižena v referenčním období po více než rok případem vyšší moci nebo mimořádnými událostmi, které se vyskytnou v referenčním období, je oprávněn požádat, aby byl historický výnos stanoven na základě průměrných výnosů hospodářských roků v období uvedeném v prvním pododstavci nebo případně v tomto pododstavci písm. a), které nebylo ovlivněno případem vyšší moci nebo mimořádnými okolnostmi.
3. Průměrný výnos se stanoví na základě prohlášení o sklizni.
Bez ohledu na první pododstavec mohou členské státy stanovit, že producenti, kteří jsou zproštěni povinnosti podávat prohlášení o sklizni podle čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 1282/2001, mohou prokázat svoji produkci vinných hroznů na základě prohlášení uvedeného v čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo prohlášení o produkci uvedeného v čl. 4 odst. 1 zmíněného nařízení.
Členské státy mohou stanovit, že v případě členů družstva nebo jiných seskupení, k nimž patří nebo s nimiž jsou ve spojení, kteří nemají prohlášení uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 1282/2001, lze přihlédnout k průměrnému výnosu daného družstva nebo seskupení, pokud dané družstvo nebo seskupení potvrdí, že jim daný producent v dotyčných letech vinné hrozny skutečně dodával. V tomto případě, je-li k dispozici příslušný údaj, se přihlédne k průměrnému výnosu u určité kategorie vína v rámci daného družstva nebo seskupení, která je předmětem žádosti o prémii za klučení.
Členské státy mohou stanovit, že v případě, že z dobře zdůvodněných příčin, které mohou členské státy ověřit, kromě těch, které jsou uvedeny v druhém a třetím pododstavci, není k dispozici ani prohlášení o sklizni ani prohlášení uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. c) nebo v čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 1282/2001, stanoví se historický výnos jako průměrný výnos dotyčné oblasti.
Členské státy odpovídají za důkladné ověření důvěryhodnosti prohlášení a alternativních zdrojů údajů použitých pro stanovení historického výnosu podle tohoto článku.
4. Prémie se vyplácí na osázenou plochu vymezenou v souladu s článkem 75.
Článek 70
Postup pro podání a vyřizování žádosti
1. Členské státy určí postup pro podání žádosti, který stanoví především:
a)
údaje, které je třeba k žádosti přiložit;
b)
následné oznámení dotyčnému producentu o uplatnitelné prémii;
c)
datum, k němuž musí být klučení provedeno.
2. Členské státy ověří, zda jsou žádosti opodstatněné. Pro tento účel mohou stanovit, že dotyčný producent musí při podání žádosti předložit písemný závazek. V případě, že je žádost stažena bez náležitého zdůvodnění, mohou stanovit, že dotyčný producent ponese náklady vzniklé v souvislosti s vyřizováním jeho žádosti.
Článek 71
Postup v případě žádosti o jednotnou procentní sazbu pro schvalování
1. Při uplatnění procentní sazby pro schvalování podle čl. 102 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008 postupují každoročně členské státy takto:
a)
pokud to dostupné rozpočtové prostředky přidělené členskému státu umožňují, schválí se všechny žádosti o vyklučení celé vinice určitého producenta, a to bez omezení. Nejsou-li dostupné rozpočtové prostředky přidělené členskému státu dostatečné pro schválení všech těchto žádostí, rozdělí členské státy dostupný rozpočet na základě objektivních a nediskriminujících kritérií stanovených v jejich vnitrostátních předpisech;
b)
po odečtení částek uvedených v písmenu a) tohoto odstavce z dostupných rozpočtových prostředků přidělených členskému státu, pokud to zbývající dostupné rozpočtové prostředky umožní, se schválí všechny žádosti žadatelů ve věku nejméně 55 let v případě, že tak členské státy stanovily podle čl. 102 odst. 5 písm. b) bodu ii) nařízení (ES) č. 479/2008, a to bez omezení. Nejsou-li dostupné rozpočtové prostředky přidělené členskému státu dostatečné pro schválení všech těchto žádostí, rozdělí členské státy dostupný rozpočet na základě objektivních a nediskriminujících kritérií stanovených v jejich vnitrostátních předpisech;
c)
po odečtení částek uvedených v písmenech a) a b) z dostupných rozpočtových prostředků přidělených členskému státu rozdělí členské státy zbývající dostupný rozpočet na základě objektivních a nediskriminujících kritérií stanovených v jejich vnitrostátních předpisech.
