++++
Raadets forordning ( EOEF ) nr . 574/72 af 21 . marts 1972 om regler til gennemfoerelse af forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer , som flytter inden for Faellesskabet * 150 *
Indholdsfortegnelse
AFSNIT I : ALMINDELIGE BESTEMMELSER ( artiklerne 1 - 4 ) * 150 *
AFSNIT II : GENNEMFOERELSE AF FORORDNINGENS ALMINDELIGE BESTEMMELSER ( artiklerne 5 - 10 ) * 151 *
AFSNIT III : GENNEMFOERELSE AF FORORDNINGENS BESTEMMELSER OM , HVILKEN LOVGIVNING DER SKAL ANVENDES ( artiklerne 11 - 14 ) * 153 *
AFSNIT IV : ANVENDELSE AF FORORDNINGENS SAERLIGE BESTEMMELSER PAA DE ENKELTE ARTER AF YDELSER * 155 *
Kapitel 1 : Almindelige regler om sammenlaegtning af forsikringsperioder ( artikel 15 ) * 155 *
Kapitel 2 : Sygdom og moderskab ( artiklerne 16 - 34 ) * 156 *
Kapitel 3 : Invaliditet , alderdom og doedsfald ( pensioner ) ( artiklerne 35 - 59 ) * 162 *
Kapitel 4 : Arbejdsulykker og erhvervssygdom ( artiklerne 60 - 77 ) * 169 *
Kapitel 5 : Ydelser ved doedsfald ( artiklerne 78 og 79 ) * 176 *
Kapitel 6 : Ydelser ved arbejdsloeshed ( artiklerne 80 - 84 ) * 176 *
Kapitel 7 : Familieydelser og boernetilskud ( artiklerne 85 - 89 ) * 178 *
Kapitel 8 : Ydelser til boern af pensions eller rentemodtagere og til boern , der har mistet begge foraeldre eller en af dem ( artiklerne 90 - 92 ) * 179 *
AFSNIT V : FINANSIELLE BESTEMMELSER ( artiklerne 93 - 107 ) * 180 *
AFSNIT VI : FORSKELLIGE BESTEMMELSER ( artiklerne 108 - 117 ) * 184 *
AFSNIT VII : OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER ( artiklerne 118 - 122 ) * 86 *
BILAG
Bilag 1 : Kompetente myndigheder * 188 *
Bilag 2 : Kompetente institutioner * 189 *
Bilag 3 : Bopaelstedets institutioner og opholdsstedets institutioner * 202 *
Bilag 4 : Kontaktorganer * 211 *
Bilag 5 : Til tosidede overenskomster knyttede gennemfoerelsesbestemmelser , der forbliver i kraft * 214 *
Bilag 6 : Fremgangsmaaden ved udbetaling af ydelser * 218 *
Bilag 7 : Banker * 220 *
Bilag 8 : Tilkendelse af familieydelser * 220 *
Bilag 9 : Beregning af de gennemsnitlige aarlige udgifter til naturalydelser * 221 *
Bilag 10 : Institutioner og organer udpeget af de kompetente myndigheder * 223 *
RAADETS FORORDNING ( EOEF ) Nr . 574/72
af 21 . marts 1972
om regler til gennemfoerelse af forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedtemmer , som flytter inden for Faellesskabet
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artiklerne 2 , 7 og 51 ,
under henvisning til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer , som flytter inden for Faellesskabet ( 1 ) , saerlig artikel 97 ,
under henvisning til det forslag , der er udarbejdet af Kommissionen efter hoering af Den administrative Kommission for vandrende arbejdstageres sociale sikring ,
under henvisning til udtalelse fra Det europaeiske Parlament ,
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg , og
ud fra foelgende betragtninger :
Forordning nr . 3 om social sikring af vandrende arbejdstagere ( 2 ) , er blevet afloest af forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 , ligesom forordning nr . 4 om gennemfoerelse og supplering af bestemmelserne i forordning nr . 3 om social sikring af vandrende arbejdstagere ( 2 ) er blevet ophaevet ved artikel 99 i forordning nr . 1408/71 , og der skal saaledes fastsaettes nye gennemfoerelsesregler paa grundlag af de nye principielle bestemmelser og de erfaringer , der er indvundet i loebet af de 12 aar , disse forordninger har vaeret gaeldende ;
der er navnlig behov for en noeje angivelse af de kompetente institutioner i hver medlemsstat , af de dokumenter , der skal fremlaegges , og af formaliteter , der skal opfyldes af de paagaeldende for at opnaa ydelser , af de administrative og laegelige kontrolforanstaltninger , af betingelserne for refusion af ydelser , der er udredet af en medlemsstats institution til udgift for en institution i en anden medlemsstat , samt af de opgaver , der skal henlaegges til revisionsudvalget ,
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING :
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning
a ) forstaas ved udtrykket " forordning " forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 ;
b ) forstaas ved udtrykket " gennemfoerelsesforordning " naervaerende forordning ;
c ) har de i forordningens artikel 1 fastlagte udtryk den betydning , der er tillagt dem i den naevnte artikel .
Artikel 2
Blanketter , meddelelser vedroerende lovgivning , vejledninger
1 . Blanketterne til de attester , bevidnelser , erklaeringer , begaeringer og oevrige dokumenter , der er noedvendige for anvendelsen af forordningen og gennemfoerelsesforordningen , udarbejdes af Den administrative Kommission .
To medlemsstater eller deres kompetente myndigheder kan efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale at goere brug af forenklede formularer i deres indbyrdes forhold .
2 . Den administrative Kommission kan til brug for de kompetente myndigheder i hver medlemsstat indsamle oplysninger om de nationale lovbestemmelser , hvorpaa forordningen finder anvendelse .
3 . Den administrative Kommission udarbejder vejledninger , der tager sigte paa at underrette de paagaeldende om deres rettigheder samt om de administrative formaliteter , der skal iagttage for at goere disse rettigheder gaeldende .
Disse vejledninger skal fastlaegges efter forhandling med det raadgivende udvalg .
Artikel 3
Kontaktorganer - Forbindelse mellem institutionerne indbyrdes samt mellem institutionerne og de berettigede
1 . De kompetente myndigheder kan udpege kontaktorganer , der er berettiget til at traede i direkte forbindelse med hinanden .
2 . Enhver institution i en medlemsstat samt enhver person , der er bosat eller opholder sig paa en medlemsstats omraade , kan - enten direkte eller gennem kontaktorganerne - rette henvendelse til en anden medlemsstats institution .
Artikel 4
Bilag
1 . Bilag 1 angiver den kompetente myndighed eller myndigheder i hver medlemsstat .
2 . Bilag 2 angiver de kompetente institutioner i hver medlemsstat .
3 . Bilag 3 angiver bopaelsstedets og opholdsstedets institutioner i hver medlemsstat .
4 . Bilag 4 angiver de kontaktorganer , der er udpeget i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 3 , stk . 1 .
5 . Bilag 5 angiver de bestemmelser , som omhandles i gennemfoerelsesforordningens artikel 5 , artikel 53 , stk . 3 , artikel 104 , artikel 105 , stk . 2 , artikel 116 og artikel 120 .
6 . Bilag 6 angiver den fremgangsmaade ved betaling af ydelser , der i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 53 , stk . 1 , er valgt af de forpligtede institutioner i hver medlemsstat .
7 . Bilag 7 angiver navn og hjemsted for de i gennemfoerelsesforordningens artikel 55 , stk . 1 , naevnte banker .
8 . Bilag 8 angiver de medlemsstater , paa hvis gensidige forhold gennemfoerelsesforordningens artikel 10 , stk . 2 , litra d ) , finder anvendelse .
9 . Bilag 9 angiver de ordninger , der skal tages i betragtning ved beregningen af de gennemsnitlige aarlige udgifter til naturalydelser i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 94 , stk . 3 , litra a ) , og artikel 95 , stk . 3 , litra a ) .
10 . Bilag 10 angiver de institutioner eller organer , der er udpeget af de kompetente myndigheder , navnlig i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 6 , stk . 1 , artikel 11 , stk . 1 , artikel 13 , stk . 2 og 3 , artikel 14 , stk . 1 - 3 , artikel 38 , stk . 1 , artikel 70 , stk . 1 , artikel 80 , stk . 2 , artikel 81 , artikel 82 , stk . 2 , artikel 85 , stk . 2 , artikel 89 , stk . 1 , artikel 91 , stk . 2 , artikel 102 , stk . 2 , artikel 110 og artikel 113 , stk . 2 .
AFSNIT II
GENNEMFOERELSE AF FORORDNINGENS ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Gennemfoerelse af forordningens artikler 6 og 7
Artikel 5
Anvendelse af gennemfoerelsesforordningen i stedet for administrative aftaler om gennemfoerelse af overenskomster
Gennemfoerelsesforordningens bestemmelser traeder i stedet for bestemmelserne i de administrative aftaler om gennemfoerelse af de overenskomster , der er naevnt i forordningens artikel 6 ; de traeder ligeledes i stedet for bestemmelserne om gennemfoerelse af de overenskomster , der er naevnt i forordningens artikel 7 , stk . 2 , litra c ) , for saa vidt disse gennemfoerelsesbestemmelser ikke er anfoert i bilag 5 .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 9
Artikel 6
Adgang til frivillig forsikring eller frivillig fortsat forsikring
1 . Saafremt den paagaeldende under hensyntagen til forordningens artikel 9 og artikel 15 , stk . 3 , opfylder betingelserne for adgang til frivillig forsikring eller frivillig fortsat forsikring i tilfaelde af invaliditet , alderdom og doedsfald ( pensioner ) inden for flere ordninger i medfoer af en medlemsstats lovgivning , og saafremt han ikke i medfoer af sin seneste beskaeftigelse har vaeret omfattet af den tvungne forsikring inden for en af disse ordninger , har han paa grundlag af de naevnte bestemmelser adgang til frivillig forsikring eller frivillig fortsat forsikring inden for den ordning , der er fastsat i lovgivningen i denne medlemsstat eller , saafremt der ikke er fastsat nogen ordning , inden for en af ham selv valgt ordning .
2 . For at opnaa ydelser efter bestemmelserne i forordningens artikel 9 , stk . 2 , skal den paagaeldende for vedkommende medlemsstats institution fremlaegge attest for de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat . Denne attest udstedes efter den paagaeldendes begaering af den eller de institutioner , der anvender de lovbestemmelser , efter hvilke han har tilbagelagt disse forsikringsperioder .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 12
Artikel 7
Almindelige regler om gennemfoerelse af bestemmelserne om undgaaelse af dobbeltydelser . Disse bestemmelsers anvendelse paa ydelser ved invaliditet , alderdom og doedsfald ( pensioner )
1 . Naar modtageren af en ydelse , som han har krav paa efter en medlemsstats lovgivning , tillige har krav paa ydelser efter lovgivningen i en eller flere andre medlemsstater , gaelder foelgende regler :
a ) Saafremt anvendelsen af forordningens artikel 12 , stk . 2 eller 3 , medfoerer , at disse ydelser samtidig nedsaettes eller stilles i bero , kan ingen af dem nedsaettes eller stilles i bero med et stoerre beloeb end det , der fremkommer ved at dividere det beloeb , der i henhold til den lovgivning , hvorefter ydelsen udredes , skal nedsaettes eller stilles i bero , med antallet af de modtageren tilkommende ydelser , der skal nedsaettes eller stilles i bero ;
b ) drejer det sig om ydelser ved invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) , der er fastsat af en medlemsstats institution i medfoer af bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , skal ydelser af anden art , indtaegter eller loenbeloeb , der kan medfoere , at den ydelse der skal udredes af institutionen , nedsaettes eller stilles i bero , ikke tages i betragtning af denne institution ved beregning af det i forordningens artikel 46 , stk . 2 , litra a ) , omhandlede teoretiske beloeb , men udelukkende ved , at det i forordningens artikel 46 , stk . 2 , litra b ) omhandlede beloeb nedsaettes eller stilles i bero . Det er dog kun en del af disse ydelser , indtaegter eller loenbeloeb , der skal tages i betragtning , og stoerrelsen heraf fastsaettes i forhold til laengden af de tilbagelagte forsikringsperioder i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , litra b ) ;
c ) drejer det sig om ydelser ved invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) , der er fastsat af en medlemsstats institution i medfoer af bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 1 , foerste afsnit , skal i de tilfaelde , hvor bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 3 , anvendes , ydelser af anden art , indtaegter eller loenbeloeb , der kan medfoere , at den ydelse , der skal udredes af institutionen , nedsaettes eller stilles i bero , ikke tages i betragtning af denne institution ved beregning af det i forordningens artikel 46 , stk . 1 , omhandlede beloeb , men udelukkende ved , at det beloeb , der fremkommer ved anvendelse af forordningens artikel 46 , stk . 3 , nedsaettes eller stilles i bero . Det er dog kun en del af disse ydelser , indtaegter eller loenbeloeb , der skal tages i betragtning , og denne del faas ved paa dette beloeb at anvende en koefficient , der svarer til forholdet mellem det ydelsesbeloeb , der fremkommer ved anvendelse af forordningens artikel 46 , stk . 3 , og det ydelsesbeloeb , der fremkommer ved anvendelse af forordningens artikel 46 , stk . 1 , foerste afsnit .
2 . Med henblik paa anvendelsen af forordningens artikel 12 , stk . 2 - 4 , meddeler de kompetente institutioner paa begaering hinanden alle noedvendige oplysninger .
Artikel 8
Regler , der anvendes i tilfaelde af samtidig ret til moderskabsydelser efter lovgivningen i flere medlemsstater
Dersom en arbejdstager eller et af hans familiemedlemmer har ret til moderskabsydelser efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater , tilkendes disse ydelser alene efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade foedslen har fundet sted , eller - saafremt foedslen ikke har fundet sted paa en af disse medlemsstaters omraade - alene efter lovgivningen i den medlemsstat , hvoraf den paagaeldende arbejdstager senest har vaeret omfattet .
Artikel 9
Regler , der anvendes i tilfaelde af samtidig ret til ydelser ved doedsfald efter lovgivningen i flere medlemsstater
1 . Indtraeder et doedsfald paa en medlemsstats omraade , er det alene den efter denne medlemsstats lovgivning erhvervede ret til begravelseshjaelp , der bevares , medens den ret , der er erhvervet efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , bortfalder .
2 . Indtraeder et doedsfald paa en medlemsstats omraade , medens retten til begravelseshjaelp er erhvervet efter lovgivningen i to eller flere andre medlemsstater , eller indtraeder et doedsfald uden for medlemsstaternes omraade , medens retten er erhvervet efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater , er det alene den ret , der er erhvervet efter den lovgivning i en medlemsstat , hvorunder arbejdstageren har tilbagelagt sin sidste forsikringsperiode , der bevares , medens den efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat erhvervede ret bortfalder .
Artikel 10
Regler der anvendes i tilfaelde af samtidig ret til familieydelser eller boernetilskud eller naar arbejdstageren successivt har vaeret omfattet af lovgivningen i flere medlemsstater i den samme periode eller del af denne periode
1 . Dersom der for den samme periode og for det samme familiemedlem tilkommer to personer familieydelser eller boernetilskud i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 1 eller 2 , eller artikel 74 , stk . 1 eller 2 , og i medfoer af lovgivningen i det paagaeldende familiemedlems bopaelsland , er det bestemmelserne om samtidig ret til familieydelser eller boernetilskud i lovgivningen i familiemedlemmets bopaelsland , der kommer til anvendelse . Herefter skal retten til familieydelser eller boernetilskud efter forordningens artikel 73 , stk . 1 eller 2 , eller artikel 74 , stk . 1 eller 2 , tages i betragtning , som om det drejede sig om en ret , der var erhvervet i medfoer af lovgivningen i det paagaeldende familiemedlems bopaelsland .
2 . Dersom en arbejdstager successivt har vaeret omfattet af lovgivningen i to medlemsstater i loebet af en udbetalingsperiode , saaledes som denne er fastsat i lovgivningen om familieydelser eller boernetilskud i den ene eller begge de paagaeldende stater , gaelder foelgende regler :
a ) de familieydelser eller boernetilskud , som den paagaeldende arbejdstager kan goere krav paa efter lovgivningen i hver af disse stater , svarer til antallet af de daglige ydelser eller tilskud , der udbetales efter den paagaeldende lovgivning . Dersom lovgivningen i de paagaeldende stater ikke indeholder bestemmelser om udbetaling af daglige ydelser eller tilskud , tilkendes familieydelserne eller boernetilskuddene efter forholdet mellem det tidsrum , i hvilket den paagaeldende arbejdstager har vaeret omfattet af lovgivningen i hver af disse medlemsstater , og det i den paagaeldende lovgivning fastsatte tidsrum ;
b ) naar familieydelserne eller boernetilskuddene er udbetalt af en institution for et tidsrum , hvor de skulle have vaeret udbetalt af en anden institution , skal der foretages en afregning mellem disse institutioner ;
c ) hvor de efter en medlemsstats lovgivning tilbagelagte beskaeftigelsesperioder udtrykkes i andre enheder end dem , der anvendes ved beregningen af familieydelser eller boernetilskud i medfoer af den lovgivning i en anden medlemsstat , hvoraf arbejdstageren tillige her vaeret omfattet i det samme tidsrum , sker omregningen , for saa vidt angaar anvendelsen af bestemmelserne i litra a ) og litra b ) , efter gennemfoerelsesforordningens artikel 15 , stk . 3 ;
d ) uanset bestemmelserne i litra a ) skal i forholdet mellem de i bilag 8 til gennemfoerelsesforordningen naevnte medlemsstater den institution , der afholder udgifterne ved familieydelser eller boernetilskud paa grundlag af den foerste beskaeftigelse i det paagaeldende tidsrum , afholde disse udgifter i hele udbetalingsperioden .
3 . Dersom familiemedlemmerne til en arbejdstager , der er omfattet af fransk lovgivning , eller til en arbejdsloes , der modtager ydelser i anledning af arbejdsloeshed i medfoer af fransk lovgivning , flytter fra én medlemsstat til en anden inden for den samme kalendermaaned , skal den institution , som det paahvilede at udbetale boernetilskud i begyndelsen af maaneden , fortsat udbetale dem for hele den loebende maaned .
AFSNIT III
GENNEMFOERELSE AF FORORDNINGENS BESTEMMELSER OM , HVILKEN LOVGIVNING DER SKAL ANVENDES
Gennemfoerelse af forordningens artikler 13 - 16
Artikel 11
Formaliteter ved udstationering
1 . I de i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra a ) i ) og stk . 2 , litra a ) , omhandlede tilfaelde skal den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , hvis lovgivning fortsat finder anvendelse , paa arbejdstagerens eller hans arbejdsgivers begaering , og saafremt de foreskrevne betingelser er opfyldt , udleverer arbejdstageren en udstationeringsattest , der bekraefter , at han fortsat er omfattet af denne lovgivning indtil et naermere angivet tidspunkt .
2 . Det i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra a ) ii ) , omhandlede samtykke skal indhentes af arbejdsgiveren .
Artikel 12
Saerlige bestemmelser om medlemskab af den tyske ordning om social sikring
1 . Saafremt tysk lovgivning i medfoer af forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra b ) eller litra c ) , eller stk . 2 , litra a ) , finder anvendelse paa en arbejdstager , der er beskaeftiget af en virksomhed eller en arbejdsgiver , hvis hjemsted eller bopael ikke er beliggende paa tysk omraade , finder denne lovgivning anvendelse , som om arbejdstageren var beskaeftiget paa sit bopaelssted paa tysk omraade .
2 . Naar der i medfoer af lovgivningen i en anden medlemsstat end Tyskland betales bidrag for en bestemt periode til en tvungen forsikring vedroerende invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) , kan der for samme periode ogsaa betales bidrag til tillaegsforsikringen efter tysk lovgivning ( Hoeherversicherung ) .
Artikel 13
Udoevelse af retten til at vaelge for personale , der goer tjeneste ved diplomatiske missioner og konsulater
1 . Den i forordningens artikel 16 , stk . 2 , fastsatte ret til at vaelge skal udoeves foerste gang inden tre maaneder efter det tidspunkt da arbejdstageren blev ansat ved den paagaeldende diplomatiske mission eller det paagaeldende konsultat eller traadte i privat tjeneste hos embedsmaend i denne mission eller dette konsulat . Valget faar virkning fra datoen for tiltraedelsen af den paagaeldende stilling .
Dersom arbejdstageren ved udgangen af et kalenderaar paany goer brug af sin ret til at vaelge , har valget virkning fra den foerste dag i det foelgende kalenderaar .
2 . En arbejdstager , som goer brug af sin ret til at vaelge , underretter den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , af hvis lovgivning han har valgt at vaere omfattet , og underretter samtidig sin arbejdsgiver . Den naevnte institution underretter om fornoedent alle de oevrige institutioner i den samme medlemsstat i overensstemmelse med de af den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat udstedte forskrifter .
3 . Den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , af hvis lovgivning arbejdstageren har valgt at vaere omfattet , skal give ham en attest , der bekraefter , at han er omfattet af denne medlemsstats lovgivning , saalaenge han er beskaeftiget ved den paagaeldende diplomatiske mission eller det paagaeldende konsulat eller er i privat tjeneste hos embedsmaend ved denne mission eller dette konsulat .
4 . Har arbejdstageren valgt at vaere omfattet af tysk lovgivning , finder denne lovgivnings bestemmelser anvendelse , som om arbejdstageren var beskaeftiget paa det sted , hvor den tyske regering har sit saede . Den kompetente myndighed udpeger den kompetente institution for sygeforsikring .
Artikel 14
Udoevelse af retten til at vaelge , for saa vidt angaar De europaeiske Faellesskabers hjaelpeansatte
1 . Den i forordningens artikel 16 , stk . 3 , fastsatte ret til at vaelge skal benyttes ved ansaettelseskontraktens oprettelse . Den myndighed , der er berettiget til at afslutte denne kontrakt , underretter den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , at hvis lovgivning den hjaelpeansatte har valgt at vaere omfattet . Den naevnte institution underretter , om fornoedent , alle de oevrige institutioner i den samme medlemsstat .
2 . Den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , af hvis lovgivning den hjaelpeansatte har valgt at vaere omfattet , skal give ham en attest , der bekraefter , at han er omfattet af denne stats lovgivning , saa laenge han er ansat ved De europaeiske Faellesskaber .
3 . De kompetente myndigheder i medlemsstaterne udpeger om fornoedent de institutioner , hvorunder De europaeiske Faellesskabers hjaelpeansatte skal henhoere .
4 . Dersom en hjaelpeansat , der er beskaeftiget i en anden medlemsstat end Tyskland , har valgt at vaere omfattet af tysk lovgivning , finder denne lovgivnings bestemmelser anvendelse , som om den paagaeldende var beskaeftiget paa det sted , hvor den tyske regering har sit saede . Den kompetente myndighed udpeger den kompetente institution for sygeforsikring .
AFSNIT IV
ANVENDELSE AF FORORDNINGENS SAERLIGE BESTEMMELSER PAA DE ENKELTE ARTER AF YDELSER
KAPITEL 1
ALMINDELIGE REGLER OM SAMMENLAEGNING AF FORSIKRINGSPERIODER
Artikel 15
1 . I de i forordningens artikel 18 , stk . 1 , artikel 38 , artikel 45 , stk . 1 og 2 , artikel 64 og artikel 67 , stk . 1 og 2 , omhandlede tilfaelde sker sammenlaegningen af forsikringsperioder efter foelgende regler :
a ) Til forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning , laegges forsikringsperioder tilbagelagt efter enhver anden medlemsstats lovgivning , i det omfang det er noedvendigt at medregne dem for at supplere de efter den foerstnaevnte medlemsstats lovgivning tilbagelagte forsikringsperioder med henblik paa erhvervelse , bevarelse eller generhvervelse af ret til ydelser , forudsat at disse forsikringsperioder ikke helt eller delvis falder sammen . Hvor det drejer sig om ydelser ved invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) , der skal fastsaettes af to eller flere medlemsstaters institutioner efter bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , foretager hver af de beroerte institutioner hver for sig denne sammenlaegning ved medregning af samtlige de forsikringsperioder , der er tilbagelagt af arbejdstageren efter lovgivningen i samtlige de medlemsstater , af hvis lovgivning han har vaeret omfattet , saafremt ikke andet foelger af bestemmelserne i forordningens artikel 45 , stk . 2 , og artikel 46 , stk . 2 , litra c ) ;
b ) naar en forsikringsperiode , der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning om en tvungen forsikring , falder sammen med en forsikringsperiode , der er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning om en frivillig eller frivillig fortsat forsikring , medregnes alene den foerstnaevnte periode ;
c ) naar en forskringsperiode , der ikke er en ligestillet periode , og som er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning , falder sammen med en efter en anden medlemsstats lovgivning ligestillet periode , medregnes alene den foerstnaevnte periode ;
d ) enhver efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater ligestillet periode skal alene medregnes af institutionen i den medlemsstat , at hvis lovgivning den forsikrede senest har vaeret omfattet af en tvungen forsikring forud for den naevnte periode ; har den forsikrede ikke vaeret omfattet af en tvungen forsikring efter lovgivningen i en medlemsstat forud for den naevnte periode , medregnes denne periode af institutionen i den medlemsstat , i hvilken han foerste gang efter den naevnte periode har vaeret omfattet af en tvungen forsikring ;
e ) dersom det tidsrum , i hvilket visse forsikringsperioder er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning , ikke kan fastslaas med bestemthed , antages det , at disse forsikringsperioder ikke falder sammen med forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning , og de skal medregnes ved sammenlaegning af perioder , for saa vidt de kan komme i betragtning i dette oejemed ;
f ) dersom visse forsikringsperioder efter en medlemsstats lovgivning kun medregnes , hvis de er tilbagelagt inden for en bestemt tidsfrist , skal den institution , som anvender denne lovgivning ,
i ) kun medregne forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning , hvis de er tilbagelagt inden for denne frist , eller
ii ) forlaenge fristen med laengden af de forsikringsperioder , der helt eller delvis er tilbagelagt efter en anden medlemsstats lovgivning inden for den naevnte frist , naar det drejer sig om perioder , der efter den anden medlemsstats lovgivning alene medfoerer udsaettelse af den frist , inden for hvilken forsikringsperioder skal vaere tilbagelagt .
2 . Forsikringsperioder , der er tilbagelagt i en medlemsstat efter en lovgivning , der ikke er omfattet af forordningen , men som medregnes i henhold til en anden lovgivning i denne medlemsstat , som er omfattet af forordningen , anses for forsikringsperioder , der skal medregnes med henblik paa sammenlaegning .
3 . Hvor forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning , udtrykkes i andre tidsenheder end dem , der anvendes i en anden medlemsstats lovgivning , sker den for sammenlaegningen noedvendige omregning efter foelgende regler :
a ) Har arbejdstageren vaeret omfattet af en ordning , der anvender en seks dages uge :
i ) er dag lig med 8 timer og omvendt ;
ii ) er 6 dage lig med 1 uge og omvendt ;
iii ) er 26 dage lig med 1 maaned og omvendt ;
iv ) er 3 maaneder eller 13 uger eller 78 dage lig med 1 kvartal og omvendt ;
v ) skal ved omregning af uger til maaneder og omvendt uger og maaneder omregnes til dage ;
vi ) kan anvendelsen af foranstaaende regler ikke medfoere , at der for samtlige de i et kalenderaar tilbagelagte forsikringsperioder medregnes et tidsrum , der ialt overstiger 312 dage eller 52 uger eller 12 maaneder eller 4 kvartaler ;
b ) Har arbejdstageren vaeret omfattet af en ordning , der anvender en fem dages uge :
i ) er 1 dag lig med 9 timer og omvendt ;
ii ) er 5 dage lig med 1 uge og omvendt ;
iii ) er 22 dage lig med 1 maaned og omvendt ;
iv ) er 3 maaneder eller 13 uger eller 66 dage lig med 1 kvartal og omvendt ;
v ) skal ved omregning af uger til maaneder og omvendt uger og maaneder omregnes til dage ;
vi ) kan anvendelsen af foranstaaende regler ikke medfoere , at der for samtlige de i et kalenderaar tilbagelagte forsikringsperioder medregnes et tidsrum , der ialt overstiger 264 dage eller 52 uger eller 12 maaneder eller 4 kvartaler .
KAPITEL 2
SYGDOM OG MODERSKAB
Gennemfoerelse af forordningens artikel 18
Artikel 16
Attestation af forsikringsperioder
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 18 skal arbejdstageren for den kompetente institution fremlaegge attest for de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , hvoraf han tidligere senest har vaeret omfattet .
2 . Denne attest udleveres efter arbejdstagerens begaering af institutionen eller institutionerne i den medlemsstat , af hvis lovgivning han tidligere senest har vaeret omfattet . Dersom han ikke fremlaegger den naevnte attest , retter den kompetente institution henvendelse til denne eller disse institutioner for at fremskaffe den .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , hvis det er noedvendigt at tage hensyn til forsikringsperioder , der tidligere er tilbagelagt efter enhver anden medlemsstats lovgivning , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 19
Artikel 17
Naturalydelser i tilfaelde af bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 19 skal arbejdstageren lade sig selv og sine familiemedlemmer registrere ved bopaelsstedets institution og herved forevise dokumentation for , at han har ret til disse naturalydelser for sig selv og sine familiemedlemmer . Denne attest udstedes af den kompetente institution eventuelt paa grundlag af de af arbejdsgiveren meddelte oplysninger . Dersom arbejdstageren eller hans familiemedlemmer ikke foreviser den naevnte attest , retter bopaelsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
2 . Denne attest er gaeldende , saa laenge bopaelsstedets institution ikke har modtaget meddelelse om at den ikke laengere er gyldig . Naar attesten er udstedt af en fransk institution , er den dog kun gyldig i et tidsrum af tre maaneder regnet fra datoen for dens udstedelse og skal fornys hver tredje maaned .
3 . Saafremt arbejdstageren er saesonarbejder , er den i stk . 1 naevnte attest gyldig , saa laenge saesonarbejdet vedvarer , medmindre den kompetente institution i mellemtiden har underrettet bopaelsstedets institution om , at den ikke laengere er gyldig .
4 . Bopaelsstedets institution underretter den kompetente institution om enhver registrering , der har fundet sted i henhold til bestemmelserne i stk . 1 .
5 . Ved enhver begaering om naturalydelser skal den paagaeldende fremlaegge de bevisligheder , der kraeves , for at naturalydelser kan tilkendes i medfoer af lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade han er bosat .
6 . I tilfaelde af hospitalsindlaeggelse underretter bopaelsstedets institution den kompetente institution om indlaeggelsesdatoen , den forventede varighed af hospitalsopholdet samt udskrivningsdatoen , senest tre dage efter at den er blevet bekendt hermed . En saadan underretning er dog ikke fornoeden , hvis udgifterne ved naturalydelser refunderes bopaelsstedets institution med et fikseret beloeb .
7 . Bopaelsstedets institution underretter paa forhaand den kompetente institution om enhver afgoerelse vedroerende tilkendelse af naturalydelser , der er opfoert i den i forordningens artikel 24 , stk . 2 , omhandlede fortegnelse . Den kompetente institution har en frist paa 15 dage regnet fra fremsendelsen af denne meddelelse til eventuelt at fremsaette en begrundet indsigelse ; dersom bopaelsstedets institution ikke har modtaget nogen indsigelse inden udloebet af denne frist , tilkender den naturalydelserne . I tilfaelde hvor det er tvingende noedvendigt at udrede naturalydelserne straks , underretter bopaelsstedets institution oejeblikkeligt den kompetente institution herom . Underretning om en begrundet indsigelse er dog ikke fornoeden , naar udgifterne ved naturalydelser refunderes bopaelsstedets institution med et fikseret beloeb .
8 . Arbejdstageren eller hans familiemedlemmer er forpligtet til at underrette bopaelsstedets institution om enhver forandring i deres forhold , der kan beroere deres ret til naturalydelser , navnlig om ethvert arbejdsophoer eller overgang til anden beskaeftigelse for arbejdstagerens vedkommende , eller om enhver aendring af arbejdstagerens eller et familiemedlems bopaels - eller opholdssted . Den kompetente institution underretter ligeledes bopaelsstedets institution om ophoer af arbejdstagerens tilknytning til forsikringen eller om bortfald af hans ret til naturalydelser . Bopaelsstedets institution kan naar som helst afkraeve den kompetente institution oplysning om arbejdstagerens tilknytning til forsikringen eller hans ret til naturalydelser .
9 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Artikel 18
Kontantydelser i tilfaelde af bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . For at opnaa kontantydelser i medfoer af forordningens artikel 19 , stk . 1 , litra b ) , skal arbejdstageren inden tre dage efter uarbejdsdygtighedens indtraeden rette henvendelse til bopaelsstedets institution og herved fremlaegge en anmeldelse om arbejdsophoer eller - dersom dette er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for den kompetente institution eller bopaelsstedets institution - en erklaering om uarbejdsdygtighed udstedt af den behandlende laege .
2 . Dersom de behandlende laeger i bopaelslandet ikke udsteder erklaeringer om uarbejdsdygtighed , retter arbejdstageren direkte henvendelse til bopaelsstedets institution inden for den frist , der er foreskrevet i den lovgivning , der gaelder for dem .
Denne institution foranlediger straks den paagaeldende undersoegt af en laege til konstatering af hans uarbejdsdygtighed , hvorefter den i stk . 1 omhandlede erklaering udstedes . Denne erklaering , som skal angive den forventede varighed af uarbejdsdygtigheden , sendes straks til den kompetente institution .
3 . I de tilfaelde , hvor stk . 2 ikke finder anvendelse , skal bopaelsstedets institution snarest muligt , og i hvert fald inden tre dage efter at arbejdstageren har rettet henvendelse til den , lade foretage en kontrolundersoegelse af arbejdstageren , som om det drejede sig om en af dens egne forsikrede . Den erklaering , der udstedes af den kontrollerende laege , og som navnlig skal angive den forventede varighed af uarbejdsdygtigheden , sendes af bopaelsstedets institution til den kompetente institution inden tre dage efter datoen for kontrolundersoegelsen .
4 . Bopaelsstedets institution skal senere , om fornoedent , underkaste arbejdstageren administrativ eller laegelig kontrol , som om det drejede sig om en af dens egne forsikrede . Saa snart den konstaterer , at arbejdstageren paany er arbejdsdygtig , underretter den straks arbejdstageren samt den kompetente institution herom med angivelse af datoen for ophoeret af arbejdstagerens uarbejdsdygtighed . Meddelelsen til arbejdstageren anses for en afgoerelse truffet paa den kompetente institutions vegne , jfr . dog bestemmelserne i stk . 6 .
5 . Den kompetente institution bevarer under alle omstaendigheder ret til at lade arbejdstageren undersoege af en af den selv udpeget laege .
6 . Beslutter den kompetente institution at afslaa udbetaling af kontante ydelser , fordi arbejdstageren ikke har opfyldt de i bopaelsstedets lovgivning foreskrevne formaliteter , eller konstaterer den , at arbejdstageren paany er arbejdsdygtig , underretter den arbejdstageren om sin afgoerelse og sender samtidig en genpart heraf til bopaelsstedets institution .
7 . Naar arbejdstageren genoptager sit arbejde , underretter han den kompetente institution herom , hvis dette er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for denne institution .
8 . Den kompetente institution udbetaler kontantydelserne paa enhver egnet maade , fortrinsvis ved international postanvisning , og underretter bopaelsstedets institution og arbejdstageren herom . Dersom kontantydelserne udbetales af bopaelsstedets institution for den kompetente institutions regning , underretter den sidstnaevnte institution arbejdstageren om hans rettigheder , samtidig med at den underretter bopaelsstedets institution om stoerrelsen af kontantydelserne , tidspunkterne for deres udbetaling , samt for hvor lang tid de hoejst kan ydes , efter reglerne i den kompetente stats lovgivning .
9 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter indhentet udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 20
Artikel 19
Saerlige bestemmelser for graensearbejdere og deres familiemedlemmer
Naar det drejer sig om graensearbejdere eller deres familiemedlemmer , kan laegemidler , bandager , briller , mindre proteser samt laboratorieundersoegelser kun udleveres eller foretages paa den medlemsstats omraade , hvor de er ordineret , efter bestemmelserne i denne medlemsstats lovgivning .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 22
Artikel 20
Naturalydelser under ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat . Saertilfaelde vedroerende udstationerede arbejdstagere og arbejdstagere beskaeftiget ved international transport samt deres familiemedlemmer
1 . For at opnaa naturalydelser - for sig selv eller for de familiemedlemmer , der ledsager ham under hans udstationering , skal den i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra a ) i ) , eller stk . 2 , litra a ) , omhandlede arbejdstager for opholdsstedets institution fremlaegge den i gennemfoerelsesforordningens artikel 11 foreskrevne attest . Naar arbejdstageren har fremlagt denne attest , antages han at opfylde betingelserne for ret til naturalydelser .
2 . For at opnaa naturalydelser - for sig selv eller for de familiemedlemmer , der ledsager ham - skal den i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra b ) , omhandlede internationale transportarbejder , der under udoevelsen af sin beskaeftigelse befinder sig i en anden medlemsstat end den kompetente stat , snarest muligt for opholdsstedets institution fremlaegge en saerlig attest , der skal vaere udstedt af arbejdsgiveren eller dennes stedfortraeder i den samme kalendermaaned eller inden for de to sidste kalendermaaneder foer fremlaeggelsen . Denne attest skal navnlig angive , hvor laenge arbejdstageren har vaeret beskaeftiget for den naevnte arbejdsgiver , samt den kompetente institutions benaevnelse og adresse ; dersom den kompetente institution efter den kompetente stats lovgivning ikke noedvendigvis er arbejdsgiveren bekendt , skal arbejdstageren dog skriftligt angive denne institutions benaevnelse og adresse ved sin indgivelse af begaering til opholdsstedets institution . Naar arbejdstageren har fremlagt denne attest , formodes han at opfylde betingelserne for ret til naturalydelser . Er det ikke muligt for arbejdstageren at henvende sig til opholdsstedets institution foer laegebehandlingen , har han alligevel ret til denne behandling ved fremlaeggelse af den naevnte attest , som om han var forsikret i denne institution .
3 . Opholdsstedets institution retter inden tre dage henvendelse til den kompetente institution for at blive bekendt med , om den paagaeldende opfylder betingelserne for ret til naturalydelser . Den er forpligtet til at udrede disse ydelser , indtil den modtager svar fra den kompetente institution , dog hoejst for et tidsrum af 30 dage .
4 . Den kompetente institution skal svare opholdsstedets institution inden 10 dage efter , at den har modtaget begaeringen fra denne . Er svaret bekraeftende , angiver den kompetente institution eventuelt , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan tilkendes efter den lovgivning , den anvender , og opholdsstedets institution udreder fortsat de naevnte ydelser .
5 . I stedet for de i stk . 1 og 2 foreskrevne attester kan de i de naevnte bestemmelser omhandlede arbejdstagere for opholdsstedets institution fremlaegge attest for , at betingelserne for ret til naturalydelser er opfyldt . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan tilkendes i henhold til den kompetente stats lovgivning . I dette tilfaelde finder bestemmelserne i stk . 1 - 4 ikke anvendelse .
