KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 30. april 2009
om færdiggørelse af definitionen af inert affald med henblik på gennemførelse af artikel 22, stk. 1, litra f), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/21/EF om håndtering af affald fra udvindingsindustrien
(meddelt under nummer K(2009) 3012)
(2009/359/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/21/EF af 15. marts 2006 om håndtering af affald fra udvindingsindustrien og om ændring af direktiv 2004/35/EF (1), særlig artikel 22, stk. 1, litra f), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Artikel 3, nr. 3, i direktiv 2006/21/EF indeholder en definition af inert affald.
(2)
Formålet med at færdiggøre definitionen af inert affald er at fastlægge klare kriterier og betingelser for, hvornår affald fra udvindingsindustrien kan betragtes som inert affald.
(3)
For at mindske den administrative byrde i forbindelse med gennemførelsen af denne beslutning er det hensigtsmæssigt ud fra et teknisk synspunkt at fritage affald, for hvilket der allerede foreligger relevante oplysninger, fra specifik testning og tillade medlemsstaterne at opstille lister over affald, der kan betragtes som inert i overensstemmelse med de i denne beslutning fastlagte kriterier.
(4)
For at sikre de anvendte oplysningers kvalitet og repræsentativitet anvendes denne beslutning i forbindelse med den affaldskarakterisering, som gennemføres i overensstemmelse med Kommissionens beslutning 2009/360/EF (2), og den bør være baseret på de samme oplysninger.
(5)
Foranstaltningerne i denne beslutning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, som blev nedsat ved artikel 18 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/12/EF (3) -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
1. Affald betragtes som inert efter artikel 3, nr. 3, i direktiv 2006/21/EF, når alle nedenstående kriterier er opfyldt på kort såvel som på lang sigt:
a)
affaldet forventes ikke at ville blive udsat for væsentlig nedbrydning eller opløsning eller anden væsentlig ændring, der kan forventes at forårsage negative miljømæssige virkninger eller skade på menneskers sundhed
b)
affaldet har et maksimalt indhold af svovl på sulfidform på 0,1 % eller det har et maksimalt indhold af svovl på sulfidform på 1 % og et neutraliseringspotentialeforhold, defineret som forholdet mellem neutraliseringspotentialet og syredannelsespotentialet og bestemt ved hjælp af en statisk test prEN 15875, større end 3
c)
affaldet frembyder ikke risiko for selvantændelse og er ikke brændbart
d)
indholdet af stoffer i affaldet, som er potentielt skadelige for miljøet eller menneskers sundhed, og især As, Cd, Co, Cr, Cu, Hg, Mo, Ni, Pb, V og Zn, herunder hvis de er til stede alene i fine partikler i affaldet, er tilstrækkelig lavt til ikke at udgøre en væsentlig risiko for mennesker og miljøet, på kort såvel som på lang sigt. For at indholdet af disse stoffer skal anses for at være tilstrækkelig lavt til ikke at udgøre en væsentlig risiko for mennesker og miljøet, må indholdet af disse stoffer ikke overstige de nationale grænseværdier for grunde eller anlæg, der defineres som uforurenede, eller relevante naturlige baggrundsniveauer
e)
affaldet indeholder stort set ikke de produkter, der anvendes ved udvinding eller forarbejdning, og som kan skade miljøet eller menneskers sundhed.
2. Affald kan betragtes som inert uden specifik testning, hvis det kan påvises til den kompetente myndigheds tilfredshed, at de i stk. 1 anførte kriterier er taget behørigt i betragtning og er opfyldt på baggrund af eksisterende oplysninger eller gældende procedurer eller fremgangsmåder.
3. Medlemsstaterne kan opstille lister over affaldstyper, der skal betragtes som inerte i overensstemmelse med kriterierne i stk.
Artikel 2
Vurderingen af det inerte affalds egenskaber i overensstemmelse med denne beslutning skal gennemføres inden for rammerne af den affaldskarakterisering, som er omhandlet i beslutning 2009/360/EF, og skal baseres på de samme oplysninger, som ligger til grund for affaldskarakteriseringen.
