KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 21. september 2005
om Tysklands statsstøtte C 5/2004 (ex N 609/2003) til fordel for Kronoply
(meddelt under nummer K(2005) 3497)
(Kun den tyske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2006/262/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1), og under hensyntagen til disse bemærkninger, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
(1)
Ved brev af 22. december 2003 (A/39031) anmeldte Tyskland sine planer om at yde et investeringstilskud under de multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter (2) (herefter benævnt »multisektorale rammebestemmelser af 1998«) til fordel for Kronoply GmbH, Heiligengrabe (Brandenburg), (herefter benævnt »Kronoply«). Den påtænkte støtte blev registreret under nr. N 609/2003.
(2)
Ved brev af 18. februar 2004 (SG/D/200649) underrettede Kommissionen Tyskland om sin beslutning om at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2.
(3)
Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (3). Kommissionen opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede støtte.
(4)
Ved brev af 19. marts 2004 (A/32003) fremsatte Tyskland sine bemærkninger.
(5)
Ved brev af 24. maj 2004 (A/33878) fremsatte advokatfirmaet Luther Menold Rechtsanwaltsgesellschaft mbh bemærkninger på vegne af Kronoply. Disse bemærkninger blev videresendt til Tyskland (D/58277) den 19. november 2004.
2. BESKRIVELSE AF STØTTEN
2.1. Første anmeldelse N 813/2000
(6)
Denne sag har tilknytning til statsstøtte N 813/2000 til fordel for Kronoply, som godkendtes af Kommissionen.
(7)
Kommissionen godkendte den 3. juli 2001 (SG/D/289524) en bruttostøtteintensitet på 31,5 % til fordel for Kronoply under de multisektorale rammebestemmelser af 1998 med henblik på opførelsen af en fabrik til produktion af »Oriented Strand Boards« (4) (herefter benævnt OSB) i Heiligengrabe, Brandenburg, som er et støtteberettiget område som defineret i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a). Støtteintensiteten blev fastsat til 3,5 procentpoint under den maksimale støtteintensitet, da det pågældende marked blev anset for at være vigende.
(8)
Kommissionen beregnede de tre justeringsfaktorer, der skulle anvendes til fastsættelsen af den maksimale støtteintensitet i henhold til de multisektorale rammebestemmelser af 1998. Hvad angår den maksimale støtteintensitet, fremkom der en procentsats på 31,5 % (konkurrencefaktor: 0,75, faktor for forholdet mellem kapitalindskud - arbejdspladser: 0,8 og faktor for regionale virkninger: 1,5). Støtten beløb sig således til 35,4 mio. EUR (5).
(9)
Fastlæggelsen af konkurrencefaktoren førte til uenighed mellem Kommissionen og Tyskland. Begge parter definerede dog det relevante marked som værende markedet for OSB- og krydsfinerprodukter. Tyskland havde i starten fremlagt undersøgelser, som viste, at dette marked ikke var vigende. Kommissionen stillede sig tvivlende over for disse undersøgelser, idet de byggede på en usædvanlig stor stigning i efterspørgslen for år 2000 i forhold til de foregående år. Efter gentagne udvekslinger af oplysninger reducerede Tyskland intensiteten for den anmeldte støtte fra 35 % til 31,5 %:
•
Ved brev af 22. december 2000 (A/40955) meddelte Tyskland, at det havde til hensigt at yde støtte til Kronoply som led i de multisektorale rammebestemmelser af 1998.
•
Ved brev af 3. januar 2001 (D/56400) anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger. Den 11. januar 2001 mødtes repræsentanter for forbundsregeringen, delstaten Brandenburg, den berørte virksomhed og Kommissionen. Ved brev af 9. februar 2001 (A/31359) og af 20. februar 2001 (A/31463) fremlagde forbundsregeringen de ønskede oplysninger. Ved brev af 9. april 2001 (D/51511) stillede Kommissionen yderligere spørgsmål til Tyskland, som blev besvaret ved brev af 21. maj 2001 (A/34090).
•
Ved brev af 19. juni 2001 (A/34812) meddelte Tyskland, at det havde reduceret støtteintensiteten fra 35 % til 31,5 %.
•
Kommissionen meddelte Tyskland ved brev af 5. juli 2001 (SG/D/289525), at man ingen indvendinger havde mod støtten.
(10)
Ved brev af 3. januar 2002 (A/30013) anmodede Tyskland om en ændring af Kommissionens beslutning. Tyskland fremlagde beviser for, at den forudsagte stigning i efterspørgslen for 2000 faktisk var indtruffet, og at markedet dermed ikke var vigende. Kommissionen afviste ved brev af 5. februar 2002 (D/50463) at ændre sin tidligere beslutning med den begrundelse, at støtten var blevet vurderet ud fra en korrekt beregning af alle relevante faktorer. Kommissionen kunne af følgende årsager ikke ændre sin begrundelse: vurderingen af konkurrencefaktoren byggede på en sammenligning af udviklingen i det konstaterede forbrug af de pågældende produkter og en vækstrate i den pågældende produktionssektor for perioden 1994 - 1999 og på en prognose, der på beslutningstidspunktet var korrekt.