6 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 , 7 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
7 . De naturalydelser , der udredes paa grundlag af den i stk . 1 og 2 omhandlede formodning , er genstand for refusion i henhold til forordningens artikel 36 , stk . 1 .
Artikel 21
Naturalydelser ved ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat . Andre arbejdstagere end de , der er omhandlet i gennemfoerelsesforordningens artikel 20
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 22 , stk . 1 , litra a ) i ) - bortset fra de i gennemfoerelsesforordningens artikel 20 omhandlede tilfaelde - skal arbejdstageren for opholdsstedets institution fremlaegge attest om , at han har ret til naturalydelser . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution efter arbejdstagerens begaering om muligt foer han forlader den medlemsstat , hvor han er bosat , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan tilkendes efter den kompetente stats lovgivning . Fremlaegger arbejdstageren ikke denne attest , retter opholdsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 , 7 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
Artikel 22
Naturalydelser til arbejdstagere , som flytter , eller som vender tilbage til bopaelslandet , samt til arbejdstagere , der har faaet samtykke til at rejse til en anden medlemsstat for dér at underkaste sig behandling
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 22 , stk . 1 , litra b ) i ) , skal arbejdstageren for bopaelsstedets institution fremlaegge attest om , at han fortsat har ret til disse ydelser . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne endnu kan udredes i henhold til den kompetente stats lovgivning . Attesten kan ogsaa udstedes efter arbejdstagerens afrejse og paa dennes begaering , dersom den paa grund af force majeure ikke har kunnet udfaerdiges tidligere .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 , 7 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse paa udredelse af naturalydelser i det i forordningens artikel 22 , stk . 1 , litra c ) , i ) , omhandlede tilfaelde .
Artikel 23
Naturalydelser til familiemedlemmer
Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 21 eller artikel 22 , finder tilsvarende anvendelse ved tilkendelse af naturalydelser til de i forordningens artikel 22 , stk . 3 , omhandlede familiemedlemmer .
Artikel 24
Kontantydelser til arbejdstagere ved ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat
For opnaaelse af kontantydelser i medfoer af forordningens artikel 22 , stk . 1 , litra a ) ii ) , finder bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 18 tilsvarende anvendelse . En arbejdstager , der opholder sig paa en medlemsstats omraade uden at vaere erhvervsmaessigt beskaeftiget dér , er dog ikke forpligtet til at fremlaegge den i gennemfoerelsesforordningens artikel 18 , stk . 1 , omhandlede anmeldelse om arbejdsophoer ; dette beroerer ikke forpligtelsen til at fremlaegge en erklaering om uarbejdsdygtighed .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 23 , stk . 3
Artikel 25
Attestation vedroerende familiemedlemmer , der skal tages i betragtning ved beregning af kontantydelser
1 . For at bringe bestemmelserne i forordningens artikel 23 , stk . 3 , i anvendelse skal arbejdstageren for den kompetente institution fremlaegge attest vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
2 . Denne attest udstedes af institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted .
Den er gyldig i 12 maaneder regnet fra datoen for dens udstedelse . Den kan fornys ; i saa fald begynder gyldighedstiden at loebe fra datoen for dens fornyelse .
Arbejdstageren skal straks underrette den kompetente institution om ethvert forhold , der noedvendiggoer en aendring af den naevnte attest . En saadan aendring faar virkning fra den dato , da dette forhold er opstaaet .
3 . I stedet for den i stk . 1 foreskrevne attest kan den kompetente institution afkraeve arbejdstageren bevisligheder af nyere dato , der godtgoer de personlige data vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 25 , stk . 1
Artikel 26
Ydelser til arbejdsloese , der rejser til en anden medlemsstat end den kompetente stat for at soege arbejde der
1 . For at opnaa de i forordningens artikel 25 , stk . 1 , omhandlede natural - og kontantydelser for sig selv og sine familiemedlemmer , skal den arbejdsloese for sygeforsikringsinstitutionen paa det sted , hvortil han er rejst , fremlaegge en attest , som skal indhentes fra den kompetente sygeforsikringsinstitution foer hans afrejse . Fremlaegger den arbejdsloese ikke den naevnte attest , retter institutionen paa det sted , hvortil han er rejst , henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
Denne attest skal bekraefte , at han har ret til de naevnte ydelser paa de i forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra a ) , angivne betingelser , anfoere , for hvor lang tid han er berettiget til ydelserne under hensyntagen til bestemmelserne i forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra c ) , og naermere angive stoerrelsen af de kontantydelser , der i det naevnte tidsrum eventuelt skal udbetales efter reglerne om sygeforsikring i tilfaelde af uarbejdsdygtighed eller hospitalsindlaeggelse .
2 . Arbejdsloeshedsforsikringsinstitutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst , bekraefter paa en genpart af den i gennemfoerelsesforordningens artikel 83 omhandlede attest , der skal tilstilles sygeforsikringsinstitutionen paa det samme sted , at de i forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra b ) , angivne betingelser er opfyldt med angivelse af det tidspunkt , fra hvilket disse betingelser er opfyldt , samt det tidspunkt , fra hvilket den arbejdsloese modtager ydelser fra arbejdsloeshedsforsikringen til udgift for den kompetente institution .
Denne attest er gaeldende i det i forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra c ) , fastsatte tidsrum , saa laenge betingelserne er opfyldt . Arbejdsloeshedsforsikringsinstitutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst , skal inden tre dage underrette den naevnte sygeforsikringsinstitution , dersom betingelserne ikke laengere er opfyldt .
3 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 og 7 , finder tilsvarende anvendelse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 25 , stk . 3
Artikel 27
Naturalydelser til arbejdsloese familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat
Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 finder tilsvarende anvendelse paa tilkendelse af naturalydelser til arbejdsloeses familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat . Ved registrering af familiemedlemmer til arbejdsloese , der modtager ydelser efter bestemmelserne i forordningens artikel 69 , stk . 1 , skal den i gennemfoerelsesforordningens artikel 26 , stk . 1 , omhandlede attest fremlaegges . Denne attest gaelder , saa laenge der udredes ydelser efter forordningens artikel 69 , stk . 1 .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 26
Artikel 28
Naturalydelser til pensions - eller renteansoegere og deres familiemedlemmer
1 . En pensions - eller renteansoeger skal for at opnaa naturalydelser i den medlemsstat , hvor han er bosat , i medfoer af forordningens artikel 26 , stk . 1 , lade sig selv og sine familiemedlemmer registrere ved bopaelsstedets institution under fremlaeggelse af attest om , at han har ret til de naevnte ydelser for sig selv og for sine familiemedlemmer i medfoer af en anden medlemsstats lovgivning . Denne attest udstedes af den institution i denne anden medlemsstat , som det paahviler at udrede naturalydelser ;
2 . Bopaelsstedets institution underretter den institution , der har udstedt attesten , om enhver registrering , der har fundet sted i henhold til bestemmelserne i stk . 1 .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 28
Artikel 29
Naturalydelser til pensions - eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer , der ikke er bosat i en medlemsstat , efter hvis lovgivning de har ret til ydelser
1 . En pensions - eller rentemodtager skal for at opnaa naturalydelser paa den medlemsstats omraade , hvor han er bosat , i medfoer af forordningens artikel 28 , stk . 1 , lade sig selv og sine familiemedlemmer registrere ved bopaelsstedets institution under fremlaeggelse af attest om at han har ret til disse ydelser for sig selv og sine familiemedlemmer i medfoer af den lovgivning eller en af de lovgivninger , hvorefter han modtager pension eller rente .
2 . Denne attest udstedes efter pensions - eller rentemodtagerens begaering af den institution eller en af de institutioner , som det paahviler at udbetale pension eller rente , eller eventuelt af den institution , der er berettiget til at traeffe afgoerelse vedroerende ret til naturalydelser , saa snart den paagaeldende opfylder betingelserne for opnaaelse af ret til disse ydelser . Fremlaegger den paagaeldende ikke denne attest , fremskaffes den af bopaelsstedets institution ved henvendelse til den eller de institutioner , som det paahviler at udbetale pension eller rente , eller eventuelt til den institution , der er berettiget til at udstede attesten . Medens bopaelsstedets institution afventer modtagelsen af denne attest , kan den foretage en foreloebig registrering af pensions - eller rentemodtageren og hans familiemedlemmer paa grundlag af bevisligheder , den har godkendt . Denne registrering er kun bindende for den institution , som det paahviler at udrede naturalydelser , naar denne institution har udstedt den i stk . 1 foreskrevne attest .
3 . Bopaelsstedets institution underretter den institution , som har udstedt den i stk . 1 foreskrevne attest , om enhver registrering , der har fundet sted i medfoer af den naevnte bestemmelse .
4 . Ved enhver begaering om naturalydelser skal det godtgoeres over for bopaelsstedets institution , at modtageren fortsat er berettiget til pension eller rente , ved forelaeggelse af en kvittering eller anvisningstalon for den seneste udbetaling af pensionen eller renten .
5 . Modtageren eller hans familiemedlemmer har pligt til at underrette bopaelsstedets institution om enhver forandring i deres forhold , der kan beroere deres ret til naturalydelser , navnlig inddragelse eller bortfald af pensionen eller renten samt enhver bopaelspforandring . De institutioner , som det paahviler et udbetale pension eller rente underretter ligeledes institutionen paa modtagerens bopaelssted om enhver saadan forandring .
6 . Den administrative Kommission fastsaetter , om fornoedent , de naermere regler for afgoerelse af , hvilken institution der skal udrede naturalydelser i det i forordningens artikel 28 , stk . 2 , litra b ) , omhandlede tilfaelde .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 29
Artikel 30
Naturalydelser til familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat en den , hvor pensions - eller rentemodtageren er bosat
1 . Familiemedlemmerne skal for at opnaa naturalydelser paa den medlemsstats omraade , hvor de er bosat , i medfoer af forordningens artikel 29 , stk . 1 , lade sig registrere ved institutionen paa deres bopaelssted og herved fremlaegge de bevisligheder , der efter den lovgivning , som gaelder for denne institution , kraeves , for at saadanne ydelser kan tilkendes en pensions - eller rentemodtagers familiemedlemmer , samt en attest , der bekraefter , at rentemodtageren har ret til naturalydelser til sig selv og sine familiemedlemmer . Denne attest , der udstedes af institutionen paa modtagerens bopaelssted , gaelder , saa laenge institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted ikke har modtaget meddelelse om , at den ikke laengere er gyldig . Naar den naevnte attest udstedes af en fransk institution , er den dog kun gyldig i 12 maaneder regnet fra datoen for dens udstedelse og skal fornys hvert aar .
2 . Ved enhver begaering om naturalydelser skal familiemedlemmerne for institutionen paa deres bopaelssted fremlaegge den i stk . 1 naevnte attest , dersom det er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for denne institution , at en saadan begaering skal vaere ledsaget af dokumentation for modtagelse af pension eller rente .
3 . Institutionen paa modtagerens bopaelssted underretter institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted , dersom pensionen eller renten stilles i bero eller bortfalder , eller modtageren skifter bopael . Institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted kan naar som helst anmode institutionen paa modtagerens bopaelssted om enhver oplysning om ret til naturalydelser .
4 . Familiemedlemmerne har pligt til at underrette institutionen paa deres bopaelssted om enhver forandring i deres forhold , der kan antages at beroere deres ret til naturalydelser , navnlig om enhver bopaelsforandring .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 31
Artikel 31
Naturalydelser til pensions - eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer ved ophold i en anden medlemsstat end den , hvor de er bosat
1 . En pensions - eller rentemodtager skal for at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 31 for opholdsstedets institution fremlaegge attest om , at han har ret til disse ydelser . Denne attest , der udstedes af institutionen paa modtagerens bopaelssted , saavidt muligt foer han forlader den medlemsstats omraade , hvor han er bosat , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan udredes efter denne medlemsstats lovgivning . Fremlaegger modtageren ikke den naevnte attest , retter opholdsstedets institution henvendelse til bopaelsstedets institution for at fremskaffe den .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 17 , stk . 6 , 7 og 9 , finder tilsvarende anvendelse . I saa fald anses institutionen paa pensions - eller rentemodtagerens bopaelssted for den kompetente institution .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , for saa vidt angaar tilkendelse af naturalydelser til de i forordningens artikel 31 omhandlede familiemedlemmer .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 35 , stk . 1
Artikel 32
De institutioner , til hvilke arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder samt deres familiemedlemmer kan rette henvendelse i tilfaelde af ophold eller bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . I de i forordningens artikel 35 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde kan arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder samt deres familiemedlemmer rette henvendelse til den naermeste institution paa den medlemsstats omraade , hvor de opholder sig eller er bosat , og som er angivet i bilag 3 til gennemfoerelsesforordningen , selv om denne er en institution , der er undergivet ordningen for arbejdere i staalindustrien forudsat at de ydelser , der i opholds - eller bopaelslandet udredes i henhold til den ordning vedroerende syge - og moderskabsforsikring , der gaelder for arbejdere i staalindustrien , svarer til de ydelser , der udredes efter den saerlige ordning for arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder . Denne institution er i saa fald forpligtet til at udrede ydelserne .
2 . Naar ydelserne i henhold til den saerlige ordning for arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder er mere gunstige , er disse arbejdstagere eller deres familiemedlemmer berettiget til at henvende sig enten til den institution , som det paahviler at administrere denne ordning , eller til den naermeste institution , som er beliggende paa den medlemsstats omraade , hvor de opholder sig eller er bosat , og som administrerer ordningen for arbejdere i staalindustrien . I sidstnaevnte tilfaelde skal denne institution goere den paagaeldende opmaerksom paa , at han vil opnaa mere gunstige ydelser ved at henvende sig til den institution , som det paahviler at administrere den fornaevnte saerlige ordning ; den skal endvidere underrette ham om denne institutions benaevnelse og adresse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 35 , stk . 3
Artikel 33
Medregning af den periode , for hvilket der allerede er udredet ydelser af den anden medlemsstats institution
Ved anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 35 , stk . 3 , kan den institution i en medlemsstat , som skal udrede ydelserne , afkraeve en anden medlemsstats institution oplysninger om , for hvilken periode den sidstnaevnte institution allerede har udredet ydelser for det samme sygdoms - eller moderskabstilfaelde .
Refusion fra den kompetente institution i en medlemsstat af udgifter , der er afholdt under ophold i en anden medlemsstat
Artikel 34
1 . Dersom de i gennemfoerelsesforordningens artikel 20 , stk . 1 , 2 og 5 , samt artiklerne 21 , 23 og 31 foreskrevne formaliteter ikke har kunnet opfyldes under ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat , refunderes de udlagte beloeb efter arbejdstagerens begaering af den kompetente institution efter de satser , der anvendes af opholdsstedets institution .
2 . Opholdsstedets institution skal paa begaering af den kompetente institution underrette denne om disse satser .
KAPITEL 3
INVALIDITET , ALDERDOM OG DOEDSFALD ( PENSIONER )
Indgivelse og behandling af begaeringer om ydelser
Artikel 35
Begaeringer om ydelser ved invaliditet i tilfaelde , hvor arbejdstageren udelukkende har vaeret forsikret efter de i bilag III til forordningen anfoerte lovgivninger , samt i det i forordningens artikel 40 , stk . 2 , omhandlede tilfaelde
1 . For at opnaa ydelser i medfoer af forordningens artikler 37 - 39 samt i de i forordningens artikel 40 , stk . 2 , artikel 41 , stk . 1 , og artikel 42 , stk . 2 , omhandlede tilfaelde skal arbejdstageren indgive begaering enten til institutionen i den medlemsstat , af hvis lovgivning han var omfattet , da uarbejdsdygtigheden med efterfoelgende invaliditet eller en forvaerring af denne invaliditet indtraadte , eller til bopaelsstedets institution , som da sender begaeringen til den foerstnaevnte institution med angivelse af datoen for dens indgivelse ; denne dato skal anses for datoen for begaeringens indgivelse til den foerstnaevnte institution . Dersom der har vaeret tilkendt kontantydelser efter reglerne om sygeforsikring skal den dag , da udbetalingen af disse kontantydelser ophoerer , i givet fald anses for datoen for indgivelse af begaering om pension .
2 . I det i forordningens artikel 41 , stk . 1 , litra b ) , omhandlede tilfaelde underretter den institution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet , den institution , som det oprindeligt paahvilede at udrede ydelserne , om stoerrelsen af de ydelser , der skal udredes efter den lovgivning , som gaelder for institutionen , samt om , fra hvilket tidspunkt ydelserne skal udredes . Fra dette tidspunkt bortfalder de ydelser , der blev udredet foer forvaerringen indtraadte , eller de nedsaettes indtil det i forordningens artikel 41 , stk . 1 , litra c ) , omhandlede tillaeg .
3 . I det i forordningens artikel 41 , stk . 1 , litra d ) , omhandlede tilfaelde finder bestemmelserne i stk . 2 ikke anvendelse . I dette tilfaelde retter den institution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet , henvendelse til den nederlandske institution for at faa oplyst stoerrelsen af det beloeb , som skal udbetales af denne institution .
Artikel 36
Begaeringer om ydelser ved alderdom , til efterladte ( med undtagelse af ydelser til boern , der har mistet begge foraeldre eller en af dem ) samt ydelser ved invaliditet i de tilfaelde , der ikke er omfattet af gennemfoerelsesforordningens artikel 35
1 . For at opnaa ydelser i medfoer af forordningens artikler 40 - 51 ( bortset fra de i gennemfoerelsesforordningens artikel 35 omhandlede tilfaelde ) skal ansoegeren indgive begaering til bopaelsstedets institution efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for denne institution . Dersom arbejdstageren ikke har tilbagelagt forsikringsperioder efter denne lovgivning , sender bopaelsstedets institution begaeringen til institutionen i den medlemsstat , af hvis lovgivning arbejdstageren senest har vaeret omfattet , med angivelse af datoen for begaeringens indgivelse . Denne dato anses for datoen for begaeringens indgivelse til den sidstnaevnte institution .
2 . Er ansoegeren bosat i en medlemsstat , efter hvis lovgivning han ikke har tilbagelagt forsikringsperioder , kan han indgive begaeringen til institutionen i den medlemsstat , af hvis lovgivning han senest har vaeret omfattet .
3 . Er ansoegeren bosat i en ikke-medlemsstat , skal han indgive sin begaering til den kompetenten institution i den af medlemsstaterne , af hvis lovgivning han senest har vaeret omfattet .
Dersom ansoegeren indgiver sin begaering til institutionen i den medlemsstat , hvor han er statsborger , sender denne institution begaeringen til den kompetente institution .
4 . En begaering om ydelser , der indgives til en medlemsstats institution , medfoerer automatisk samtidig fastsaettelse af ydelser efter lovgivningen i samtlige de medlemsstater , hvis betingelser ansoegeren opfylder , medmindre han i medfoer af forordningens artikel 44 , stk . 2 , fremsaetter oenske om , at fastsaettelsen af de ydelser ved alderdom , der er erhvervet i medfoer af lovgivningen i en eller flere medlemsstater , udsaettes .
Artikel 37
Bevisligheder og oplysninger , der skal vedlaegges de i gennemfoerelsesforordningens artikel 36 omhandlede begaeringer om ydelser
For indgivelse af de i gennemfoerelsesforordningens artikel 36 omhandlede begaeringer gaelder foelgende regler :
a ) Begaeringen skal ledsages af de fornoedne bevisligheder og skal udfaerdiges paa den blanket , der er foreskrevet i lovgivningen
i ) i den medlemsstat , paa hvis omraade ansoegeren er bosat , i det artikel 36 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde ,
ii ) i den medlemsstat , af hvis lovgivning arbejdstageren senest har vaeret omfattet , i de i artikel 36 , stk . 2 og 3 , omhandlede tilfaelde .
b ) Rigtigheden af de af ansoegeren meddelte oplysninger skal godtgoeres ved officielle dokumenter , der vedlaegges begaeringen , eller bekraeftes af de kompetente organer i den medlemsstat , paa hvis omraade han er bosat .
c ) Ansoegeren skal saavidt muligt anfoere den eller de institutioner for forsikring i tilfaelde af invaliditet , alderdom eller doesdsfald ( pensioner ) i enhver medlemsstat , som arbejdstageren har vaeret tilsluttet , eller den eller de arbejdsgivere , hos hvem han har vaeret beskaeftiget paa hver medlemsstats omraade , under vedlaeggelse af de arbejdsattester , som han maatte vaere i besiddelse af .
d ) Dersom ansoegeren i medfoer af forordningens artikel 44 , stk . 2 , fremsaetter oenske om , at fastsaettelsen af de alderspensioner , der maatte vaere erhvervet efter lovgivningen i en eller flere medlemsstater , udsaettes , skal han anfoere , efter hvilken stats lovgivning han begaerer ydelserne .
Artikel 38
Attestation vedroerende familiemedlemmer , der skal tages i betragtning ved fastsaettelsen af ydelsens stoerrelse
1 . For at opnaa ydelse efter bestemmelserne i forordningens artikel 39 , stk . 4 , eller artikel 47 , stk . 3 , skal ansoegeren fremlaegge attest vedroerende de af hans familiemedlemmer ( med undtagelse af hans boern ) , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den institution , som det paahviler at fastsaette ydelserne , er beliggende .
Denne attest udstedes af sygeforsikringsinstitutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted eller af en anden institution udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 25 , stk . 2 , andet og tredje afsnit , finder tilsvarende anvendelse .
I stedet for den i foerste afsnit foreskrevne attest , kan den institution , som det paahviler at fastsaette ydelserne , afkraeve ansoegeren bevisligheder af nyere dato , der godtgoer de personlige data vedroerende de af hans familiemedlemmer ( bortset fra hans boern ) , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
2 . Dersom det efter den lovgivning , som gaelder for den paagaeldende institution , i det i stk . 1 omhandlede tilfaelde kraeves , at familiemedlemmerne bor hos pensions - eller rentemodtageren , skal denne omstaendighed , at disse familiemedlemmer , naar de ikke opfylder naevnte betingelse , dog i overvejende grad forsoerges af ansoegeren , godtgoeres ved bevisligheder , hvoraf det fremgaar , at ansoegeren regelmaessigt har sendt dem en del af sin loen .
Artikel 39
Behandling af begaeringer om ydelser ved invaliditeti tilfaelde , hvor arbejdstageren udelukkende har vaeret forsikret i medfoer af de i bilag III til forordningen anfoerte lovgivninger
1 . Dersom arbejdstageren har indgivet begaering om ydelser ved invaliditet , og institutionen fastslaar , at bestemmelserne i forordningens artikel 37 , stk . 1 , skal anvendes , retter den , om fornoedent , henvendelse til den institution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet , for at fremskaffe attest om de forsikringsperioder , han har tilbagelagt efter den lovgivning , som gaelder for sidstnaevnte institution .
2 . Bestemmelserne i stk . 1 finder tilsvarende anvendelse , dersom det er paakraevet at medregne forsikringsperioder , der tidligere er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
3 . I det i forordningens artikel 39 , stk . 3 , omhandlede tilfaelde sender den institution , som har behandlet arbejdstagerens begaering , denne til den institution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet .
4 . Gennemfoerelsesforordningens artikler 41 - 50 anvendes ikke paa behandlingen af de i denne artikel omhandlede begaeringer .
Artikel 40
Fastsaettelse af invaliditetsgraden
En medlemsstats institution skal ved fastsaettelse af invaliditetsgraden tage saadanne laegelige dokumenter og erklaeringer i betragtning samt administrative oplysninger , som institutionen har indhentet fra enhver anden medlemsstat . Enhver institution bevarer dog undtagen i de tilfaelde hvor bestemmelserne i forordningens artikel 40 , stk . 3 , anvendes , retten til at lade ansoegeren undersoege af en af den selv udpeget laege .
Behandling af begaeringer om ydelser ved invaliditet og alderdom samt til efterladte i de i gennemfoerelsesforordningens artikel 36 omhandlede tilfaelde
Artikel 41
Bestemmelse , af hvilken institution der er behandlende institution
1 . Begaeringer om ydelser behandles af den institution , hvortil de er indgivet eller sendt i overensstemmelse med bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 36 . Denne institution betegnes " den behandlende institution " .
2 . Den behandlende institution skal straks ved anvendelse af en blanket , der er udfaerdiget med henblik herpaa , underrette alle de beroerte institutioner om indkomne begaeringer om ydelser , for at disse kan blive behandlet samtidig og uden forsinkelse i alle disse institutioner .
Artikel 42
Blanketter , der skal benyttes til behandling af begaeringer om ydelser
1 . Ved behandling af begaeringer om ydelser skal den behandlende institution anvende en blanket , der specielt indeholder en opgoerelse og oversigt over de forsikringsperioder , som arbejdstageren har tilbagelagt efter lovgivningen i samtlige beroerte medlemsstater .
2 . Oversendelse af disse blanketter til enhver anden medlemsstats institution traeder i stedet for oversendelse af bevisligheder .
Artikel 43
Den fremgangsmaade , der skal foelges af de beroerte institutioner ved begaeringens behandling
1 . Den behandlede institution anfoerer paa den i gennemfoerelsesforordningens artikel 42 , stk . 1 , foreskrevne blanket de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , som gaelder for den , og fremsender et eksemplar af blanketten til enhver medlemsstats institution for ydelser ved invaliditet , alderdom og doedsfald ( pensioner ) , som arbejdstageren har vaeret tilsluttet , i givet fald vedlagt de af ansoegeren fremlagte arbejdsattester .
2 . Dersom kun én yderligere institution er beroert , supplerer denne institution den omhandlede blanket med angivelse af :
a ) de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , som gaelder for den ;
b ) stoerrelsen af den ydelse , som ansoegeren ville kunne goere krav paa alene paa grundlag af disse forsikringsperioder ;
c ) ydelsernes teoretiske og faktiske beloeb beregnet efter bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 .
Den saaledes supplerede blanket tilbagesendes til den behandlende institution .
Dersom der er erhvervet ret til ydelser alene paa grundlag af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , der gaelder for institutionen i den anden medlemsstat , og dersom stoerrelsen af den ydelse , der svarer til disse forsikringsperioder kan fastsaettes straks , medens de under litra c ) , omhandlede beregninger kraever betydeligt laengere tid , tilbagesendes blanketten til den behandlende institution med de i litra a ) og litra b ) omhandlede oplysninger ; de i litra c ) omhandlede oplysninger fremsendes snarest muligt til den behandlende institution .
3 . Saafremt to eller flere andre institutioner er beroert , skal hver af institutionerne supplere den naevnte blanket med angivelse af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , der gaelder for den paagaeldende institution , og tilbagesende den til den behandlende institution .
Dersom der er erhvervet ret til ydelser alene paa grundlag af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , der gaelder for en eller flere af disse institutioner , og dersom stoerrelsen af den ydelse , der svarer til disse forsikringsperioder kan fastsaettes straks , underrettes den behandlende institution om dette beloeb samtidig med underretning om forsikringsperioderne ; kraever fastsaettelsen af det naevnte beloeb en vis tid , underrettes den behandlende institution om beloebet , saa snart det er fastsat .
Efter modtagelsen af samtlige blanketter med oplysning om forsikringsperioderne og i givet fald om det eller de beloeb , der skal udbetales efter lovgivningen i en eller flere af de beroerte medlemsstater , sender den behandlende institution et eksemplar af de saaledes udfyldte blanketter til hver af de beroerte institutioner , som deri anfoerer ydelsernes teoretiske og faktiske beloeb , beregnet efter bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , og tilbagesender blanketten til den behandlende institution .
4 . Saa snart den behandlende institution efter modtagelsen af de i stk . 2 og 3 omhandlede oplysninger har konstateret , at bestemmelserne i forordningens artikel 40 , stk . 2 , eller artikel 48 , stk . 2 eller 3 , skal bringes i anvendelse , underretter den de oevrige beroerte institutioner herom .
5 . I det i gennemfoerelsesforordningens artikel 37 , litra d ) , omhandlede tilfaelde angiver institutionerne i de medlemsstater , af hvis lovgivning ansoegeren har vaeret omfattet , men over for hvilke han har begaeret fastsaettelsen af ydelserne udsat , paa den i gennemfoerelsesforordningens artikel 42 , stk . 1 , foreskrevne blanket kun de forsikringsperioder , der er tilbagelagt af ansoegeren efter den lovgivning , der gaelder for dem .
Artikel 44
Den institution , der er berettiget til at traeffe afgoerelse om invaliditetsgraden
1 . Saafremt ikke andet foelger af stk . 2 og 3 er kun den behandlende institution berettiget til at traeffe den i forordningens artikel 40 , stk . 3 , omhandlede afgoerelse med hensyn til ansoegerens invaliditet . Den traeffer denne afgoerelse , saa snart den er i stand til at fastslaa , om de betingelser for ret til ydelser , der er fastsat i den lovgivning , som gaelder for den , er opfyldt , i givet fald ved iagttagelse af bestemmelserne i forordningens artikel 45 . Den underretter straks de oevrige beroerte institutioner om denne afgoerelse .
2 . Dersom de betingelser for erhvervelse af ret til ydelser , - bortset fra betingelsen verdroerende invaliditet - der er fastsat i den lovgivning , som gaelder for den behandlende institution , ikke er opfyldt ved iagttagelse af bestemmelserne i forordningens artikel 45 , underretter den straks den institution , der er kompetent vedroerende invaliditet i den af de oevrige beroerte medlemsstater , af hvis lovgivning arbejdstageren senest har vaeret omfattet . Den sidstnaevnte institution er berettiget til at traeffe afgoerelse om ansoegerens invaliditet , saafremt de betingelser for ret til ydelser , der er fastsat i den lovgivning som gaelder for den , er opfyldt ; den underretter straks de oevrige beroerte institutioner om denne afgoerelse .
3 . I givet fald kan det under de samme betingelser vaere noedvendigt at gaa tilbage til den institution , der er kompetent vedroerende invaliditet i den medlemsstat , af hvis lovgivning arbejdstageren foerst har vaeret omfattet .
Artikel 45
Udbetaling af foreloebige ydelser samt forskud paa ydelser
1 . Dersom den behandlende institution konstaterer , at ansoegeren har ret til ydelser efter den lovgivning , der gaelder for den , uden at det er noedvendigt at medregne forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter andre medlemsstaters lovgivning , udbetaler den straks disse som foreloebige ydelser .
2 . Dersom ansoegeren ikke har ret til ydelser i medfoer af stk . 1 , men hvor det fremgaar af de oplysninger , der er tilgaaet den behandlende institution i henhold til gennemfoerelsesforordningens artikel 43 , stk . 2 eller 3 , at han har ret til ydelser efter lovgivningen i en anden medlemsstat , alene paa grundlag af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter naevnte lovgivning , udbetaler den institution , for hvilken naevnte lovgivning gaelder , ydelserne som foreloebige ydelser , saa snart institutionen har modtaget underretning fra den behandlende institution om , at den er forpligtet hertil .
3 . Dersom ansoegeren i det i stk . 2 omhandlede tilfaelde har ret til ydelser efter lovgivningen i flere medlemsstater , alene paa grundlag af de forsikringsperioder , der er tilbagelagt efter lovgivningen i hver af disse stater , paahviler udbetalingen af foreloebige ydelser den institution , som foerst har underrettet den behandlende institution om , at der bestaar en saadan ret ; det paahviler den behandlende institution at underrette de oevrige beroerte institutioner .
4 . Den institution , som det paahviler at udbetale ydelser i medfoer af stk . 1 , 2 eller 3 , underretter straks ansoegeren herom og goer ham samtidig udtrykkeligt opmaerksom paa , at afgoerelsen er af foreloebig karakter og ikke kan paaklages .
5 . Dersom der ikke kan udbetales ansoegeren en foreloebig ydelse i medfoer af stk . 1 , 2 eller 3 , men hvor det fremgaar af de foreliggende oplysninger , at ansoegeren har ret til ydelser i medfoer af forordningens artikel 46 , stk . 2 , udbetaler den behandlende institution ham et passende forskud , der kan kraeves tilbagebetalt , og hvis stoerrelse saavidt muligt svarer til det beloeb , der maa antages at blive fastsat i henhold til forordningens artikel 46 , stk . 2 .
6 . To medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan aftale andre regler for udbetaling af foreloebige ydelser i tilfaelde , hvor alene institutionerne i disse medlemsstater er beroert . Den administrative Kommission skal underrettes om de aftaler , der traeffes herom .
Artikel 46
Beregning af ydelser i tilfaelde af hel eller delvis sammenfald af forsikringsperioder
1 . Ved beregningen af ydelsens teoretiske og faktiske beloeb efter bestemmelserne i forordningens artikel 46 , stk . 2 , litra a ) og litra b ) , finder reglerne i gennemfoerelsesforordningens artikel 15 , stk . 1 , litra b ) , litra c ) og litra d ) , anvendelse .
Det saaledes fremkomne faktiske beloeb forhoejes med det beloeb , der svarer til forsikringsperioderne i henhold til en frivillig eller frivillig fortsat ordning , og som er fastsat efter den lovgivning , efter hvilken disse forsikringsperioder er tilbagelagt .
2 . Ved anvendelsen af forordningens artikel 46 , stk . 3 , skal ydelsesbeloeb , der svarer til forsikringsperioder i henhold til en frivillig eller fortsat ordning , ikke medregnes .
3 . Bestemmelserne i stk . 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse for saa vidt angaar den i forordningens artikel 15 , stk . 3 , andet afsnit , omhandlede frivillige tillaegsforsikring .
Ved anvendelsen af tysk lovgivning skal de bidrag , som ikke medregnes i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 15 , stk . 1 , litra b ) , medregnes ved beregningen af de supplerende beloeb efter den frivillige tillaegsforsikring . Bestemmelserne i stk . 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse .
Artikel 47
Endelig beregning af de ydelsesbeloeb , der skal udbetales af de institutioner , der anvender forordningens artikel 46 , stk . 3
I det i forordningens artikel 46 , stk . 3 , andet afsnit , omhandlede tilfaelde beregner den behandlende institution det endelige ydelsesbeloeb , som hver af de beroerte institutioner skal udrede , og giver institutionerne underretning herom .
Artikel 48
Meddelelse til ansoegeren om institutionernes afgoerelser
1 . De endelige afgoerelser truffet af hver af de beroerte institutioner , i givet fald under hensyntagen til den i gennemfoerelsesforordningens artikel 47 omhandlede meddelelse , meddeles til den behandlende institution . Hver af disse afgoerelser skal angive den i den paagaeldende lovgivning fastsatte klageadgang samt fristerne for klage . Efter modtagelsen af alle disse afgoerelser underretter den behandlende institution ansoegeren herom paa hans eget sprog ved en sammenfattende meddelelse ledsaget af de naevnte afgoerelser . Klagefristerne begynder foerst at loebe fra tidspunktet for ansoegerens modtagelse af den sammenfattende meddelelse .
2 . Samtidig med , at den behandlende institution sender ansoegeren den i stk . 1 omhandlede sammenfattende meddelelse , sender den en genpart heraf til hver af de beroerte institutioner , vedlagt en genpart af de oevrige institutioners afgoerelser .
Artikel 49
Ny beiegning af ydelser
1 . Ved anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 49 , stk . 2 og 3 , samt artikel 51 , stk . 2 , finder bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikler 45 og 47 tilsvarende anvendelse .
2 . I tilfaelde af , at ydelsen nyberegnes , bortfalder eller stilles i bero , underretter den institution , som har truffet afgoerelse herom straks den paagaeldende samt hver af de institutioner , fra hvilke den paagaeldende har ret til ydelser , eventuelt gennem den behandlende institution . Afgoerelsen skal angive den i den paagaeldende lovgivning fastsatte klageadgang samt fristerne for klage . Disse frister begynder foerst at loebe fra den paagaeldendes modtagelse af afgoerelsen .
Artikel 50
Foranstaltninger med henblik paa at fremskynde fastsaettelsen af ydelser
1 . a ) i ) Naar en arbejdstager , der er statsborger i en medlemsstat , er omfattet af en anden medlemsstats lovgivning , skal den institution , der er kompetent vedroerende pensioner i den sidstnaevnte stat paa det tidspunkt , da arbejdstageren bliver registreret , til det organ , der er udpeget af den kompetente myndighed i den samme medlemsstat ( beskaeftigelseslandet ) ved anvendelse af ethvert til institutionens raadighed staaende middel sende alle arbejdstagerens personlige data , datoen for hans tiltraedelse af beskaeftigelsen samt den naevnte kompetente institutions benaevnelse og den paagaeldendes forsikringsnummer i institutionen .
ii ) Endvidere sender den under litra i ) , naevnte kompetente institution saavidt muligt alle andre oplysninger , som er egnet til at lette og fremskynde den senere fastsaettelse af pensionerne , til det organ , der er udpeget i overensstemmelse med bestemmelserne i litra i ) .
iii ) Disse oplysninger sendes til det organ , der er udpeget af den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat efter de af Den administrative Kommission fastsatte retningslinier .
iv ) Ved anvendelsen af bestemmelserne i litra i ) , ii ) og iii ) anses statsloese og flygtninge for at vaere statsborgere i den medlemsstat , af hvis lovgivning de foerst har vaeret omfattet .
b ) Paa begaering af arbejdstageren eller af den institution , som han paa det paagaeldende tidspunkt er tilsluttet , foretager de beroerte institutioner en opgoerelse over hans forsikringsforhold , senest 1 aar foer det tidspunkt , da han opnaar alderen for ret til pension .
2 . De naermere regler til gennemfoerelsen af bestemmelserne i stk . 1 fastsaettes af Den administrative Kommission .
Administrativ og laegelig kontrol
Artikel 51
1 . Naar en person , der modtager ydelser , navnlig :
a ) ydelser ved invaliditet ;
b ) ydelser ved alderdom , der tilkendes paa grund af uarbejdsdygtighed ;
c ) ydelser ved alderdom , der tilkendes aeldre arbejdsloese ;
d ) ydelser ved alderdom , der tilkendes ved opgivelse af ervervsmaessig virksomhed ;
e ) ydelser til efterladte , der tilkendes paa grund af invaliditet eller uarbejdsdygtighed ;
f ) ydelser , der tilkendes under forudsaetning af , at modtagerens midler ikke overstiger en bestemt graense ;
opholder sig eller er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den forpligtede institution er beliggende , foretages den administrative og laegelige kontrol paa denne institutions begaering paa modtagerens opholds - eller bopaelssted efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for den sidstnaevnte institution . Den forpligtede institution bevarer dog retten til at lade modtageren undersoege af en af den selv udpeget laege .
2 . Dersom det konstateres , at modtageren af ydelser efter stk . 1 har beskaeftigelse eller er i besiddelse af midler , der overstiger den foreskrevne graense , samtidig med at han modtager disse ydelser , skal opholds - eller bopaelsstedets institution indberette dette til den forpligtede institution , som har begaeret kontrollen foretaget . Denne indberetning skal isaer angive arten af beskaeftigelsen , arbejdsfortjenestens stoerrelse eller stoerrelsen af de midler , som den paagaeldende har haft raadighed over i det senest forloebne kvartal , endvidere den loen , hvilken paa den samme egn saedvanligt blev ydet en arbejdstager inden for det fagomraade , hvor de paagaeldende var beskaeftiget , foer han blev uarbejdsdygtig , i loebet af en periode , der skal fastsaettes af den forpligtede institution , samt eventuelt en erklaering afgivet af en laegelig sagkyndig om den paagaeldendes helbredstilstand .