2. Členské státy stanoví objektivní a nediskriminující kritéria uvedená v čl. 102 odst. 5 písm. b) nařízení (ES) č. 479/2008 tak, aby žádosti, které lze schválit, nebyly kráceny. Členské státy sdělí Komisi kritéria uvedená v odstavci 1 do 15. října každého roku pomocí tabulky 10 přílohy XIII tohoto nařízení.
Článek 72
Výplata prémie
Výplata prémie za klučení se provede po ověření, že klučení bylo provedeno, a nejpozději do 15. října roku, v němž byla žádost schválena členskými státy podle čl. 102 odst. 5 nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 73
Sdělení
1. Sdělení uvedená v čl. 102 odst. 2, 5 a 6 nařízení (ES) č. 479/2008 se předkládají ve formátu tabulek 10 až 12 přílohy XIII tohoto nařízení. Členské státy mohou rozhodnout, zda do těchto tabulek zahrnou informace o jednotlivých regionech.
2. V případě, že členské státy poskytnou vnitrostátní podporu na vyklučení, uvedou tuto informaci v tabulkách uvedených v odstavci 1.
3. Pokud se členský stát rozhodne podle čl. 104 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 zamítnout další žádosti, sdělí své rozhodnutí Komisi.
4. Členské státy sdělí Komisi opatření přijatá pro zajištění souladu s ustanovením čl. 104 odst. 9 nařízení (ES) č. 479/2008. Sdělení se předkládá ve formátu tabulky 12 přílohy XIII tohoto nařízení.
5. Členské státy sdělí Komisi nejpozději do 1. prosince každého roku roční zprávu o výsledcích kontrol režimu klučení provedených v předchozím rozpočtovém roce. Sdělení se předkládá ve formátu tabulky 13 přílohy XIII tohoto nařízení.
KAPITOLA IV
Soupis a měření osázených ploch
Článek 74
Soupis
Údaje v soupisu podle článku 109 nařízení (ES) č. 479/2008 jsou uvedeny k 31. červenci předchozího hospodářského roku.
Soupis obsahuje informace uvedené v tabulkách 14 až 16 přílohy XIII tohoto nařízení. Členské státy mohou rozhodnout, zda do těchto tabulek zahrnou informace o jednotlivých regionech.
Článek 75
Osázená plocha
1. Pro účely opatření restrukturalizace a přeměny vinic, zelené sklizně a klučení uvedených v článku 11, 12 a 98 nařízení (ES) č. 479/2008 je vinice definována vnějším obvodem plochy osázené révovými keři, k níž je přidána nárazníková zóna o šířce odpovídající polovině vzdálenosti mezi řádky. Osázená plocha se stanoví podle čl. 30 odst. 1 prvního pododstavce nařízení Komise (ES) č. 796/2004 (20).
2. V případě, že je historický výnos uvedený v čl. 101 odst. 2 nařízení (ES) č. 479/2008 stanoven na základě plochy, která neodpovídá definici uvedené v odstavci 1 tohoto článku, mohou členské státy provést přepočet výnosu tak, že vydělí produkci daného podniku nebo pozemku nebo kategorie vína plochou vinic, jak je definována v odstavci 1, kde byl daný objem vína vyprodukován.
HLAVA V
KONTROLY V ODVĚTVÍ VÍNA
KAPITOLA I
Zásady kontroly
Článek 76
Kontroly
Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení tohoto nařízení nebo jiné právní předpisy Společenství, zavedou členské státy kontroly a opatření v míře nezbytné pro zajištění řádného používání nařízení (ES) č. 479/2008 a tohoto nařízení. Kontroly a opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující, aby poskytovaly odpovídající ochranu finančních zájmů Společenství.
Členské státy zajistí zejména, aby:
a)
bylo možno kontrolovat veškerá kritéria způsobilosti stanovená právními předpisy Společenství nebo vnitrostátními právními předpisy nebo vnitrostátním rámcem;
b)
příslušné orgány odpovědné za provádění kontrol měly k dispozici dostatečný počet pracovníků s odpovídající kvalifikací a zkušenostmi pro účinné provádění kontrol;
c)
byly stanoveny kontroly k zamezení neoprávněného dvojího financování opatření podle tohoto nařízení a z jiných režimů Společenství nebo vnitrostátních režimů;
d)
byly kontroly a opatření v souladu s povahou dotyčných podpůrných opatření. Členské státy stanoví metody a prostředky ověřování a určí, na které osoby se mají kontroly vztahovat;
e)
se kontroly prováděly systematicky nebo výběrem vzorku. V případě kontrol výběrem vzorku zajistí členské státy jejich počtem, druhem a četností, že jsou pro celé jejich území reprezentativní a že, pokud možno, odpovídají objemu vinařských výrobků uváděných na trh nebo držených za účelem prodeje;
f)
akce přijaté k financování Společenstvím odpovídaly skutečnosti a byly v souladu s právními předpisy Společenství.