Artikel 3
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. april 2009.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 30. dubna 2009,
kterým se doplňuje definice inertního odpadu v rámci provádění čl. 22 odst. 1 písm. f) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/21/ES o nakládání s odpady z těžebního průmyslu
(oznámeno pod číslem K(2009) 3012)
(2009/359/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady č. 2006/21/ES ze dne 15. března 2006 o nakládání s odpady z těžebního průmyslu a o změně směrnice 2004/35/ES (1), zejména na čl. 22 odst. 1 písm. f) této směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V čl. 3 odst. 3 směrnice 2006/21/ES je stanovena definice inertního odpadu.
(2)
Účelem doplnění definice inertního odpadu je stanovit jasná kritéria a podmínky, za kterých lze odpady z těžebního průmyslu považovat za inertní odpad.
(3)
V rámci omezení administrativní zátěže související s prováděním tohoto rozhodnutí je z technického hlediska vhodné vyjmout ze specifického testování ty druhy odpadu, pro které jsou dostupné odpovídající informace, a umožnit členským státům stanovit přehled odpadních materiálů, které mohou být považovány za inertní v souladu s kritérii uvedenými v tomto rozhodnutí.
(4)
Pro zajištění kvality a reprezentativnosti použitých informací by mělo být toto rozhodnutí uplatňováno v rámci popisu odpadu prováděného v souladu s rozhodnutím Komise 2009/360/ES (2) a mělo by vycházet ze stejných zdrojů informací.
(5)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 18 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/12/ES (3),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Odpad se považuje za inertní ve smyslu čl. 3 odst. 3 směrnice 2006/21/ES, pokud jsou krátkodobě i dlouhodobě splněna následující kritéria:
a)
u odpadu nedojde k žádném významnému rozpadu nebo rozpuštění nebo jiné podstatné změně, jež by mohla mít jakýkoli nepříznivý dopad na životní prostředí nebo poškodit lidské zdraví;
b)
odpad má maximální obsah sulfidické síry 0,1 % nebo má tento odpad maximální obsah sulfidické síry 1 % a jeho koeficient neutralizačního potenciálu definovaný jako poměr neutralizačního potenciálu a kyselinotvorného potenciálu určeného na základě statického testu prEN 15875 je vyšší než 3;
c)
u odpadu nehrozí riziko samovznícení a odpad nehoří;
d)
jsou-li v odpadu, a to včetně samostatných drobných částic odpadu, obsaženy látky, které mohou ohrozit životní prostředí nebo lidské zdraví, zejména As, Cd, Co, Cr, Cu, Hg, Mo, Ni, Pb, V a Zn, v tak nízkém množství, že riziko pro lidské zdraví a životní prostředí je krátkodobě i dlouhodobě nevýznamné. Má-li být obsah těchto látek považován za tak nízký, aby riziko pro lidské zdraví a životní prostředí bylo nevýznamné, nesmí přesáhnout vnitrostátní limitní hodnoty pro lokality označené jako neznečištěné nebo odpovídající přirozené koncentraci přírodního pozadí podle vnitrostátního práva;
e)
odpad je v zásadě prostý všech prostředků používaných při těžbě nebo úpravě, které mohou poškodit životní postřední nebo lidské zdraví.
2. Odpad může být považován za inertní i bez specifického testování, je-li příslušný orgán přesvědčen, že kritéria uvedená v odstavci 1 byla odpovídajícím způsobem zohledněna a jsou splněna na základě spolehlivosti existujících informací, platných postupů nebo systémů.
3. Členské státy mohou sestavit seznam odpadních materiálů, které budou považovány za inertní v souladu s kritérii definovanými v odstavcích 1 a 2.
Článek 2
Posouzení inertnosti odpadu podle tohoto rozhodnutí by mělo být uplatňováno v rámci popisu vlastností odpadu uvedeného v rozhodnutí Komise 2009/360/ES a mělo by vycházet ze stejných zdrojů informací.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 30. dubna 2009.