Artikel 52
Naar den paagaeldende efter at de ydelser , han oppebar , har vaeret stillet i bero , generhverver sin ret til ydelser , medens han er bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat , udveksler de beroerte institutioner alle fornoedne oplysninger med henblik paa fornyet udbetaling af de omhandlede ydelser .
Ydelsernes udbetaling
Artikel 53
Betalingsmaade
1 . Dersom den forpligtede institution i en medlemsstat ikke udbetaler ydelserne direkte til modtagere , der er bosat paa en anden medlemsstat omraade , sker udbetalingen af disse ydelser paa den forpligtede institutions begaering gennem kontaktorganet i den sidstnaevnte stat eller gennem institutionen paa de paagaeldende modtageres bopaelssted efter reglerne i gennemfoerelsesforordningens artikler 54 - 58 ; udbetaler den forpligtede institution ydelserne direkte til disse modtagere , skal den underrette bopaelsstedets institution herom . Den betalingsmaade , der anvendes af medlemsstaternes institutioner , er anfoert i bilag 6 .
2 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan aftale andre fremgangsmaader ved udbetaling af ydelser i tilfaelde , hvor alene de kompetente institutioner i disse medlemsstater er beroert . Den administrative Kommission skal underrettes om de aftaler , der traeffes herom .
3 . De overenskomstmaessige bestemmelser vedroerende udbetaling af ydelser , der er gaeldende dagen foer forordningens ikrafttraeden , forbliver i kraft , for saa vidt de er anfoert i bilag 5 .
Artikel 54
Fremsendelse af opgoerelse over forfaldne beloeb til det udbetalende organ
1 . Den forpligtede institution sender en opgoerelse over forfaldne beloeb i to eksemplarer til kontaktorganet i den medlemsstat , paa hvis omraade modtageren er bosat , eller til bopaelsstedets institution , hvilke organer benaevnes " det udbetalende organ " ; opgoerelsen skal vaere det naevnte organ i haende senest 20 dage , foer ydelserne forfalder til udbetaling .
Artikel 55
Indbetaling af forfaldne beloeb paa det udbetalende organs konto
1 . Ti dage foer ydelserne forfalder til udbetaling , indbetaler den forpligtede institution i den medlemsstats valuta , paa hvis omraade den er beliggende , den noedvendige sum til daekning af de forfaldne beloeb , der er anfoert paa den i gennemfoerelsesforordningens artikel 54 omhandlede opgoerelse . Indbetalingen sker til nationalbanken eller en anden bank i den medlemsstat , paa hvis omraade den forpligtede institution er beliggende , paa en konto , der er aabnet i nationalbankens eller en anden banks navn i den medlemsstat , paa hvis omraade det udbetalende organ er beliggende , til ordre for dette organ . Denne indbetaling har frigoerende virkning . Den forpligtede institution sender samtidig meddelelse om indbetalingen til det udbetalende organ .
2 . Den bank , paa hvis konto indbetalingen er foretaget , krediterer det udbetalende organ for modvaerdien af indbetalingen i den medlemsstats valuta , paa hvis omraade dette organ er beliggende .
3 . Navn og hjemsted for de i stk . 1 omhandlede banker er anfoert i bilag 7 .
Artikel 56
Det udbetalende organs betaling af forfaldne beloeb til modtageren
1 . De forfaldne beloeb , der er anfoert paa den i gennemfoerelsesforordningens artikel 54 , omhandlede opgoerelse , udbetales den berettigede af det udbetalende organ til udgift for den forpligtede institution . Disse udbetalinger foretages efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for det udbetalende organ .
2 . Saa snart det udbetalende organ eller ethvert andet af dette udpeget organ bliver bekendt med et forhold , der medfoerer , at ydelserne stilles i bero eller bortfalder , standser det enhver udbetaling . Det samme gaelder , naar modtageren flytter til en anden stats omraade .
3 . Det udbetalende organ underretter den forpligtede institution om aarsagen eller aarsagerne til indstillingen af udbetalingen . I tilfaelde af , at modtageren eller hans aegtefaelle afgaar ved doeden , eller en enke eller enkemand indgaar nyt aegteskab , underretter det udbetalende organ den naevnte institution om datoen herfor .
Artikel 57
Endelig afregning vedroerende de i gennemfoerelsesforordningens artikel 56 omhandlede udbetalinger
1 . Kontiene for de i gennemfoerelsesforordningens artikel 56 omhandlede udbetalinger er genstand for endelig afregning ved udloebet af enhver betalingsperiode med henblik paa udarbejdelse af en opgoerelse over de beloeb , der faktisk er udbetalt til modtagerne eller til de personer , der efter lovgivningen eller i foelge fuldmagt repraesenterer dem , samt over ikke-udbetalte beloeb .
2 . Der udbetalende organ attesterer , at det samlede beloeb , der er angivet i bogstaver og tal i den medlemsstats valuta , paa hvis omraade den forpligtede institution er beliggende , stemmer med de udbetalinger der er foretaget af det udbetalende organ bekraeftelsen skal underskrives af repraesentanten for dette organ .
3 . Det udbetalende organ garanterer for den korrekte gennemfoerelse af udbetalingerne .
4 . Forskellen mellem de af den forpligtede institution udbetalte beloeb , udtrykt i den medlemsstats valuta , paa hvis omraade den er beliggende , og vaerdien - udtrykt i den samme valuta - af de udbetalinger , der er godkendt af det udbetalende organ , fradrages i de beloeb , der senere paa samme grundlag skal udbetales af den forpligtede institution .
Artikel 58
Godtgoerelse af udgifterne ved ydelsernes udbetaling
Det udbetalende organ kan i udbetalingerne til modtagerne fradrage de med ydelsernes udbetaling forbundne udgifter , navnlig portoudgifter og bankgebyrer , paa de betingelser , der er foreskrevet i den lovgivning , som dette organ anvender .
Artikel 59
Meddelelse om bopaelsforandring
Naar en person , der modtager ydelser efter lovgivningen i en eller flere medlemsstater , flytter fra én stat til en anden , skal han underrette den eller de institutioner , der er forpligtet til at udrede disse ydelser , samt det udbetalende organ .
KAPITEL 4
ARBEJDSULYKKER OG ERHVERVSSYGDOMME
Gennemfoerelse af forordningens artikler 52 og 53
Artikel 60
Naturalydelser i tilfaelde af bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 52 , litra a ) , skal arbejdstageren for bopaelsstedets institution fremlaegge attest om , at han har ret til disse naturalydelser . Denne attest udstedes af den kompetente institution , eventuelt paa grundlag af oplysninger fra arbejdsgiveren . Dersom lovgivningen i den kompetente stat kraever det , skal arbejdstageren endvidere for bopaelsstedets institution fremlaegge et bevis fra den kompetente institution for modtagelse af anmeldelsen af ulykkestilfaeldet eller erhvervssygdommen . Fremlaegger han ikke disse bevisligheder , retter bopaelsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe dem , og i mellemtiden tilkender den ham naturalydelser efter reglerne om sygeforsikring , for saa vidt han opfylder de noedvendige betingelser for ret til saadanne ydelser .
2 . Denne attest bevarer sin gyldighed , saa laenge bopaelsstedets institution ikke har modtaget meddelelse om , at den ikke laengere er gyldig . Naar den naevnte attest er udstedt af en fransk institution , er den dog kun gyldig i et tidsrum af 3 maaneder regnet fra datoen for dens udstedelse og skal fornys hver tredje maaned .
3 . Dersom arbejdstageren er saesonarbejder , er den i stk . 1 omhandlede attest gyldig , saa laenge saesonarbejdet vedvarer , medmindre den kompetente institution i mellemtiden har meddelt bopaelsstedets institution , at den ikke laengere er gyldig .
4 . Ved enhver begaering om naturalydelser skal arbejdstageren fremlaegge de bevisligheder , der kraeves for tilkendelse af naturalydelser efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade han er bosat .
5 . I tilfaelde af hospitalsindlaeggelse underretter bopaelsstedets institution - inden tre dage efter at den er blevet bekendt hermed - den kompetente institution om datoen for hospitalsindlaeggelsen , hospitalsopholdets forventede varighed samt udskrivningsdatoen .
6 . Bopaelsstedets institution underretter paa forhaand den kompetente institution om enhver afgoerelse vedroerende tilkendelse af de naturalydelser , der er opfoert af den i forordningens artikel 24 , stk . 2 , omhandlede fortegnelse , med vedlaeggelse af de noedvendige bilag . Den kompetente institution han inden 15 dage efter afsendelsen af denne meddelelse fremsende en begrundet indsigelse ; har bopaelsstedets institution ikke modtaget nogen indsigelse ved udloebet af denne frist tilkender den naturalydelserne . Dersom det er tvingende noedvendigt at udrede saadanne naturalydelser straks , underretter bopaelsstedets institution oejeblikkeligt den kompetente institution herom .
7 . Arbejdstageren har pligt til at underrette bopaelsstedets institution om enhver forandring i sine forhold , der maa antages at beroere hans ret til naturalydelser , navnlig ethvert arbejdsophoer eller overgang til ny beskaeftigelse eller enhver forandring af bopaels - eller opholdssted . Den kompetente institution underretter ligeledes bopaelsstedets institution , dersom arbejdstageren ikke laengere er forsikret eller hans ret til naturalydelser er bortfaldet . Bopaelsstedets institution kan naar som helst afkraeve den kompetente institution alle oplysninger vedroerende arbejdstagerens forsikringsforhold eller ret til naturalydelser .
8 . Naar det drejer sig om graensearbejdere , kan laegemidler , bandager , briller , mindre proteser samt laboratorieundersoegelser kun udleveres eller foretages i den medlemsstat , hvor de er ordineret efter bestemmelserne i denne medlemsstats lovgivning .
9 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Artikel 61
Kontantydelser , bortset fra renter , i tilfaelde af bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stats
1 . For at opnaa kontantydelser ( bortset fra renter ) i medfoer af forordningens artikel 52 , litra b ) , skal arbejdstageren inden tre dage efter uarbejdsdygtighedens indtraeden rette henvendelse til bopaelsstedets institution med en anmeldelse om , at han er ophoert med at arbejde , eller - saafremt dette er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for den kompetente institution eller bopaelsstedets institution - en erklaering om uarbejdsdygtighed udstedt af den behandlende laege .
2 . Dersom de behandlende laeger i bopaelslandet ikke udsteder attest om uarbejdsdygtighed , henvender arbejdstageren sig direkte til bopaelsstedets institution inden for den frist , der er foreskrevet i den lovgivning , der gaelder for den .
Denne institution foranlediger straks arbejdstageren laegeundersoegt med henblik paa konstatering af hans uarbejdsdygtighed samt udfaerdigelse af den i stk . 1 omhandlede erklaering . Denne erklaering , som skal angive den forventede varighed af uarbejdsdygtigheden , sendes straks til den kompetente institution .
3 . I de tilfaelde , hvor stk . 2 ikke finder anvendelse , skal bopaelsstedets institution snarest muligt og under alle omstaendigheder inden tre dage efter at arbejdstageren har henvendt sig til den , lade ham kontrolundersoege af en laege , som om det drejede sig om en af dens egne forsikrede . Den kontrollerende laeges erklaering , der navnlig skal indeholde oplysning om den forventede varighed af uarbejdsdygtigheden , sendes af bopaelsstedets institution til den kompetente institution inden tre dage efter datoen for kontrolundersoegelsen .
4 . Bopaelsstedets institution ivaerksaetter senere om fornoedent , en administrativ eller laegelig kontrol af arbejdstageren , som om det drejede sig om en af dens egne forsikrede . Saa snart den har konstateret , at arbejdstageren paany er arbejdsdygtig , underretter den straks arbejdstageren samt den kompetente institution herom med angivelse af datoen for uarbejdsdygtighedens ophoer . Meddelelsen til arbejdstageren anses for at vaere en afgoerelse , der er truffet paa den kompetente institutions vegne , med mindre andet foelger af bestemmelserne i stk . 6 .
5 . Den kompetente institution bevarer under alle omstaendigheder retten til at lade arbejdstageren undersoege af en af den selv udpeget laege .
6 . Dersom den kompetente institution beslutter af afslaa begaeringen om kontantydelser , fordi arbejdstageren ikke har opfyldt de formaliteter , der er foreskrevet i bopaelslandets lovgivning , eller den konstaterer , at arbejdstageren paany er arbejdsdygtig , underretter den arbejdstageren om denne afgoerelse og sender samtidig en genpart heraf til bopaelsstedets institution .
7 . Naar arbejdstageren genoptager sit arbejde , underretter han den kompetente institution herom , saafremt dette er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for denne institution .
8 . Den kompetente institution udbetaler kontantydelserne paa enhver egnet maade , fortrinsvis ved international postanvisning , og underretter bopaelsstedets institution samt arbejdstageren herom . Dersom kontantydelserne udbetales af bopaelsstedets institution til udgift for den kompetente institution , underretter den kompetente institution arbejdstageren om hans rettigheder , samtidig med at den underretter bopaelsstedets institution om kontantydelsernes stoerrelse , hvornaar de forfalder til udbetaling , samt for hvor lang tid de hoejst kan tilkendes efter lovgivningen i den kompetente stat .
9 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter indhentet udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 55
Artikel 62
Naturalydelser i tilfaelde af ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . For at opnaa naturalydelser skal den i forordningens artikel 14 stk . 1 , litra a ) i ) , eller stk . 2 , litra a ) , omhandlede arbejdstager for opholdsstedets institution fremlaegge den i gennemfoerelsesforordningens artikel 11 omhandlede attest . Naar arbejdstageren har fremlagt denne attest , formodes han at opfylde betingelserne for ret til naturalydelser .
2 . For at opnaa naturalydelser skal den i forordningens artikel 14 , stk . 1 , litra b ) , omhandlede arbejdstager , der er beskaeftiget ved international transport , og som under udfoerelsen af sit arbejde befinder sig i en anden medlemsstat end den kompetente stat , snarest muligt for opholdsstedets institution fremlaegge en saerlig attest udstedt af arbejdsgiveren eller dennes stedfortraeder i samme kalendermaaned eller inden for de to forudgaaende kalendermaaneder . Denne attest skal isaer angive , hvornaar arbejdstageren har tiltraadt sin beskaeftigelse for den naevnte arbejdsgiver , samt den kompetente institutions benaevnelse og adresse . Naar arbejdstageren har fremlagt denne attest , formodes han at opfylde betingelserne for ret til naturalydelser . Dersom det ikke er muligt for arbejdstageren at henvende sig til opholdsstedets institution foer laegebehandlingen , har han alligevel ret til denne behandling ved fremlaeggelse af den naevnte attest , som om han var forsikret i denne institution .
3 . Opholdsstedets institution retter inden tre dage henvendelse til den kompetente institution for at blive bekendt med , om den i stk . 1 og 2 omhandlede arbejdstager opfylder betingelserne for ret til naturalydelser . Den er forpligtet til at udrede naturalydelserne , indtil den modtager svar fra den kompetente institution , dog hoejst for et tidsrum af 30 dage .
4 . Den kompetente institution skal svare opholdsstedets institution inden 10 dage efter modtagelsen af dens begaering . Dersom svaret er bekraeftende , angiver den kompetente institution i givet fald , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan tilkendes efter den lovgivning , der gaelder for institutionen , og opholdsstedets institution skal fortsat udrede disse ydelser .
5 . De naturalydelser , der udredes paa grundlag af den i stk . 1 eller stk . 2 naevnte formodning , er genstand for refusion i henhold til forordningens artikel 36 , stk . 1 .
6 . I stedet for de i stk . 1 og 2 omhandlede attester kan de i naevnte bestemmelser omhandlede arbejdstagere for opholdsstedets institutions fremlaegge den i stk . 7 omhandlede attest .
7 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 55 , stk . 1 , litra a ) i ) - bortset fra de tilfaelde , hvor ydelserne tilkendes paa grundlag af den i stk . 1 eller 2 naevnte formodning - skal arbejdstageren for opholdsstedets institution fremlaegge en attest , der bekraefter , at han har ret til naturalydelser . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution , om muligt foer arbejdstageren forlader den medlemsstats omraade , hvor han er bosat , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne hoejst kan udredes efter den kompetente stats lovgivning . Fremlaegger arbejdstageren ikke denne attest , retter opholdsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
8 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 60 , stk . 5 , 6 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
Artikel 63
Naturalydelser til arbejdstagere , som flytter eller som vender tilbage til bopaelslandet , samt til arbejdstagere , der har faaet samtykke til at rejse til en anden medlemsstat for dér at underkaste sig behandling
1 . For at opnaa naturalydelser i medfoer af forordningens artikel 55 , stk . 1 , litra b ) i ) , skal arbejdstageren for bopaelsstedets institution fremlaegge attest for , at han fortsat har ret til disse ydelser . Denne attest , der udstedes af den kompetente institution , skal i givet fald navnlig angive , for hvor lang tid naturalydelserne endnu kan udredes efter den kompetente stats lovgivning . Attesten kan paa arbejdstagerens begaering ogsaa udstedes efter hans afrejse , hvis attesten paa grund af force majeure ikke har kunnet udfaerdiges tidligere .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 60 , stk . 5 , 6 og 9 , finder tilsvarende anvendelse .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse paa udredelse af naturalydelser i de i forordningens artikel 55 , stk . 1 , litra c ) i ) , omhandlede tilfaelde .
Artikel 64
Kontantydelser , bortset fra renter , ved ophold i en anden medlemsstat end den kompetente stat
Med hensyn til opnaaelse af kontantydelser ( bortset fra renter ) i medfoer af forordningens artikel 55 , stk . 1 , litra a ) ii ) , finder bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 61 tilsvarende anvendelse . En arbejdstager , der opholder sig paa en medlemsstats omraade uden at udoeve erhvervsmaessig virksomhed dér , er dog ikke forpligtet til at fremlaegge den i gennemfoerelsesforordningens artikel 61 , stk . 1 , omhandlede anmeldelse om arbejdsophoer . Dette beroerer ikke pligten til af fremlaegge en erklaering om uarbejdsdygtighed .
Gennemfoerelse af forordningens artikler 52 - 56
Artikel 65
Anmeldelser , undersoegelser og udveksling af oplysninger mellem institutionerne vedroerende en arbejdsulykke eller erhvervssygdom , der er indtraadt i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . Naar en arbejdsulykke indtraeffer eller en erhvervssygdom foerste gang laegeligt konstateres i en anden medlemsstat end den kompetente stat , skal anmeldelsen af ulykkestilfaeldet eller erhvervssygdommen foretages efter bestemmelserne i den kompetente stats lovgivning medmindre andet foelger af lovbestemmelser , der gaelder i den medlemsstat , hvor arbejdsulykken er indtruffet eller erhvervssygdommen foerste gang er laegeligt konstateret , og som fortsat skal finde anvendelse i et saadant tilfaelde . Naevnte anmeldelse indgives til den kompetente institution samtidig med , at en genpart af den sendes til bopaels - eller opholdsstedets institution .
2 . Institutionen i den medlemsstat , paa hvis omraade arbejdsulykken er indtruffet eller erhvervssygdommen foerste gang er laegeligt konstateret , tilsender den kompetente institution i to eksemplarer de laegeerklaeringer , der er udfaerdiget i denne stat , samt - paa den sidstnaevnte institutions begaering - alle fornoedne oplysninger .
3 . Saafremt det , naar det drejer sig om et ulykkestilfaelde indtruffet paa vej til eller fra arbejdet i en anden medlemsstat end den kompetente stat , er paakraevet at foretage en undersoegelse paa den foerstnaevnte medlemsstats omraade , kan den kompetente institution udpege en person til at forestaa denne undersoegelse , og den skal i saa fald underrette myndighederne i den paagaeldende medlemsstat herom . Disse myndigheder yder den paagaeldende bistand , navnlig ved at stille en medhjaelp til raadighed for ham med henblik paa at gennemlaege rapporten og alle oevrige dokumenter vedroerende ulykkestilfaeldet .
4 . Efter behandlingens afslutning sendes en udfoerlig rapport med laegeerklaeringer om de varige foelger af ulykkestilfaeldet eller sygdommen , navnlig om den paagaeldendes oejeblikkelige tilstand samt om , hvervidt sygdommen er helbredt eller faldet til ro , til den kompetente institution . De hermed forbundne honorarer betales , alt efter omstaendighederne , af bopaelslandets institution eller af opholdsstedets institution , efter den af naevnte institution anvendte takst og til udgift for den kompetente institution .
5 . Den kompetente institution underretter paa begaering bopaelsstedets institution eller opholdsstedets institution , alt efter omstaendighederne , om afgoerelsen , med angivelse af tidspunktet for , hvornaar sygdommen er helbredt eller faldet til ro samt , i givet fald , hvornaar afgoerelsen vedroerende tilkendelse af rente er truffet .
Artikel 66
Tvivl om , hvorvidt der er tale om en arbejdsulykke , henholdsvis om en erhvervssygdom
1 . Naar den kompetente institution i det i forordningens artikel 52 eller artikel 55 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde merer tvivl om , hvorvidt ulykkestilfaeldet eller sygdommen er omfattet af lovgivningen om arbejdsulykker og erhvervssygdomme , underretter institutionen straks bopaelsstedets institution eller opholdsstedets institution , der har udredet naturalydelserne ; disse ydelser betragtes derefter som sygeforsikringsydelser og udredes fortsat som saadanne paa grundlag af de i gennemfoerelsesforordningens artikler 20 og 21 omhandlede attester .
2 . Naar der er truffet endelig afgoerelse om dette spoergsmaal , underretter den kompetente institution straks bopaelsstedets institution eller opholdsstedets institution , der har udredet naturalydelserne . Dersom der ikke er tale om en arbejdsulykke eller erhvervssygdom , skal denne institution fortsat udrede disse naturalydelser som sygeforsikringsydelser , saafremt arbejdstageren ioevrigt er berettiget hertil . I modsat fald betragtes de naturalydelser , som arbejdstageren har modtaget i henhold til sygeforsikringen , som ydelser ved arbejdsulykker og erhvervssygdomme .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 57
Artikel 67
Fremgangsmaaden i tilfaelde af , at arbejdstageren i flere medlemsstater har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage en erhvervssygdom
1 . I det i forordningens artikel 57 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde indgives anmeldelsen af en erhvervssygdom enten til den institution , der er kompetent vedroerende erhvervssygdomme , i den medlemsstat , hvor den paagaeldende senest har udoevet en virksomhed , der kan forsaarsage den paagaeldende sygdom , eller til bopaelsstedets institution , som sender anmeldelsen til den naevnte kompetente institution .
2 . Dersom den i stk . 1 omhandlede kompetente institution konstaterer , at arbejdstageren senest har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom , under lovgivningen i en anden medlemsstat , sender den anmeldelsen med bilag til den tilsvarende institution i denne medlemsstat .
3 . Dersom institutionen i den medlemsstat , under hvis lovgivning arbejdstageren senest har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom , konstaterer , at den paagaeldende eller hans efterladte ikke opfylder betingelserne i denne medlemsstats lovgivning , naar bestemmelserne i forordningens artikel 57 , stk . 2 og stk . 3 , litra a ) og litra b ) , laegges til grund , skal den naevnte institution :
a ) straks sende anmeldelsen med samtlige bilag , herunder resultaterne af de laegelige observationer og undersoegelser , som den foerstnaevnte institution har ladet foretage , samt en genpart af den i litra b ) omhandlede afgoerelse til institutionen i den medlemsstat , under hvis lovgivning arbejdstageren tidligere har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom ;
b ) samtidig underrette den paagaeldende om sin afgoerelse , navnlig med angivelse af begrundelsen for , at der gives afslag paa begaeringen om ydelser , og med angivelse af klageadgangen og fristerne for indgivelse af klage , samt datoen for sagens oversendelse til den i litra a ) naevnte institution .
4 . Det kan i givet fald vaere noedvendigt efter samme fremgangsmaade at gaa tilbage til den tilsvarende institution i den medlemsstat , hvor den paagaeldende foerst har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom .
Artikel 68
Udveksling af oplysninger mellem institutionerne i tilfaelde af klage over afslag paa begaering om ydelser . Ydelse af forskud i tilfaelde af en saadan klage
1 . I tilfaelde af klage over en afgoerelse , hvorved der gives afslag paa begaering om ydelser , truffet af institutionen i en af de medlemsstater , hvor arbejdstageren har udoevet en virksomhed , der kan foraarsage den paagaeldende erhvervssygdom , skal denne institution underrette den institution , hvortil anmeldelsen efter den i gennemfoerelsesforordningens artikel 67 , stk . 3 , fastsatte fremgangsmaade er sendt , og skal senere underrette den om den endelige afgoerelse i sagen .
2 . Saafremt der er erhvervet ret til ydelser efter den lovgivning , som gaelder for den sidstnaevnte institution , naar bestemmelserne i forordningens artikel 57 , stk . 2 og stk . 3 , litra a ) og litra b ) , laegges til grund , udbetaler denne institution forskud med et beloeb , der i givet fald fastsaettes efter hoering af den institution , hvis afgoerelse er paaklaget , den sidstnaevnte institution refunderer det ydede forskudsbeloeb , hvis den som foelge af klageinstansens afgoerelse er forpligtet til at udbetale ydelserne . Dette beloeb indeholdes derefter i de ydelser , der tilkommer den paagaeldende .
Artikel 69
Fordeling af udgifterne ved kontantydelser i anledning af sklerogerpneumoconiose
For saa vidt angaar anvendelsen af forordningens artikel 57 , stk . 3 , litra c ) , gaelder foelgende regler :
a ) Den kompetente institution i den medlemsstat , efter hvis lovgivning kontantydelserne er tilkendt i medfoer af forordningens artikel 57 , stk . 1 , - i det foelgende betegnet som " den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution " - anvender en blanket , der navnlig indeholder en opgoerelse og oversigt over samtlige de forsikringsperioder ( alderdomsforsikring ) , som den paagaeldende har tilbagelagt efter lovgivningen i hver af de beroerte medlemsstater .
b ) Den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution sender denne blanket til samtlige de institutioner for alderdomsforsikring i disse medlemsstater , som den paagaeldende har vaeret tilsluttet ; hver af disse institutioner anfoerer paa blanketten de forsikringsperioder ( alderdomsforsikring ) , der er tilbagelagt efter den lovgivning , der gaelder for institutionen , og tilbagesender den til den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution .
c ) Den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution foretager derefter en fordeling af udgifterne mellem sig selv og de oevrige beroerte institutioner . Derefter sender den dem til godkendelse en opgoerelse over denne fordeling med dertil hoerende bilag , der navnlig udviser stoerrelsen af de kontantydelser , der er tilkendt , og beregningen af fordelingsprocenterne .
d ) Ved udloebet af hvert kalenderar sender den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution de oevrige beroerte institutioner en opgoerelse over de kontantydelser , der er udbetalt i loebet af det paagaeldende regnskabsaar , med angivelse af det beloeb , der skal afholdes af hver af disse i foelge den i litra c ) omhandlede fordeling ; hver af de paagaeldende institutioner refunderer den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution der paagaeldende beloeb snarest muligt , og senest i loebet af 3 maaneder .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 58 , stk . 3
Artikel 70
Attestation vedroerende de familiemedlemmer , der skal tages i betragtning ved beregningen af kontantydelser , herunder renter
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 58 , stk . 3 , skal ansoegeren fremlaegge attest vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor institutionen , som det paahviler at fastsaette kontantydelser , er beliggende .
Denne attest udstedes af sygeforsikringsinstitutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted eller af en anden institution , udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 25 , stk . 2 , andet og tredje afsnit , finder tilsvarende anvendelse .
I stedet for den i foerste afsnit omhandlede attest kan institutionen , som det paahviler at fastsaette kontantydelser , afkraeve ansoegeren bevisligheder af nyere dato , der godtgoer de personlige data vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
2 . Dersom det efter den lovgivning , som gaelder for den paagaeldende institution , i det i stk . 1 omhandlede tilfaelde kraeves , at familiemedlemmerne bor hos ansoegeren , skal den omstaendighed , at disse familiemedlemmer , naar de ikke opfylder naevnte betingelse , dog i overvejende grad forsoerges af ansoegeren , godtgoeres ved bevisligheder , hvoraf det fremgaar , at ansoegeren regelmaessigt har sendt dem en del af sin loen .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 60
Artikel 71
Forvaerring af en erhvervssygdom
1 . I de i forordningens artikel 60 , stk . 1 , omhandlede tilfaelde skal arbejdstageren meddele den institution i en medlemsstat , hos hvilken han goer krav paa ydelser , alle oplysninger vedroerende tidligere tilkente ydelser i anledning af den paagaeldende erhvervssygdom .
Denne institution kan rette henvendelse til enhver anden institution der tidligere har vaeret kompetent , for at fremskaffe de oplysninger , som den anser for noedvendige .
2 . I det i forordningens artikel 60 , stk . 1 , litra c ) , omhandlede tilfaelde forelaegger den kompetente institution , som det paahviler at udbetale kontantydelserne , under vedlaeggelse af relevant underbyggende materiale den anden beroerte institution det beloeb , som den sidstnaevnte institution skal afholde som foelge af den indtraadte forvaerring , til godkendelse . Ved udloebet af hvert kalenderaar sender den foerstnaevnte institution den anden institution en opgoerelse over de kontantydelser , der er udbetalt i loebet af det paagaeldende regnskabsaar , med angivelse af det beloeb , som skal afholdes af den sidstnaevnte institution , der refunderer beloebet snarest mulig , senest i loebet af tre maaneder .
3 . I det i forordningens artikel 60 , stk . 2 , litra b ) , foerste punktum , omhandlede tilfaelde forelaegger den for udbetaling af kontantydelser ansvarlige institution under vedlaeggelse af relevant underbyggende materiale de beroerte institutioner de aendringer , der er foretaget i den tidligere fordeling af udgifterne , til godkendelse .
4 . I det i forordningens artikel 60 , stk . 2 , litra b ) , andet punktum , omhandlede tilfaelde finder bestemmelserne i stk . 2 tilsvarende anvendelse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 61 , stk . 5
Artikel 72
Fastsaettelse af invaliditetsgraden i tilfaelde af en tidligere indtraadt arbejdsulykke eller erhvervssygdom
1 . Med henblik paa fastsaettelse af invaliditetsgraden i det i forordningens artikel 61 , stk . 5 , omhandlede tilfaelde skal arbejdstageren meddele den kompetente institution i den medlemsstat , af hvis lovgivning han var omfattet , da arbejdsulykken indtraf eller erhvervssygdommen foerst blev konstateret , alle oplysninger vedroerende arbejdsulykker eller erhvervssygdomme , som tidligere maatte vaere overgaaet ham , medens han var omfattet af lovgivningen i enhver anden medlemsstat , uanset hvilken invaliditetsgrad disse tidligere tilfaelde har medfoert .
2 . Med henblik paa erhvervelse af ret til ydelser og fastsaettelse af disses stoerrelse tager den kompetente institution i overensstemmelse med bestemmelserne i den lovgivning , der gaelder for institutionen , hensyn til den invaliditetsgrad , som disse tidligere tilfaelde har medfoert .
3 . Den kompetente institution kan rette henvendelse til enhver anden institution , der tidligere har vaeret kompetent , for at fremskaffe de oplysninger , som den anser for noedvendige .
Naar en tidligere uarbejdsdygtighed er foraarsaget af et ulykkestilfaelde , der er indtruffet , medens arbejdstageren var omfattet af lovgivningen i en medlemsstat , der ikke foretager nogen sondring efter uarbejdsdygtighedens aarsag , skal den institution , der er kompetent vedroerende den tidligere uarbejdsdygtighed , eller det organ , der er udpeget af den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat , paa begaering af den kompetente institution i en anden medlemsstat tilvejebringe oplysninger om den tidligere uarbejdsdygtigheds omfang samt , om muligt , oplysninger der goer det muligt at afgoere , om denne uarbejdsdygtighed var en foelge af et ulykkestilfaelde efter den lovgivning , der gjaldt for institutionen i den anden medlemsstat . Er dette tilfaeldet , finder bestemmelserne i stk . 2 tilsvarende anvendelse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 62 , stk . 1
Artikel 73
De institutioner , hvortil arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder kan rette henvendelse i tilfaelde af ophold eller bopael i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . I de i forordningens artikel 62 , stk . 2 , omhandlede tilfaelde kan arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder henvende sig til den naermste institution paa den medlemsstats omraade , hvor de paagaeldende opholder sig eller er bosat og som er anfoert i bilag 3 til gennemfoerelsesforordningen , selvom naevnte institution hoerer under ordningen for arbejdere i staalindustrien , under forudsaetning af , at de ydelser , der i opholds - eller bopaeldslandet er hjemlet ved den for arbejdere i staalindustrien etablerede ordning vedroerende arbejdsulykker og erhvervssygdomme svarer til de ydelser , der er hjemlet i saerordningen for arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder . Den paagaeldende institution er i saa fald pligtig at udrede ydelserne .
2 . Naar ydelserne efter saerordningen for arbejdstagere beskaeftiget i miner og lignende virksomheder er mere gunstige , kan de paagaeldende arbejdstagere henvende sig enten til den institution , som det paahviler at anvende denne ordning , eller til den naermeste institution paa den medlemsstats omraade , hvor de opholder sig eller er bosat , og som anvender ordningen for arbejdere i staalindustrien . I sidstnaevnte tilfaelde skal den paagaeldende institution goere arbejdstageren opmaerksom paa , at han kan opnaa mere gunstige ydelser ved at henvende sig til den institution , som det paahviler at anvende den naevnte saerlige ordning , og skal endvidere oplyse ham om denne institutions benaevnelse og adresse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 62 , stk . 2
Artikel 74
Medregning af den periode , hvori der allerede en udredet ydelser af institutionen i en anden medlemsstat
For saa vidt angaar anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 62 , stk . 2 , kan institutionen i en medlemsstat , der skal udrede ydelser , fra institutionen i en anden medlemsstat kraeve tilvejebragt oplysninger om den periode , hvori den sidstnaevnte institution allerede har udredet ydelser for det samme ulykkestilfaelde eller den samme erhvervssygdom .
Indgivelse og behandling af begaeringer om renter ( bortset fra renter i anledning af de i forordningens artikel 57 omhandlede erhvervssygdomme )
Artikel 75
1 . For at opnaa en rente eller tillaeg til en rente efter lovgivningen i en medlemsstat skal arbejdstageren eller hans efterladte , der er bosat paa en anden medlemsstats omraade , indgive begaering enten til den kompetente institution eller til bopaelsstedets institution , der sender den til den kompetente institution . For begaeringens indgivelse gaelder foelgende regler :
a ) Begaeringen skal vaere ledsaget af de foreskrevne bevisligheder og indgives paa den blanket , der er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for den kompetente institution .
b ) Rigtigheden af de af ansoegeren givne oplysninger skal godtgoeres ved officielle dokumenter , der vedlaegges ansoegningsblanketten , eller bekraeftes af de kompetente organer i den medlemsstat , paa hvis omraade ansoegeren er bosat .
2 . Den kompetente intitution underretter ansoegeren om sin afgoerelse enten direkte eller gennem den kompetente stats kontaktorgan ; samtidig sender den en genpart af denne afgoerelse til kontaktorganet i den medlemsstat , paa hvis omraade ansoegeren er bosat .
Administrativ og laegelig kontrol
Artikel 76
1 . Den administrative og laegelige kontrol samt de laegeundersoegelser , der er foreskrevet i tilfaelde af en aendring af renterne , foretages paa den kompetente institutions begaering af institutionen i den medlemsstat , paa hvis omraade modtageren befinder sig , efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for den sidstnaevnte institution .
Den kompetente institution bevarer dog retten til at lade modtageren undersoege af en af den selv udpeget laege .
2 . Enhver , der modtager en rente - til sig selv eller til et barn , der har mistet begge foraeldre eller en af dem - skal underrette den forpligtede institution om enhver forandring i sine eller barnets forhold , som kan beroere retten til rente .
Udbetaling af renter
Artikel 77
Renter , som en medlemsstats institution skal udrede til personer , der er bosat paa en anden medlemsstats omraade , udbetales efter reglerne i gennemfoerelsesforordningens artikler 53 - 58 .
KAPITEL 5
YDELSER VED DOEDSFALD
Gennemfoerelse af forordningens artikler 64 - 66
Artikel 78
Indgivelse af begaering om ydelser
For at opnaa en ydelse ved doedsfald i medfoer af lovgivningen i en anden medlemsstat end den , paa hvis omraade han er bosat , skal ansoegeren indgive sin begaering enten til den kompetente institution eller til bopaelsstedets institution .
Begaeringen skal vaere ledsaget af de bevisligheder , der er foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for den kompetente institution .
Rigtigheden af de af ansoegeren givne oplysninger skal godtgoeres ved officielle dokumenter , der vedlaegges begaeringen eller bekraeftes af de kompetente organer i den medlemsstat , paa hvis omraade ansoegeren er bosat .
Artikel 79
Attestation af forsikringsperioder
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 64 skal ansoegeren for den kompetente institution fremlaegge attest om de forsikringsperioder , der er tilbagelagt af arbejdstageren efter den lovgivning , hvoraf han senest har vaeret omfattet .
2 . Denne attest udstedes paa ansoegerens begaering af henholdsvis den sygeforsikringsinstitution eller den alderdomsforsikringsinstitution , som arbejdstageren senest har vaeret tilsluttet . Dersom ansoegeren ikke fremlaegger den naevnte attest , retter den kompetente institution henvendelse til den paagaeldende institution for at fremskaffe den .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , dersom det er noedvendigt at medregne forsikringsperioder , der tidligere er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
KAPITEL 6
YDELSER VED ARBEJDSLOESHED
Gennemfoerelse af forordningens artikel 67
Artikel 80
Attestation af forsikrings - eller beskaeftigelsesperioder
1 . For at kunne udnytte forordningens artikel 67 , stk . 1 , 2 eller 4 , skal den paagaeldende for den kompetente institution fremlaegge attest om de forsikrings - eller beskaeftigelsesperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , hvoraf han tidligere senest har vaeret omfattet , samt alle saadanne supplerende oplysninger , som maatte vaere foreskrevet i den lovgivning , som gaelder for denne institution .
2 . Denne attest udstedes paa den paagaeldendes begaering enten af vedkommende arbejdsloeshedsinstitution i den medlemsstat , af hvis lovgivning han tidligere senest har vaeret omfattet , eller af en anden institution udpeget af den kompetente myndighed i den naevnte medlemsstat . Dersom den paagaeldende ikke fremlaegger den naevnte attest retter den kompetente institution henvendelse til den paagaeldende institution for at fremskaffe den .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , dersom det er noedvendigt at medregne forsikrings - eller beskaeftigelsesperioder , der tidligere er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 68
Artikel 81
Attestation med henblik paa beregning af ydelser
Med henblik paa beregning af ydelser , der paahviler en i forordningens artikel 68 , stk . 1 , omhandlet institution , i tilfaelde , hvor den paagaeldendes seneste beskaeftigelse paa den medlemsstats omraade , hvor denne institution er beliggende , ikke har vaeret af mindst 4 ugers varighed , skal han for denne institution fremlaegge en attest , der angiver arten af den senest udoevede beskaeftigelse af mindst fire ugers varighed paa en anden medlemsstats omraade , samt det faglige omraade , inden for hvilket denne beskaeftigelse har vaeret udoevet . Dersom den paagaeldende ikke fremlaegger denne attest , retter den naevnte institution henvendelse enten til vedkommende arbejdsloeshedsinstitution i den sidstnaevnte medlemsstat , som han senest har vaeret tilsluttet , eller til en anden af den kompetente myndighed i denne medlemsstat udpeget institution .