Článek 77
Obecné zásady
1. Ověřování se provádí prostřednictvím správních kontrol, případně prostřednictvím kontrol na místě.
2. Správní kontroly jsou systematické a zahrnují mimo jiné křížové kontroly údajů z integrovaného administrativního a kontrolního systému uvedeného v kapitole 4 hlavy II nařízení Rady (ES) č. 1782/2003.
3. Kromě případů, kdy systematické kontroly na místě stanoví nařízení (ES) č. 479/2008 nebo toto nařízení, provádějí příslušné orgány kontroly na místě výběrem přiměřeného procenta příjemců podpory / producentů na základě analýzy rizik podle článku 79 tohoto nařízení.
4. U opatření stanovených v článku 16, 17, 18 a 19 nařízení (ES) č. 479/2008 je velikost výběrového souboru nejméně 5 % žádostí o podporu. Výběrový soubor musí zároveň představovat alespoň 5 % částek, na něž byla poskytnuta podpora.
5. U opatření stanovených v článku 15 nařízení (ES) č. 479/2008 se použijí obdobně články 26, 27 a 28 nařízení (ES) č. 1975/2006 (21).
6. Na kontroly na místě stanovené v tomto článku se použijí ustanovení čl. 26 odst. 3 a 4 nařízení (ES) č. 796/2004.
7. Ve všech vhodných případech členské státy použijí integrovaný administrativní a kontrolní systém (IACS).
Článek 78
Kontroly na místě
1. Kontroly na místě se provádějí bez ohlášení. Lze však dát předběžné upozornění, které se omezuje jen na nejnutnější informace, aby nebyl ohrožen cíl kontroly. Toto předchozí ohlášení nelze provést dříve než 48 hodin před zahájením kontroly s výjimkou řádně odůvodněných případů nebo opatření, kdy jsou stanoveny systematické kontroly na místě.
2. Kontroly na místě stanovené tímto nařízením se případně provádějí společně s ostatními kontrolami stanovenými právními předpisy Společenství.
3. Dotyčná žádost nebo žádosti o podporu jsou zamítnuty, pokud příjemci nebo jejich zástupci brání provedení kontroly na místě.
Článek 79
Výběr kontrolního výběrového souboru
1. Kontrolní výběrový soubor pro kontroly na místě podle tohoto nařízení vybere příslušný orgán na základě analýzy rizik a v případě, že se kontroly konkrétně týkají financování Společenstvím, na základě reprezentativnosti podaných žádostí o podporu. Účinnost analýzy rizik se každoročně hodnotí a aktualizuje:
a)
stanovením relevance každého rizikového faktoru;
b)
srovnáním výsledků vzorku uvedeného v druhém pododstavci vybraného na základě rizika a vzorku vybraného náhodně;
c)
zohledněním konkrétní situace v daném členském státě.
K zajištění reprezentativnosti vyberou členské státy náhodně 20 % až 25 % z minimálního počtu příjemců/producentů, u nichž má být provedena kontrola na místě.
2. Příslušný orgán vede záznamy o důvodech, proč byli ke kontrole na místě vybráni konkrétní příjemci/producenti. Inspektor pověřený provedením kontroly na místě je o uvedených důvodech informován před začátkem kontroly.
Článek 80
Zpráva o kontrole
1. O každé kontrole na místě se vyhotoví zpráva o kontrole, která umožní přezkoumání podrobností provedených kontrol.
Pokud jde o kontroly týkající se financování Společenstvím, zpráva uvádí zejména:
a)
kontrolované režimy podpor a žádosti;
b)
přítomné osoby;
c)
případně zkontrolované zemědělské plochy, změřené zemědělské plochy a výsledky měření na každé změřené ploše, jakož i použité metody měření;
d)
ověření, zda byla daná plocha řádně udržována, v případě režimu klučení;
e)
zkontrolovaná množství a výsledky kontrol;
f)
zda byl příjemce/producent zpraven o inspekci předem, a pokud ano, jaká byla lhůta pro předběžné upozornění;
g)
jakékoli další kontrolní opatření, které bylo provedeno.
2. Jsou-li zjištěny rozpory mezi informacemi uvedenými v žádosti a skutečnou situací zjištěnou v průběhu kontroly na místě nebo dálkovým snímáním, obdrží pěstitel jedno vyhotovení zprávy o kontrole a má možnost ji podpisem potvrdit, dříve než příslušný orgán vyvodí závěry ze zjištění ohledně případného krácení podpory nebo vyloučení z ní.