2.2. Anden anmeldelse N 609/2003
(11)
Anden anmeldelse var et forsøg på at opnå den tidligere afviste højere intensitet på 35 % gennem en yderligere støtte på 3,5 % (dvs. 3 939 947 EUR).
(12)
Tyskland fremførte, at markedsdefinitionen i den første anmeldelse N 813/2000 indholdsmæssigt var forkert og henviste til artikel 9 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (6) (herefter forordning (EF) nr. 659/1999), i henhold til hvilken en beslutning kan ophæves på følgende betingelse: »Kommissionen kan ophæve en beslutning […], hvis den var baseret på urigtige oplysninger, som blev indsendt under proceduren, og som var af afgørende betydning for beslutningen…«
(13)
Mens det relevante marked i den oprindelige anmeldelse var blevet defineret som markedet for OSB og krydsfiner, viste nye undersøgelser ifølge Tyskland, at det ville være mere korrekt at definere det relevante marked som markedet for OSB og kun visse krydsfinerprodukter. Markedet ville i henhold til denne nye markedsdefinition i det pågældende tidsrum ikke være vigende (jf. punkt 3.4 i de multisektorale rammebestemmelser af 1998), og derfor burde man godkende en fuld støtteintensitet på 35 %.
2.3. Beslutning om at indlede proceduren
(14)
Kommissionen har ikke efterkommet Tysklands anmodning om ud fra en anden definition af substituerbare produkter at indskrænke det relevante marked til OSB og kun visse krydsfinerprodukter .
(15)
Kommissionen anså det ikke for nødvendigt at revurdere markedet, idet to vigtige elementer ikke var til stede, hvilket gav anledning til alvorlig tvivl om, hvorvidt støtten var forenelig med fællesmarkedet:
• Manglende tilskyndelse: Kommissionen nærede alvorlig tvivl om, hvorvidt den anmeldte støtte har nogen tilskyndelseseffekt, da investeringerne allerede er gennemført. Hvis støtten ikke har nogen tilskyndelseseffekt, finder undtagelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), om regionaludvikling ikke anvendelse.
• Manglende nødvendighed: Kommissionen betvivlede stærkt, at støtte til allerede gennemførte investeringer kan betragtes som støtte til at fremme udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner i den i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), anførte betydning. En støtteintensitet på 31,5 % var i det pågældende tilfælde en tilstrækkelig tilskyndelse til at udløse investeringen.
3. KOMMENTARER FRA TYSKLAND
(16)
Tyskland insisterede fortsat på, at Kommissionen skulle revurdere markedssituationen i henhold til artikel 9 i forordning (EF) nr. 659/1999.
•
Støtten skulle ydes som led i Gemeinschaftsaufgabe: Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur, som Kommissionen havde godkendt som regionalstøtteordning. Kommissionen var derfor kun forpligtet til at undersøge, om den anmeldte foranstaltning er i overensstemmelse med bestemmelserne i den godkendte støtteordning, og om den er forenelig med de multisektorale rammebestemmelser af 1998. Da den pågældende støtte, der blev meddelt i den nye anmeldelse, opfylder disse bestemmelser, var støtteforanstaltningen helt klart en investering og ikke nogen driftsstøtte.
•
Retten i Første Instans bekræftede i en kendelse af 5. november 2003 i sag T-130/02 (Kronoply/Kommissionen) (7), at det er muligt at anmelde yderligere støtte eller ændre i allerede anmeldt støtte. Det betyder ifølge Tyskland, at Kommissionen ikke kan klassificere støtten i den anden anmeldelse som driftsstøtte med henvisning til, at projektet allerede var afsluttet. Ellers ville den af Domstolen bekræftede mulighed for at anmelde yderligere støtteforanstaltninger ikke reelt være til stede.
4. BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER
(17)
Kronoply holdt fast ved, at det er muligt med flere anmeldelser i forbindelse med samme investering og henviste til afgørelser i forskellige retssager:
•
Retten i Første Instans bekræftede i sin afgørelse i retssagen Kronoply/Kommissionen (8) at det er muligt at få yderligere støtte eller ændre i allerede godkendt støtte. »Det bemærkes desuden, at der ikke er noget til hinder for, at de nationale myndigheder anmelder et projekt, der har til formål at indføre en ny støtteforanstaltning til fordel for en virksomhed eller at ændre i den allerede bevilgede støtte til denne.«
•
Dette synspunkt kommer også til udtryk i dommen afsagt af Retten i Første Instans den 30. januar 2002 i sag T-212/00 (Nuove Industrie Molisane Srl/Kommissionen) (9): »[Kommissionens beslutning] foregriber ikke […] de italienske myndigheders mulighed for at anmelde at projekt, der har til formål at indføre en ny støtteforanstaltning til fordel for sagsøgeren eller at ændre i den allerede bevilgede støtte til sagsøgeren.«
(18)
Kronoply fremhævede også, at Kommissionen skal tage stilling til indholdet af den nye anmeldelse og anførte særlig to grunde i den forbindelse:
•
Kommissionen kan ikke støtte sig til den tidligere markedsvurdering, da denne vurdering beror på en indholdsmæssig forkert markedsdefinition.