Artikel 82
Attestation vedroerende familiemedlemmer , der skal tages i betragtning ved beregning af ydelser
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 68 stk . 2 , skal den paagaeldende for den kompetente institution fremlaegge attest vedroerende de af hans familiemedlemmer , der er bosat i en anden medlemsstat end den , hvor den naevnte institution er beliggende .
2 . Denne attest udstedes af den institution , der er udpeget hertil af den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade de paagaeldende familiemedlemmer er bosat . Attesten skal bekraefte , at disse familiemedlemmer ikke tages i betragtning ved beregning af arbejdsloeshedsydelser til en anden person i henhold til den naevnte stats lovgivning . Attesten er gyldig i 12 maaneder fra datoen for dens udstedelse . Den kan fornys ; i saa fald er den gyldig fra datoen for den fornyelse . Den paagaeldende skal straks underrette den kompetente institution om ethvert forhold , der noedvendiggoer en aendring af den naevnte attest . En saadan aendring faar virkning fra den dag , da dette forhold er opstaaet .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 69
Artikel 83
Betingelser og graenser for bevarelse af ret til ydelser , naar den arbejdsloese rejser til en anden medlemsstat
1 . For at bevare sin ret til ydelser skal den i forordningens artikel 69 , stk . 1 omhandlede arbejdsloese for institutionen paa det sted , hvortil han er rejst , fremlaegge en attest , hvorved den kompetente institution bekruefter , at den paagaeldende fortsat har ret til ydelser paa de i stk . 1 , litra b ) , i den naevnte artikel fastsatte vilkaar . Den kompetente institution skal i denne attest navnling angive :
a ) stoerrelsen af den ydelse , der efter den kompetente stats lovgivning skal udbetales den arbejdsloese ;
b ) det tidspunkt , fra hvilket den arbejdsloese er ophoert med at staa til raadighed for arbejdsformidlingen i den kompetente stat ;
c ) den frist , der er indroemmet efter forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra b ) , for tilmelding som arbejdssoegende i den medlemsstat , hvortil den arbejdsloese er rejst ;
d ) det laengste tidsrum i hvilket retten til ydelser kan bevares efter forordningens artikel 69 , stk . 1 , litra c ) ;
e ) forhold , der kan aendre retten til ydelser .
2 . En arbejdsloes , der agter at rejse til en anden medlemsstat for at soege beskaeftigelse der , skal foer sin afrejse begaere udstedelse af den i stk . 1 omhandlede attest . Fremlaegger den arbejdsloese ikke naevnte attest , retter institutionen paa det sted , hvortil han er rejst , henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den . Arbejdsformidlingen i den kompetente stat skal sikre sig at den arbejdsloese er underrettet om de forpligtelser , der paahviler ham i medfoer af forordningens artikel 69 og denne artikel .
3 . Institutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst , underretter den kompetente institution om datoen for den arbejdsloeses tilmelding samt om datoen for den foerste udbetaling af ydelser og udbetaler den kompetente stats ydelser efter de naermere regler i lovgivningen i den medlemsstat , hvortil den arbejdsloese er rejst .
Institutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst foretager eller foranlediger foretaget den foreskrevne kontrol , som om det drejede sig om en arbejdsloes , der modtager ydelser i medfoer af den lovgivning , som gaelder for institutionen . Den underretter den kompetente institution om ethvert forhold , der omfattes af stk . 1 , litra e ) , saa snart den er kommet til kundskab herom , og standser straks udbetaling af ydelsen i tilfaelde af , at denne skal stilles i bero eller bortfalde . Den kompetente institution skal straks underrette den om , i hvilket omfang og fra hvilket tidspunkt den arbejdsloeses rettigheder aendres af dette forhold . Foerst efter at denne underretning er modtaget , kan udbetaling af ydelserne i givet fald genoptages . I tilfaelde af , at ydelsen skal nedsaettes , udbetaler institutionen paa det sted , hvortil den arbejdsloese er rejst fortsat en nedsat ydelse til ham under forbehold af afregning efter modtagelsen af den kompetente institutions svar .
4 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre gennemfoerelsesregler .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 71
Artikel 84
Arbejdsloese , som under deres seneste beskaeftigelse var bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat
1 . I de i forordningens artikel 71 , stk . 1 , litra a ) ii ) og litra b ) ii ) , foerste punktum , omhandlede tilfaelde anses bopaelsstedets institution for den kompetente institution , for saa vidt angaar anvendelsen af bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 80 .
2 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 71 , stk . 1 , litra b ) ii ) , skal den arbejdsloese foruden den i gennemfoerelsesforordningens artikel 80 omhandlede attest for institutionen paa sit bopaelssted fremlaegge attest fra institutionen i den medlemsstat , af hvis lovgivning han senest har vaeret omfattet , om , at han ikke har ret til ydelser efter forordningens artikel 69 .
3 . Med henblik paa anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 71 , stk . 2 , afkraever bopaelsstedets institution den kompetente institution alle oplysninger vedroerende den arbejdsloeses rettigheder over for den sidstnaevnte institution .
KAPITEL 7
FAMILIEYDELSER OG BOERNETILSKUD
Gennemfoerelse af forordningens artikel 72
Artikel 85
Attestation af beskaeftigelsesperioder
1 . For at kunne udnytte bestemmelserne i forordningens artikel 72 skal den paagaeldende for den kompetente institution fremlaegge attest om de beskaeftigelsesperioder , der er tilbagelagt efter den lovgivning , hvoraf han tidligere senest har vaeret omfattet .
2 . Naevnte attest udstedes paa den paagaeldendes begaering enten af den i en medlemsstat kompetente institution for familieydelser , som han tidligere senest har vaeret tilsluttet , eller af en anden institution udpeget af den kompetente myndighed i denne medlemsstat . Fremlaegger den paagaeldende ikke den naevnte attest , retter den kompetente institution henvendelse til den forannaevnte institution for at fremskaffe den , medmindre sygeforsikringsinstitutionen er i stand til at sende den en genpart af den i gennemfoerelsesforordningens artikel 16 , stk . 1 , naevnte attest .
3 . Bestemmelserne i denne artikel finder tilsvarende anvendelse , dersom det er noedvendigt at medregne beskaeftigelsesperioder , der tidligere er tilbagelagt efter lovgivningen i enhver anden medlemsstat , for at de i den kompetente stats lovgivning foreskrevne betingelser kan opfyldes .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 73 , stk . 1 og artikel 75 , stk . 1 . litra a ) og litra b )
Artikel 86
Arbejdstagere der er omfattet af lovgivningen i en anden medlemsstat end Frankrig
1 . For at opnaa familieydelser i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 1 , skal arbejdstageren indgive begaering til den kompetente institution , eventuelt gennem sin arbejdsgiver .
2 . Til stoette for sin begaering skal arbejdstageren fremlaegge en familieattest udstedt af de med hensyn til personregistrering kompetente myndigheder i familiemedlemmernes bopaelsland . Denne familieattest skal fornys én gang om aaret .
3 . Dersom familieydelserne efter den kompetente stats lovgivning kan eller skal udbetales til en anden person end arbejdstageren , skal arbejdstageren ligeledes , i forbindelse med sin begaering , tilvejebringe de fornoedne oplysninger , der goer det muligt at identificere den person , til hvem familieydelserne skal udbetales i bopaelslandet ( efternavn , fornavn , noejagtig adresse ) .
4 . De kompetente myndigheder i to eller flere medlemsstater kan aftale saerlige regler for udbetaling af familieydelser , navnlig med henblik paa at lette anvendelsen af forordningens artikel 75 , stk . 1 , litra a ) og litra b ) . Med saadanne aftaler goeres Den administrative Kommission bekendt .
5 . Arbejdstageren skal , eventuelt gennem sin arbejdsgiver , underrette den kompetente institution om :
- enhver forandring i familiemedlemmernes forhold , der kan medfoere aendring af retten til familieydelser ,
- enhver aendring i antallet af familiemedlemmer , for hvem der udbetales familieydelser ,
- enhver aendring i familiemedlemmernes bopaels - eller opholdssted ,
- enhver erhvervsudoevelse , i kraft af hvilken der tillige kan kraeves udbetalt familieydelser efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 73 , stk . 2
Artikel 87
Arbejdstagere der er omfattet af fransk lovgivning
1 . For at opnaa boernetilskud i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 2 , skal arbejdstageren indgive begaering til den kompetente institution , der udleverer ham en attest , hvori det bekraeftes , at han opfylder de betingelser med hensyn til beskaeftigelse , der efter fransk lovgivning er foreskrevet for erhvervelse af ret til boernetilskud . Arbejdstageren skal samtidig underskrive en erklaering om , at der ikke efter lovgivningen i familiemedlemmernes bopaelsland bestaar nogen ret til boernetilskud i kraft af erhvervsudoevelse .
I tilfaelde hvor fransk lovgivning giver ret til boernetilskud for et tidsrum , der svarer til beskaeftigelsesperiodernes laengde , skal attesten angive den beskaeftigelsestid , der er tilbagelagt inden for det paagaeldende tidsrum .
Familiemedlemmerne registreres i institutionen paa deres bopaelssted paa grundlag af naevnte attest og de bevisligheder , der kraeves efter den lovgivning , som gaelder for denne institution ved tilkendelse af boernetilskud .
Dersom familiemedlemmerne ikke fremlaegger den omhandlede attest , retter bopaelsstedets institution henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
2 . Den i stk . 1 naevnte attest er gyldig i et tidsrum af tre maaneder fra datoen for dens udstedelse og skal af den kompetente institution automatisk fornys hver tredje maaned .
3 . Dersom arbejdstageren er saesonarbejder , er den i stk . 1 naevnte attest gyldig , saa laenge saesonarbejdet vedvarer , medmindre den kompetente institution i mellemtiden har meddelt bopaelsstedets institution at den ikke laengere er gyldig .
4 . Dersom boernetilskud efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat , udbetales maanedlig eller kvartalsvis , medens retten til boernetilskud efter fransk lovgivning erhverves for et tidsrum , der svarer til den tilbagelagte beskaeftigelsestid , ydes boernetilskuddene efter forholdet mellem det sidstnaevnte tidsrum og det tidsrum , der er fastlagt i lovgivningen i familiemedlemmernes bopaelsland .
5 . Saafremt der efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat , ydes boernetilskud for et antal dage svarende til de tilbagelagte beskaeftigelsesdage , medens ret til boernetilskud efter fransk lovgivning erhverves for en maaned , skal boernetilskuddene ydes for en maaned .
6 . Naar de efter fransk lovgivning tilbagelagte beskaeftigelsesperioder i de i stk . 4 og 5 omhandlede tilfaelde udtrykkes i andre tidsenheder end dem , der gaelder for beregning af boernetilskud efter lovgivningen i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat , sker omregningen efter de i gennemfoerelsesforordningens artikel 15 , stk . 3 , indeholdte bestemmelser .
7 . Den kompetente institution giver straks meddelelse til institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted om , paa hvilket tidspunkt arbejdstagerens ret til boernetilskud ophoerer , eller hvornaar han flytter fra én medlemsstat til en anden .
Institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted kan naar som helst afkraeve den kompetente institution enhver oplysning vedroerende arbejdstagerens ret til boernetilskud .
Bopaelsstedets institution kontrollerer paa begaering af den kompetente institution , dersom denne anser det for paakraevet , rigtigheden af den i stk . 1 , foerste afsnit , omhandlede erklaering ,
8 . Familiemedlemmerne skal underrette institutionen paa deres bopaelssted om enhver forandring i deres forhold , der kan medfoere aendring af retten til boernetilskud , navnlig enhver bopaelsforandring .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 74 , stk . 1
Artikel 88
Arbejdsloese , der er omfattet af lovgivningen i en anden medlemsstat end Frankrig
Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 86 finder tilsvarende anvendelse paa de i forordningens artikel 74 , stk . 1 , omhandlede arbejdsloese .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 74 , stk . 2
Artikel 89
Arbejdsloese , der er omfattet af fransk lovgivning
1 . De i forordningens artikel 74 , stk . 2 , omhandlede familiemedlemmer skal for at opnaa boernetilskud i den medlemsstat , hvor de er bosat , for institutionen paa deres bopaelssted fremlaegge attest om , at den arbejdsloese modtager ydelser i anledning af arbejdsloeshed efter fransk lovgivning .
Denne attest udstedes af den kompetente franske arbejdsloeshedsinstitution eller af den institution , der er udpeget af den kompetente franske myndighed paa begaering af den arbejdsloese , som er forpligtet til at underskrive en erklaering om , at der ikke efter lovgivningen i familiemedlemmernes bopaelsland haves ret til boernetilskud i kraft af erhvervsudoevelse .
Dersom familiemedlemmerne ikke fremlaegger den naevnte attest , retter institutionen paa deres bopaelssted henvendelse til den kompetente institution for at fremskaffe den .
2 . Bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 87 , stk . 2 - 8 , finder tilsvarende anvendelse .
KAPITEL 8
YDELSER TIL BOERN PENSIONS - ELLER RENTEMODTAGERE OG TIL BOERN , DER HAR MISTET BEGGE FORAELDRE ELLER EN AF DEM
Gennemfoerelse af forordningens artikler 77 - 79
Artikel 90
1 . For at opnaa ydelser i medfoer af forordningens artikel 77 eller artikel 78 skal ansoegeren indgive begaering til institutionen paa sit bopaelssted efter reglerne i den lovgivning , som gaelder for denne institution .
2 . Dersom ansoegeren ikke er bosat paa den medlemsstats omraade, hvor den kompetente institution er beliggende , kan han indgive begaerinfen enten til den kompetente institution eller til institutionen paa hans bopaelssted , der i saa fald sender begaeringen til den kompetente institutions med angivelse af datoen for dens indgivelse . Denne dato anses for datoen for begaeringens indgivelse til den kompetente institution .
3 . Dersom den i stk . 2 omhandlede kompetente institution konstaterer , at ansoegeren ikke har ret til ydelser efter den lovgivning , der gaelder for institutionen , sender den straks begaeringen , ledsaget af alle fornoedne dokumenter og oplysninger , til institutionen i den medlemsstat , efter hvis lovgivning arbejdstageren har tilbagelagt den laengste af sine forsikringsperioder .
I givet fald kan det under de samme betingelser vaere noedvendigt at gaa tilbage til institutionen i den medlemsstat , efter hvis lovgivning arbejdstageren har tilbagelagt den korteste af sine forsikringsperioder .
4 . Den administrative Kommission fastsaetter i fornoedent omfang de noedvendige supplerende regler for indgivelse af begaering om ydelser .
Artikel 91
1 . Udbetaling af ydelser i medfoer af forordningens artikel 77 eller artikel 78 sker i overensstemmelse med bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikler 53 - 58 .
2 . De kompetente myndigheder i medlemsstaterne udpeger , om fornoedent , den institution der er kompetent med hensyn til udbetaling af ydelser i medfoer af forordningens artikel 77 eller artikel 78 .
Artikel 92
Enhver , der modtager ydelser i medfoer af forordningens artikel 77 , eller artikel 78 , for boern af en pensions - eller rentemodtager eller for boern , der har mistet begge foraeldre eller en af dem , skal underrette den institution , der udbetaler disse ydelser :
- om enhver forandring i boernenes forhold , der kan medfoere aendring af retten til ydelserne ,
- om enhver aendring i antallet af boern , for hvem der udbetales ydelser ,
- om enhver bopaelsforandring for boernene ,
- om enhver erhvervsudoevelse , i kraft af hvilken der haves ret til familieydelser eller boernetilskud for disse boern .
AFSNIT V
FINANSIELLE BESTEMMELSER
Artikel 93
Refusion af ydelser i henhold til syge - og moderskabsforsikringen ( med undtagelse af dei gennemfoerelsesforordningens artikel 94 og 95 omkandlede ydelser
1 . Naturalydelser , der i medfoer af forordningens artikel 19 , stk . 1 og 2 , artikel 22 , artikel 25 , stk . 1 , 3 og 4 , artikel 26 , artikel 29 , stk . 1 , eller artikel 31 er ydet arbejdstagere og deres paa den samme medlemsstats omraade bosatte familiemedlemmer , skal af den kompetente institution refunderes den institution , der har udredet de naevnte ydelser , med det faktiske beloeb , der fremgaar af den sidstnaevnte institutions regnskaber .
2 . I de i forordningens artikel 29 , stk . 1 og artikel 31 omhandlede tilfaelde og med henblik paa anvendelse af stk . 1 , anses institutionen paa pensions - eller rentemodtagerens bopaelssted som den kompetente institution .
3 . Naar den faktiske stoerrelse af de i stk . 1 naevnte ydelser ikke fremgaar af regnskaberne for den institution , der har udredet dem , og der ikke er truffet nogen aftale i medfoer af stk . 6 , skal refusionsbeloebet fastsaettes til et fikseret beloeb paa grundlag af alle relevante oplysninger , der kan udledes af de foreliggende data . Den administrative Kommission afgoer , hvilket grundlag der skal anvendes ved beregningen af de fikserede beloeb , og fastsaetter disses stoerrelse .
4 . Der kan ikke til grund for refusionen laegges hoejere takster end dem , der anvendes ved udredelse af naturalydelser til arbejdstagere , der er omfattet af den lovgivning , der gaelder for den institution , som har udredet de i stk . 1 omhandlede ydelser .
5 . Bestemmelserne i stk . 1 og 2 finder tilsvarende anvendelse paa refusion af kontantydelser , der er udbetalt i henhold til bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 18 , stk . 8 , andet punktum .
6 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , efter indhentet udtalelse fra Den administrative Kommission , aftale andre regler for opgoerelse af refusionsbeloebene , navnlig paa grundlag af fikserede beloeb .
Artikel 94
Refusion af naturalydelser i henhold til syge - og moderskabsforsikringen til en arbejdstagers familiemedlemmer , der ikke er bosat i samme medlemsstat som arbejdstageren
1 . Udgifterne ved naturalydelser , der i medfoer af forordningens artikel 19 , stk . 2 , er udredet til familiemedlemmer , der ikke er bosat paa samme medlemsstats omraade som arbejdstageren , skal af de kompetente institutioner refundere de institutioner , der har udredet disse ydelser , paa grundlag af et fikseret beloeb , som fastsaettes for hvert kalenderaar , og som i videst muligt omfang skal svare til de faktiske udgifter .
2 . Det fikserede beloeb faas ved at multiplicere den gennemsnitlige aarlige udgift pr . familie med det gennemsnitlige antal familier , der aarligt kommer i betragtning , og nedsaette det herved fremkomne beloeb med 20 % .
3 . De faktorer , der er fornoedne for ansaettelsen af dette fikserede beloeb , fastlaegges efter foelgende regler :
a ) Den gennemsnitlige aarlige udgift pr . familie udregnes for hver medlemsstat ved at dividere de aarlige udgifter til samtlige de naturalydelser , der inden for de i betragtning kommende sociale sikringsordninger er udredet af institutionerne i den paagaeldende medlemsstat til samtlige familiemedlemmer til arbejdstagere , der er omfattet af denne stats lovgivning , med det gennemsnitlige aarlige antal arbejdstagere , der har familiemedlemmer ; de sociale sikringsordninger , der skal tages i betragtning i denne forbindelse , er anfoert i bilag 9 ;
b ) I forholdet mellem to medlemsstaters institutioner er det gennemsnitlige antal familier , der aarligt kommer i betragtning , lig med det gennemsnitlige antal arbejdstagere , der aarligt er omfattet af lovgivningen i en af disse medlemsstater , og hvis familiemedlemmer har ret til at faa naturalydelser , der udredes af en institution i den anden medlemsstat .
4 . Antallet af familier , der skal tages i betragtning i medfoer af bestemmelserne i stk . 3 , litra b ) , opgoeres ved hjaelp af en fortegnelse , der i dette oejemed foeres af bopaelsstedets institution , paa grundlag af de af den kompetente institution tilvejebragte bevisligheder for de paagaeldendes ret til ydelser . I tilfaelde af uenighed forlaegges de paagaeldende institutioners bemaerkninger for det i gennemfoerelsesforordningens artikel 101 , stk . 3 , omhandlede revisionsudvalg .
5 . Den administrative Kommission fastsaetter de metoder og regler , der skal anvendes ved fastlaeggelsen af de i stk . 3 og 4 naevnte faktorer .
6 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , efter udtalelse fra Den administrative Kommission , aftale andre regler for fastsaettelse af refusionsbeloebene .
Artikel 95
Refusion af naturalydelser i henhold til syges - og moderskabsforsikringen til pensions - eller rentemodtagere og deres familiemedlemmer , der ikke har ret til ydelser efter lovgivningen i den medlemsstat , hvor de er bosat
1 . Naturalydelser , der er udredet i henhold til forordningens artikel 28 , stk . 1 , skal af de kompetente institutioner refunderes de institutioner , der har udredet disse ydelser , paa grundlag af et fikseret beloeb , der i videst muligt omfang svarer til de faktiske udgifter .
2 . Det fikserede beloeb faas ved at mulitiplicere den gennemsnitlige aarlige udgift pr . pensions - eller rentemodtager med det gennemsnitlige antal pensions - eller rentemodtagere , der aarligt kommer i betragtning , og nedsaette det herved fremkomne beloeb med 20 % .
3 . De faktorer , der er fornoedne for ansaettelsen af dette fikserede beloeb , fastlaegges efter foelgende regler :
a ) Den gennemsnitlige aarlige udgift pr . pensions - eller rentemodtager udregnes for hver medlemsstat ved at dividere de aarlige udgifter til samtlige naturalydelser , der inden for de i betragtning kommende sociale sikringsordninger er udredet af institutionerne i den paagaeldende medlemsstat til samtlige personer , der efter den paagaeldende medlemsstats lovgivning modtager pension eller rente , samt til disses familiemedlemmer , med det gennemsnitlige aarlige antal pensions - eller rentemodtagere ; de sociale sikringsordninger , der kommer i betragtning i denne forbindelse , er anfoert i bilag 9 ;
b ) I forholdet mellem to medlemsstaters institutioner er det gennemsnitlige antal pensions - eller rentemodtagere , der aarligt skal tages i betragtning , lig med det gennemsnitlige aarlige antal af de i forordningens artikel 28 , stk . 2 , omhandlede pensions - eller rentemodtagere , der er bosat paa et af de paagaeldende to medlemsstaters omraader , og som har ret til naturalydelser til udgift for en institution i den anden medlemsstat .
4 . Antallet af pensions - eller rentemodtagere , der skal tages i betragtning i medfoer af bestemmelserne i stk . 3 , litra b ) , opgoeres ved hjaelp af en fortegnelse , der i dette oejemed foeres af bopaelsstedets institution paa grundlag af de af den kompetente institution tilvejebragte bevisligheder for de paagaeldendes ret til ydelser . I tilfaelde af uenighed forelaegges de paagaeldende institutioners bemaerkninger for det i gennemfoerelsesforordningens artikel 101 , stk . 3 , omhandlede revisionsudvalg .
5 . Den administrative Kommission fastsaetter de metoder og regler , der skal anvendes ved fastlaeggelsen af de i stk . 3 og 4 naevnte faktorer .
6 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , efter udtalelse fra Den administrative Kommission , aftale andre regler for fastsaettelse af refusionsbeloebene .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 63 , stk . 2
Artikel 96
Refusion af naturalydelser i henhold til forsikringen mod arbejdsulykker og erhvervssygdomme , der er udredet af en medlemsstats institution til udgift for en anden medlemsstats institution
Med hensyn til anvendelsen af bestemmelserne i forordningens artikel 63 , stk . 2 , finder bestemmelserne i gennemfoerelsesforordningens artikel 93 tilsvarende anvendelse .
Gennemfoerelse af forordningens artikel 70 , stk . 2
Artikel 97
Refusion af arbejdsloeshedsydelser til arbejdsloese , der rejser til en anden medlemsstat for at soege arbejde der
1 . Ydelser , der er udbetalt i henhold til forordningens artikel 69 , skal af den kompetente institution refunderes den institution , der har udbetalt de naevnte ydelser , med det beloeb , der fremgaar af den sidstnaevnte institutions regnskaber .
2 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan
- efter udtalelse fra Den administrative Kommission aftale andre regler for fastsaettelse af refusionsbeloebene , navnlig paa grundlag af fikserede beloeb , eller andre betalingsmaader eller
- give afkald paa enhver refusion mellem institutionerne .
Refusion af boernetilskud ydet i henhold til forordningens artikel 73 , stk . 2 , og artikel 74 , stk . 2
Artikel 98
Familiemedlemmer til arbejdstagere , der er omfattet af fransk lovgivning , eller til arbejdsloese , der modtager ydelser i anledning af arbejdsloeshed efter fransk lovgivning
1 . Boernetilskud , der er ydet i henhold til forordningens artikel 73 , stk . 2 , og artikel 74 , stk . 2 , skal af den kompetente franske institution refunderes den institution , der har udbetalt disse tilskud , med det faktiske beloeb , der fremgaar af den sidstnaevnte institutions regnskaber .
2 . Frankrig og hver af de oevrige medlemsstater eller de kompetente myndigheder i Frankrig og hver af de oevrige medlemsstater kan aftale , at de naevnte boernetilskud skal refunderes paa grundlag af et fikseret beloeb . I saa fald udregnes dette beloeb ved at multiplicere den gennemsnitlige aarlige udgift pr . familie med det gennemsnitlige antal familier , der aarligt skal tages i betragtning .
3 . De faktorer , der er fornoedne for ansaettelsen af det fikserede beloeb , fastlaegges efter foelgende regler :
a ) Den gennemsnitlige aarlige udgift pr . familie faas ved at dividere samtlige aarlige udgifter til boernetilskud , der af institutionerne i den medlemsstat , paa hvis omraade familiemedlemmerne er bosat , er ydet for samtlige i denne stat bosatte familiemedlemmer til arbejdstagere og til arbejdsloese , med det gennemsnitlige antal familier , der aarligt har ret til ydelser .
b ) Det gennemsnitlige antal familier , der aarligt skal tages i betragtning , er lig med det gennemsnitlige antal arbejdstagere , der aarligt er omfattet af den kompetente stats lovgivning , samt i givet fald der gennemsnitlige antal arbejdsloese , der aarlig modtager ydelser i anledning af arbejdsloeshed til udgift for en institution i denne kompetente stat , og hvis familiemedlemmer har ret til at faa boernetilskud , der udbetales af en institution i en anden medlemsstat , paa hvis omraade de er bosat .
4 . Den administrative Kommission fastsaetter , efter indstilling fra det i gennemfoerelsesforordningens artikel 101 , stk . 3 , omhandlede revisionsudvalg , de metoder og regler , der skal anvendes ved fastlaeggelsen af de i stk . 3 naevnte faktorer .
5 . Frankrig og hver af de oevrige medlemsstater eller de kompetente myndigheder i Frankrig og hver af de oevrige medlemsstater kan , efter udtalelse fra Den administrative Kommission , aftale andre metoder for fastsaettelse af det fikserede beloeb .
Faelles refusionsregler
Artikel 99
Administrationsudgifter
To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningens artikel 84 , stk . 2 , tredje punktum , aftale , at de i gennemfoerelsesforordningens artikler 93 - 98 omhandlede ydelser forhoejes med en bestemt procentsats til daekning af administrationsomkostninger . Denne procentsats kan variere efter de forskellige ydelser .
Artikel 100
Ikke-afregnede krav
1 . Ved afregningen mellem medlemsstaternes institutioner behoever den forpligtede institution ikke at imoedekomme refusionskrav vedroerende ydelser , der er udbetalt i et kalenderaar , der ligger mere end tre aar forud for tidspunktet for fremsaettelsen af disse krav , over for et kontaktorgan eller over for den forpligtede institution i den kompetente stat .
2 . For saa vidt angaar refusionskrav , der er beregnet paa et fikseret grundlag , begynder treaarsfristen at loebe fra datoen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende af de aarlige gennemsnitlige udgifter for naturalydelser fastsat i overensstemmelse med gennen foerelsesforordningens artikler 94 og 95 .
Artikel 101
Opgoerelse over refusionskrav
1 . Den administrative Kommission udarbejder i henhold til forordningens artikler 36 , 63 og 70 samt artikel 75 , stk . 2 , en opgoerelse over refusionskrav for hvert kalenderaar .
2 . Den administrative Kommission kan lade foretage enhver revision , der kan tjene til kontrol af det statistiske og regnskabsmaessige materiale , der ligger til grund for den i stk . 1 naevnte opgoerelse over refusionskrav , navlig for at sikre , at dette materiale er i overensstemmelse med de i dette afsnit fastsatte regler .
3 . Den administrative Kommission traeffer de i denne artikel omhandlede afgoerelser efter indstilling af et revisionsudvalg , der afgiver en begrundet udtalelse til Den administrative Kommission . Denne fastsaetter det naevnte revisionsudvalgs forretningsorden og sammensaetning .
Artikel 102
Revisionsudvalgets opgaver . Refusionsregler
1 . Det paahviler revisionsudvalget
a ) at tilvejebringe de noedvendige talmaessige data og foretage de fornoedne beregninger med henblik paa anvendelsen af dette afsnit ;
b ) at afgive periodiske indberetninger til Den administrative Kommission om , hvorledes gennemfoerelsen af forordningerne virker , navnlig paa det finansielle plan ;
c ) at fremsaette hensigtsmaessige forslag vedroerende litra a ) og litra b ) for den administrative Kommission ;
d ) at forelaegge Den administrative Kommission forslag med hensyn til de bemaerkninger , der er tilsendt Udvalget i henhold til gennemfoerelsesforordningens artikel 94 , stk . 4 , og artikel 95 , stk . 4 ;
e ) at forelaegge Den administrative Kommission forslag vedroerende anvendelsen af gennemfoerelsesforordningens artikel 101 ;
f ) at udfoere alle arbejder , undersoegelser eller andre opgaver i forbindelse med spoergsmal , der forelaegges Udvalget af Den administrative Kommission .
2 . De i forordningens artikler 36 , 63 og 70 samt artikel 75 , stk . 2 , omhandlede refusioner til de refusionsberettigede institutioner i en anden medlemsstat sker , for saa vidt angaar samtlige kompetente institutioner i en medlemsstat , gennem organer udpeget af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne . De organer , hvorigennem refusionerne sker , underretter Den administrative Kommission om stoerrelsen af de refunderede beloeb under iagttagelse af de tidsfrister og regler , der er fastsat af den naevnte kommission .
3 . Naar refusionerne fastsaettes paa grundlag af de udredede ydelsers faktiske beloeb , saaledes som dette fremgaar af institutionernes regnskaber , afregnes de for hvert kalenderhalvaar i loebet af det foelgende kalenderhalvaar .
4 . Naar refusionerne fastsaettes paa grundlag af fikserede beloeb , afregnes de for hvert kalenderaar ; i saa fald yder de kompetente institutioner de refusionsberettigede institutioner forskud den foerste dag i hvert kalenderhalvaar efter de af Den administrative Kommission fastsatte regler .
5 . De kompetente myndigheder i to eller flere medlemsstater kan aftale andre refusionsfrister eller andre regler for ydelse af forskud .
Artikel 103
Tilvejebringelse af statistiske og regnskabsmaessige data
De kompetente myndigheder i medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger med henblik paa anvendelsen af bestemmelserne i dette afsnit , navnlig hvad angaar bestemmelserne om tilvejebringelse af statistiske og regnskabsmaessige data .
Artikel 104
Optagelse i bilag 5 af overenskomster om refusioner indgaaet mellem medlemsstater eller mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder
1 . Bestemmelser svarende til de i forordningens artikel 36 , stk . 3 , artikel 63 , stk . 3 , og artikel 70 , stk . 3 , samt i gennemfoerelsesforordningens artikel 93 , stk . 6 , artikel 94 , stk . 6 , og artikel 95 , stk . 6 , indeholdte bestemmelser , som er i kraft dagen foer forordningens ikrafttraeden , bevarer deres gyldighed , for saa vidt de er optaget i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
2 . Bestemmelser svarende til de i stk . 1 naevnte , der efter forordningens ikrafttraeden maatte komme til anvendelse i forholdet mellem to eller flere medlemsstater , skal optages i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen . Det samme gaelder bestemmelser , der maatte blive aftalt i medfoer af gennemfoerelsesforordningens artikel 97 , stk . 2 , og artikel 98 , stk . 2 .
Udgifter ved administrativ og laegelig kontrol
Artikel 105
1 . Udgifterne ved den administrative kontrol samt ved de laegeundersoegelser , indlaeggelser til observation , laegerejser og kontrolundersoegelser af enhver art , der er noedvendige for tilkendelse , udredelse eller aendring af ydelser , skal af den institution , for hvis regning de er foretaget , refunderes den institution , som det er blevet overdraget at foretage dem , paa grundlag af de af sidstnaevnte institution anvendte takster .
2 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan dog aftale andre refusionsregler , navnlig paa grundlag af fikserede beloeb , eller give afkald paa enhver refusion mellem institutionerne .
Saadanne aftaler skal optages i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen . De aftaler , der er i kraft dagen foer forordningens ikrafttraeden , bevarer deres gyldighed , for saa vidt de er opfoert i det naevnte bilag .
Faelles bestemmelser om udbetaling af kontantydelser
Artikel 106
De kompetente myndigheder i enhver medlemsstat underretter Den administrative Kommission , under iagttagelse af de af denne kommission fastsatte tidsfrister og regler , om stoerrelsen af de kontantydelser , der af de under disse myndigheder hoerende institutioner er udbetalt til personer , der er bosat eller opholder sig paa enhver anden medlemsstats omraade .
Artikel 107
Omregning af valuta
1 . Med henblik paa anvendelsen af foelgende bestemmelser :
a ) forordningens artikel 12 , stk . 2 - 4 , artikel 19 , stk . 1 , litra b ) , sidste punktum , artikel 22 , stk . 1 , ii ) , sidste punktum , artikel 25 , stk . 1 , litra b ) , naestsidste punktum , artikel 41 , stk . 1 , litra c ) og litra d ) , artikel 46 , stk . 3 og 4 , artikel 50 , artikel 52 , litra b ) , sidste punktum , artikel 55 , stk . 1 , ii ) , sidste punktum , artikel 57 , stk . 3 , litra c ) , artikel 60 , stk . 1 , litra c ) , og stk . 2 , litra b ) , artikel 70 , stk . 1 og 2 , og artikel 71 , stk . 1 litra b ) ii ) , naestsidste punktum ;
b ) gennemfoerelsesforordningens artikel 34 , artikel 101 , stk . 1 , artikel 102 , stk . 1 , litra b ) , og artikel 119 , stk . 2 , sker omregningen af beloeb , der er udtrykt i forskellige valutaer , til den officielle kurs , der er meddelt af de enkelte staters valutamyndigheder og godkendt af Den internationale Valutafond .
2 . I andre end de i stk . 1 naevnte tilfaelde sker omregningen til den faktiske kurs paa betalingstidspunktet .
AFSNIT VI
FORSKELLIGE BESTEMMELSER
Artikel 108
Godtgoerelse af , at en arbejdstager er saesonarbejder
Den i forordningens artikel 1 , litra c ) , omhandlede arbejdstager skal , for at godtgoere sin egenskab af saesonarbejder , fremlaegge sin arbejdskontrakt forsynet med paategning af arbejdskraftmyndighederne i den medlemsstat , paa hvis omraade han skal udfoere sit arbejde , eller et andet af naevnte myndigheder paategnet dokument , hvoraf det fremgaar , at arbejdstageren er beskaeftiget ved et saesonarbejde .
Artikel 109
Aftale om betaling af bidrag
1 . En arbejdsgiver , der ikke har nogen virksomhed i den medlemsstat , paa hvis omraade arbejdstageren er beskaeftiget , kan aftale med arbejdstageren , at denne opfylder de forpligtelser , der paahviler arbejdsgiveren med hensyn til betaling af bidrag .
Arbejdsgiveren skal underrette den kompetente institution eller i givet fald den af den kompetente myndighed i den fornaevnte medlemsstat udpegede institution om en saadan aftale .
Artikel 110
Gensidig administrativ bistand med hensyn til tilbagesoegning af uberettiget oppebaarne ydelser
Agter en medlemsstats institution , der har udredet ydelser , at goere erstatningskrav gaeldende mod en person , der uberettiget har modtaget disse ydelser , yder institutionen paa den paagaeldendes bopaelssted eller den institution , der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade den paagaeldende er bosat , den foerstnaevnte institution bistand .
Artikel 111
De sociale sikringsinstitutioners tilbagesoegning af uberettiget oppebaarne beloeb samt regreskrav fremsat af sociale forsorgsmyndigheder
1 . Dersom en medlemsstats institution ved fastsaettelse eller fornyet fastsaettelse af ydelser ved invaliditet , alderdom eller doedsfald ( pensioner ) i henhold til forordnings afsnit III , kapitel 3 , har udbetalt modtageren af en ydelse et stoerre beloeb , end han er berettiget til , kan denne institution over for enhver anden medlemsstats institution , som det paahviler at udrede tilsvarende ydelser til den paagaeldende modtager , kraeve det for meget udbetalte beloeb tilbageholdt i de endnu ikke erlagte ydelser , der af den sidstnaevnte institution udbetales modtageren . Den sidstnaevnte institution sender det tilbageholdte beloeb til den berettigede institution . For saa vidt det for meget udbetalte beloeb ikke kan tilbageholdes i de naevnte ydelser , finder bestemmelserne i stk . 2 anvendelse .
2 . Naar en medlemsstats institution har udbetalt en modtager et stoerre beloeb , end han er berettiget til , kan denne institution , under iagttagelse af de betingelser og graenser , der er fastsat i den lovgivning , der gaelder for institutionen , over for enhver anden medlemsstats institution , som det paahviler at udrede ydelser til den paagaeldende modtager , kraeve det for meget udbetalte beloeb tilbageholdt i de ydelser , der af sidstnaevnte institution udbetales modtageren . Den sidstnaevnte institution foretager tilbageholdelsen under iagttagelse af de betingelser og graenser , der er fastsat for en saadan modregning i den lovgivning , der gaelder for institutionen , som om det drejede sig om beloeb , institutionen selv havde udbetalt for meget , og overfoerer det tilbageholdte beloeb til den berettigede institution .
3 . Har en af forordningen omfattet person modtaget forsorgshjaelp paa en medlemsstats omraade i et tidsrum , hvor den paagaeldende havde ret til ydelser efter en anden medlemsstats lovgivning , kan det organ , som har ydet forsorgshjaelpen , for saa vidt det efter lovgivningen har regreskrav paa de ydelser , der tilkommer den paagaeldende , over for enhver anden medlemsstats institution , som det paahviler at udrede ydelser til den paagaeldende , kraeve det beloeb , der er udbetalt i forsorgshjaelp , tilbageholdt i de beloeb , den sidstnaevnte institution udbetaler den paagaeldende .