Článek 81
Kontroly týkající se produkčního potenciálu
1. Za účelem ověření dodržení ustanovení o produkčním potenciálu v hlavě V nařízení (ES) č. 479/2008, včetně dodržení zákazu nové výsadby uvedeném v čl. 90 odst. 1 uvedeného nařízení, využívají členské státy registr vinic.
2. V případě udělování práv na opětovnou výsadbu podle článku 92 nařízení (ES) č. 479/2008 se plochy systematicky ověří před vyklučením a po jeho provedení. Kontrola se týká pozemků, na něž mají být udělena práva na opětovnou výsadbu.
Kontrola před vyklučením zahrnuje ověření existence dotyčné vinice.
Kontrola se provádí prostřednictvím klasické kontroly na místě. Pokud však má daný členský stát spolehlivý aktualizovaný elektronický registr vinic, lze kontrolu provést administrativně a povinná kontrola na místě před vyklučením může být omezena na 5 % žádostí (ročně) za účelem potvrzení spolehlivosti systému správních kontrol. Pokud kontroly na místě odhalí významné nesrovnalosti nebo rozpory v některém regionu nebo v jeho části, zvýší příslušný orgán přiměřeně počet kontrol na místě v průběhu daného roku a v roce následujícím.
3. Plochy, na něž byla poskytnuta prémie za klučení, se systematicky kontrolují před vyklučením a po jeho provedení. Tato kontrola se vztahuje na pozemky, pro které byla žádána podpora.
Kontrola před vyklučením zahrnuje ověření existence dotyčné vinice, určení osázené plochy podle článku 75 a ověření, zda byla daná plocha náležitě udržována.
Kontrola se provádí prostřednictvím klasické kontroly na místě. Pokud však má daný členský stát k dispozici grafický nástroj umožňující změření pozemku podle článku 75 v elektronickém registru vinic a spolehlivé aktualizované informace o řádném udržování daného pozemku, lze kontrolu provést administrativně a povinná kontrola na místě před vyklučením může být omezena na 5 % žádostí za účelem potvrzení spolehlivosti systému správních kontrol. Pokud kontroly na místě odhalí významné nesrovnalosti nebo rozpory v některém regionu nebo v jeho části, zvýší příslušný orgán přiměřeně počet kontrol na místě v průběhu daného roku.
4. Ověření, zda bylo vyklučení skutečně provedeno, se provádí klasickou kontrolou na místě nebo je lze v případě vyklučení celé vinice nebo za předpokladu, že rozlišení dálkového snímání je 1 m2 nebo vyšší, provést pomocí dálkového snímání.
5. Aniž je dotčeno ustanovení odstavce 3 třetího pododstavce a odstavce 4, v případě ploch, na něž byla poskytnuta prémie za klučení, se alespoň jedna ze dvou kontrol uvedených v odst. 3 prvním pododstavci provede klasicky na místě.
Článek 82
Kontrolní subjekty
1. Pověří-li některý z členských států kontrolou dodržování předpisů v odvětví vína více příslušných subjektů, zajistí koordinaci jejich činnosti.
2. Každý členský stát jmenuje jeden kontaktní subjekt, který je ve styku s kontaktními subjekty ostatních členských států a Komisí. Tento subjekt zejména dostává a předává žádosti o spolupráci při uplatňování této hlavy a zastupuje členský stát ve vztahu k ostatním členským státům nebo Komisi.
Článek 83
Pravomoci kontrolních pracovníků
Každý členský stát přijme všechna vhodná opatření, která usnadní práci pracovníkům příslušných subjektů. Zejména zajistí, aby tito pracovníci případně v součinnosti s pracovníky jiných útvarů, které k tomu pověří:
a)
měli přístup na vinice, do zařízení pro vinifikaci, skladování a zpracování vinařských výrobků a k dopravním prostředkům pro tyto výrobky;
b)
měli přístup do obchodních prostorů (nebo skladů) a k dopravním prostředkům kohokoli, kdo za účelem prodeje drží, uvádí na trh nebo přepravuje vinařské výrobky nebo výrobky, které mohou být určeny k použití v odvětví vína;
c)
mohli sestavovat soupis vinařských výrobků a látek nebo výrobků, které mohou být použity k jejich přípravě;
d)
mohli odebírat vzorky vinařských výrobků a látek nebo výrobků, které mohou být použity k jejich přípravě, jakož i výrobků držených za účelem prodeje, uvádění na trh nebo přepravy;
e)
se mohli seznámit s účetními údaji nebo jinými podklady potřebnými pro kontrolu a zhotovovat jejich opisy nebo výtahy z nich;
f)
mohli přijmout vhodná ochranná opatření pro přípravu, držení, přepravu, označování, obchodní úpravu a uvádění na trh vinařského výrobku nebo výrobku určeného k produkci vinařských výrobků, je-li odůvodněné podezření ze závažného porušení předpisů Společenství, zejména v případě podvodů nebo ohrožení zdraví.