Naar et familiemedlem til en af forordningen omfattet person har modtaget forsorgshjaelp paa en medlemsstats omraade i et tidsrum , for hvilket den naevnte person havde ret til ydelser for det paagaeldende familiemedlem efter lovgivningen i en anden medlemsstat , kan det organ , som har ydet forsorgshjaelpen , for saa vidt det efter lovgivningen har regreskrav paa de ydelser , der tilkommer den naevnte person for det paagaeldende familiemedlem , over for enhver anden medlemsstats institution , som det paahviler at udrede saadanne ydelser i forhold til denne person , kraeve det beloeb , der er udbetalt i forsorgshjaelp , tilbageholdt i de beloeb , som af sidstnaevnte institution udbetales til den naevnte person for det paagaeldende familiemedlem .
Den forpligtede institution foretager tilbageholdelsen under iagttagelse af de betingelser og graenser , der er fastsat for en saadan modregning i den lovgivning , der gaelder for institutionen , og overfoerer det tilbageholdte beloeb til det berettigede organ .
Artikel 112
Dersom en institution enten direkte eller gennem en anden institution , har foretaget udbetalinger med urette , og tilbagesoegning af de udbetalte beloeb ikke er mulig , skal de paagaeldende beloeb afholdes endeligt af den foerstnaevnte institution , undtagen hvor udbetalingen af det urigtigt udbetalte beloeb er fremkaldt ved svigagtig adfaerd .
Artikel 113
Tilbagesoegning af naturalydelser , der med urette er udredet til arbejdstagere beskaeftiget ved international transport
1 . I tilfaelde hvor retten til naturalydelser ikke anerkendes af den kompetente institution , skal naturalydelser , der af opholdsstedets institution er udredet til en international transportarbejder , paa grundlag af den i gennemfoerelsesforordningens artikel 20 , stk . 2 , eller artikel 62 , stk . 2 , naevnte formodning , refunderes af den kompetente institution .
2 . De udgifter , der af opholdsstedets institution er afholdt for enhver international transportarbejder , der har modtaget naturalydelser ved fremlaeggelse af den i gennemfoerelsesforordningens artikel 20 , stk . 2 , eller artikel 62 , stk . 2 , omhandlede attest , refunderes af den institution , der i den naevnte attest er anfoert som kompetent eller af enhver anden institution , der i dette oejemed er udpeget af den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat , selvom den paagaeldende transportarbejder ikke i forvejen har henvendt sig til opholdsstedets institution og ikke har ret til naturalydelser .
3 . Den kompetente institution eller , i det i stk . 2 omhandlede tilfaelde , den som saadan anfoerte eller den i dette oejemed udpegede institution bevarer over for modtageren et krav , svarende til stoerrelsen af de med urette udredede naturalydelser . De naevnte institutioner skal underrette det i gennemfoerelsesforordningens artikel 101 , stk . 3 , naevnte revisionsudvalg om saadanne krav , hvorefter udvalget foretager en opgoerelse over disse .
Artikel 114
Foreloebig udbetaling af ydelser i tilfaelde af uenighed om , hvilken lovgivning der skal finde anvendelse , eller hvilken institution der skal udrede ydelserne
I tilfaelde af uenighed mellem de kompetente institutioner eller myndigheder i to eller flere medlemsstater med hensyn til , hvilken lovgivning der skal finde anvendelse paa en arbejdstager i medfoer af forordningens afsnit II , eller med hensyn til , hvilken institution der skal udrede ydelserne , modtager den paagaeldende , som ville kunne goere krav paa ydelser , hvis en saadan uenighed ikke forelaa , foreloebige ydelser efter den lovgivning , som gaelder for bopaelsstedets institution , eller - dersom den paagaeldende ikke er bosat paa en af de beroerte medlemsstaters omraader - efter den lovgivning , der gaelder for den institution , hvortil begaeringen foerst er indgivet .
Artikel 115
Regler for laegeundersoegelser foretaget i en anden medlemsstat end den kompetente stat
Opholds - eller bopaelsstedets institution , som i medfoer af forordningens artikel 87 skal lade foretage en laegeundersoegelse , foelger reglerne i den lovgivning , der gaelder for institutionen .
I mangel af saadanne regler retter institutionen henvendelse til den kompetente institution for at faa oplysning om , hvorledes den skal forholde sig .
Artikel 116
Aftaler om inddrivelse af bidrag
1 . De i medfoer af forordningens artikel 92 , stk . 2 , indgaaede aftaler skal optages i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
2 . De aftaler , der er indgaaet med henblik paa anvendelsen af artikel 51 i forordning nr . 3 , forbliver i kraft , for saa vidt de er anfoert i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
Artikel 117
Elektronisk databehandling af oplysningsmateriale
1 . En eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , efter udtalelse fra Den administrative Kommission , tilpasse de blanketter til bevidnelser , attester , erklaeringer , begaeringer og andre dokumenter samt de procedurer , for og metoder til overfoersel af data , der er hjemlet med henblik paa anvendelse af forordningen og gennemfoerelsesforordningen , til elektronisk databehandling .
2 . Den administrative Kommission vil foretage de fornoedne undersoegelser med henblik paa en standardisering og harmonisering af de blanketter , der er tilpasset i medfoer af stk . 1 , naar udviklingen af den elektroniske databehandling i de enkelte medlemslande muliggoer dette .
AFSNIT VII
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 118
Overgangsbestemmelser vedroerende pensioner og renter
1 . Hvad angaar begaeringer om pension eller rente , for hvis vedkommende fastsaettelse af ydelsen endnu ikke er sket paa tidspunktet for forordningens ikrafttraeden , skal der foretages en dobbelt fastsaettelse af ydelsen :
- for saa vidt angaar tiden foer forordningens ikrafttraeden i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning nr . 3 ,
- for saa vidt angaar tiden efter dens ikrafttraeden i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningen .
2 . Indgivelse efter forordningens ikrafttraeden af en begaering om ydelser ved invaliditet eller alderdom eller ydelser til efterladte medfoerer automatisk , at ydelser , der af institutionen eller institutionerne i en eller flere medlemsstater er fastsat foer forordningens ikrafttraeden , for det samme tilfaelde , omberegnes paa grundlag af forordningens bestemmelser .
Artikel 119
Overgangsbestemmelser vedroerende familieydelser
1 . De i forordningens artikel 94 , stk . 9 , omhandlede rettigheder er saadanne rettigheder , som arbejdstagerne havde for familiemedlemmer , for hvis vedkommende der erhvervedes ret til familieydelser , efter de satser og inden for de graenser , der var gaeldende dagen foer forordningens ikrafttraeden , enten i medfoer af artikel 41 i forordning nr . 3 henholdsvis af bilag D til den naevnte forordning eller i medfoer af artikel 20 i forordning nr . 36/63/EOEF af 2 . april 1963 om social sikring af graensearbejdere ( 3 ) , henholdsvis af bilag 1 til den sidstnaevnte forordning .
2 . Saa laenge de i stk . 1 omhandlede ydelser er stoerre end de boernetilskud , der skal ydes i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 2 , paahviler det den kompetente franske institution at soerge for , at de udbetales til arbejdstageren eller direkte til hans familiemedlemmer paa deres bopaelssted for boern , der har ret til saadanne ydelser .
3 . Institutionen paa familiemedlemmernes bopaelssted skal soerge for udbetaling af boernetilskud efter bestemmelserne i den lovgivning , som gaelder for institutionen , mod refusion fra den kompetente franske institution , saa snart der skal ske udbetaling af familieydelser i medfoer af forordningens artikel 73 , stk . 2 .
4 . Enhver medlemsstat eller de kompetente myndigheder i denne medlemsstat kan i det bilaterale forhold til enhver anden medlemsstat fastsaette naermere regler om gennemfoerelsen af denne artikel .
Artikel 120
Supplerende gennemfoerelsesaftaler
1 . To eller flere medlemsstater eller de kompetente myndigheder i disse medlemsstater kan , om fornoedent , traeffe aftaler , der tager sigte paa at supplere de administrative regler om forordningens gennemfoerelse . Saadanne aftaler skal optages i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
2 . Aftaler , der svarer til de i stk . 1 naevnte , og som er gaeldende dagen foer gennemfoerelsesforordningens ikrafttraeden , forbliver i kraft , for saa vidt de er anfoert i bilag 5 til gennemfoerelsesforordningen .
Artikel 121
Bilagenes karakter samt aendring af bilagene
1 . Bilagene til gennemfoerelsesforordningen udgoer en bestanddel af denne .
2 . Paa begaering af den eller de paagaeldende medlemsstater , henholdsvis af disses kompetente myndigheder , kan disse bilag efter udtalelse fra Den administrative Kommission aendres ved en forordning udstedt af Raadet paa forslag af Kommissionen .
3 . I bilag V til forordningen , afsnit " B . Tyskland " , indsaettes :
" 7 . Det fikserede beloeb for de med foedslen forbundne udgifter , der efter tysk lovgivning ydes familiemedlemmer til arbejdstagere , arbejdsloese og personer , der modtager eller har indgivet begaering om pension eller rente , anses ved anvendelsen af forordningen for en naturalydelse . "
Artikel 122
Gennemfoerelsesforordningens ikrafttraeden
Gennemfoerelsesforordningen traeder i kraft paa den foerste dag i den syvende maaned , der foelger efter maaneden for dens offentliggoerelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat .
Udfaerdiget i Bruxelles , den 21 . marts 1972 .
Nařízení Rady (EHS) č. 574/72
ze dne 21. března 1972,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 2, 7 a 51 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Komise (EHS) č. 1408/71 ze dne 14. června 1971 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby a jejich rodiny pohybující se ve Společenství [1], a zejména na článek 97 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Komise přijatý po konzultaci se Správní komisí pro sociální zabezpečení migrujících pracovníků,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru,
vzhledem k tomu, že nařízení č. 3 o sociálním zabezpečení pro migrující pracovníky [2] bylo nahrazeno nařízením (EHS) č. 1408/71, jehož článek 99 také nahradil nařízení č. 4, kterým se stanoví prováděcí pravidla a doplňuje nařízení č. 3 o sociálním zabezpečení pro migrující pracovníky [3], je nezbytné stanovit prováděcí pravidla přizpůsobená novým základním pravidlům a novým zkušenostem získaným při uplatňování znění těchto předpisů po dobu dvanácti let;
vzhledem k tomu, že je zejména nezbytné určit příslušné instituce každého členského státu, doklady, které mají předložit, a formality, které mají plnit, dotyčné osoby za účelem získání dávek, postupy správních kontrol a lékařských vyšetření a podmínky pro náhradu dávek poskytnutých institucemi jednoho členského státu na účet instituce jiného členského státu, jakož i povinnosti účetní komise,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
a) "nařízením" se rozumí nařízení (EHS) č. 1408/71,
b) "prováděcím nařízením" se rozumí toto nařízení,
c) mají definice v článku 1 nařízení význam přiřazený jim v uvedeném článku.
Článek 2
Tištěné vzorové formuláře - Informace o právních předpisech - Návody
1. Správní komise vypracuje vzory osvědčení, potvrzení, prohlášení, žádostí a ostatních dokladů nezbytných k uplatňování nařízení a prováděcího nařízení. Dva členské státy nebo jejich příslušné úřady mohou vzájemnou dohodou po obdržení stanoviska správní komise přijmout zjednodušené vzory těchto dokladů pro vzájemné vztahy.
2. Ve prospěch příslušných úřadů každého členského státu může správní komise shromažďovat informace o vnitrostátních právních předpisech spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení.
3. Správní komise připraví návody, jak informovat dotyčné osoby o jejich právech a o administrativních formalitách, které musí pro uplatnění těchto práv splnit.
Před sestavením těchto návodů konzultuje poradní výbor.
Článek 3
Styčná místa - Komunikace mezi institucemi a mezi osobami a institucemi
1. Příslušné úřady mohou určit styčná místa, která mohou komunikovat přímo spolu navzájem.
2. Každá instituce členského státu a každá osoba mající bydliště nebo pobývající na území členského státu se může obrátit na instituci jiného členského státu, buď přímo, nebo prostřednictvím styčných míst.
Článek 4
Přílohy
1. Příslušný úřad nebo úřady každého členského státu jsou uvedeny v příloze I.
2. Příslušné instituce každého členského státu jsou uvedeny v příloze 2.
3. Instituce bydliště a místa pobytu každého členského státu jsou uvedeny v příloze 3.
4. Styčná místa určená na základě čl. 3 odst. 1 prováděcího nařízení jsou uvedena v příloze 4.
5. Ustanovení uvedená v článku 5, čl. 53 odst. 3, článku 104, čl. 105 odst. 2, článcích 116 a 120 prováděcího nařízení jsou vymezena v příloze 5.
6. Postup vyplácení dávek vybraný institucemi příslušnými pro vyplácení v každém členském státě v souladu s čl. 53 odst. 1 prováděcího nařízení je vymezen v příloze 6.
7. Názvy a sídla bank uvedených v čl. 55 odst. 1 prováděcího nařízení jsou vyjmenovány v příloze 7.
8. Členské státy, na které se vztahují ustanovení čl. 10 odst. 2 písm. d) prováděcího nařízení při vzájemných vztazích, jsou uvedeny v příloze 8.
9. Systémy, které je třeba vzít v úvahu při výpočtu průměrných ročních nákladů na věcné dávky v souladu s čl. 94 odst. 3 písm. a) a čl. 95 odst. 3 písm. a) prováděcího nařízení, jsou uvedeny v příloze 9.
10. Instituce nebo subjekty určené příslušnými úřady, zejména na základě čl. 6 odst. 1, čl. 11 odst. 1, čl. 13 odst. 2 a odst. 3, čl. 14 odst. 1, 2 a 3, čl. 38 odst. 1, čl. 70 odst. 1, čl. 80 odst. 2, článku 81, čl. 82 odst. 2, čl. 85 odst. 2, čl. 89 odst. 1, čl. 91 odst. 2, čl. 102 odst. 2, čl ánkab 110 a čl. 113 odst. 2 prováděcího nařízení, jsou uvedeny v příloze 10.
HLAVA II
PROVEDENÍ OBECNÝCH USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ
Provedení článků 6 a 7 nařízení
Článek 5
Nahrazení ujednání o provádění úmluv prováděcím nařízením
Prováděcí nařízení nahrazuje ujednání o provádění úmluv uvedených v článku 6 tohoto nařízení; také nahrazuje prováděcí ustanovení úmluv uvedených v čl. 7 odst. 2 písm. c) nařízení, jestliže nejsou uvedena v příloze 5 nařízení.
Provedení článku 9 nařízení
Článek 6
Přístup k dobrovolnému nebo volitelnému pokračujícímu pojištění
1. Splňuje-li dotyčná osoba, s přihlédnutím k článku 9 a čl. 15 odst. 3 nařízení, podmínky vyžadované pro přistoupení k dobrovolnému nebo volitelnému pokračujícímu systému pojištění pro případ invalidity, stáří a úmrtí (důchody) ve více systémech pojištění podle právních předpisů jednoho členského státu a nepodléhala povinnému pojištění v rámci jednoho z těchto systémů na základě svého posledního zaměstnání, může přistoupit podle uvedených článků k systému dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění určeného právními předpisy uvedeného členského státu nebo, není-li určen, k systému podle svého výběru.
2. K uplatnění čl. 9 odst. 2 nařízení musí dotyčná osoba předložit instituci dotyčného členského státu potvrzení týkající se dob pojištění získaných podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu. Potvrzení vydává nebo vydávají na žádost dotyčné osoby instituce, které uplatňují právní předpisy, podle kterých osoba doby pojištění získala.
Provedení článku 12 nařízení
Článek 7
Obecná prováděcí pravidla k ustanovení o zákazu souběhu dávek - Uplatňování ustanovení o dávkách při invaliditě, stáří a úmrtí (důchody)
1. Pokud má osoba, která má nárok na dávky náležející podle právních předpisů jednoho členského státu, rovněž nárok na dávky podle právních předpisů jednoho nebo více dalších členských států, použijí se tato pravidla:
a) má-li uplatňování čl. 12 odst. 2 nebo 3 nařízení za následek snížení nebo současné pozastavení těchto dávek, nesmí být žádná z nich snížena ani pozastavena o částku větší, než je částka získaná vydělením částky, která podléhá snížení nebo pozastavení podle právních předpisů, na základě nichž dávka náleží, počtem dávek podléhajících snížení nebo pozastavení, na které má dotyčná osoba nárok;
b) v případě dávek v invaliditě, stáří nebo při úmrtí (důchody) přiznaných podle čl. 46 odst. 2 nařízení institucí členského státu bere tato instituce v úvahu všechny dávky odlišného druhu a jakýkoli příjem nebo odměnu, které by mohly způsobit snížení nebo pozastavení dávky náležející od uvedené instituce, nikoli pro výpočet teoretické výše uvedené v čl. 46 odst. 2 písm. a) nařízení, ale výhradně pro snížení nebo pozastavení částky uvedené v čl. 46 odst. 2 písm. b) nařízení. V úvahu se však bere pouze část celkové částky těchto dávek, příjmu nebo odměny, která se určí v poměru k délce získaných dob pojištění v souladu s čl. 46 odst. 2 písm. b) nařízení;
c) v případě dávek v invaliditě, stáří nebo při úmrtí (důchody) přiznaných podle čl. 46 odst. 1 prvního pododstavce nařízení institucí členského státu, bere uvedená instituce v případech, na které se vztahuje čl. 46 odst. 3 nařízení, v úvahu všechny dávky různého druhu a jakýkoli příjem nebo odměnu, které by mohly způsobit snížení nebo zastavení dávky náležející od uvedené instituce, ne pro výpočet částky uvedené v čl. 46 odst. 1 nařízení, ale výhradně pro snížení nebo zastavení částky vyplývající z uplatňování čl. 46 odst. 3 nařízení. V úvahu se však bere pouze část celkové částky těchto dávek, příjmu nebo odměny, která se získá použitím koeficientu rovnajícího se poměru mezi částkou dávky vyplývající z uplatnění čl. 46 odst. 3 nařízení a částkou vyplývající z uplatnění čl. 46 odst. 1 prvního pododstavce nařízení na uvedenou částku.
2. Pro účely čl. 12 odst. 2, 3 a 4 nařízení si příslušné dotčené instituce na žádost vyměňují veškeré potřebné informace.
Článek 8
Pravidla použitelná v případě souběhu nároků na dávky v mateřství podle právních předpisů několika členských států
Má-li pracovník nebo jeho rodinný příslušník nárok na dávky v mateřství podle právních předpisů dvou nebo více členských států, poskytují se tyto dávky výhradně podle právních předpisů toho členského státu, na jehož území došlo k porodu, nebo pokud k porodu nedošlo na území žádného z těchto členských států, výhradně podle právních předpisů členského státu, kterým pracovník naposledy podléhal.
Článek 9
Pravidla použitelná v případě souběhu nároků na pohřebné podle právních předpisů několika členských států
1. Pokud k úmrtí dojde na území členského státu, zachová se pouze nárok na pohřebné získaný podle právních předpisů uvedeného členského státu, zatímco nárok získaný podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu zaniká.
2. Pokud dojde k úmrtí na území jednoho členského státu, třebaže nárok na pohřebné byl získán podle právních předpisů dvou nebo více jiných členských států, nebo pokud k úmrtí dojde mimo území členského státu a uvedený nárok byl získán podle právních předpisů dvou nebo více členských států, zachovává se pouze nárok získaný podle právních předpisů členského státu, kde pracovník získal poslední dobu pojištění, zatímco nárok získaný podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu zaniká.
Článek 10
Pravidla použitelná v případě souběhu nároků na rodinné dávky nebo přídavky nebo pokud pracovník podléhá postupně právním předpisům několika členských států během stejného období nebo části období
1. Náležejí-li za stejné období rodinné dávky nebo přídavky dvěma osobám pro stejného rodinného příslušníka podle čl. 73 odst. 1 nebo 2 nebo čl. 74 odst. 1 nebo 2 nařízení a podle právních předpisů země bydliště uvedeného rodinného příslušníka, použijí se v případě souběhu nároků na rodinné dávky nebo přídavky ustanovení stanovená právními předpisy země bydliště rodinného příslušníka. Za tím účelem se nárok na rodinné dávky nebo přídavky podle čl. 73 odst. 1 nebo 2 nebo čl. 74 odst. 1 nebo 2 nařízení vezme v úvahu, jako by se jednalo o nárok získaný podle právních předpisů země bydliště dotyčného rodinného příslušníka.
2. Pokud pracovník podléhal postupně právním předpisům dvou členských států během období oddělujícího dvě data výplaty rodinných dávek nebo přídavků, která jsou stanovena právními předpisy jednoho nebo obou dotyčných členských států, použijí se tato pravidla:
a) rodinné dávky nebo přídavky, o které může tento pracovník žádat podle právních předpisů každého z těchto států, musí odpovídat počtu denních dávek nebo přídavků náležejících podle příslušných právních předpisů. Pokud tyto právní předpisy nestanoví denní dávky nebo přídavky, přiznají se rodinné dávky nebo přídavky v poměru k délce období, kdy tento pracovník podléhal právním předpisům každého z členských států, v poměru k době stanovené dotyčnými právními předpisy;
b) pokud byly rodinné dávky nebo přídavky poskytovány institucí během období, kdy měly být poskytovány jinou institucí, provedou mezi sebou uvedené instituce vyúčtování;
c) pro účely písmen a) a b), pokud jsou doby zaměstnání získané podle právních předpisů jednoho členského státu vyjádřeny v jednotkách odlišných od těch, které jsou používány při výpočtu rodinných dávek nebo přídavků podle právních předpisů jiného členského státu, jimž pracovník ve stejném období také podléhal, provede se přepočet v souladu s čl. 15 odst. 3 prováděcího nařízení;
d) bez ohledu na písmeno a), v rámci vztahů mezi členskými státy uvedenými v příloze 8 prováděcího nařízení, nese instituce, která nese náklady na rodinné dávky nebo přídavky s ohledem na první zaměstnání během dotyčného období, náklady na ně po celé období.
3. Přemístí-li rodinní příslušníci pracovníka podléhajícího francouzským právním předpisům nebo nezaměstnané osoby pobírající dávky v nezaměstnanosti na základě francouzských právních předpisů své bydliště z území jednoho členského státu na území jiného členského státu během téhož kalendářního měsíce, instituce příslušná pro poskytování rodinných přídavků na počátku tohoto měsíce pokračuje v jejich poskytování po celý běžný měsíc.
HLAVA III
PROVEDENÍ USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ O URČENÍ POUŽITELNÝCH PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ
Provedení článků 13 až 16 nařízení
Článek 11
Formality v případě vyslání
1. V případech uvedených v čl. 14 odst. 1 písm. a) a 2 písm. a) nařízení vydá instituce určená příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy jsou nadále použitelné, pracovníkovi na jeho žádost nebo na žádost jeho zaměstnavatele, jsou-li splněny vyžadované podmínky, potvrzení o vyslání uvádějící, že až do uvedeného dne nadále podléhá uvedeným právním předpisům.
2. Souhlas stanovený v čl. 14 odst. 1 písm. a) bodu ii) nařízení si vyžádá zaměstnavatel.
Článek 12
Zvláštní ustanovení týkající se pojištění v rámci německého systému sociálního zabezpečení
1. Pokud jsou na základě čl. 14 odst. 1 písm. b) a c) nebo odst. 2 písm. a) nařízení na pracovníka zaměstnaného podnikem nebo zaměstnavatelem, jehož sídlo nebo místo podnikání není na německém území, použitelné německé právní předpisy, použijí se tyto právní předpisy, jako by byl pracovník zaměstnán v místě svého bydliště na německém území.
2. Pokud jsou příspěvky placeny po stanovenou dobu na základě právních předpisů jiného členského státu než Německa v rámci povinného systému pojištění pro případ invalidity, stáří, nebo úmrtí (důchody), mohou být za stejnou dobu placeny doplňkové příspěvky na připojištění podle německých právních předpisů (Höherversicherung).
Článek 13
Výkon práva volby osobami zaměstnanými na diplomatických misích nebo konzulárních úřadech
1. Právo volby stanovené v čl. 16 odst. 2 nařízení musí být poprvé uplatněno do tří měsíců ode dne, kdy byl pracovník zaměstnán u dané diplomatické mise nebo na konzulárním úřadě, nebo kdy nastoupil do osobní služby u členů takových misí nebo úřadů. Volba nabývá účinnosti dnem nástupu do zaměstnání.
Pokud pracovník uplatní znovu své právo volby na konci kalendářního roku, nabývá volba účinnosti prvním dnem následujícího kalendářního roku.
2. Pracovník, který uplatní své právo volby, uvědomí instituci určenou příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy si zvolí, a současně o tom uvědomí svého zaměstnavatele. Pokud je to nutné, předá uvedená instituce tuto informaci všem ostatním institucím téhož členského státu v souladu se směrnicemi vydanými příslušným úřadem členského státu.
3. Instituce určená příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy si pracovník zvolí, mu vydá potvrzení uvádějící, že podléhá právním předpisům uvedeného členského státu po dobu zaměstnání u dané diplomatické mise nebo na konzulárním úřadě nebo v osobní službě u členů těchto misí nebo úřadů.
4. Pokud si pracovník zvolí uplatňování německých právních předpisů, použijí se, jako by byl zaměstnán v místě, kde má německá vláda sídlo. Příslušný úřad určí příslušnou instituci nemocenského pojištění.
Článek 14
Výkon práva volby pomocnými zaměstnanci Evropských společenství
1. Právo volby stanovené v čl. 16 odst. 3 nařízení musí být uplatněno v době uzavření pracovní smlouvy. Úřad zmocněný k uzavření takové smlouvy uvědomí instituci určenou příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy si pomocný zaměstnanec zvolí. Pokud je to nutné, předá uvedená instituce tuto informaci všem ostatním institucím téhož členského státu.
2. Instituce určená příslušným úřadem členského státu, jehož právní předpisy si pomocný zaměstnanec zvolí, mu vydá potvrzení uvádějící, že podléhá právním předpisům uvedeného členského státu po dobu, co je zaměstnán Evropskými společenstvími jako pomocný zaměstnanec.
3. Pokud je to nutné, určí příslušné úřady členských států instituce příslušné pro pomocné zaměstnance Evropských společenství.
4. Pokud si pomocný zaměstnanec Evropských společenství zaměstnaný na území jiného členského státu než Německa zvolí uplatňování německých právních předpisů, použijí se, jako by byl zaměstnán v místě, kde má německá vláda sídlo. Příslušný úřad určí příslušnou instituci nemocenského pojištění.
HLAVA IV
PROVEDENÍ ZVLÁŠTNÍCH USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ O RŮZNÝCH KATEGORIÍCH DÁVEK
KAPITOLA 1
OBECNÁ PRAVIDLA PRO SČÍTÁNÍ DOB POJIŠTĚNÍ
Článek 15
1. V případech uvedených v čl. 18 odst. 1, článku 38, čl. 45 odst. 1 a 2, v článku 64 a čl. 67 odst. 1 a 2 nařízení se sčítání dob pojištění provádí v souladu s těmito pravidly:
a) K dobám pojištění získaným podle právních předpisů jednoho členského státu se přičtou doby pojištění získané podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu, pokud je to nezbytné k doplnění dob pojištění získaných podle právních předpisů prvního členského státu za účelem získání, zachování nebo obnovení nároků na dávky, pokud se tyto doby pojištění nepřekrývají. Pokud mají dávky při invaliditě, stáří nebo úmrtí (důchody) přiznat instituce dvou nebo více členských států v souladu s čl. 46 odst. 2 nařízení, provede každá z dotyčných institucí samostatné sčítání tak, že vezme v úvahu všechny doby pojištění získané pracovníkem podle právních předpisů všech členských států, kterým podléhal, aniž jsou případně dotčeny čl. 45 odst. 2 a čl. 46 odst. 2 písm. c) nařízení.
b) Pokud se doba povinného pojištění získaná podle právních předpisů jednoho členského státu kryje s dobou dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění podle právních předpisů jiného členského státu, bere se v úvahu pouze doba prvně uvedená.
c) Pokud se doba pojištění jiná, než doba za takovou považovaná, získaná podle právních předpisů jednoho členského státu překrývá s dobou považovanou za dobu pojištění podle právních předpisů jiného členského státu, vezme se v úvahu jen doba prvně uvedená.
d) Jakoukoli dobu považovanou za dobu pojištění na základě právních předpisů dvou nebo více členských států bere v úvahu pouze instituce členského státu, podle jehož právních předpisů byla pojištěná osoba naposledy povinně pojištěna před uvedenou dobou; pokud pojištěná osoba nebyla povinně pojištěna podle právních předpisů členského státu před uvedenou dobou, bere v úvahu posledně uvedenou dobu instituce členského státu, podle jehož právních předpisů byla osoba poprvé povinně pojištěna po uvedené době.
e) Pokud není možné určit přesně období, ve kterém byly některé doby pojištění získány podle právních předpisů jednoho členského státu, předpokládá se, že se tyto doby pojištění nepřekrývají s dobami pojištění získanými podle právních předpisů jiného členského státu, a berou se v úvahu, je-li to výhodné.
f) Pokud se podle právních předpisů jednoho členského státu berou některé doby pojištění v úvahu, pouze pokud jsou získany v určitém období, instituce uplatňující uvedené právní předpisy
i) bere v úvahu doby pojištění získané podle právních předpisů jiného členského státu, pouze pokud byly získány v uvedeném období, nebo
ii) prodlouží toto období o dobu trvání dob pojištění získaných zcela nebo částečně v uvedeném období podle právních předpisů jiného členského státu, pokud doby pojištění podle právních předpisů druhého členského státu mají za následek pouze odklad období, v němž musí být doby pojištění získány.
2. Doby pojištění získané podle právních předpisů členského státu, na které se nařízení nevztahuje, ale které se berou v úvahu podle právních předpisů členského státu, na které se nařízení vztahuje, se považují za doby pojištění, které se mají vzít v úvahu pro účely sčítání.
3. Pokud jsou doby pojištění získané podle právních předpisů jednoho členského státu vyjádřeny v jednotkách odlišných od jednotek používaných právními předpisy jiného členského státu, provede se přepočet nezbytný pro účely sčítání podle těchto pravidel:
a) pokud pracovník podléhal systému šestidenního pracovního týdne,
i) odpovídá jeden den osmi hodinám a opačně;
ii) šest dnů odpovídá jednomu týdnu a opačně;
iii) dvacet šest dnů odpovídá jednomu měsíci a opačně;
iv) tři měsíce nebo třináct týdnů nebo sedmdesát osm dnů odpovídá jednomu čtvrtletí a opačně;
v) pro přepočet týdnů na měsíce a opačně se týdny a měsíce přepočtou na dny;
vi) pro celkový součet dob pojištění získaných během jednoho kalendářního roku nesmí uplatnění předchozích pravidel vést k výsledku, který je vyšší než tři sta dvanáct dní nebo padesát dva týdny nebo dvanáct měsíců nebo čtyři čtvrtletí;
b) pokud pracovník podléhá systému pětidenního pracovního týdne,
i) jeden den odpovídá devíti hodinám a opačně;
ii) pět dnů odpovídá jednomu týdnu a opačně;
iii) dvacet dva dny odpovídají jednomu měsíci a opačně;
iv) tři měsíce nebo třináct týdnů nebo šedesát šest dnů odpovídá jednomu čtvrtletí a opačně;
v) pro přepočet týdnů na měsíce a opačně se týdny a měsíce přepočtou na dny;
vi) pro celkový součet dob pojištění získaných během jednoho kalendářního roku nesmí uplatnění předchozích pravidel vést k výsledku, který je vyšší než dvě stě šedesát čtyři dny nebo padesát dva týdny nebo dvanáct měsíců nebo čtyři čtvrtletí.
KAPITOLA 2
NEMOC A MATEŘSTVÍ
Provedení článku 18 nařízení
Článek 16
Potvrzení dob pojištění
1. K uplatnění článku 18 nařízení předloží pracovník příslušné instituci potvrzení o dobách pojištění získaných podle právních předpisů, kterým naposledy podléhal.
2. Toto potvrzení vydává nebo vydávají na žádost pracovníka instituce členského státu, jehož právním předpisům naposledy podléhal. Nepředloží-li uvedené potvrzení, vyžádá si je příslušný úřad přímo od dotyčné instituce nebo dotyčných institucí.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně, je-li nezbytné vzít v úvahu doby pojištění získané dříve podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu ke splnění podmínek právních předpisů příslušného státu.
Provedení článku 19 nařízení
Článek 17
Věcné dávky v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. K pobírání věcných dávek na základě článku 19 nařízení musí pracovník zaregistrovat sebe a své rodinné příslušníky u instituce místa bydliště předložením potvrzení osvědčujícího, že on a jeho rodinní příslušníci mají nárok na uvedené dávky. Potvrzení vydává příslušná instituce, případně na základě informací poskytnutých zaměstnavatelem. Nepředloží-li pracovník nebo jeho rodinní příslušníci uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa bydliště přímo od příslušné instituce.
2. Potvrzení zůstává v platnosti, dokud není instituci místa bydliště oznámeno jeho zrušení. Je-li však uvedené potvrzení vydáno francouzskou institucí, platí pouze po dobu tří měsíců ode dne vydání a musí být obnovováno každé tři měsíce.
3. Je-li pracovník sezónním pracovníkem, platí potvrzení uvedené v odstavci 1 po celou předpokládanou dobu sezónní práce, pokud mezitím příslušná instituce neoznámí instituci místa bydliště jeho zrušení.
4. Instituce místa bydliště uvědomí příslušnou instituci o každé registraci provedené podle odstavce 1.
5. Při každé žádosti o věcné dávky předloží dotyčná osoba podpůrné doklady vyžadované pro poskytování věcných dávek podle právních předpisů členského státu, na jehož území má bydliště.
6. V případě hospitalizace oznámí instituce místa bydliště příslušné instituci do tří dnů ode dne, kdy se o ní dozví, datum přijetí do nemocnice, pravděpodobné trvání hospitalizace a datum propuštění z nemocnice. Oznámení však není nezbytné, jsou-li náklady na věcné dávky nahrazovány paušální částkou instituci místa bydliště.
7. Instituce místa bydliště uvědomí předem příslušnou instituci o každém rozhodnutí týkajícím se poskytování věcných dávek ze seznamu uvedeného v čl. 24 odst. 2 nařízení. Příslušná instituce má lhůtu patnáct dní ode dne odeslání této informace ke vznesení odůvodněné námitky; není-li v této lhůtě žádná námitka vznesena, instituce místa bydliště tyto věcné dávky přizná. Pokud musí být věcné dávky poskytnuty v případě krajní naléhavosti, uvědomí o tom instituce místa bydliště neprodleně příslušnou instituci. Oznámení odůvodněné námitky není nezbytné, jsou-li náklady na věcné dávky nahrazovány paušální částkou instituci místa bydliště.
8. Pracovník nebo jeho rodinní příslušníci musí uvědomit instituci místa bydliště o každé změně své situace, která může změnit jejich nárok na věcné dávky, zejména o skončení nebo změně zaměstnání pracovníka nebo o jakékoli změně místa bydliště nebo pobytu uvedeného pracovníka nebo jeho rodinného příslušníka. Příslušná instituce rovněž uvědomí instituci místa bydliště o skončení pojištění nebo o zániku nároku pracovníka na věcné dávky. Instituce místa bydliště může kdykoli požádat příslušnou instituci o informace týkající se pojištění pracovníka nebo jeho nároku na věcné dávky.
9. Dva nebo více členských států nebo příslušných úřadů těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných prováděcích pravidlech.
Článek 18
Peněžité dávky v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. K pobírání peněžitých dávek na základě čl. 19 odst. 1 písm. b) nařízení se pracovník musí do tří dnů od počátku pracovní neschopnosti obrátit na instituci místa bydliště a předložit jí oznámení o zastavení práce nebo, stanoví-li tak právní předpisy uplatňované příslušnou institucí nebo institucí místa bydliště, potvrzení o pracovní neschopnosti vydané lékařem ošetřujícím dotyčného pracovníka.
2. Nevydávají-li ošetřující lékaři v zemi bydliště potvrzení o pracovní neschopnosti, obrátí se pracovník přímo na instituci místa bydliště ve lhůtě stanovené právními předpisy jí uplatňovanými.
Tato instituce nechá neprodleně pracovní neschopnost lékařsky potvrdit a vystavit potvrzení uvedené v odstavci 1. Toto potvrzení, které musí uvádět předpokládanou dobu pracovní neschopnosti, je neprodleně předáno příslušné instituci.
3. V případech, kdy se nepoužije odstavec 2, nechá instituce místa bydliště pracovníka co nejdříve a v každém případě do tří dnů ode dne, kdy se na ni pracovník obrátí, lékařsky vyšetřit, jako by byl u uvedené instituce pojištěn. Zprávu vyšetřujícího lékaře, ve které se uvede zejména předpokládaná doba pracovní neschopnosti, předá do tří dnů ode dne vyšetření instituce místa bydliště příslušné instituci.
4. Instituce místa bydliště poté provede veškeré nezbytné správní kontroly nebo lékařské prohlídky pracovníka, jako by byl u uvedené instituce pojištěn. Jakmile instituce zjistí, že pracovník je schopen znovu nastoupit do práce, neprodleně o tom uvědomí pracovníka a příslušnou instituci, přičemž uvede den, kterým pracovní neschopnost pracovníka skončila. Aniž je dotčen odstavec 6, považuje se oznámení pracovníkovi za rozhodnutí přijaté jménem příslušné instituce.
5. Příslušná instituce si ve všech případech vyhrazuje právo nechat pracovníka vyšetřit lékařem podle vlastního výběru.
6. Rozhodne-li se příslušná instituce neudělit peněžité dávky, protože pracovník nesplnil formální náležitosti stanovené právními předpisy země bydliště, nebo zjistí-li, že pracovník je schopen znovu nastoupit do práce, oznámí pracovníkovi své rozhodnutí a současně zašle jeho kopii instituci místa bydliště.
7. Jakmile pracovník znovu nastoupí do práce, oznámí to příslušné instituci, vyžadují-li toto oznámení právní předpisy institucí uplatňované.
8. Příslušná instituce vyplácí peněžité dávky vhodným způsobem, zejména mezinárodními poštovními poukázkami, a uvědomí o tom instituci místa bydliště a pracovníka. Pokud peněžité dávky vyplácí instituce místa bydliště na účet příslušné instituce, uvědomí příslušná instituce pracovníka o jeho právech a sdělí instituci místa bydliště výši peněžitých dávek, data plateb a maximální dobu, po kterou mohou být poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu.
9. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných prováděcích pravidlech.
Provedení článku 20 nařízení
Článek 19
Zvláštní ustanovení pro příhraniční pracovníky a jejich rodinné příslušníky
V případě příhraničních pracovníků a jejich rodinných příslušníků mohou být léčiva, obvazový materiál, brýle a malé přístroje vydávány a laboratorní rozbory a zkoušky prováděny pouze v tom členském státě, ve kterém byly předepsány nebo doporučeny v souladu s právními předpisy uvedeného členského státu.
Provedení článku 22 nařízení
Článek 20
Věcné dávky v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát - Zvláštní případ vyslaných pracovníků a pracovníků zaměstnaných v mezinárodní dopravě a jejich rodinných příslušníků
1. K pobírání věcných dávek pro sebe a pro své rodinné příslušníky, kteří jej doprovázejí v době jeho vyslání, předloží pracovník uvedený v čl. 14 odst. 1 písm. a) bodu i) nebo odst. 2 písm. a) instituci místa pobytu potvrzení podle článku 11 prováděcího nařízení. U pracovníka, který předloží toto potvrzení, jsou podmínky pro získání nároku na věcné dávky považovány za splněné.
2. K pobírání věcných dávek pro sebe nebo pro své rodinné příslušníky, kteří jej doprovázejí, předloží pracovník zaměstnaný v mezinárodní dopravě uvedený v čl. 14 odst. 1 písm. b) nařízení, který se během výkonu svého zaměstnání nachází na území jiného členského státu, než je příslušný stát, co nejdříve instituci místa pobytu zvláštní potvrzení vydané zaměstnavatelem nebo jeho zástupcem během kalendářního měsíce předložení nebo během dvou předcházejících kalendářních měsíců. Potvrzení uvádí zejména datum, od kterého je pracovník u uvedeného zaměstnavatele zaměstnán, a název a adresu příslušné instituce; není-li však podle právních předpisů dotyčného státu zaměstnavatel povinen znát příslušnou instituci, uvede pracovník písemně název a adresu této instituce při podání žádosti instituci místa pobytu. Má se za to, že pracovník, který předložil potvrzení, splňuje podmínky pro získání nároku na věcné dávky. Nemůže-li se pracovník obrátit na instituci místa pobytu před lékařským ošetřením, je ošetřen po předložení potvrzení, jakoby byl pojištěn u uvedené instituce.
3. Instituce místa pobytu si do tří dnů vyžádá od příslušné instituce informaci, zda dotyčná osoba splňuje podmínky pro získání nároku na věcné dávky. Instituce místa pobytu je povinna poskytovat věcné dávky, dokud neobdrží odpověď od příslušné instituce, avšak ne déle než třicet dnů.
4. Příslušná instituce zašle odpověď instituci místa pobytu do deseti dnů od obdržení žádosti od ní. Je-li odpověď kladná, uvede příslušná instituce případnou maximální dobu, po kterou mohou být věcné dávky poskytovány v souladu s jí uplatňovanými právními předpisy, a instituce místa pobytu pokračuje v poskytování uvedených dávek.
5. Namísto potvrzení nebo zvláštního potvrzení stanovených v odstavci 1 nebo 2 mohou pracovníci uvedení ve zmíněných odstavcích předložit instituci místa pobytu potvrzení osvědčující, že podmínky pro získání nároku na věcné dávky jsou splněny. Potvrzení, které vydává příslušná instituce, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být poskytovány věcné dávky v souladu s právními předpisy příslušného státu.V tom případě se odstavce 1, 2, 3 a 4 nepoužijí.
6. Ustanovení čl. 17 odst. 6, 7 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
7. Věcné dávky poskytované na základě domněnky vyjádřené v odstavcích 1 nebo 2 se nahrazují podle čl. 36 odst. 1 nařízení.
Článek 21
Věcné dávky v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát - Pracovníci jiní než uvedení v článku 20 prováděcího nařízení
1. K pobírání věcných dávek na základě čl. 22 odst. 1 písm. a) bodu i) nařízení, s výjimkou případů uvedených v článku 20 prováděcího nařízení, předloží pracovník instituci místa pobytu potvrzení osvědčující, že má nárok na věcné dávky. Potvrzení, které vydává příslušná instituce na žádost pracovníka pokud možno předtím, než pracovník opustí území členského státu, ve kterém má bydliště, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být věcné dávky poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu. Nepředloží-li pracovník uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa pobytu přímo od příslušné instituce.
2. Ustanovení čl. 17 odst. 6, 7 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
Článek 22
Věcné dávky pro pracovníky, kteří změní bydliště nebo se vrátí do země bydliště, a pro pracovníky oprávněné odjet do jiného členského státu za účelem léčení
1. K pobírání věcných dávek na základě čl. 22 odst. 1 písm. b) bodu i) nařízení předloží pracovník instituci místa bydliště potvrzení osvědčující, že má nárok nadále pobírat uvedené dávky. Potvrzení, které vydává příslušná instituce, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být věcné dávky nadále poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu. Potvrzení může být na žádost pracovníka vydáno po jeho odjezdu, nemůže-li být z důvodů vyšší moci vydáno předem.
2. Ustanovení čl. 17 odst. 6, 7 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně na poskytování věcných dávek v případě uvedeném v čl. 22 odst. 1 písm. c) bodu i) nařízení.
Článek 23
Věcné dávky pro rodinné příslušníky
Články 21 nebo 22 prováděcího nařízení se použijí obdobně na poskytování věcných dávek rodinným příslušníkům uvedeným v čl. 23 odst. 3 nařízení.
Článek 24
Peněžité dávky pro pracovníky v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát
Článek 18 prováděcího nařízení se použije obdobně na pobírání peněžitých dávek podle čl. 22 odst. 1 písm. a) bodu ii) nařízení. Aniž je dotčena povinnost předložit potvrzení o pracovní neschopnosti, není pracovník, který pobývá na území členského státu, ale nevykonává tam žádnou profesní činnost, povinen předložit oznámení o zastavení práce uvedené v čl. 18 odst. 1 prováděcího nařízení.
Provedení čl. 23 odst. 3 nařízení
Článek 25
Potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří se mají vzít v úvahu při výpočtu peněžitých dávek
1. K pobírání dávek podle čl. 23 odst. 3 nařízení předloží pracovník příslušné instituci potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než je stát, ve kterém má uvedená instituce sídlo.
2. Potvrzení vydává instituce místa bydliště rodinných příslušníků.
Platí dvanáct měsíců ode dne vydání. Může být obnoveno; v tom případě platí ode dne obnovení.
Pracovník je povinen ihned oznámit příslušné instituci každou událost vyžadující změnu potvrzení. Tato změna nabývá účinnosti ode dne této události.
3. Namísto potvrzení stanoveného v odstavci 1 může příslušná instituce požadovat na pracovníkovi předložení nejnovějších listin o osobním stavu jeho rodinných příslušníků, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než je stát, ve kterém má uvedená instituce sídlo.
Provedení čl. 25 odst. 1 nařízení
Článek 26
Dávky nezaměstnaným osobám, které odcházejí do jiného členského státu, než je příslušný stát, za účelem hledání zaměstnání
1. K pobírání peněžitých a věcných dávek na základě čl. 25 odst. 1 nařízení pro sebe a své rodinné příslušníky předloží nezaměstnaná osoba instituci nemocenského pojištění místa, kam odešla, potvrzení od příslušné instituce nemocenského pojištění, o které měla požádat před odchodem. Nepředloží-li uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa, kam osoba odešla, od příslušné instituce.
Potvrzení musí osvědčovat existenci nároku na uvedené dávky za podmínek vymezených v čl. 69 odst. 1 písm. a) nařízení, určovat dobu trvání tohoto nároku, s přihlédnutím k čl. 69 odst. 1 písm. c) nařízení, a uvádět výši peněžitých dávek, které mají být případně poskytnuty na základě nemocenského pojištění během výše uvedeného období v případě pracovní neschopnosti nebo hospitalizace.
2. Instituce pojištění v nezaměstnanosti místa, kam nezaměstnaná osoba odešla, osvědčí na kopii potvrzení uvedeného v článku 83 prováděcího nařízení, která se zašle instituci nemocenského pojištění stejného místa, že podmínky stanovené v čl. 69 odst. 1 písm. b) nařízení jsou splněny, a upřesní datum, od kterého jsou splněny, a datum, od kterého má nezaměstnaná osoba nárok na dávky v nezaměstnanosti od příslušné instituce.
Potvrzení platí po dobu stanovenou v čl. 69 odst. 1 písm. c) nařízení, pokud jsou podmínky splněny. Nejsou-li podmínky nadále plněny, uvědomí o tom instituce pojištění v nezaměstnanosti místa, kam nezaměstnaná osoba odešla, do tří dnů uvedenou instituce nemocenského pojištění.
3. Ustanovení čl. 17 odst. 6 a 7 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
Provedení čl. 25 odst. 3 nařízení
Článek 27
Věcné dávky pro rodinné příslušníky nezaměstnaných osob v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
Článek 17 prováděcího nařízení se použije obdobně na poskytování věcných dávek rodinným příslušníkům nezaměstnaných osob, pokud tito rodinní příslušníci mají bydliště na území jiného členského státu, než je příslušný stát. Při registraci rodinných příslušníků nezaměstnaných osob pobírajících dávky podle čl. 69 odst. 1 nařízení musí být předloženo potvrzení uvedené v čl. 26 odst. 1 prováděcího nařízení. Potvrzení platí po dobu poskytování dávek podle čl. 69 odst. 1 nařízení.
Provedení článku 26 nařízení
Článek 28
Věcné dávky pro žadatele o důchod a jejich rodinné příslušníky
1. K pobírání věcných dávek na území členského státu, kde má bydliště, na základě čl. 26 odst. 1 nařízení, se žadatel a jeho rodinní příslušníci zaregistrují u instituce místa bydliště předložením potvrzení osvědčujícího, že má nárok podle právních předpisů jiného členského státu na uvedené dávky pro sebe a pro své rodinné příslušníky. Potvrzení vydává instituce tohoto jiného členského státu, která je příslušná pro věcné dávky.
2. Instituce místa bydliště uvědomí instituci, která potvrzení vydala, o každé registraci provedené podle odstavce 1.
Provedení článku 28 nařízení
Článek 29
Věcné dávky pro důchodce a jejich rodinné příslušníky, kteří nemají bydliště v členském státě, podle jehož právních předpisů mají na dávky nárok
1. K pobírání věcných dávek podle čl. 28 odst. 1 nařízení na území členského státu, ve kterém má bydliště, se důchodce a jeho rodinní příslušníci zaregistrují u instituce místa bydliště předložením potvrzení osvědčujícího, že má nárok na uvedené dávky pro sebe a pro své rodinné příslušníky na základě právních předpisů, podle kterých je vyplácen důchod.
2. Potvrzení vydává na žádost důchodce instituce nebo jedna z institucí příslušných pro vyplácení důchodu nebo případně instituce zmocněná stanovit nárok na věcné dávky, jakmile důchodce splní podmínky pro získání nároku na tyto dávky. Nepředloží-li důchodce potvrzení, vyžádá si je instituce místa bydliště přímo od instituce nebo institucí příslušných pro vyplácení důchodu nebo případně od instituce zmocněné je vydat. Do obdržení potvrzení může instituce místa bydliště na základě přijatých dokladů zaregistrovat důchodce a jeho rodinné příslušníky dočasně. Tato registrace není pro instituci příslušnou pro vyplácení věcných dávek závazná, dokud instituce místa bydliště nedodá potvrzení stanovené v odstavci 1.
3. Instituce místa bydliště uvědomí instituci, která vydala potvrzení stanovené v odstavci 1, o každé registraci provedené podle uvedeného odstavce.
4. Při každé žádosti o věcné dávky musí důchodce prokázat instituci místa bydliště stvrzenkou nebo kontrolním ústřižkem od peněžní poukázky poslední uskutečněné platby, že má stále nárok na důchod.
5. Důchodce nebo jeho rodinní příslušníci musí instituci místa bydliště uvědomit o každé změně situace, která by mohla změnit jejich nárok na věcné dávky, zejména o zastavení nebo odnětí důchodu a o jakékoli změně jejich bydliště. O každé takové změně instituce příslušné pro důchod rovněž uvědomí instituce místa bydliště důchodce.
6. Správní komise stanoví v případě potřeby postup pro určení instituce, která nese náklady na výplaty věcných dávek v případě uvedeném v čl. 28 odst. 2 písm. b) nařízení.
Provedení článku 29 nařízení
Článek 30
Věcné dávky pro rodinné příslušníky, kteří mají bydliště v jiném členském státě, než ve kterém má bydliště důchodce
1. K pobírání věcných dávek na základě čl. 29 odst. 1 nařízení na území členského státu, ve kterém mají bydliště, se rodinní příslušníci zaregistrují u instituce svého místa bydliště předložením dokladu vyžadovaného právními předpisy uplatňovanými uvedenou institucí pro poskytování těchto dávek rodinným příslušníkům důchodce, spolu s potvrzením osvědčujícím, že důchodce má nárok na věcné dávky pro sebe a své rodinné příslušníky. Potvrzení, které vydává instituce místa bydliště důchodce, zůstává v platnosti, dokud není instituci místa bydliště jeho rodiny oznámeno jeho zrušení. Pokud je však uvedené potvrzení vydáno francouzskou institucí, platí pouze po dobu dvanácti měsíců ode dne vydání a musí být obnovováno každý rok.
2. Stanoví-li právní předpisy uplatňované institucí, že při podání žádosti musí být předložen doklad o nároku na důchod, předloží rodinní příslušníci při podání žádosti o věcné dávky instituci místa bydliště potvrzení uvedené v odstavci 1.
3. Instituce místa bydliště důchodce uvědomí instituci místa bydliště rodinných příslušníků o pozastavení nebo odnětí důchodu a o každé změně bydliště důchodce. Instituce místa bydliště rodinných příslušníků může kdykoli požadovat od instituce místa bydliště důchodce poskytnutí jakýchkoli informací týkajících se nároku na věcné dávky.
4. Rodinní příslušníci musí instituci místa bydliště uvědomit o všech změnách v jejich situaci, které by mohly změnit jejich nárok na věcné dávky, zejména o každé změně bydliště.
Provedení článku 31 nařízení
Článek 31
Věcné dávky pro důchodce a jejich rodinné příslušníky pobývající v jiném členském státě, než ve kterém mají bydliště
1. K pobírání věcných dávek na základě článku 31 nařízení předloží důchodce instituci místa pobytu potvrzení osvědčující, že má nárok na uvedené dávky. Potvrzení, které vydává instituce místa bydliště důchodce, pokud možno před jeho opuštěním území členského státu, ve kterém má bydliště, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být dávky poskytovány v souladu s právními předpisy uvedeného členského státu. Nepředloží-li důchodce uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa pobytu přímo od instituce místa bydliště.
2. Ustanovení čl. 17 odst. 6, 7 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně. V tom případě se instituce místa bydliště důchodce považuje za příslušnou instituci.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně na poskytování věcných dávek rodinným příslušníkům uvedeným v článku 31 nařízení.
Provedení čl. 35 odst. 1 nařízení
Článek 32
Instituce, na které se mohou pracovníci dolů a podobných provozů a jejich rodinní příslušníci obracet v případě pobytu nebo bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. V případech uvedených v čl. 35 odst. 1 nařízení, pokud jsou v zemi pobytu nebo bydliště dávky poskytované v rámci systému nemocenského pojištění nebo pojištění v mateřství vztahujícího se na dělníky v ocelářském průmyslu rovné dávkám poskytovaným podle zvláštního systému pro pracovníky v dolech a podobných provozech, mohou se pracovníci této kategorie a jejich rodinní příslušníci obrátit na nejbližší instituci na území členského státu, ve kterém pobývají nebo mají bydliště, uvedenou v příloze 3 prováděcího nařízení, i když je tato nejbližší instituce institucí spravující systém vztahující se na dělníky v ocelářském průmyslu, a tato instituce je povinna dávky poskytnout.
2. Pokud jsou dávky stanovené zvláštním systémem pro pracovníky v dolech a podobných provozech výhodnější, mají tito pracovníci a jejich rodinní příslušníci možnost požádat buď instituci příslušnou pro správu uvedeného systému, nebo nejbližší instituci na území členského státu, kde pobývají nebo kde mají bydliště, která spravuje systém pro dělníky v ocelářském průmyslu. Ve druhém případě dotyčná instituce osobu upozorní, že obrátí-li se na instituci příslušnou pro správu výše uvedeného zvláštního systému, obdrží výhodnější dávky; navíc ji musí informovat o názvu a adrese této instituce.
Provedení čl. 35 odst. 3 nařízení
Článek 33
Přihlížení k době, ve které byly dávky poskytovány institucí jiného členského státu
Pro účely čl. 35 odst. 3 nařízení může instituce členského státu vyzvaná k poskytování dávek požádat instituci jiného členského státu o zaslání informací týkajících se doby, po kterou posledně uvedená instituce dávky již poskytovala pro stejný případ nemoci nebo mateřství.
Článek 34
Náhrada výdajů vzniklých během pobytu v jednom členském státě příslušnou institucí jiného členského státu
1. Není-li během pracovníkova pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát, možné splnit formální náležitosti stanovené v čl. 20 odst. 1, 2 a 5 a v článcích 21, 23 a 31 prováděcího nařízení, nahradí jeho výdaje na jeho žádost příslušná instituce místa pobytu v souladu se sazbami náhrad uplatňovanými institucí místa pobytu.
2. Instituce místa pobytu musí poskytnout příslušné instituci na její žádost nezbytné informace o těchto sazbách.
KAPITOLA 3
INVALIDITA, STÁŘÍ A ÚMRTÍ (DŮCHODY)
Podávání a zpracování žádostí o dávky
Článek 35
Žádosti o dávky v invaliditě, pokud byl pracovník pojištěn výhradně na základě právních předpisů uvedených v příloze III nařízení a v případě uvedeném v čl. 40 odst. 2 nařízení
1. K pobírání dávek na základě článků 37, 38 a 39 nařízení, včetně případů uvedených v čl. 40 odst. 2, čl. 42 odst. 1 a čl. 42 odst. 2 nařízení, podá pracovník žádost buď instituci členského státu, jehož právním předpisům podléhal v době vzniku pracovní neschopnosti následované invaliditou nebo zhoršením invalidity, nebo instituci místa bydliště, která poté žádost postoupí dříve uvedené instituci, přičemž vyznačí datum, kdy byla podána; toto datum se považuje za datum podání žádosti dříve uvedené instituci. Pokud však byly poskytovány peněžité dávky nemocenského pojištění, považuje se případně za datum podání žádosti o důchod den, ke kterému bylo poskytování těchto peněžitých dávek zastaveno.
2. V případě uvedeném v čl. 41 odst. 1 písm. b) nařízení sdělí žadateli instituce, u které byl naposledy pojištěn, výši a datum splatnosti dávek náležejících na základě jí uplatňovaných právních předpisů instituci původně příslušné pro vyplácení těchto dávek. S účinností od uvedeného dne se dávky náležející před zhoršením invalidity zrušují nebo snižují na částku nepřevyšující doplatek uvedený v čl. 41 odst. 1 písm. c) nařízení.
3. Odstavec 2 se nepoužije v případě uvedeném v čl. 41 odst. 1 písm. d) nařízení. V tom případě se instituce, u které byl žadatel naposledy pojištěn, obrátí na nizozemskou instituci za účelem zjištění částky náležející od uvedené instituce.
Článek 36
Žádosti o dávky ve stáří, pozůstalostní dávky (s výjimkou dávek pro sirotky) a dávky v invaliditě v případech neuvedených v článku 35 prováděcího nařízení
1. K pobírání dávek na základě článků 40 až 51 nařízení, s výjimkou případů uvedených v článku 35 prováděcího nařízení, podá dotyčná osoba žádost instituci místa bydliště postupem stanoveným právními předpisy uplatňovanými uvedenou institucí. Nezískal-li pracovník doby pojištění podle uvedených právních předpisů, postoupí instituce místa bydliště žádost instituci členského státu, jehož právním předpisům žadatel naposledy podléhal, přičemž vyznačí datum, kdy byla žádost podána. Toto datum se považuje za datum podání žádosti posledně uvedené instituci.
2. Pokud má žadatel bydliště na území členského státu, podle jehož právních předpisů pracovník nezískal doby pojištění, může žádost podat instituci členského státu, jehož právním předpisům pracovník naposledy podléhal.
3. Pokud má žadatel bydliště na území státu, který není členským státem, podá svou žádost příslušné instituci toho členského státu, jehož právním předpisům pracovník naposledy podléhal.
Pokud žadatel podá svou žádost instituci členského státu, jehož je státním příslušníkem, postoupí tato instituce žádost příslušné instituci.
4. Žádost o dávky podaná instituci jednoho členského státu automaticky zahrnuje souběžné přiznání dávek podle právních předpisů všech dotčených členských států, jejichž podmínky žadatel splňuje, s výjimkou případu, kdy podle čl. 44 odst. 2 nařízení žadatel žádá o odklad poskytování jakýchkoli dávek ve stáří, na které by měl nárok.
Článek 37
Doklady a informace, které by měly doprovázet žádosti o dávky uvedené v článku 36 prováděcího nařízení
Podávání žádostí uvedených v článku 36 prováděcího nařízení podléhá těmto pravidlům:
a) žádost musí být podána společně s potřebnými podpůrnými doklady a musí být sepsána na formuláři stanoveném právními předpisy
i) členského státu, na jehož území má žadatel bydliště, v případě uvedeném v čl. 36 odst. 1;
ii) členského státu, kterým pracovník naposledy podléhal, v případech uvedených v čl. 36 odst. 2 a 3;
b) správnost informací dodaných žadatelem musí být prokázána úředními doklady připojenými k žádosti nebo potvrzena příslušnými subjekty členského státu, na jehož území má žadatel bydliště;
c) žadatel musí uvést, pokud je to možné, buď instituci nebo instituce pojištění pro případ invalidity, stáří nebo úmrtí (důchody) všech členských států, u kterých byl pracovník pojištěn, nebo zaměstnavatele, pro kterého nebo pro které pracoval na území kteréhokoli z členských států, předložením jakéhokoli potvrzení o zaměstnání, které má v držení;
d) žádá-li v souladu s čl. 44 odst. 2 nařízení žadatel o odklad poskytování jakýchkoli dávek ve stáří, na které by měl nárok podle právních předpisů jednoho nebo více členských států, musí upřesnit, na základě kterých právních předpisů o dávky žádá.
Článek 38
Potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří se mají vzít v úvahu při stanovení výše dávek
1. K pobírání dávek podle čl. 39 odst. 4 nebo čl. 47 odst. 3 nařízení předloží žadatel potvrzení týkající se rodinných příslušníků, s výjimkou jeho dětí, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než ve kterém má sídlo instituce příslušná pro přiznání dávek.
Potvrzení vydává instituce nemocenského pojištění místa bydliště rodinných příslušníků nebo jiná instituce určená příslušným úřadem členského státu, na jehož území mají bydliště. Ustanovení čl. 25 odst. 2 druhého a třetího pododstavce prováděcího nařízení se použijí obdobně.
Namísto potvrzení stanoveného v prvním odstavci může instituce příslušná pro přiznání dávek požadovat na žadateli předložení nejnovějších listin o osobním stavu jeho rodinných příslušníků, s výjimkou jeho dětí, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než ve kterém se nachází uvedená instituce.
2. Vyžadují-li v případě uvedeném v odstavci 1 právní předpisy uplatňované dotyčnou institucí, aby rodinní příslušníci žili ve společné domácnosti s důchodcem, musí být skutečnost, že rodinní příslušníci, kteří tuto podmínku nesplňují, jsou nicméně výživou odkázáni hlavně na žadatele, prokázána doklady potvrzujícími, že jim žadatel pravidelně posílá část svého příjmu.
Článek 39
Zpracování žádostí o dávky v invaliditě v případě, kdy byl pracovník pojištěn výhradně na základě právních předpisů uvedených v příloze III nařízení
1. Podá-li pracovník žádost o dávky v invaliditě a instituce stanoví, že se použije čl. 37 odst. 1 nařízení, vyžádá si uvedená instituce, je-li to nezbytné, od instituce, u které byl pracovník naposledy pojištěn, potvrzení o dobách pojištění jím získaných podle právních předpisů uplatňovaných touto posledně uvedenou institucí.
2. Pokud je nezbytné vzít v úvahu doby pojištění získané dříve podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu ke splnění podmínek právních předpisů příslušného státu, použije se odstavec 1 obdobně.
3. V případě uvedeném v čl. 39 odst. 3 nařízení zašle instituce, která žadatelův případ zpracovala, jeho spis instituci, u které byl pracovník naposledy pojištěn.
4. Články 41 až 50 prováděcího nařízení se nevztahují na zpracování žádostí uvedených v odstavcích 1, 2 a 3.
Článek 40
Určení stupně invalidity
Pro účely určení stupně invalidity přihlíží instituce členského státu k dokladům a lékařským zprávám a k informacím správní povahy získaným institucí kteréhokoli členského státu. Každá instituce si však ponechává právo nechat žadatele vyšetřit lékařem podle vlastního výběru, s výjimkou případů, kdy se použije čl. 40 odst. 3 nařízení.
Zpracování žádostí o dávky v invaliditě, ve stáří a pro pozůstalé v případech uvedených v článku 36 prováděcího nařízení
Článek 41
Určení instituce příslušné ke zpracování žádosti
1. Žádosti o dávky zpracovává instituce, které byly podány nebo postoupeny v souladu s článkem 36 prováděcího nařízení.
2. Instituce provádějící zpracování žádosti neprodleně uvědomí o žádostech o dávky všechny dotčené instituce na zvláštních formulářích tak, aby všechny tyto instituce mohly žádosti zpracovat současně a bez prodlení.
Článek 42
Formuláře pro zpracování žádosti o dávky
1. Při zpracování žádostí o dávky používá instituce provádějící zpracování žádosti formulář, který obsahuje zejména přehled a souhrn dob pojištění získaných pracovníkem podle právních předpisů všech dotyčných členských států.
2. Předání těchto formulářů instituci kteréhokoli jiného členského státu nahrazuje předání podpůrných dokladů.
Článek 43
Postupy dotyčných institucí při zpracovávání žádostí
1. Instituce provádějící zpracování žádosti zaznamená na formulář uvedený v čl. 42 odst. 1 prováděcího nařízení doby pojištění získané podle jí uplatňovaných právních předpisů a kopii uvedeného formuláře zašle instituci pojištění pro případ invalidity, stáří nebo úmrtí (důchody) kteréhokoli členského státu, u kterého byl pracovník pojištěn, přičemž případně přiloží potvrzení o zaměstnání předložená žadatelem.
2. Pokud je dotčena pouze jedna další instituce, vyplní tato instituce uvedený formulář a zároveň uvede
a) doby pojištění získané podle jí uplatňovaných právních předpisů;
b) výši dávky, kterou žadatel může žádat pouze za tyto doby pojištění;
c) teoretickou a skutečnou výši dávek vypočtenou v souladu s čl. 46 odst. 2 nařízení.
Takto vyplněný formulář vrátí instituci provádějící zpracování žádosti.
Je-li nárok na dávky získán s přihlédnutím pouze k dobám pojištění získaným podle právních předpisů uplatňovaných institucí druhého členského státu a je-li možné výši dávky odpovídající těmto dobám pojištění stanovit bez prodlení, zatímco výpočet uvedený v písmenu c) vyžaduje značně delší dobu, vrátí se formulář instituci provádějící zpracování žádosti s informacemi uvedenými v písmenech a) a b); informace uvedené v písmenu c) jsou instituci provádějící zpracování žádosti sděleny co nejdříve.
3. Jsou-li dotčeny dvě nebo více institucí, vyplní každá z těchto institucí uvedený formulář vyznačením dob pojištění získaných podle jí uplatňovaných právních předpisů a vrátí jej instituci provádějící zpracování žádosti.
Je-li nárok na dávky získán s přihlédnutím pouze k dobám pojištění získaným podle právních předpisů uplatňovaných jednou nebo více těmito institucemi a je-li možné výši dávky odpovídající těmto dobám pojištění stanovit bez prodlení, je instituci provádějící zpracování žádosti oznámena tato výše současně s dobami pojištění; představuje-li určení výše určité zdržení, oznámí se instituci provádějící zpracování žádosti tato výše, jakmile je určena.
Po obdržení všech formulářů obsahujících informace o dobách pojištění a případně částkách náležejících podle právních předpisů jednoho nebo více dotyčných členských států zašle instituce provádějící zpracování žádosti kopii takto vyplněných formulářů každé dotčené instituci, a ty do něj vyznačí teoretickou a skutečnou výši dávek vypočtených v souladu s čl. 46 odst. 2 nařízení a vrátí formulář instituci provádějící zpracování žádosti.
4. Jakmile instituce provádějící zpracování žádosti po obdržení informací uvedených v odstavci 2 nebo 3 zjistí, že je třeba použít čl. 40 odst. 2 nebo čl. 48 odst. 2 nebo 3 nařízení, uvědomí o tom ostatní dotčené instituce.
5. V případě zmíněném v čl. 37 písm. d) prováděcího nařízení uvedou instituce členských států, jejichž právním předpisům žadatel podléhal, ale u kterých žádal o odklad poskytování dávek, do formuláře uvedeného v čl. 42 odst. 1 prováděcího nařízení pouze doby pojištění získané žadatelem podle jimi uplatňovaných právních předpisů.
Článek 44
Instituce zmocněná k přijetí rozhodnutí o stupni invalidity
1. S výhradou odstavců 2 a 3 je pouze instituce provádějící zpracování žádosti zmocněna k přijetí rozhodnutí uvedeného v čl. 40 odst. 3 nařízení o stupni invalidity žadatele. Toto rozhodnutí přijme, jakmile je schopna určit, případně s přihlédnutím k článku 45 nařízení, zda jsou splněny podmínky pro uplatnění nároku stanovené jí uplatňovanými právními předpisy. Neprodleně toto rozhodnutí oznámí ostatním dotčeným institucím.
2. Nejsou-li s přihlédnutím k článku 45 nařízení splněny podmínky pro uplatnění nároku (jiné než týkající se stupně invalidity) stanovené jí uplatňovanými právními předpisy, uvědomí instituce provádějící zpracování žádosti neprodleně instituci příslušnou v oblasti invalidity jiného členského státu, jehož právním předpisům pracovník naposledy podléhal.
Jsou-li splněny podmínky pro uplatnění nároku stanovené jí uplatňovanými právními předpisy, je tato instituce zmocněna přijmout rozhodnutí o stupni invalidity žadatele a neprodleně je oznámí ostatním dotyčným institucím.
3. Případně může být případ za stejných podmínek vrácen příslušné instituci v oblasti invalidity členského státu, jehož právním předpisům pracovník poprvé podléhal.
Článek 45
Prozatímní výplaty a zálohy dávek
1. Zjistí-li instituce provádějící zpracování žádosti, že žadatel má nárok na dávky podle jí uplatňovaných právních předpisů, aniž by bylo nutné přihlížet k dobám pojištění získaným podle právních předpisů jiných členských států, vyplácí ihned prozatímní dávky.
2. Nemá-li žadatel nárok na dávky na základě odstavce 1, ale z informací poskytnutých instituci provádějící zpracování žádosti podle čl. 43 odst. 2 nebo 3 prováděcího nařízení vyplývá, že nárok na dávky je získán podle právních předpisů jiného členského státu pouze s přihlédnutím k dobám pojištění získaným podle nich, vyplácí instituce uplatňující uvedené právní předpisy tyto dávky prozatímně, jakmile ji instituce provádějící zpracování žádosti informuje o její povinnosti tak učinit.
3. Je-li v případě uvedeném v odstavci 2 nárok na dávku získán podle právních předpisů více než jednoho členského státu s přihlédnutím pouze k dobám pojištění získaným podle každého z těchto systémů právních předpisů, je pro prozatímní výplatu dávek příslušná instituce, která první informuje instituci provádějící zpracování žádosti o existenci nároku; instituce provádějící zpracování žádosti je povinna uvědomit ostatní dotčené instituce.
4. Instituce, která má vyplácet dávky podle odstavců 1, 2 nebo 3, o této skutečnosti neprodleně uvědomí žadatele, přičemž jej výslovně upozorní na prozatímní povahu přijatého opatření a na skutečnost, že se proti němu nelze odvolat.
5. Nevyplácí-li se žadateli na základě odstavců 1, 2 nebo 3 žádná prozatímní dávka, ale z obdržených informací vyplývá, že vznikl nárok podle čl. 46 odst. 2 nařízení, vyplácí mu instituce provádějící zpracování žádosti přiměřenou vratnou zálohu, jejíž výše je co nejbližší částce, která mu bude pravděpodobně přiznána podle čl. 46 odst. 2 nařízení.
6. Dva členské státy nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou dohodnout na uplatňování jiných metod prozatímní výplaty dávek v případech, které se týkají pouze institucí těchto států.
Veškeré dohody uzavřené v této oblasti se oznamují správní komisi.
Článek 46
Výpočet dávek v případě souběhu dob pojištění
1. Pro výpočet teoretické a skutečné výše dávky v souladu s čl. 46 odst. 2 písm. a) nebo b) nařízení se použijí pravidla stanovená v čl. 15 odst. 1 písm. b), c) a d) prováděcího nařízení.
Skutečná výše takto zjištěná se zvyšuje o částku odpovídající dobám dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění, určenou v souladu s právními předpisy, podle kterých byly tyto doby pojištění získany.
2. Pro účely čl. 46 odst. 3 nařízení se neberou v úvahu částky dávek odpovídající dobám dobrovolného nebo volitelného pokračujícího pojištění.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně v případě dobrovolného připojištění uvedeného v čl. 15 odst. 3 druhém pododstavci nařízení.
Pro účely německých právních předpisů se příspěvky, které se neberou v úvahu podle čl. 15 odst. 1 písm. b) prováděcího nařízení, vezmou v úvahu při výpočtu doplňkových částek dobrovolného připojištění. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně.
Článek 47
Konečný výpočet výše dávek náležejících od institucí uplatňujících čl. 46 odst. 3 nařízení
V případě uvedeném v čl. 46 odst. 3 druhém pododstavci nařízení vypočte instituce provádějící zpracování žádosti a oznámí každé dotyčné instituci konečnou výši dávek, které musí každá instituce poskytnout.
Článek 48
Oznámení rozhodnutí institucí žadatelům
1. Konečné rozhodnutí přijaté každou z dotčených institucí, s přihlédnutím případně k oznámení uvedenému v článku 47 prováděcího nařízení, se doručí instituci provádějící zpracování žádosti. Každé rozhodnutí musí uvádět opravné prostředky a lhůty pro jejich podání stanovené příslušnými právními předpisy. Po obdržení všech těchto rozhodnutí je instituce provádějící zpracování žádosti oznámí žadateli v jeho jazyce prostřednictvím souhrnné zprávy, ke které se připojí uvedená rozhodnutí. Lhůty pro podání opravných prostředků běží teprve ode dne obdržení souhrnné zprávy žadatelem.
2. Při odeslání souhrnné zprávy stanovené v odstavci 1 žadateli zašle instituce provádějící zpracování žádosti současně kopii každé dotčené instituci a přiloží k ní kopii rozhodnutí ostatních institucí.
Článek 49
Přepočet dávek
1. Pro účely čl. 49 odst. 2 a 3 a čl. 51 odst. 2 nařízení se články 45 a 47 prováděcího nařízení použijí obdobně.
2. Přepočet, odnětí nebo pozastavení dávek oznámí instituce, která odpovídající rozhodnutí přijala, neprodleně dotyčné osobě a každé instituci, u které uvedené osobě vznikne nárok na dávku případně prostřednictvím instituce provádějící zpracování žádosti. Rozhodnutí musí uvádět opravné prostředky a lhůty pro jejich podání stanovené příslušnými právními předpisy. Lhůty pro podání opravných prostředků běží teprve ode dne obdržení rozhodnutí dotyčnou osobou.
Článek 50
Opatření k urychlení přiznávání dávek
1. a) i) Pokud pracovník, který je státním příslušníkem jednoho členského státu, podléhá právním předpisům jiného členského státu, předá instituce příslušná v oblasti důchodů tohoto jiného členského státu za použití všech prostředků, které má k dispozici, v době registrace uvedeného pracovníka subjektu určenému příslušným úřadem téhož členského státu (země zaměstnání) veškeré informace týkající se totožnosti pracovníka, datum nástupu do zaměstnání a název uvedené příslušné instituce a číslo pojištění přidělené touto institucí.
ii) Navíc příslušná instituce uvedená v bodě i), je-li to možné, předá subjektu určenému podle bodu i) veškeré další informace, které mohou usnadnit a urychlit konečné přiznání důchodů.
iii) Tyto informace se předávají za podmínek stanovených správní komisí subjektu určenému příslušným úřadem dotyčného členského státu.
iv) Pro účely bodů i), ii) a iii) se osoby bez státního občanství a uprchlíci považují za státní příslušníky členského státu, jehož právním předpisům podléhali prvně.
b) Dotčené orgány na žádost pracovníka nebo instituce, u které je v současnosti pojištěn, sestaví průběh pojištění pracovníka nejpozději jeden rok před tím, než dosáhne důchodového věku.
2. Prováděcí pravidla k odstavci 1 stanoví správní komise.
Správní kontroly a lékařské prohlídky
Článek 51
1. Pokud osoba přijímající dávky, zejména
a) dávky v invaliditě,
b) dávky ve stáří poskytované v případě pracovní nezpůsobilosti,
c) dávky ve stáří poskytované starším nezaměstnaným osobám,
d) dávky ve stáří poskytované v případě skončení profesní činnosti,
e) pozůstalostní dávky poskytované v případě invalidity nebo pracovní nezpůsobilosti,
f) dávky poskytované pod podmínkou, že prostředky příjemce nepřevyšují předepsanou mez,
pobývá nebo má bydliště na území jiného členského státu, než ve kterém se nachází instituce příslušná pro vyplácení dávky, provádí na žádost uvedené instituce správní kontrolu a lékařské prohlídky instituce místa pobytu nebo místa bydliště příjemce postupy stanovenými právními předpisy uplatňovanými posledně uvedenou institucí. Instituci příslušné pro vyplácení dávky však zůstává zachováno právo zařídit prohlídku příjemce lékařem podle vlastního výběru.
2. Zjistí-li se, že příjemce uvedený v odstavci 1 je zaměstnán nebo má prostředky převyšující předepsanou mez a současně pobírá dávky, zašle instituce místa pobytu nebo bydliště zprávu instituci příslušné pro vyplácení dávky, která požádala o kontrolu nebo lékařskou prohlídku. Zpráva uvádí zejména povahu zaměstnání, výši příjmu nebo prostředků, které dotyčná osoba měla za poslední ukončené čtvrtletí, běžnou odměnu vyplácenou ve stejné oblasti pracovníku na stejné úrovni, jako je dotyčná osoba, v povolání, které vykonávala před počátkem invalidity po referenční období, které určí instituce příslušná pro vyplácení dávky, a případně posudek odborného lékaře o zdravotním stavu dotyčné osoby.
Článek 52
Pokud dotyčná osoba po pozastavení vyplácení dávek, které pobírala, znovu získá nárok na dávky a má bydliště na území jiného členského státu, než je příslušný stát, poskytují si dotyčné instituce veškeré informace související se znovuzískáním nároku na poskytování uvedených dávek.