KAPITOLA II
Úřední pomoc mezi kontrolními subjekty
Článek 84
Úřední pomoc na dožádání
1. Provádí-li příslušný subjekt některého z členských států na svém území kontroly, může požádat o informace příslušný subjekt jiného členského státu, kterého by se kontroly mohly přímo nebo nepřímo týkat. Úřední pomoc na základě této žádosti bude poskytnuta bez prodlevy.
Komise je informována o všech případech, kdy se kontroly podle prvního pododstavce týkají výrobku pocházejícího ze třetí země a kdy jeho uvádění na trh může mít pro ostatní členské státy zvláštní význam.
Dožádaný subjekt sdělí všechny informace, které mohou žádajícímu subjektu umožnit splnění úkolu.
2. Na odůvodněnou žádost žádajícího subjektu provádí dožádaný subjekt zvláštní dohled nebo kontroly zaměřené na dosažení stanovených cílů, případně činí kroky nezbytné k zajištění provádění tohoto dohledu nebo kontrol.
3. Dožádaný subjekt postupuje stejným způsobem, jako by jednal ve vlastní věci.
4. Ve shodě s dožádaným subjektem může žádající subjekt pověřit pracovníky:
a)
aby buď v prostorách správních orgánů členského státu, v němž je dožádaný subjekt usazen, shromažďovali informace o provádění předpisů v odvětví vína nebo o kontrolách, včetně pořizování opisů přepravních a jiných dokladů nebo výpisů z evidence,
b)
nebo aby byli přítomni při provádění činností požadovaných podle odstavce 2 poté, co v přiměřené době před jejich zahájením informují dožádaný subjekt.
Opisy uvedené v prvním pododstavci písm. a) mohou být zhotoveny jen se souhlasem dožádaného subjektu.
5. Za provádění kontrol vždy odpovídají pracovníci dožádaného subjektu.
6. Pracovníci žádajícího subjektu:
a)
předloží písemné pověření, v němž je uvedena jejich totožnost a funkce;
b)
disponují, aniž jsou dotčena omezení, která členský stát dožádaného subjektu ukládá svým vlastním pracovníkům při provádění příslušných kontrol:
i)
právem přístupu podle čl. 83 písm. a) a b);
ii)
právem na informace o výsledcích kontrol, které jsou prováděny pracovníky dožádaného subjektu na základě čl. 83 písm. c) a e).
c)
postupují při kontrole podle pravidel a profesních zvyklostí očekávaných od pracovníků v příslušném členském státu a jsou vázáni služebním tajemstvím.
7. Žádosti ve smyslu tohoto článku jsou předávány dožádanému subjektu dotyčného členského státu přes kontaktní subjekt dotyčného členského státu. Tentýž postup se vztahuje na:
a)
odpovědi na tyto žádosti,
b)
sdělení o používání odstavců 2 a 4.
Nehledě na první pododstavec mohou členské státy v zájmu účinnější a rychlejší spolupráce povolit, aby některý příslušný subjekt:
a)
zaslal své žádosti nebo sdělení přímo na příslušný subjekt jiného členského státu;
b)
přímo odpověděl na žádosti nebo sdělení, které mu byly zaslány příslušným subjektem jiného členského státu.
Článek 85
Úřední pomoc bez předchozího dožádání
Příslušný subjekt členského státu uvědomí neprodleně prostřednictvím svého kontaktního subjektu kontaktní subjekt příslušného členského státu, pokud má odůvodněné podezření nebo zjistí, že:
a)
výrobek uvedený v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 neodpovídá předpisům v odvětví vína nebo že byl předmětem podvodného jednání za účelem získání tohoto výrobku nebo jeho uvedení na trh; a
b)
nedodržení těchto předpisů má zvláštní význam pro jeden nebo více členských států a může vést ke správním opatřením nebo právním krokům.
Článek 86
Společná ustanovení
1. K informacím podle čl. 84 odst. 1 a článku 85 se co možná nejdříve připojují a doplňují podklady nebo jiné důkazy, jakož i údaje o správních opatřeních nebo právním řízení, které se vztahují zejména k:
a)
složení a organoleptickým vlastnostem dotyčného výrobku,
b)
označení a obchodní úpravě výrobku,
c)
dodržování nebo nedodržování pravidel pro produkci a uvádění výrobku na trh.
2. Kontaktní subjekty, kterých se týká záležitost, pro niž byla zahájena úřední pomoc, se neprodleně vzájemně informují:
a)
o průběhu šetření,
b)
o správních nebo právních řízeních v důsledku dotyčných činností.
3. Cestovní náklady vzniklé uplatňováním čl. 84 odst. 2 a 4 jdou:
a)
na vrub členského státu, který jmenoval pracovníka pro opatření uvedená v těchto odstavcích, nebo
b)
na žádost kontaktního subjektu tohoto členského státu na vrub rozpočtu Společenství, pokud Komise uznala formálně předem zájem Společenství na dané kontrolní činnosti.
KAPITOLA III
Databanka analytických hodnot
Článek 87
Účel databanky
1. Databanku analytických hodnot vinařských výrobků vede Společné výzkumné středisko (SVS).
2. V této databance jsou uložena data získaná z izotopového rozboru částic ethanolu a vody ve vinařských výrobcích v souladu s referenčními metodami rozboru uvedenými v článku 31 nařízení (ES) č. 479/2008.
3. Databanka slouží ke sjednocení vyhodnocování výsledků rozborů získaných v úředních laboratořích členských států při použití referenčních metod rozboru uvedených v článku 31 nařízení (ES) č. 479/2008.
Článek 88
Vzorky
1. Členské státy zajistí odběr, ošetření a zpracování vzorků čerstvých hroznů na víno pro založení databanky analytických hodnot v souladu s pokyny uvedenými v příloze XVI.
2. Vzorky čerstvých hroznů se odebírají z vinic, které se nacházejí v pěstitelské oblasti s jasně určeným typem půdy, polohou, způsobem vedení révy, odrůdou, věkem a pěstitelskými metodami.
3. Množství vzorků, které má být každý rok pro databanku odebráno, je stanoveno v příloze XVII. Výběr vzorků musí brát zřetel na zeměpisnou polohu vinic v členských státech uvedených v příloze XVII. Každý rok bude alespoň 25 % vzorků odebíráno ze stejných pozemků jako v předchozím roce.
4. Vzorky projdou rozborem pomocí metod uvedených v článku 31 nařízení (ES) č. 479/2008 v laboratořích určených členskými státy. Určené laboratoře musí vyhovovat obecným kritériím provozu zkušebních laboratoří, která jsou stanovena normou ISO/IEC 17025, a zejména se musí účastnit systému zkoušení způsobilosti ve vztahu k metodám izotopových rozborů. Písemný důkaz splnění těchto kritérií bude předložen Společnému výzkumnému středisku pro účely kontroly kvality a validace poskytnutých údajů.
5. Zpráva o výsledku rozboru se vypracuje v souladu s přílohou XIX. Pro každý vzorek se vypracuje popisný list v souladu s dotazníkem v příloze XVIII.
6. Opis zprávy s výsledky a vyhodnocením rozborů spolu s opisem popisného listu se předávají Společnému výzkumnému středisku.
7. Členské státy a Společné výzkumné středisko zajistí, aby:
a)
informace v databance analytických hodnot zůstaly uchovány,
b)
každý vzorek byl uchováván po dobu alespoň tří let od data, kdy je daný vzorek odebrán,
c)
se databanka používala pouze za účelem sledování uplatňování předpisů v odvětví vína na úrovni Společenství a na vnitrostátní úrovni nebo ke statistickým či vědeckým účelům,
d)
byla učiněna opatření pro zajištění ochrany údajů, zejména proti odcizení a neoprávněnému zásahu do údajů,
f)
jednotlivé záznamy byly zpřístupněny bez zbytečného prodlení nebo zbytečných nákladů osobám, kterých se týkají, aby mohly být opraveny veškeré nepřesnosti.
Článek 89
Izotopový rozbor
Pro období do 31. července 2010 platí, že členské státy, které vyrábějí víno, vstoupily do Společenství v roce 2004 nebo 2007 a nejsou vybaveny k provádění izotopového rozboru, zasílají své vzorky vína k rozboru do Společného výzkumného střediska, dokud si odpovídající vybavení nepořídí.
V takovém případě mohou jmenovat příslušný subjekt, který bude disponovat údaji o vzorcích odebraných na jejich území.