Vyplácení dávek
Článek 53
Metoda vyplácení dávek
1. Pokud instituce příslušná pro vyplácení dávky v členském státě nevyplácí přímo osobám majícím nárok na dávky, které mají bydliště na území jiného členského státu, dávky jim náležející, vyplácejí se tyto dávky na žádost instituce příslušné pro vyplácení dávky prostřednictvím styčného místa posledně uvedeného členského státu nebo prostřednictvím instituce místa bydliště uvedených osob majících nárok na dávky postupem stanoveným v článku 54 až 58 prováděcího nařízení; vyplácí-li instituce příslušná pro vyplácení dávky osobám majícím nárok na dávky přímo, oznámí tuto skutečnost instituci místa bydliště. Postup pro vyplácení, který má instituce členského státu použít, je uveden v příloze 6.
2. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto států se mohou dohodnout na jiných postupech vyplácení dávek v případě, kdy jsou příslušné instituce členských států jedinými dotyčnými institucemi. Veškeré dohody uzavřené v této oblasti se oznamují správní komisi.
3. Ustanovení dohod týkající se vyplácení dávek použitelná ke dni předcházejícímu vstupu nařízení v platnost jsou použitelná i nadále, pokud jsou uvedena v příloze 5.
Článek 54
Sdělení podrobného rozvrhu splatných částek vyplácejícímu subjektu
Instituce příslušná pro vyplácení dávky zašle styčnému místu členského státu, na jehož území má osoba mající nárok na dávky bydliště, nebo instituci místa bydliště (obojí dále jen "vyplácející subjekt") podrobný rozvrh splatných částek, který by měl být vyplácejícímu subjektu doručen nejpozději do dvaceti dní přede dnem splatnosti těchto dávek.
Článek 55
Platby splatných částek na účet vyplácejícího subjektu
1. Deset dní přede dnem splatnosti dávek zaplatí instituce příslušná pro vyplácení dávky v měně členského státu, na jehož území má sídlo, částku nezbytnou pro platby uvedené v rozvrhu stanoveném v článku 54 prováděcího nařízení. Platba se uskutečňuje prostřednictvím národní banky nebo prostřednictvím jiné banky členského státu, na jehož území má sídlo instituce příslušná pro vyplácení dávky, na účet zřízený u národní banky nebo jiné banky členského státu, na jehož území má sídlo vyplácející subjekt, ve prospěch vyplácejícího subjektu. Tato platba má zprošťující účinek. Instituce příslušná pro vyplácení dávky současně zašle sdělení o platbě vyplácejícímu subjektu.
2. Banka, na jejíž účet se platba uskuteční, připíše ve prospěch vyplácejícího subjektu protihodnotu platby v měně členského státu, na jehož území má vyplácející subjekt sídlo.
3. Názvy a sídla bank uvedených v odstavci 1 jsou uvedeny v příloze 7.
Článek 56
Výplata splatných částek vyplácejícím subjektem osobám majícím nárok na dávky
1. Platby uvedené v rozvrhu stanoveném v článku 54 prováděcího nařízení vyplácí osobě mající nárok na dávky vyplácející subjekt na účet instituce příslušné pro vyplácení dávky. Tyto platby se uskutečňují postupy stanovenými právními předpisy uplatňovanými vyplácejícím subjektem.
2. Jakmile se vyplácející subjekt nebo kterýkoli jiný subjekt jím určený dozví o jakýchkoli okolnostech odůvodňujících pozastavení nebo odnětí dávek, zastaví veškeré platby. Totéž platí i v případě, kdy osoba mající nárok na dávky přemístí své bydliště na území jiného členského státu.
3. Vyplácející subjekt sdělí instituci příslušné pro vyplácení dávky všechny důvody pro jejich nevyplácení. V případě úmrtí osoby mající nárok na dávky nebo jejího manžela nebo manželky nebo v případě nového sňatku vdovy nebo vdovce oznámí vyplácející subjekt uvedené instituci datum této události.
Článek 57
Účetní závěrka v případě plateb uvedených v článku 56 prováděcího nařízení
1. Účetní závěrka v případě plateb uvedených v článku 56 prováděcího nařízení se provádí na konci každého výplatního období za účelem zjištění částek skutečně vyplacených osobám majícím nárok na dávky nebo jejich zákonným nebo zmocněným zástupcům, jakož i nevyplacených částek.
2. Celková částka vyjádřená číselně i slovy v měně členského státu, na jehož území má sídlo instituce příslušná pro vyplácení dávky, se potvrdí jako částka odpovídající platbám uskutečněným vyplácejícím subjektem a opatří se podpisem zástupce vyplácejícího subjektu.
3. Vyplácející subjekt zajistí řádné uskutečňování určených plateb.
4. Rozdíl mezi částkami vyplacenými institucí příslušnou pro vyplácení dávky, vyjádřené v měně členského státu, na jehož území má uvedená instituce sídlo, a hodnota, vyjádřená ve stejné měně, plateb prokázaných vyplácejícím subjektem se započte proti částkám, které má zaplatit následně v rámci téže kapitoly instituce příslušná pro vyplácení dávky.
Článek 58
Náhrada výdajů spojených s vyplácením dávek
Výdaje spojené s vyplácením dávek, zejména poštovní a bankovní poplatky, může vyplácející subjekt získat od příjemců za podmínek stanovených právními předpisy uplatňovanými tímto subjektem.
Článek 59
Oznámení o změně bydliště osoby mající nárok na dávky
Pokud osoba mající nárok na dávky splatné podle právních předpisů jednoho nebo více členských států přemístí své bydliště z území jednoho státu na území jiného státu, oznámí tuto skutečnost instituci příslušné pro vyplácení těchto dávek a vyplácejícímu subjektu.
KAPITOLA 4
PRACOVNÍ ÚRAZY A NEMOCI Z POVOLÁNÍ
Provedení článků 52 a 53 nařízení
Článek 60
Věcné dávky v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. K pobírání věcných dávek podle čl. 52 písm. a) nařízení předloží pracovník instituci místa bydliště potvrzení osvědčující, že má na tyto věcné dávky nárok. Potvrzení vydává příslušná instituce, popřípadě na základě informací poskytnutých zaměstnavatelem. Kromě toho, stanoví-li tak právní předpisy příslušného státu, předloží pracovník instituci místa bydliště potvrzení o oznámení pracovního úrazu nebo nemoci z povolání od příslušné instituce. Nepředloží-li pracovník tyto doklady, vyžádá si je instituce místa bydliště přímo od příslušné instituce a do jejich obdržení mu poskytuje věcné dávky v rámci nemocenského pojištění za předpokladu, že splňuje podmínky nároku na ně.
2. Potvrzení zůstává v platnosti, dokud není instituci místa bydliště oznámeno jeho zrušení. Je-li však uvedené potvrzení vydáno francouzskou institucí, platí pouze tři měsíce ode dne jeho vydání a musí být obnovováno každé tři měsíce.
3. Je-li pracovník sezonním pracovníkem, platí potvrzení po celou předpokládanou dobu sezonní práce, pokud mezitím příslušná instituce neoznámí instituci místa bydliště jeho zrušení.
4. Při každé žádosti o věcné dávky předloží pracovník podpůrné doklady vyžadované pro poskytování věcných dávek na základě právních předpisů členského státu, na jehož území má bydliště.
5. V případě hospitalizace oznámí instituce místa bydliště příslušné instituci do tří dnů ode dne, kdy se o ní dozví, datum přijetí do nemocnice, pravděpodobné trvání hospitalizace a datum propuštění z nemocnice.
6. Instituce místa bydliště uvědomí předem příslušnou instituci o každém rozhodnutí týkajícím se poskytování věcných dávek ze seznamu v čl. 24 odst. 2 nařízení, přičemž přiloží nezbytné podpůrné doklady. Příslušná instituce má lhůtu patnáct dní ode dne odeslání této informace na vznesení případných odůvodněných námitek; není-li v této lhůtě žádná námitka vznesena, instituce místa bydliště věcné dávky přizná. Pokud musí být věcné dávky poskytnuty v případě krajní naléhavosti, uvědomí o tom neprodleně instituce místa bydliště příslušnou instituci.
7. Pracovník musí instituci místa bydliště uvědomit o každé změně situace, která by mohla změnit jeho nárok na věcné dávky, zejména o skončení nebo změně zaměstnání nebo o jakékoli změně místa bydliště nebo pobytu. Příslušná instituce rovněž uvědomí instituci místa bydliště o skončení pojištění nebo o zániku nároku pracovníka na věcné dávky. Instituce místa bydliště může kdykoli požádat příslušnou instituci o informace týkající se pojištění pracovníka nebo jeho nároku na věcné dávky.
8. V případě příhraničních pracovníků mohou být léčiva, obvazový materiál, brýle a malé přístroje vydávány a laboratorní rozbory a zkoušky prováděny pouze v členském státě, ve kterém byly předepsány nebo doporučeny v souladu s právními předpisy uvedeného členského státu.
9. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných prováděcích pravidlech.
Článek 61
Peněžité dávky jiné než důchody v případě bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. K pobírání peněžitých dávek jiných než důchodů na základě čl. 52 písm. b) nařízení se musí pracovník obrátit do tří dnů od počátku pracovní neschopnosti na instituci místa bydliště a předložit jí oznámení o zastavení práce nebo, stanoví-li tak právní předpisy uplatňované příslušnou institucí nebo institucí místa bydliště, potvrzení o pracovní neschopnosti vydané lékařem ošetřujícím dotyčného pracovníka.
2. Nevydávají-li ošetřující lékaři v zemi bydliště potvrzení o pracovní neschopnosti, obrátí se pracovník přímo na instituci místa bydliště ve lhůtě stanovené jí uplatňovanými právními předpisy.
Tato instituce dá neprodleně pracovní neschopnost lékařsky ověřit a vystavit potvrzení uvedené v odstavci 1. Toto potvrzení, které musí uvádět předpokládanou dobu pracovní neschopnosti, je neprodleně předáno příslušné instituci.
3. V případech, kdy se nepoužije odstavec 2, nechá instituce místa bydliště pracovníka co nejdříve a v každém případě do tří dnů ode dne, kdy se na něj pracovník obrátí, lékařsky vyšetřit, jako by byl u této instituce pojištěn. Zprávu vyšetřujícího lékaře, ve které se uvede zejména předpokládaná doba pracovní neschopnosti, postoupí instituce místa bydliště příslušné instituci do tří dnů ode dne lékařské prohlídky.
4. Instituce místa bydliště poté provede veškeré nezbytné správní kontroly nebo lékařské prohlídky pracovníka, jako by u ní byl pojištěn. Jakmile instituce zjistí, že pracovník je schopen znovu nastoupit do práce, neprodleně o tom uvědomí pracovníka a příslušnou instituci, přičemž uvede den, kterým pracovníkova pracovní neschopnost skončila. Aniž je dotčen odstavec 6, považuje se oznámení pracovníkovi za rozhodnutí přijaté jménem příslušné instituce.
5. Příslušná instituce si ve všech případech vyhrazuje právo nechat pracovníka prohlédnout lékařem podle vlastního výběru.
6. Rozhodne-li se příslušná instituce peněžité dávky neudělit, protože pracovník nesplnil formální náležitosti stanovené právními předpisy země bydliště, nebo zjistí-li, že pracovník je schopen znovu nastoupit do práce, oznámí pracovníkovi své rozhodnutí a současně zašle jeho kopii instituci místa bydliště.
7. Jakmile pracovník znovu nastoupí do práce, oznámí to příslušné instituce, vyžadují-li toto oznámení právní předpisy uplatňované uvedenou institucí.
8. Příslušná instituce vyplácí peněžité dávky vhodným způsobem, zejména mezinárodními poštovními poukázkami, a uvědomí o tom instituci místa bydliště a pracovníka. Pokud peněžité dávky vyplácí instituce místa bydliště na účet příslušné instituce, uvědomí příslušná instituce pracovníka o jeho právech a sdělí instituci místa bydliště výši peněžitých dávek, data splatnosti a maximální dobu, po kterou mohou být poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu.
9. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných prováděcích pravidlech.
Provedení článku 55 nařízení
Článek 62
Věcné dávky v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. K pobírání věcných dávek předloží pracovník uvedený v čl. 14 odst. 1 písm. a) bodu i) nebo odst. 2 písm. a) nařízení instituci místa pobytu potvrzení podle článku 11 prováděcího nařízení. U pracovníka, který předloží toto potvrzení, se podmínky k získání nároku na věcné dávky považují za splněné.
2. K pobírání věcných dávek předloží pracovník zaměstnaný v mezinárodní dopravě uvedený v čl. 14 odst. 1 písm. b) nařízení, který se během výkonu svého zaměstnání nachází na území jiného členského státu, než je příslušný stát, co nejdříve instituci místa pobytu zvláštní potvrzení vydané zaměstnavatelem nebo jeho zástupcem během kalendářního měsíce předložení nebo během dvou předcházejících kalendářních měsíců. Potvrzení uvádí zejména datum, od kterého je pracovník zaměstnán uvedeným zaměstnavatelem, a název a adresu příslušné instituce. U pracovníka, který předloží toto potvrzení, se podmínky k získání nároku na věcné dávky považují za splněné. Nemůže-li se pracovník obrátit na instituci místa pobytu před lékařským ošetřením, je ošetřen po předložení potvrzení, jako by byl pojištěn u uvedené instituce.
3. Instituce místa pobytu si do tří dnů vyžádá od příslušné instituce informaci, zda pracovník uvedený odstavcích 1 nebo 2 splňuje podmínky pro získání nároku na věcné dávky. Instituce místa pobytu je povinna poskytovat věcné dávky, dokud neobdrží odpověď od příslušné instituce, avšak ne déle než třicet dnů.
4. Příslušná instituce zašle svou odpověď instituci místa pobytu do deseti dnů od obdržení žádosti od ní. Je-li odpověď kladná, uvede příslušná instituce případnou maximální dobu, po kterou mohou být poskytovány věcné dávky v souladu s jí uplatňovanými právními předpisy, a instituce místa pobytu pokračuje v poskytování uvedených dávek.
5. Věcné dávky poskytované na základě domněnky vyjádřené v odstavci 1 nebo 2 se nahrazují podle čl. 36 odst. 1 nařízení.
6. Namísto potvrzení nebo zvláštního potvrzení stanoveného v odstavci 1 nebo případně 2 mohou pracovníci uvedení v uvedených odstavcích předložit instituci místa pobytu potvrzení podle odstavce 7.
7. K pobírání věcných dávek na základě čl. 55 odst. 1 písm. a) bodu i) nařízení, s výjimkou případů, kde platí domněnka podle odstavců 1 a 2, předloží pracovník instituci místa pobytu potvrzení osvědčující, že má nárok na věcné dávky. Potvrzení, které vydává příslušná instituce pokud možno před tím, než pracovník opustí území členského státu, ve kterém má bydliště, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být poskytovány věcné dávky v souladu s právními předpisy příslušného státu. Nepředloží-li pracovník uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa pobytu od příslušné instituce.
8. Ustanovení čl. 60 odst. 5, 6 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
Článek 63
Věcné dávky pro pracovníky, kteří změní bydliště nebo se vrátí do země bydliště, a pro pracovníky oprávněné odjet do jiného členského státu za účelem léčení
1. K pobírání věcných dávek na základě čl. 55 odst. 1 písm. b) bodu i) nařízení pracovník předloží instituci místa bydliště potvrzení osvědčující, že má nárok nadále pobírat uvedené dávky. Potvrzení, které vydává příslušná instituce, uvádí zejména případnou maximální dobu, po kterou mohou být věcné dávky nadále poskytovány v souladu s právními předpisy příslušného státu. Potvrzení může být na žádost pracovníka vydáno po jeho odjezdu, nemůže-li být z důvodů vyšší moci vydáno předem.
2. Ustanovení čl. 60 odst. 5, 6 a 9 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně na poskytování věcných dávek v případě uvedeném v čl. 55 odst. 1 písm. c) bodu i) nařízení.
Článek 64
Jiné peněžité dávky než důchody v případě pobytu v jiném členském státě, než je příslušný stát
Článek 61 prováděcího nařízení se použije obdobně na pobírání jiných peněžitých dávek než důchodů na základě čl. 55 odst. 1 písm. a) bodu ii) nařízení. Aniž je dotčena povinnost předložit potvrzení o pracovní neschopnosti, nemusí pracovník, který pobývá na území členského státu, ale nevykonává tam žádnou profesní činnost, předkládat oznámení o zastavení práce uvedené v čl. 61 odst. 1 prováděcího nařízení.
Provedení článků 52 až 56 nařízení
Článek 65
Oznámení, vyšetřování a výměna informací mezi institucemi týkající se pracovního úrazu nebo nemoci z povolání, k nimž došlo v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. Pokud k pracovnímu úrazu dojde nebo nemoc z povolání je poprvé lékařsky zjištěna na území jiného členského státu, než je příslušný stát, učiní se oznámení pracovního úrazu nebo nemoci z povolání v souladu s právními předpisy příslušného státu, aniž jsou dotčeny právní předpisy platné na území členského státu, ve kterém došlo k pracovnímu úrazu nebo ve kterém byla poprvé lékařsky zjištěna nemoc z povolání, jež v takovém případě zůstávají použitelné. Toto oznámení se zašle příslušné instituci a kopie se zašle instituci místa bydliště nebo instituci místa pobytu.
2. Instituce členského státu, na jehož území dojde k pracovnímu úrazu nebo je poprvé lékařsky zjištěna nemoc z povolání, zašle příslušné instituci dvojmo lékařské zprávy vystavené na uvedeném území a všechny důležité informace, které může posledně uvedená instituce požadovat.
3. Existují-li v případě úrazu, ke kterému dojde cestou na území jiného členského státu, než je příslušný stát, důvody pro vyšetřování na území dříve uvedeného státu, může příslušná instituce pro tento účel jmenovat vyšetřovatele a uvědomit o tom úřady uvedeného členského státu. Tyto úřady jsou vyšetřovateli nápomocny zejména jmenováním osoby, která mu má pomáhat s nahlížením do protokolů a všech dalších dokumentů týkajících se úrazu.
4. Po ukončení léčení se příslušné instituci zašle podrobná zpráva spolu s lékařskými potvrzeními týkajícími se trvalých následků úrazu nebo nemoci a zejména současného stavu oběti a zotavování se zranění nebo jejich stabilizace. Příslušnou částku uhradí instituce místa bydliště nebo případně instituce místa pobytu v souladu se sazbou používanou uvedenou institucí na účet příslušné instituce.
5. Příslušná instituce oznámí instituci místa bydliště nebo případně instituci místa pobytu na požádání rozhodnutí určující datum zotavení ze zranění nebo jejich stabilizace, a popřípadě rozhodnutí týkající se poskytování důchodu.
Článek 66
Pochybnosti, zda se jedná o pracovní úraz nebo nemoc z povolání
1. Pokud v případech uvedených v článku 52 nebo čl. 55 odst. 1 nařízení příslušná instituce zpochybňuje uplatnění právních předpisů týkajících se pracovních úrazů nebo nemocí z povolání, neprodleně o tom uvědomí instituci místa bydliště nebo instituci místa pobytu, která poskytla věcné dávky; tyto dávky jsou pak považovány za dávky nemocenského pojištění a jsou na tomto základě poskytovány nadále až do předložení potvrzení nebo zvláštního potvrzení uvedených v článcích 20 a 21 prováděcího nařízení.
2. Jakmile je v této věci dosaženo konečného rozhodnutí, sdělí příslušná instituce tuto skutečnost neprodleně instituci místa bydliště nebo instituci místa pobytu, která věcné dávky poskytovala. Pokud případ není pracovním úrazem ani nemocí z povolání, poskytuje uvedená instituce uvedené dávky nadále v rámci nemocenského pojištění, má-li na ně pracovník nárok. Jinak se věcné dávky obdržené pracovníkem v rámci nemocenského pojištění považují za dávky při pracovním úrazu nebo nemoci z povolání.
Provedení článku 57 nařízení
Článek 67
Postup v případě vystavení nebezpečí nemoci z povolání v několika členských státech
1. V případě uvedeném v čl. 57 odst. 1 nařízení se oznámení o nemoci z povolání zašle buď instituci příslušné pro nemoci z povolání ve členském státě, podle jehož právních předpisů nemocný naposledy vykonával činnost způsobilou vyvolat dotyčnou nemoc, nebo instituci místa bydliště, která oznámení doručí uvedené příslušné instituci.
2. Zjistí-li příslušná instituce uvedená v odstavci 1, že činnost způsobilá vyvolat dotyčnou nemoc z povolání byla vykonávána podle právních předpisů jiného členského státu, postoupí oznámení a doprovodné doklady odpovídající instituci uvedeného členského státu.
3. Pokud instituce členského státu, podle jehož právních předpisů nemocný naposledy vykonával činnost způsobilou vyvolat dotyčnou nemoc z povolání, zjistí, že tato osoba nebo pozůstalí po ní nesplňují podmínky uvedených právních předpisů s přihlédnutím k čl. 57 odst. 2 a čl. 57 odst. 3 písm. a) a b) nařízení, tato instituce
a) bez prodlení postoupí instituci členského státu, podle jehož právních předpisů nemocný dříve vykonával činnost způsobilou vyvolat dotyčnou nemoc, oznámení a všechny doprovodné doklady včetně nálezů a zpráv z lékařských vyšetření sjednaných dříve uvedenou institucí a kopii rozhodnutí uvedeného v písmenu b);
b) současně uvědomí dotyčnou osobu o svém rozhodnutí, přičemž uvede zejména důvody odmítnutí dávek, opravné prostředky a lhůty pro jejich podání a datum, kdy byl spis zaslán instituci uvedené v písmenu a).
4. Případně musí být případ vrácen stejným postupem odpovídající instituci členského státu, podle jehož právních předpisů nemocný poprvé vykonával činnost způsobilou vyvolat nemoc z povolání.
Článek 68
Výměny informací mezi institucemi v případě odvolání proti rozhodnutí o odmítnutí žádosti - Vyplácení záloh v případě odvolání
1. Pokud je podáno odvolání proti rozhodnutí o zamítnutí žádosti přijatému institucí některého z členských států, podle jehož právních předpisů nemocný vykonával činnost způsobilou vyvolat dotyčnou nemoc z povolání, uvedená instituce informuje instituci, které bylo oznámení postoupeno postupem podle čl. 67 odst. 3 prováděcího nařízení, a následně ji uvědomí o konečném rozhodnutí, kterého bylo dosaženo.
2. Byl-li nárok na dávky získán podle právních předpisů uplatňovaných posledně uvedenou institucí s přihlédnutím k čl. 57 odst. 2 a 3 písm. a) a písm. b) nařízení, vyplácí tato instituce zálohy až do stanovené částky, případně po konzultaci s institucí, proti jejímuž rozhodnutí bylo odvolání podáno. Posledně uvedená instituce nahradí částku vyplacených záloh, jestliže je po ní v důsledku odvolání požadováno poskytování dávek. Uvedená částka se pak odečte z celkové výše dávek splatných dotyčné osobě.
Článek 69
Rozdělení nákladů na peněžité dávky v případech sklerogenické pneumokoniózy
Na uplatňování čl. 57 odst. 3 písm. c) nařízení se vztahují tato pravidla:
a) příslušná instituce členského státu, na základě jehož právních předpisů se přiznávají peněžité dávky podle čl. 57 odst. 1 nařízení (dále jen "instituce příslušná pro vyplácení peněžitých dávek") použije formulář obsahující zejména přehled a souhrn všech dob pojištění (starobní pojištění) získaných nemocným podle právních předpisů každého z dotčených členských států;
b) instituce příslušná pro vyplácení peněžitých dávek postoupí uvedený formulář všem institucím starobního pojištění, u kterých byl nemocný pojištěn v každém z těchto států; každá z uvedených institucí na formulář zapíše doby pojištění (starobní pojištění) získané podle jí uplatňovaných právních předpisů a formulář vrátí instituci příslušné pro vyplácení peněžitých dávek;
c) instituce příslušná pro vyplácení peněžitých dávek pak rozdělí náklady mezi sebe a ostatní dotyčné příslušné instituce; rozdělení těmto institucím oznámí ke schválení spolu s podklady, zejména s ohledem na celkovou výši poskytovaných peněžitých dávek a na výpočet procentní hodnoty tohoto rozdělení;
d) na konci každého kalendářního roku zašle instituce příslušná pro vyplácení peněžitých dávek každé z ostatních dotyčných příslušných institucí přehled peněžitých dávek vyplacených během daného finančního roku, uvádějící částku náležející od každé z nich podle rozdělení stanoveného v písmenu c); každá z těchto institucí nahradí tuto částku instituci příslušné pro vyplácení peněžitých dávek co nejdříve, a nejpozději do tří měsíců.
Provedení čl. 58 odst. 3 nařízení
Článek 70
Potvrzení týkající se rodinných příslušníků, ke kterým se má přihlédnout při výpočtu peněžitých dávek včetně důchodů
1. K pobírání dávek podle článku 58 nařízení předloží žadatel potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než je stát, ve kterém má sídlo instituce příslušná pro přiznávání peněžitých dávek.
Potvrzení vydává instituce nemocenského pojištění místa bydliště rodinných příslušníků nebo jiná instituce určená příslušným úřadem členského státu, na jehož území mají bydliště. Ustanovení čl. 25 odst. 2 druhého a třetího pododstavce prováděcího nařízení se použijí obdobně.
Namísto potvrzení podle prvního pododstavce může instituce příslušná pro přiznání peněžitých dávek požadovat, aby žadatel předložil nejnovější listiny o osobním stavu týkající se jeho rodinných příslušníků, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než je stát, ve kterém má uvedená instituce sídlo.
2. V případě uvedeném v odstavci 1, vyžadují-li právní předpisy uplatňované dotyčnou institucí, aby rodinní příslušníci žili ve společné domácnosti s žadatelem, musí být skutečnost, že uvedení rodinní příslušníci, kteří tuto podmínku nesplňují, jsou nicméně výživou odkázáni hlavně na žadatele, prokázána doklady potvrzujícími, že jim žadatel pravidelně posílá část svého příjmu.
Provedení článku 60 nařízení
Článek 71
Zhoršení nemoci z povolání
1. V případě uvedeném v čl. 60 odst. 1 nařízení dodá pracovník instituci členského státu, u které uplatňuje nárok na dávky, veškeré informace vztahující se k dávkám poskytovaným dříve s ohledem na dotyčnou nemoc z povolání. Uvedená instituce se může obrátit na kteroukoli jinou instituci, která byla dříve příslušná, za účelem získání informací, které považuje za nezbytné.
2. V případě uvedeném v čl. 60 odst. 1 písm. c) nařízení příslušná instituce pro vyplácení peněžitých dávek oznámí ostatním dotyčným institucím za účelem schválení výši nákladů, kterou mají nést posledně uvedené instituce v důsledku zhoršení, spolu s vhodným podpůrným dokladem. Na konci každého kalendářního roku zašle první instituce druhé přehled peněžitých dávek vyplacených v dotyčném finančním roce, uvádějící částku splatnou posledně uvedenou institucí, která ji nahradí první instituci co nejdříve a nejpozději do tří měsíců.
3. V případě uvedeném v čl. 60 odst. 2 písm. b) první větě nařízení oznámí instituce příslušná pro vyplácení peněžitých dávek zúčastněným příslušným institucím ke schválení změny provedené v předchozím rozdělení nákladů, spolu s vhodnými podklady.
4. V případě uvedeném v čl. 60 odst. 2 písm. b) druhé větě nařízení se použije odstavec 2 obdobně.
Provedení čl. 61 odst. 5 nařízení
Článek 72
Posouzení stupně neschopnosti v případě dřívějšího pracovního úrazu nebo dřívější nemoci z povolání
1. K posouzení stupně neschopnosti v případě uvedeném v čl. 61 odst. 5 nařízení poskytne pracovník příslušné instituci členského státu, jehož právním předpisům podléhal v době, kdy utrpěl pracovní úraz nebo kdy byla poprvé lékařsky zjištěna nemoc z povolání, veškeré informace o předchozích pracovních úrazech nebo nemocích z povolání, které utrpěl nebo jimiž onemocněl v době, kdy podléhal právním předpisům kteréhokoli jiného členského státu, bez ohledu na stupeň neschopnosti způsobený těmito předchozími případy.
2. Příslušná instituce bere v souladu s jí uplatňovanými právními předpisy ke stanovení nároku na dávky a určení výše dávek v úvahu stupeň neschopnosti způsobené těmito předchozími případy.
3. Příslušná instituce se může obrátit na kteroukoli jinou instituci, která byla dříve příslušná, aby získala informace, které považuje za nezbytné.
Pokud byla předchozí pracovní neschopnost způsobena úrazem, ke kterému došlo, když pracovník podléhal právním předpisům členského státu, které nečiní rozdílu podle původu pracovní neschopnosti, poskytne instituce příslušná pro předchozí pracovní neschopnost nebo instituce určená příslušným úřadem dotyčného členského státu na žádost příslušné instituce jiného členského státu informace o stupni předchozí pracovní neschopnosti a pokud možno jakékoli informace, které by umožnily určit, zda pracovní neschopnost vznikla následkem pracovního úrazu ve smyslu právních předpisů uplatňovaných institucí druhého členského státu. Pokud je tomu tak, použije se odstavec 2 obdobně.
Provedení čl. 62 odst. 1 nařízení
Článek 73
Instituce, na které se mohou pracovníci dolů a podobných provozů obrátit, jestliže pobývají nebo mají bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. V případech uvedených v čl. 62 odst. 1 nařízení, pokud jsou v zemi pobytu nebo bydliště dávky poskytované systémem pojištění pro pracovní úrazy a nemoci z povolání vztahující se na dělníky v ocelářském průmyslu rovnocenné dávkám poskytovaným zvláštním systémem pro pracovníky v dolech a podobných provozech, se mohou pracovníci posledně uvedené kategorie obrátit v členském státě, ve kterém mají místo bydliště nebo kde pobývají, na nejbližší instituce uvedené v příloze 3 prováděcího nařízení, i když je nejbližší instituce institucí systému vztahujícího se na dělníky v ocelářském průmyslu, a ta je povinna dávky poskytovat.
2. Pokud jsou dávky poskytované zvláštním systémem pro pracovníky v dolech a podobných provozech výhodnější, mají tito pracovníci právo obrátit se buď na instituci příslušnou pro správu uvedeného systému, nebo na nejbližší instituci v členském státě, ve kterém pobývají nebo mají bydliště, která spravuje systém pro dělníky v ocelářském průmyslu. Ve druhém případě dotyčná instituce pracovníka upozorní, že obrátí-li se na instituci příslušnou pro správu výše uvedeného zvláštního systému, obdrží výhodnější dávky; navíc mu musí sdělit název a adresu uvedené instituce.
Provedení čl. 62 odst. 2 nařízení
Článek 74
Přihlédnutí k dobám, během kterých již dávky byly poskytovány institucí jiného členského státu
Pro účely čl. 62 odst. 2 nařízení může instituce členského státu, po níž se požaduje poskytování dávek, požádat instituci jiného členského státu, aby jí poskytla informace týkající se doby, po kterou posledně uvedená instituce již poskytovala dávky za tentýž pracovní úraz nebo tutéž nemoc z povolání.
Podávání a zpracování žádostí o důchod, s výjimkou důchodů za nemoci z povolání uvedených v článku 57 nařízení
Článek 75
1. K pobírání důchodu nebo příplatku podle právních předpisů členského státu podá pracovník nebo pozůstalí po něm, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, žádost buď u příslušné instituce, nebo u instituce místa bydliště, která tuto žádost postoupí příslušné instituci. Podávání žádosti podléhá těmto pravidlům:
a) k žádosti musí být přiloženy požadované podpůrné doklady a žádost musí být vyhotovena na formulářích stanovených právními předpisy uplatňovanými příslušnou institucí;
b) správnost informací podaných žadatelem musí být prokázána úředními doklady připojenými k formuláři žádosti nebo potvrzena příslušnými institucemi členského státu, na jehož území má žadatel bydliště.
2. Příslušná instituce oznámí žadateli své rozhodnutí buď přímo, nebo prostřednictvím styčného místa příslušného státu; kopii tohoto rozhodnutí zašle styčnému místu členského státu, na jehož území má žadatel bydliště.
Správní kontrola a lékařské prohlídky
Článek 76
1. Správní kontrolu a lékařské prohlídky stanovené v případě přezkoumání důchodů provádí na žádost příslušné instituce instituce členského státu, na jehož území se osoba mající nárok na dávky nachází, postupem stanoveným právními předpisy uplatňovanými posledně uvedenou institucí. Příslušná instituce si však vyhrazuje právo nechat osobu mající nárok na dávky vyšetřit lékařem podle vlastního výběru.
2. Každá osoba pobírající důchod pro sebe nebo pro sirotka uvědomí instituci příslušnou pro vyplácení dávky o každé změně své situace nebo situace sirotka, která by mohla změnit nárok na důchod.
Vyplácení důchodů
Článek 77
Důchody splatné institucí jednoho členského státu žadatelům s bydlištěm na území jiného členského státu se vyplácejí postupem podle článků 53 až 58 prováděcího nařízení.
KAPITOLA 5
POHŘEBNÉ
Provedení článků 64, 65 a 66 nařízení
Článek 78
Podání žádosti o pohřebné
K obdržení pohřebného podle právních předpisů jiného členského státu, než je stát, na jehož území má žadatel bydliště, podá žadatel svou žádost buď příslušné instituci, nebo instituci místa bydliště.
Žádost musí být provázena podpůrnými doklady vyžadovanými právními předpisy, které příslušná instituce uplatňuje.
Správnost informací dodaných žadatelem musí být prokázána úředními doklady připojenými k žádosti nebo potvrzena příslušnými subjekty členského státu, na jehož území má žadatel bydliště.
Článek 79
Potvrzení o dobách pojištění
1. K uplatnění článku 64 nařízení předloží žadatel příslušné instituci potvrzení uvádějící doby pojištění získané pracovníkem podle právních předpisů, kterým naposledy podléhal.
2. Potvrzení vydává případně na žádost žadatele instituce nemocenského pojištění, u které byl žadatel naposledy pojištěn. Nepředloží-li žadatel uvedené potvrzení, vyžádá si je příslušná instituce od jedné či druhé výše uvedené instituce.
3. Je-li ke splnění podmínek právních předpisů příslušného státu nezbytné přihlédnout k dobám pojištění dříve získaným podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu, použijí se odstavce 1 a 2 obdobně.
KAPITOLA 6
DÁVKY V NEZAMĚSTNANOSTI
Provedení článku 67 nařízení
Článek 80
Potvrzení o dobách pojištění nebo zaměstnání
1. K uplatnění čl. 67 odst. 1, 2 nebo 4 nařízení předloží žadatel příslušné instituci potvrzení uvádějící doby pojištění nebo doby zaměstnání získané dříve podle právních předpisů, kterým naposledy podléhal, spolu s veškerými dalšími informacemi vyžadovanými právními předpisy uplatňovanými uvedenou institucí.
2. Potvrzení vydává na žádost dotyčné osoby buď instituce příslušná ve věcech nezaměstnanosti členského státu, jehož právním předpisům naposledy podléhala, nebo jiná instituce určená příslušným úřadem tohoto členského státu. Nepředloží-li uvedené potvrzení, vyžádá si je příslušná instituce od jedné nebo druhé výše uvedené instituce.
3. Je-li ke splnění podmínek právních předpisů příslušného státu nezbytné přihlédnout k dobám pojištění nebo dobám zaměstnání dříve získaným podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu, použijí se odstavce 1 a 2 obdobně.
Provedení článku 68 nařízení
Článek 81
Potvrzení pro výpočet dávek
Pokud je pro výpočet dávek příslušná instituce uvedená v čl. 68 odst. 1 nařízení a pokud dotyčná osoba nevykonávala své poslední zaměstnání alespoň čtyři týdny na území členského státu, ve kterém má uvedená instituce sídlo, předloží jí potvrzení uvádějící povahu posledního zaměstnání vykonávaného alespoň čtyři týdny na území jiného členského státu a hospodářského odvětví, ve kterém toto zaměstnání vykonávala. Nepředloží-li dotyčná osoba toto potvrzení, obdrží je uvedená instituce buď od příslušné instituce ve věci nezaměstnanosti posledně uvedeného členského státu, u kterého byla naposledy pojištěna, nebo od jiné instituce určené příslušným úřadem členského státu.
Článek 82
Potvrzení týkající se rodinných příslušníků, kteří mají být bráni v úvahu při výpočtu dávek
1. K uplatnění čl. 68 odst. 2 nařízení předloží dotyčná osoba příslušné instituci potvrzení týkající se jejích rodinných příslušníků, kteří mají bydliště na území jiného členského státu, než je stát, ve kterém má uvedená instituce sídlo.
2. Potvrzení vydává instituce určená příslušným úřadem členského státu, na jehož území mají tito rodinní příslušníci bydliště. Musí potvrdit, že rodinní příslušníci nejsou bráni v úvahu při výpočtu dávek v nezaměstnanosti náležejících jiné osobě podle právních předpisů uvedeného členského státu. Potvrzení platí dvanáct měsíců ode dne vydání. Může být obnoveno; v tom případě platí ode dne obnovení. Dotyčná osoba neprodleně uvědomí příslušnou instituci o každé události vyžadující změnu potvrzení; změna nabývá účinnosti dnem, kdy událost nastala.
Provedení článku 69 nařízení
Článek 83
Podmínky a meze pro zachování nároku na dávky, pokud nezaměstnaná osoba odchází do jiného členského státu
1. K zachování nároku na dávky předloží nezaměstnaná osoba uvedená v čl. 69 odst. 1 nařízení instituci místa, na které odešla, potvrzení, ve kterém příslušná instituce osvědčí, že má stále nárok na dávky za podmínek stanovených v odst. 1 písm. b) uvedeného článku. Příslušná instituce v potvrzení uvede zejména:
a) výši dávky, která se má vyplácet nezaměstnané osobě podle právních předpisů příslušného státu,
b) datum, kdy nezaměstnaná osoba přestala být k dispozici službám zaměstnanosti příslušného státu,
c) lhůtu podle čl. 69 odst. 1 písm. b) nařízení pro zápis do evidence uchazečů o zaměstnání v členském státě, do kterého nezaměstnaná osoba odešla;
d) maximální dobu v souladu s čl. 69 odst. 1 písm. c) nařízení, po kterou je možné nárok na dávku zachovat,
e) skutečnosti, které by mohly nárok na dávky změnit.
2. Nezaměstnaná osoba, která má v úmyslu odejít do jiného členského státu s cílem hledat tam zaměstnání, před svým odjezdem požádá o potvrzení uvedené v odstavci 1. Nepředloží-li nezaměstnaná osoba uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa, na které osoba odešla, od příslušné instituce. Služby zaměstnanosti příslušného státu musí zajistit, aby nezaměstnaná osoba byla informována o svých povinnostech podle článku 69 nařízení a podle tohoto článku.
3. Instituce místa, na které nezaměstnaná osoba odešla, oznámí příslušné instituci datum, kdy byla nezaměstnaná osoba zapsána, a datum, kdy bylo vyplácení dávek zahájeno, a vyplácí dávky příslušného státu postupem stanoveným právními předpisy členského státu, do kterého nezaměstnaná osoba odešla.