Článek 90
Sdělování výsledků
1. Informace obsažené v databance jsou na požádání zpřístupněny laboratořím určeným členskými státy.
2. Společné výzkumné středisko vypracuje a aktualizuje každý rok seznam laboratoří členských států určených pro zpracování vzorků a měření pro databanku analytických hodnot.
3. V řádně zdůvodněných případech mohou být informace uvedené v odstavci 1, budou-li reprezentativní, zpřístupněny na požádání také ostatním úředním orgánům členských států.
4. Sdělování informací se týká pouze relevantních analytických údajů potřebných k vyhodnocení rozboru vzorku podobných vlastností a původu. Každé sdělení informací obsahuje upozornění na minimální požadavky pro používání databanky.
Článek 91
Dodržení postupů
Členské státy zajistí, aby byly výsledky izotopového rozboru v jejich vlastních databankách získávány rozborem vzorků odebraných a zpracovaných v souladu s ustanoveními této kapitoly.
KAPITOLA IV
Odběr vzorků ke kontrolním účelům
Článek 92
Žádost o odběr vzorku
1. V rámci uplatňování kapitoly II mohou pracovníci příslušného subjektu členského státu požádat příslušný subjekt jiného členského státu o odběr vzorku podle příslušných ustanovení tohoto členského státu.
2. Žádající subjekt disponuje odebranými vzorky a určuje především laboratoř, ve které bude proveden jejich rozbor.
3. Odběr vzorků a nakládání se vzorky se řídí přílohou XX.
Článek 93
Náklady na odběr, odeslání a rozbor vzorků
1. Náklady na odběr vzorků, nakládání s nimi a jejich odeslání a na analytické a organoleptické zkoušky jdou na vrub příslušného subjektu členského státu, který požádal o odběr vzorku. Tyto náklady se vypočítají podle sazeb platných v tom členském státě, na jehož území jsou činnosti prováděny.
2. Náklady na odeslání vzorků podle článku 89 jdou na vrub Společenství.
KAPITOLA V
Obecná ustanovení
Článek 94
Průkaznost
Zjištění pracovníků příslušného subjektu členského státu při provádění této kapitoly se může dovolávat příslušný subjekt jiného členského státu. V takovém případě nemůže být těmto zjištěním přisuzována nižší hodnota jen proto, že nepocházejí z daného členského státu.
Článek 95
Osoby podléhající kontrole
1. Fyzické nebo právnické osoby a seskupení těchto osob, na jejichž profesní činnost se mohou vztahovat kontroly uvedené v tomto nařízení, nesmí těmto kontrolám bránit a jsou povinny je v každé etapě usnadňovat.
2. Pěstitelé révy na vinicích, ze kterých pracovníci příslušného subjektu odebírají vzorky:
a)
nesmí odběru vzorků nijak bránit a
b)
musí sdělit pracovníkům veškeré informace vyžadované na základě tohoto nařízení.
HLAVA VI
OBECNÁ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 96
Platba příjemcům podpory
Platby podle hlavy II, s výjimkou článku 9, a podle hlavy V nařízení (ES) č. 479/2008 se vyplácejí příjemcům v plné výši.
Odchylně od prvního pododstavce mohou členské státy rozhodnout o platbě podpory uvedené v čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 479/2008 prostřednictvím pojišťoven jako zprostředkujících subjektů, pokud:
a)
jsou dodrženy podmínky uvedené v čl. 14 odst. 4 nařízení (ES) č. 479/2008;
b)
je částka podpory převedena producentovi v plné výši;
c)
pojišťovna vyplatí podporu producentovi předem, nebo prostřednictvím bankovního převodu nebo převodu poštovní poukázkou do patnácti dní po obdržení platby od členského státu.
Využití těchto zprostředkujících subjektů pro výplatu podpory nesmí narušit podmínky hospodářské soutěže na pojistném trhu.
Platby podléhají předchozí kontrole stanovené v tomto nařízení, s výjimkou plateb předem, kdy byla složena jistota.
Článek 97
Zpětné získávání neoprávněně vyplacených plateb
Neoprávněně vyplacené platby včetně úroků se získají zpět od dotyčných příjemců. Pravidla stanovená v článku 73 nařízení (ES) č. 796/2004 se použijí obdobně.
Uplatňováním správních sankcí a zpětným získáváním neoprávněně vyplacených částek není dotčeno sdělování nesrovnalostí Komisi podle nařízení Komise č. 1848/2006 (22).