Instituce místa, do kterého nezaměstnaná osoba odešla, provede nebo dá provést kontrolu, jako by se jednalo o nezaměstnanou osobu mající nárok na dávky podle jí uplatňovaných právních předpisů. Uvědomí příslušnou instituci o jakékoli skutečnosti uvedené v odst. 1 písm. e), jakmile se o ní dozví, a v případech, kdy mají dávky být pozastaveny nebo odňaty, ihned vyplácení dávky zastaví. Příslušná instituce ji neprodleně uvědomí, do jaké míry a od kterého dne je touto skutečností nárok nezaměstnané osoby na dávku ovlivněn. Vyplácení dávek může být případně obnoveno pouze po obdržení takových informací. Pokud dávka musí být snížena, vyplácí nezaměstnané osobě instituce místa, na které odešla, nadále sníženou výši dávky, s výhradou úpravy po obdržení odpovědi od příslušného orgánu.
4. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na zavedení jiných prováděcích pravidel.
Provedení článku 71 nařízení
Článek 84
Nezaměstnané osoby, které během posledního zaměstnání měly bydliště v jiném členském státě, než je příslušný stát
1. V případech uvedených v čl. 71 odst. 1 písm. a) bodu ii) a písm. b) bodu ii) první větě nařízení se instituce místa bydliště považuje pro účely článku 80 prováděcího nařízení za příslušnou instituci.
2. Při podání žádosti o dávky podle čl. 71 odst. 1 písm. b) bodu ii) nařízení předloží nezaměstnaná osoba instituci svého místa bydliště, kromě potvrzení stanoveného v článku 80 prováděcího nařízení, potvrzení od instituce členského státu, jehož právním předpisům naposledy podléhala, které uvádí, že nemá nárok na dávku podle článku 69 nařízení.
3. Pro účely čl. 71 odst. 2 nařízení požádá instituce místa bydliště příslušnou instituci o veškeré informace týkající se nároků nezaměstnané osoby vůči příslušné instituci.
KAPITOLA 7
RODINNÉ DÁVKY A RODINNÉ PŘÍDAVKY
Provedení článku 72 nařízení
Článek 85
Potvrzení o dobách zaměstnání
1. K uplatnění článku 72 nařízení předloží osoba příslušné instituci potvrzení uvádějící doby zaměstnání získané podle právních předpisů, kterým naposledy podléhala.
2. Potvrzení vydává na žádost dotyčné osoby buď instituce příslušná ve věci rodinných dávek členského státu, u kterého byla osoba naposledy pojištěna, nebo jiná instituce určená příslušným úřadem uvedeného členského státu. Nepředloží-li žadatel uvedené potvrzení, vyžádá si je příslušná instituce od jedné nebo druhé z výše uvedených institucí, ledaže jí instituce nemocenského pojištění může zaslat kopii potvrzení stanoveného v čl. 16 odst. 1 prováděcího nařízení.
3. Je-li ke splnění podmínek právních předpisů příslušného státu nezbytné přihlédnout k dobám zaměstnání získaným dříve podle právních předpisů kteréhokoli jiného členského státu, použijí se odstavce 1 a 2 obdobně.
Provedení čl. 73 odst. 1 a čl. 75 odst. 1 písm. a) a b) nařízení
Článek 86
Pracovníci podléhající právním předpisům jiného členského státu než Francie
1. K pobírání rodinných dávek podle čl. 73 odst. 1 nařízení podá pracovník žádost příslušné instituci, případně prostřednictvím svého zaměstnavatele.
2. Na podporu své žádosti předloží pracovník potvrzení týkající se rodinného stavu vydané úřady příslušnými v záležitostech rodinného stavu v zemi bydliště rodinných příslušníků. Toto potvrzení musí být obnovováno každý rok.
3. Pokud právní předpisy příslušného státu stanoví, že rodinné dávky mohou nebo musí být vypláceny jiné osobě než pracovníkovi, přiloží pracovník ke své žádosti informace umožňující určit totožnost osoby, které mají být rodinné dávky vypláceny v zemi bydliště (příjmení, jméno, úplná adresa).
4. Příslušné úřady dvou nebo více členských států se mohou dohodnout na zvláštních postupech pro vyplácení rodinných dávek, zejména s cílem usnadnit uplatňování čl. 75 odst. 1 písm. a) a b) nařízení. Tyto dohody se sdělují správní komisi.
5. Pracovník uvědomí příslušnou instituci, případně prostřednictvím svého zaměstnavatele,
- o každé změně situace svých rodinných příslušníků, která by mohla změnit nárok na rodinné dávky,
- o každé změně počtu svých rodinných příslušníků, kterým jsou rodinné dávky splatné,
- o každé změně bydliště nebo pobytu těchto rodinných příslušníků,
- o každém výkonu profesní činnosti, na základě které jsou rodinné dávky rovněž splatné podle právních předpisů členského státu, na jehož území mají rodinní příslušníci bydliště.
Provedení čl. 73 odst. 2 nařízení
Článek 87
Pracovníci podléhající francouzským právním předpisům
1. K pobírání rodinných přídavků podle čl. 73 odst. 2 nařízení podá pracovník žádost příslušné instituci, která mu vydá potvrzení osvědčující, že splňuje podmínky zaměstnání, kterými se řídí získání nároku na rodinné přídavky podle francouzských právních předpisů. Současně pracovník podepíše prohlášení potvrzující, že nemá nárok na rodinné přídavky podle právních předpisů země bydliště rodinných příslušníků na základě profesní činnosti.
Pokud francouzské právní předpisy stanoví, že nárok na rodinné přídavky trvá po dobu odpovídající dobám zaměstnání, uvádějí se v potvrzení doby zaměstnání získané za dotyčnou dobu.
Rodinní příslušníci se zaregistrují u instituce místa jejich bydliště po předložení uvedeného potvrzení a podpůrných dokladů vyžadovaných právními předpisy uplatňovanými touto institucí pro poskytování rodinných přídavků.
Nepředloží-li rodinní příslušníci uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa bydliště od příslušné instituce.
2. Potvrzení stanovené v odstavci 1 platí po dobu tří měsíců ode dne vydání a musí být automaticky obnovováno příslušnou institucí každé tři měsíce.
3. Je-li pracovník sezonním pracovníkem, platí potvrzení stanovené v odstavci 1 po předpokládanou dobu sezonní práce, pokud mezitím příslušná instituce neoznámí instituci místa bydliště jeho zrušení.
4. Stanoví-li právní předpisy členského státu, na jehož území mají rodinní příslušníci bydliště, měsíční nebo čtvrtletní přiznávání rodinných přídavků, zatímco francouzské právní předpisy stanoví, že nárok na rodinné přídavky trvá po dobu odpovídající době trvání zaměstnání, jsou rodinné přídavky přiznány v poměru této doby trvání k době stanovené právními předpisy země bydliště rodinných příslušníků.
5. Stanoví-li právní předpisy členského státu, na jehož území mají rodinní příslušníci bydliště, poskytování přídavků na počet dnů odpovídající počtu dnů zaměstnání, zatímco francouzské právní předpisy stanoví, že nárok na rodinné přídavky trvá jeden měsíc, udělují se rodinné přídavky na jeden měsíc.
6. V případech uvedených v odstavcích 4 a 5, pokud jsou doby zaměstnání plněné podle francouzských právních předpisů vyjádřeny v jednotkách odlišných od jednotek, které se používají pro výpočet rodinných přídavků podle právních předpisů členského státu, na jehož území mají rodinní příslušníci bydliště, provede se přepočet podle čl. 15 odst. 3 prováděcího nařízení.
7. Příslušný orgán neprodleně uvědomí instituci místa bydliště rodinných příslušníků o dni, kdy pracovníkovi zanikl nárok na rodinné přídavky nebo kdy přemístí své bydliště z území jednoho členského státu na území jiného členského státu.
Instituce místa bydliště rodinných příslušníků může kdykoli požádat příslušnou instituci o poskytnutí jakýchkoli informací o nároku pracovníka na rodinné přídavky.
Považuje-li to příslušná instituce za nezbytné, ověří instituce místa bydliště na její žádost prohlášení uvedené v odst. 1 prvním pododstavci.
8. Rodinní příslušníci jsou povinni informovat instituci jejich místa bydliště o každé změně své situace, která by mohla změnit jejich nárok na rodinné přídavky, zejména o jakékoli změně bydliště.
Provedení čl. 74 odst. 1 nařízení
Článek 88
Nezaměstnané osoby podléhající právním předpisům jiného členského státu než Francie
Článek 86 prováděcího nařízení se použije obdobně na nezaměstnané osoby uvedené v čl. 74 odst. 1 nařízení.
Provedení čl. 74 odst. 2 nařízení
Článek 89
Nezaměstnané osoby podléhající francouzským právním předpisům
1. K pobírání rodinných přídavků na území členského státu, ve kterém mají bydliště, předloží rodinní příslušníci uvedení v čl. 74 odst. 2 nařízení instituci místa svého bydliště potvrzení osvědčující, že nezaměstnaná osoba pobírá dávky v nezaměstnanosti podle francouzských právních předpisů.
Toto potvrzení vydá francouzská instituce příslušná ve věcech nezaměstnanosti nebo instituce určená příslušným francouzským úřadem na žádost nezaměstnané osoby, která podepíše prohlášení potvrzující, že nemá nárok na rodinné přídavky podle právních předpisů země bydliště rodinných příslušníků na základě profesní činnosti.
Nepředloží-li rodinní příslušníci uvedené potvrzení, vyžádá si je instituce místa bydliště od příslušné instituce.
2. Ustanovení čl. 87 odst. 2 až 8 prováděcího nařízení se použijí obdobně.
KAPITOLA 8
DÁVKY PRO VYŽIVOVANÉ DĚTI DŮCHODCŮ A PRO SIROTKY
Provedení článků 77, 78 a 79 nařízení
Článek 90
1. K pobírání dávek na základě článku 77 nebo 78 nařízení podá žadatel žádost instituci svého místa bydliště postupy stanovenými právními předpisy uplatňovanými uvedenou institucí.
2. Nemá-li však žadatel bydliště na území členského státu, ve kterém má příslušná instituce sídlo, může svou žádost podat buď příslušné instituci nebo instituci svého místa bydliště, která žádost postoupí příslušné instituci, přičemž vyznačí datum, kdy byla podána. Toto datum se považuje za datum podání žádosti příslušné instituci.
3. Shledá-li příslušná instituce uvedená v odstavci 2, že podle jí uplatňovaných právních předpisů nárok neexistuje, postoupí neprodleně tuto žádost spolu se všemi nezbytnými dokumenty a informacemi instituci členského státu, podle jehož právních předpisů pracovník získal nejdelší dobu pojištění.
Případně může být záležitost za stejných podmínek vrácena instituci členského státu, podle jehož právních předpisů pracovník získal nejkratší dobu pojištění.
4. Správní komise v případě potřeby stanoví nezbytné doplňkové postupy pro podávání žádostí o dávky.
Článek 91
1. Dávky náležející podle článku 77 nebo 78 nařízení se vyplácejí v souladu s články 53 až 58 prováděcího nařízení.
2. Příslušné instituce členských států v případě potřeby určí instituci příslušnou pro vyplácení dávek náležejících podle článku 77 nebo 78 nařízení.
Článek 92
Každá osoba, které jsou vypláceny dávky na základě článku 77 nebo 78 nařízení pro děti důchodců nebo pro sirotky, uvědomí instituci příslušnou pro vyplácení těchto dávek
- o každé změně situace dětí nebo sirotků, která by mohla změnit nárok na dávky,
- o každé změně v počtu dětí nebo sirotků, kterým dávky náležejí,
- o každé změně bydliště dětí nebo sirotků,
- o výkonu každé profesní činnosti zakládající nárok na rodinné dávky nebo rodinné přídavky pro tyto děti nebo sirotky.
HLAVA V
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 93
Náhrada dávek pojištění v nemoci a v mateřství jiných než těch stanovených v článcích 94 a 95 prováděcího nařízení
1. Skutečnou výši věcných dávek poskytovaných na základě čl. 19 odst. 1 a 2 nařízení pracovníkům a jejich rodinným příslušníkům s bydlištěm na území téhož členského státu a věcných dávek poskytovaných na základě článku 22, čl. 25 odst. 1, 3 a 4, článku 26 a čl. 29 odst. 1 nebo článku 31 nařízení nahrazuje příslušná instituce instituci, která uvedené dávky poskytovala, ve výši vyplývající z účetnictví posledně uvedené instituce.
2. V případech uvedených v čl. 29 odst. 1 a v článku 31 nařízení a pro účely odstavce 1 se instituce místa bydliště důchodce považuje za příslušnou instituci.
3. Nevyplývá-li skutečná výše dávek uvedených v odstavci 1 z účetnictví instituce, která je poskytovala, a nebyla uzavřena žádná dohoda podle odstavce 6, určuje se částka, která má být nahrazena, na základě paušálních částek vypočtených ze všech příslušných faktorů, získaných z dostupných údajů. Správní komise posoudí základy pro výpočet paušálních částek a rozhodne o jejich výši.
4. Pro účely náhrady se neberou v úvahu vyšší sazby, než které jsou použitelné na věcné dávky poskytované pracovníkům, jež podléhají právním předpisům uplatňovaným institucí, která dávky uvedené v odstavci 1 poskytovala.
5. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně na náhradu peněžitých dávek vyplacených v souladu s čl. 18 odst. 8 druhou větou prováděcího nařízení.
6. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných metodách posuzování částek, které mají být nahrazeny, zejména na základě paušálních částek.
Článek 94
Náhrada věcných dávek poskytnutých na základě pojištění v nemoci a mateřství rodinným příslušníkům pracovníka, kteří nemají bydliště ve stejném členském státě jako pracovník
1. Částku věcných dávek poskytovaných podle čl. 19 odst. 2 nařízení rodinným příslušníkům pracovníka, kteří nemají bydliště na území stejného členského státu jako tento pracovník, nahrazují příslušné instituce institucím, které uvedené dávky poskytovaly, na základě paušální částky stanovené pro každý kalendářní rok, která se co nejvíce blíží skutečným výdajům.
2. Paušální částka se určuje vynásobením průměrných ročních nákladů na jednu rodinu průměrným počtem rodin, které mají být brány v úvahu každý rok, a snížením výsledné částky o dvacet procent.
3. Činitele nezbytné pro výpočet uvedené paušální částky se určí podle těchto pravidel:
a) průměrné roční náklady na jednu rodinu se získají pro každý členský stát vydělením ročních výdajů na všechny věcné dávky poskytnuté institucemi uvedeného členského státu všem rodinným příslušníkům pracovníků, kteří podléhají právním předpisům uvedeného členského státu v rámci systémů sociálního zabezpečení, které mají být brány v úvahu, průměrným ročním počtem těchto pracovníků s rodinnými příslušníky; systémy sociálního zabezpečení, které se pro tento účel berou v úvahu, jsou uvedeny v příloze 9;
b) při jednáních mezi institucemi dvou členských států je průměrný roční počet rodin, který se má brát v úvahu, roven průměrnému ročnímu počtu pracovníků, kteří podléhají právním předpisům jednoho z těchto členských států a jejichž rodinní příslušníci mají nárok na věcné dávky, které má poskytovat instituce druhého členského státu.
4. Počet rodin, který se má brát v úvahu v souladu s odst. 3 písm. b), se určuje ze seznamu vedeného pro tento účel institucí místa bydliště, založeného na podpůrných dokladech dodaných příslušnou institucí o nárocích dotyčných osob. V případě jakéhokoli sporu se připomínky dotyčných institucí předloží účetní komisi uvedené v čl. 101 odst. 3 prováděcího nařízení.
5. Správní komise stanoví metody a postupy určování výpočtových činitelů uvedených v odstavcích 3 a 4.
6. Dva nebo více členských států nebo příslušných úřadů těchto států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na jiných metodách posuzování částek, které se mají nahradit.
Článek 95
Náhrada věcných dávek poskytovaných v rámci pojištění v nemoci a v mateřství důchodcům a jejich rodinným příslušníkům, kteří nemají nárok na dávky podle právních předpisů členského státu, ve kterém mají bydliště
1. Částku věcných dávek poskytovaných na základě čl. 28 odst. 1 nařízení nahrazují příslušné instituce institucím, které uvedené dávky poskytovaly, na základě paušální částky, která se co nejvíce blíží skutečným výdajům.
2. Paušální částka se určuje vynásobením průměrných ročních nákladů na důchodce průměrným ročním počtem důchodců, kteří mají být bráni v úvahu, a snížením výsledné částky o dvacet procent.
3. Činitele nezbytné pro výpočet uvedené paušální částky se určí podle těchto pravidel:
a) průměrné roční náklady na důchodce se pro každý členský stát získají vydělením ročních nákladů na všechny věcné dávky poskytnuté institucemi uvedeného členského státu všem důchodcům, jejichž důchody jsou vypláceny podle právních předpisů uvedeného členského státu v rámci systémů sociálního zabezpečení, které mají být brány v úvahu, a také jejich rodinným příslušníkům, průměrným ročním počtem důchodců; systémy sociálního zabezpečení, které se pro tento účel berou v úvahu, jsou uvedeny v příloze 9;
b) při jednáních mezi institucemi dvou členských států je průměrný roční počet důchodců, který se má brát v úvahu, roven průměrnému ročnímu počtu důchodců uvedených v čl. 28 odst. 2 nařízení, kteří mají v době, kdy mají bydliště na území jednoho z členských států, nárok na věcné dávky hrazené institucí druhého členského státu.
4. Počet důchodců, který se má brát v úvahu dle odst. 3 písm. b), se určuje ze seznamu vedeného pro tento účel institucí místa bydliště, na základě podpůrných dokladů dodaných příslušnou institucí, o nárocích dotyčných osob. V případě jakéhokoli sporu se připomínky dotyčných institucí předloží účetní komisi uvedené v čl. 101 odst. 3 prováděcího nařízení.
5. Správní komise stanoví metody a postupy určení výpočtových činitelů uvedených v odstavcích 3 a 4.
6. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na zavedení jiných metod posuzování částek, které mají být nahrazeny.
Provedení čl. 63 odst. 2 nařízení
Článek 96
Náhrada věcných dávek pojištění pro případ pracovních úrazů a nemocí z povolání poskytovaných institucí jednoho členského státu na účet instituce jiného členského státu
Pro účely čl. 63 odst. 2 nařízení se článek 93 prováděcího nařízení použije obdobně.
Provedení čl. 70 odst. 2 nařízení
Článek 97
Náhrada dávek v nezaměstnanosti vyplacených nezaměstnaným osobám odcházejícím do jiného státu, aby zde hledaly zaměstnání
1. Částku dávek vyplacených podle článku 69 nařízení nahrazuje příslušná instituce instituci, která uvedené dávky vyplatila, ve výši vyplývající z účetnictví posledně uvedené instituce.
2. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto států se mohou
- po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na zavedení jiných metod určování částek, které se mají nahradit, zejména paušálních částek nebo jiných způsobů plateb, nebo
- vzdát všech náhrad mezi institucemi.
Náhrada rodinných přídavků vyplacených podle čl. 73 odst. 2 a 74 odst. 2 nařízení
Článek 98
Rodinní příslušníci pracovníků podléhajících francouzským právním předpisům nebo rodinní příslušníci nezaměstnaných osob pobírajících dávky v nezaměstnanosti podle francouzských právních předpisů
1. Skutečnou výši rodinných přídavků vyplacených na základě čl. 73 odst. 2 a 74 odst. 2 nařízení nahrazuje příslušná francouzská instituce instituci, která rodinné přídavky vyplatila, ve výši vyplývající z účetnictví posledně uvedené instituce.
2. Francie a každý z ostatních členských států nebo příslušné úřady Francie a úřady každého z ostatních členských států mohou vzájemnou dohodou stanovit paušální náhradu těchto rodinných přídavků. V případě paušální náhrady se paušální částka určuje vynásobením průměrných ročních nákladů na jednu rodinu průměrným ročním počtem rodin, které mají být vzaty v úvahu.
3. Činitele nezbytné pro výpočet uvedené paušální částky se určují podle těchto pravidel:
a) průměrné roční náklady na jednu rodinu se získají vydělením celkových ročních nákladů na rodinné přídavky vyplacené institucemi členského státu, na jehož území mají rodinní příslušníci bydliště, s ohledem na všechny rodinné příslušníky pracovníků nebo nezaměstnaných osob, kteří mají bydliště na území uvedeného členského státu, průměrným ročním počtem rodin majících nárok na dávky;
b) průměrný roční počet rodin, který se má brát v úvahu, je roven průměrnému ročnímu počtu pracovníků podléhajících právním předpisům příslušného státu a případně nezaměstnaných osob pobírajících dávky v nezaměstnanosti na účet instituce uvedeného příslušného státu, jejichž rodinní příslušníci mají nárok pobírat rodinné přídavky vyplácené institucí jiného členského státu, na jehož území mají bydliště.
4. Správní komise stanoví na základě zprávy účetní komise uvedené v čl. 101 odst. 3 prováděcího nařízení metody a postupy pro určení výpočtových činitelů uvedených v odstavci 3.
5. Francie a každý z ostatních členských států nebo příslušné úřady Francie a úřady každého z ostatních členských států se mohou po obdržení stanoviska správní komise dohodnout na zavedení jiných metod určování paušální částky.
Společná ustanovení o náhradách
Článek 99
Správní náklady
Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se mohou v souladu s čl. 84 odst. 2 třetí větou nařízení dohodnout na zvýšení částky dávek uvedených v článku 93 až 98 prováděcího nařízení o určité procento za účelem přihlédnutí ke správním nákladům. Toto procento se může lišit podle jednotlivých dávek.
Článek 100
Opožděné žádosti
1. Při účetním vyrovnání mezi institucemi členských států nemusí brát instituce příslušná pro vyplácení v úvahu žádosti o náhrady týkající se dávek poskytnutých během kalendářního roku tři roky nebo více přede dnem podání těchto žádostí styčnému místu nebo instituci příslušné pro vyplácení dávek v příslušném státě.
2. U žádostí o paušální náhrady běží tříletá lhůta ode dne zveřejnění průměrných ročních nákladů na věcné dávky určených v souladu s články 94 a 95 prováděcího nařízení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 101
Stav pohledávek
1. Správní komise vypracuje stav pohledávek za každý kalendářní rok na základě článků 36, 63, 70 a čl. 75 odst. 2 nařízení.
2. Správní komise může nechat provést jakékoli kontroly vhodné ke zjišťování statistických a účetních údajů potřebných k vypracování stavu pohledávek uvedeného v odstavci 1, zejména za účelem zajištění jejich souladu s pravidly stanovenými v této hlavě.
3. Správní komise přijme rozhodnutí uvedená v tomto článku na základě zprávy účetní komise, která k ní předloží odůvodněné stanovisko. Správní komise určí metody práce a složení účetní komise.
Článek 102
Pravomoci účetní komise - Postup při náhradě
1. Účetní komise
a) shromažďuje nezbytné údaje a provádí výpočty vyžadované k provádění této hlavy;
b) podává správní komisi pravidelné zprávy o výsledcích uplatňování nařízení, zejména o finančních hlediscích;
c) předkládá správní komisi jakékoli užitečné návrhy v souvislosti s písmeny a) a b);
d) předkládá správní komisi návrhy k připomínkám jí doručeným podle čl. 94 odst. 4 a čl. 95 odst. 4 prováděcího nařízení;
e) předkládá správní komisi návrhy týkající se uplatňování článku 101 prováděcího nařízení;
f) provádí veškerou práci, studie nebo úkoly v záležitostech svěřených jí správní komisí.
2. Náhrady stanovené v článcích 36, 63, 70 a čl. 75 odst. 2 nařízení se uskutečňují pro všechny příslušné instituce členského státu ve prospěch věřitelských institucí jiného členského státu prostřednictvím subjektů určených příslušnými úřady členského státu. Subjekty, jejichž prostřednictvím se náhrady uskutečňují, sdělí správní komisi nahrazované částky ve lhůtách a podle postupů stanovených touto komisí.
3. Pokud jsou náhrady určeny na základě skutečné výše poskytnutých dávek, vyplývající z účetnictví institucí, uskutečňují se se za každé kalendářní pololetí v následujícím pololetí.
4. Pokud jsou náhrady určeny na základě paušální částky, uskutečňují se za každý kalendářní rok; v tom případě zaplatí příslušné instituce věřitelským institucím první den každého kalendářního půlroku zálohy v souladu s postupy stanovenými správní komisí.
5. Příslušné úřady dvou nebo více členských států se mohou dohodnout na jiných lhůtách pro náhrady nebo na jiných postupech při platbě záloh.
Článek 103
Shromažďování statistických a účetních údajů
Příslušné úřady členských států přijmou všechna nezbytná opatření k provedení této hlavy, a zejména ustanovení, která vyžadují shromažďování statistických nebo účetních údajů.
Článek 104
Zápis dohod o náhradách mezi členskými státy nebo příslušnými úřady členských států do přílohy 5
1. Ustanovení, která jsou podobná ustanovením čl. 36 odst. 3, čl. 63 odst. 3 a čl. 70 odst. 3 nařízení a ustanovením čl. 93 odst. 6, čl. 94 odst. 6 a čl. 95 odst. 6 prováděcího nařízení a která jsou platná v den předcházející vstupu nařízení v platnost, zůstávají použitelná, pokud jsou uvedena v příloze 5 prováděcího nařízení.
2. Ustanovení, která jsou podobná ustanovením uvedeným v odstavci 1 a která pro jednání mezi dvěma nebo více členskými státy se stanou použitelnými po vstupu nařízení v platnost, se zapíší do přílohy 5 prováděcího nařízení. Totéž platí o ustanoveních, která budou dohodnuta na základě čl. 97 odst. 2 a 98 odst. 2 prováděcího nařízení.
Náklady na správní kontroly a lékařské prohlídky
Článek 105
1. Náklady spojené se správními kontrolami a lékařskými prohlídkami, pozorováními, lékařskými návštěvami a kontrolami všeho druhu nezbytnými pro přiznání, poskytování nebo přezkoumání dávek nahrazuje instituce, na jejíž účet byly uskutečněny, instituci, která byla pro ně příslušná, na základě sazeb uplatňovaných posledně uvedenou institucí.
2. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států se však mohou dohodnout na jiných způsobech náhrady, zejména na základě paušálních částek, nebo se mohou zříci všech náhrad mezi institucemi.
Tyto dohody se zapíší do přílohy 5 prováděcího nařízení. Dohody platné v den předcházející vstupu nařízení v platnost zůstávají použitelné, pokud jsou uvedeny ve zmíněné příloze.
Společná ustanovení pro vyplácení peněžitých dávek
Článek 106
Příslušné úřady každého členského státu oznamují správní komisi ve stanovených lhůtách a postupy stanovenými uvedenou komisí výši peněžitých dávek vyplacených jejich institucemi příjemcům s bydlištěm nebo pobytem na území kteréhokoli jiného členského státu.
Článek 107
Přepočet měn
1. Pro účely následujících ustanovení se přepočet částek vyjádřených v různých národních měnách uskutečňuje v paritě vyhlášené vnitrostátními měnovými úřady a uznané Mezinárodním měnovým fondem:
a) nařízení: čl. 12 odst. 2, 3 a 4, čl. 19 odst. 1 písm. b) poslední věta, čl. 22 odst. 1 bod ii) poslední věta, čl. 25 odst. 1 písm. b) předposlední věta, čl. 41 odst. 1 písm. c) a d), čl. 46 odst. 3 a 4, článek 50, čl. 52 písm. b) poslední věta, čl. 55 odst. 1 bod ii) poslední věta, čl. 57 odst. 3 písm. c), čl. 60 odst. 1 písm. c), čl. 60 odst. 2 písm. b), čl. 70 odst. 1 a 2 a čl. 71 odst. 1 písm. b) bod ii) předposlední věta;
b) prováděcího nařízení: článek 34, čl. 101 odst. 1, čl. 102 odst. 1 písm. b) a čl. 119 odst. 2.
2. V případech neuvedených v odstavci 1 se přepočet provádí za použití směnného kurzu skutečně používaného v době platby.
HLAVA VI
RŮZNÁ USTANOVENÍ
Článek 108
Doložení postavení sezónního pracovníka
K prokázání, že je sezónním pracovníkem, předloží pracovník uvedený v čl. 1 písm. c) nařízení svou pracovní smlouvu potvrzenou službami zaměstnanosti členského státu, na jehož území odešel za prací, nebo jiný doklad potvrzený těmito službami osvědčující, že jeho zaměstnání má sezónní povahu.
Článek 109
Úprava týkající se placení příspěvků
Zaměstnavatel, který nemá místo podnikání v členském státě, na jehož území je pracovník zaměstnán, může s pracovníkem uzavřít dohodu, že bude plnit povinnosti zaměstnavatele týkající se placení příspěvků.
Zaměstnavatel uvědomí příslušnou instituci nebo případně instituci určenou příslušným úřadem uvedeného členského státu o každém takovém ujednání.
Článek 110
Vzájemná správní pomoc při vrácení neprávem poskytnutých dávek
Navrhne-li instituce členského státu, který poskytoval dávky, přijetí opatření proti osobě, která obdržela dávky, jež jí nenáležely, poskytne instituce místa bydliště této osoby nebo instituce určená příslušným úřadem členského státu, na jehož území má tato osoba bydliště, dříve uvedené instituci veškeré své služby.
Článek 111
Vrácení plateb neprávem poskytnutých institucemi sociálního zabezpečení a nároky pomocných institucí
1. Vyplatí-li při přiznávání nebo přezkoumávání dávek v případě invalidity, stáří nebo úmrtí (důchody) na základě hlavy III kapitoly 3 nařízení instituce členského státu příjemci dávek částku překračující částku, na kterou má nárok, může uvedená instituce požadovat po instituci kteréhokoli jiného členského státu příslušné pro vyplácení odpovídajících dávek uvedené osobě, aby odečetla přeplacenou částku od jakýchkoli nedoplatků, jež poskytuje posledně uvedená instituce uvedenému příjemci. Posledně uvedená instituce převede odečtenou částku věřitelské instituci. Pokud přeplacenou dávku není možné odečíst od nedoplatků, použije se odstavec 2.
2. Pokud instituce členského státu vyplatí příjemci dávek částku překračující částku, na kterou má nárok, může tato instituce v rámci podmínek a omezení stanovených jí uplatňovanými právními předpisy požádat instituci kteréhokoli jiného členského státu příslušnou pro vyplácení dávek tomuto příjemci dávek, aby jí odečetla přeplacenou částku od částek, které příjemci vyplácí. Posledně uvedená instituce provede odečet za podmínek a v rámci omezení stanovených pro vyrovnání podle jí uplatňovaných právních předpisů, jako by částky byly přeplaceny jí samotnou, a převede odečtenou dávku věřitelské instituci.
3. Pokud osoba, na kterou se vztahuje nařízení, obdrží pomoc na území členského státu během období, kdy má nárok na dávky podle právních předpisů jiného členského státu, může subjekt, který pomoc poskytnul, je-li oprávněn ke zpětnému získání dávek splatných uvedené osobě, požadovat po instituci kteréhokoli jiného členského státu příslušné pro vyplácení dávek ve prospěch uvedené osoby, aby odečetla tuto částku vyplacenou v rámci pomoci z částek, které tato instituce zmíněné osobě vyplácí.
Pokud rodinný příslušník osoby, na kterou se vztahuje nařízení, pobírá pomoc na území členského státu po dobu, během které má uvedená osoba nárok na dávky podle právních předpisů jiného členského státu pro dotyčného rodinného příslušníka, může subjekt, který pomoc poskytoval, má-li ze zákona nárok na vrácení dávek náležejících uvedené osobě pro rodinného příslušníka, vyžadovat po instituci kteréhokoli jiného členského státu příslušné pro vyplácení těchto dávek ve prospěch uvedené osoby, aby odečetla částky vyplacené v rámci pomoci od částek, které tato instituce zmíněné osobě pro rodinného příslušníka vyplácí.
Instituce příslušná pro vyplácení provede odečet za podmínek a v rámci omezení stanovených pro toto vyrovnání jí uplatňovanými právními předpisy a převede odečtenou částku věřitelské instituci.
Článek 112
Pokud některá instituce uskuteční platby, které nejsou oprávněné, buď přímo, nebo prostřednictvím jiné instituce, a pokud se jejich vrácení stane nemožné, dotyčné částky hradí s konečnou platností první instituce, s výjimkou případu, kdy je neprávem poskytnutá platba důsledkem podvodu.
Článek 113
Vrácení věcných dávek poskytnutých neprávem pracovníkům v mezinárodní dopravě
1. Není-li nárok na věcné dávky uznán příslušnou institucí, nahrazuje příslušná instituce věcné dávky, které byly poskytnuty pracovníku v mezinárodní dopravě institucí místa pobytu na základě domněnky uvedené v čl. 20 odst. 2 nebo v čl. 62 odst. 2 prováděcího nařízení.
2. Výdaje vynaložené institucí místa pobytu na jakéhokoli pracovníka v mezinárodní dopravě, který se předtím neobrátil na instituci místa pobytu a nemá nárok na věcné dávky, ale obdržel věcné dávky po předložení potvrzení uvedeného v čl. 20 odst. 2 nebo čl. 62 odst. 2 prováděcího nařízení, nahrazuje instituce označená za příslušnou v uvedeném potvrzení, nebo kterákoli jiná instituce určená pro tento účel příslušným úřadem dotyčného členského státu.
3. Příslušná instituce, nebo v případě uvedeném v odstavci 2, instituce označená za příslušnou nebo instituce určená pro tento účel si zachová pohledávku u příjemce dávek ve výši hodnoty neprávem poskytnutých věcných dávek. Uvedené instituce oznámí tyto pohledávky účetní komisi uvedené v čl. 101 odst. 3 prováděcího nařízení, která vypracuje zprávu.
Článek 114
Prozatímní platby dávek v případech sporu o použitelných právních předpisech nebo o instituci, která má dávky poskytnout
Pokud by v případě sporu mezi institucemi nebo příslušnými úřady dvou nebo více členských států o to, které právní předpisy jsou použitelné na pracovníka na základě hlavy II nařízení nebo která instituce by měla poskytnout dávky, mohla dotyčná osoba žádat dávky, kdyby tento spor neexistoval, pobírá tato osoba prozatímně dávky stanovené právními předpisy uplatňovanými institucí místa bydliště nebo, nemá-li bydliště na území žádného z dotyčných členských států, dávky stanovené právními předpisy uplatňovanými institucí, které byla její žádost podána nejdříve.
Článek 115
Postupy pro lékařské prohlídky prováděné v jiném členském státě, než je příslušný stát
Instituce místa pobytu nebo bydliště, která má na základě článku 87 nařízení provést lékařskou prohlídku, postupuje v souladu s postupy stanovenými jí uplatňovanými právními předpisy.
Neexistují-li takové postupy, požádá příslušná instituce o informaci o postupech, které se mají použít.
Článek 116
Dohody o vrácení příspěvků
1. Dohody uzavřené na základě čl. 92 odst. 2 nařízení se zapisují do přílohy 5 prováděcího nařízení.
2. Dohody uzavřené k provedení článku 51 nařízení č. 3 zůstávají použitelné, pokud jsou uvedeny v příloze 5 prováděcího nařízení.
Článek 117
Elektronické zpracování údajů
1. Jeden nebo více členských států nebo jejich příslušné úřady mohou po obdržení stanoviska správní komise přizpůsobit elektronickému zpracování údajů vzory osvědčení, potvrzení, prohlášení, žádostí a jiných dokumentů, a také pracovní postupy a metody přenosu dat stanovené pro uplatňování nařízení a prováděcího nařízení.
2. Pokud to dovolí rozvoj elektronického zpracování dat v členských státech, provede správní komise studie nezbytné pro obecné rozšíření a sjednocení metod přizpůsobení vyplývajících z odstavce 1.
HLAVA VII
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 118
Přechodná ustanovení týkající se důchodů
1. Žádosti o důchody, které ještě nebyly přiznány před vstupem nařízení v platnost, jsou vyřizovány dvěma způsoby:
- za dobu předcházející uvedenému dni v souladu s nařízením č. 3,
- za dobu od uvedeného dne v souladu s nařízením.
2. Žádost o dávky v invaliditě, ve stáří a pro pozůstalé podaná orgánu ode dne vstupu nařízení v platnost má za následek nové posouzení dávek, které byly přiznány pro stejný případ před uvedený dnem institucí nebo institucemi jednoho nebo více jiných členských států, v souladu s nařízením.
Článek 119
Přechodná ustanovení týkající se rodinných dávek
1. Nároky uvedené v čl. 94 odst. 9 nařízení jsou nároky, jež mají pracovníci s ohledem na své rodinné příslušníky, zakládající nárok na rodinné dávky, se sazbou a v mezích použitelných v den předcházející dni vstupu nařízení v platnost buď podle článku 41, nebo přílohy D nařízení č. 3, anebo podle článku 20 nebo přílohy 1 nařízení Komise 36/63/EHS ze dne 2. dubna 1963 o sociálním zabezpečení pro příhraniční pracovníky [4].
2. Je-li částka rodinných dávek uvedených v odstavci 1 vyšší než částka rodinných přídavků, které by náležely na základě čl. 73 odst. 2 nařízení, je příslušná francouzská instituce příslušná pro zajištění jejich vyplácení pracovníkovi nebo přímo rodinným příslušníkům v jejich místě bydliště s ohledem na děti zakládající nárok na tyto dávky.
3. Pokud mají být rodinné dávky vypláceny na základě čl. 73 odst. 2 nařízení, zajistí instituce místa bydliště rodinných příslušníků vyplácení rodinných přídavků v souladu s jí uplatňovanými právními předpisy na účet příslušné francouzské instituce.
4. Ve dvoustranných vztazích mezi dotyčnými členskými státy určují prováděcí pravidla k tomuto článku uvedené členské státy nebo jejich příslušné úřady.
Článek 120
Doplňkové prováděcí dohody
1. Dva nebo více členských států nebo příslušné úřady těchto členských států mohou případně uzavřít dohody určené k doplnění správních prováděcích pravidel k nařízení. Tyto dohody se zapisují do přílohy 5 prováděcího nařízení.
2. Dohody podobné dohodám uvedeným v odstavci 1 platné v den předcházející dni vstupu prováděcího nařízení v platnost zůstávají použitelné za předpokladu, že jsou uvedeny v příloze 5 prováděcího nařízení.
Článek 121
Povaha a změny příloh
1. Přílohy prováděcího nařízení jsou jeho nedílnou součástí.
2. Tyto přílohy mohou být pozměněny nařízením Rady přijatým na návrh Komise na žádost dotyčného členského státu nebo členských států nebo jejich příslušných úřadů po obdržení stanoviska správní komise.
3. "7. Pro účely tohoto nařízení se paušální příspěvky na výdaje spojené s porodem, poskytované podle německých právních předpisů rodinným příslušníkům pracovníků, nezaměstnaných osob, důchodců a žadatelů o důchod považují za věcnou dávku."
Článek 122
Vstup v platnost prováděcího nařízení
Toto prováděcí nařízení vstupuje v platnost prvním dnem sedmého měsíce po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. března 1972.