Článek 98
Vnitrostátní sankce
Aniž jsou dotčeny sankce uvedené v nařízení (ES) č. 479/2008 nebo v tomto nařízení, stanoví členské státy, pokud jde o nesrovnalosti způsobené ve vztahu k požadavkům uvedeným v nařízení (ES) č. 479/2008 a v tomto nařízení, uplatňování sankcí na vnitrostátní úrovni, které jsou účinné, přiměřené a odrazující, aby poskytovaly odpovídající ochranu finančních zájmů Společenství.
Článek 99
Uměle vytvořené situace
Aniž jsou dotčena jakákoli zvláštní opatření stanovená v nařízení (ES) č. 479/2008 nebo v tomto nařízení, neprovádí se žádná platba ve prospěch příjemců, u nichž je zjištěno, že uměle vytvořili podmínky požadované pro poskytnutí takových plateb, aby tak získali výhodu, která je v rozporu s cíli dotyčného opatření.
Článek 100
Sdělení
1. Aniž jsou dotčena jakákoli konkrétní ustanovení tohoto nařízení, jsou sdělení podle tohoto nařízení činěna ve formátu uvedeném v přílohách, ve formě souborů vytvořených v aplikaci tabulkového procesoru. Předávají se Komisi též v elektronické podobě. V případě, že nějaký členský stát shromažďuje údaje o jednotlivých regionech, zašle Komisi také tabulku shrnující údaje o těchto regionech.
Sdělení, která nebyla učiněna stanovenými prostředky a ve stanovené formě, mohou být pokládána za zcela neučiněná, aniž je dotčen odstavec 4.
2. V případě určité tabulky, kde by členský stát musel vyplnit pouze nulové hodnoty, nemusí tuto tabulku vyplňovat a pouze oznámí Komisi, že daná tabulka pro něj není relevantní. Toto zjednodušené sdělení se učiní ve stejné lhůtě jako sdělení stanovené pro dotyčnou tabulku.
3. Aniž jsou dotčena jakákoli konkrétní ustanovení tohoto nařízení, přijmou členské státy veškerá opatření, aby byly schopny dodržet lhůty pro sdělení stanovené v tomto nařízení.
4. Jestliže členský stát nepředloží sdělení v souladu s požadavky nařízení (ES) č. 479/2008 nebo tohoto nařízení nebo pokud se sdělení zdá být nesprávné s ohledem na objektivní skutečnosti známé Komisi, může Komise částečně nebo zcela pozastavit měsíční platby uvedené v článku 14 nařízení (ES) č. 1290/2005, pokud jde o odvětví vína, a to až do doby, kdy je sdělení učiněno správně.
5. Členské státy uchovávají údaje zaznamenané podle tohoto nařízení nejméně deset hospodářských let následujících po roku jejich zaznamenání.
6. Sděleními požadovanými v tomto nařízení nejsou dotčeny závazky členských států stanovené v nařízení Rady (EHS) č. 357/79 o statistických zjišťováních ploch vinic (23).
Článek 101
Zjevné chyby
Veškerá sdělení, žádosti a požadavky předložené členskému státu podle nařízení (ES) č. 479/2008 nebo tohoto nařízení, včetně žádostí o podpory, mohou být po svém podání kdykoli upraveny v případě, že v nich příslušný orgán zjistí zjevné chyby.
Článek 102
Vyšší moc a mimořádné události
Má-li být podle nařízení (ES) č. 479/2008 nebo tohoto nařízení udělena sankce, tato sankce se neudělí v případě vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 40 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 103
Zrušení a odkazy
1. Nařízení (ES) č. 1227/2000, (ES) č. 1623/2000, (ES) č. 2729/2000 a (ES) č. 883/2001 se zrušují.
Avšak,
a)
příslušná pravidla stanovená v nařízeních (ES) č. 1227/2000 a (ES) č. 1623/2000 zůstávají v platnosti, pokud opatření způsobilá podle nařízení (ES) č. 1493/1999 byla zahájena nebo provedena před 1. srpnem 2008;
b)
tabulka 10 přílohy nařízení (ES) č. 1227/2000 zůstává v platnosti, nestanoví-li jinak prováděcí nařízení o etiketách a obchodní úpravě vín, které má být přijato na základě článku 63 nařízení (ES) č. 479/2008;
c)
příloha I nařízení (ES) č. 1623/2000 zůstává v platnosti do 31. července 2012.
2. Odkazy na nařízení zrušená podle odstavce 1 se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze XXII.
Článek 104
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. srpna 2008.
Avšak článek 2 a hlava IV kapitola III se použijí od 30. června 2008.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. června 2008.