•
Kronoply havde ikke haft mulighed for at lade Retten prøve Kommissionens oprindelige beslutning, da firmaets interesser ikke var berørte (10).
(19)
Kronoply erklærede sig uenig i, at der ikke var tale om en tilskyndelseseffekt, og anførte især følgende argumenter:
•
Under punkt 4.2 i retningslinjerne for statsstøtte med regionalt sigte (11) (herefter benævnt »retningslinjer for regionalstøtte«) er det fastlagt, hvordan man kan kontrollere, om der foreligger en tilskyndelse. Det hedder heri: »Desuden skal det fastsættes i støtteordningerne, at anmodningen om støtte skal indgives, inden gennemførelsen af projekterne påbegyndes.« Ved at have indgivet en støtteansøgning til de nationale myndigheder før projektets begyndelse har Kronoply opfyldt denne betingelse. Dermed udgjorde støtten den ønskede tilskyndelse og opfyldte kriteriet om nødvendighed med hensyn til fremme af den økonomiske udvikling af regioner i den betydning, der er anført i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a).
•
Kronoply havde fra starten ansøgt om en støtteintensitet på 35 %. Nedsættelsen af den oprindeligt ønskede støtteintensitet betød ikke, at det ikke var nødvendigt med mere støtte. Da den formelle procedure kan vare op til 18 måneder, var det i støttemodtagernes interesse omgående at tage imod den del af støtten, hvis lovlighed Kommission ikke betvivlede.
5. VURDERING
(20)
Efter at have gennemgået Tysklands og Kronoplys bemærkninger holder Kommissionen fast ved det synspunkt, den havde, da beslutningen om at indlede proceduren blev truffet, nemlig at en revurdering af markedet i henhold til de multisektorale rammebestemmelser af 1998 ikke var nødvendig, da to vigtige forudsætninger for støtten ikke var opfyldt, nemlig tilskyndelseseffekt og nødvendighed.
5.1. Ingen yderligere støtteberettigede investeringsomkostninger i henhold til retningslinjerne for regionalstøtte
(21)
Kommissionen er af den opfattelse, at denne anmeldelse N 609/2003 (af 22. december 2003) skal opfattes som endnu en separat anmeldelse af støtte til fordel for Kronoply, men at denne støtte ikke medfører yderligere investeringer eller oprettelse af arbejdspladser. Det betyder, at der ikke opstår yderligere støtteberettigede omkostninger i henhold til retningslinjerne for regionalstøtte, hvormed en yderligere støtte kunne begrundes.
(22)
Kommissionen havde med sin beslutning SG(2001) D/289524 af 3. juli 2001 godkendt en investeringsstøtte på 35,4 mio. EUR til fordel for Kronoply. Beslutningen hvilede på de oplysninger, som Tyskland dengang havde fremlagt. Kommissionen besluttede ikke at fremsætte indvendinger og godkendte støtten, sådan som den var blevet foreslået af Tyskland. Beslutningen blev accepteret af Tyskland og Kronoply. Støtten blev dernæst ydet af de tyske myndigheder, og Kronoply afsluttede sine investeringer den 31. januar 2003.
(23)
Først 18 måneder efter Kommissionens endelige beslutning - og næsten et år efter afslutningen på investeringsprojektet - forelagde Tyskland med anmeldelsen af 22. december 2003 en ny markedsdefinition og erklærede, at det på baggrund af nye undersøgelser ville være mere korrekt at definere det relevante marked som markedet for OSB og kun visse krydsfinerprodukter. Som allerede anført i beslutningen om indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure vil Kommissionen under disse omstændigheder ikke revurdere sin tidligere beslutning. Kommissionen er af den opfattelse, at Tysklands fremlæggelse af en anden markedsdefinition ikke falder ind under artikel 9 i forordning (EF) nr. 659/1999.
(24)
I overensstemmelse med den afgørelse, som Retten i Første Instans har truffet i retssagen Kronoply/Kommissionen, er Kommissionen af den opfattelse, at en medlemsstat kan anmelde yderligere støtte eller ændre i et allerede godkendt projekt eller i forskellige trancher af statsstøtte til et bestemt projekt, og at Kommissionen kan godkende disse anmeldelser, når der for den enkelte tranche kan påvises tilskyndelseseffekt og nødvendighed. Imidlertid anmeldte Tyskland ud over det allerede afsluttede projekt ingen yderligere investeringsprojekter fra Kronoply. Det projekt, der skulle finansieres, var derudover afsluttet et år før anmeldelsen af det nye støtteprojekt. Kommissionen er derfor kommet til det resultat, at formålet med den anden anmeldelse udelukkende er at opnå den tidligere afviste støtteintensitet på 35 %, uden at det udløser yderligere støtteberettigede omkostninger, som kan medføre en godkendelse af støtte på op til 3 936 947 EUR, og uden at der foreligger tilskyndelseseffekt og nødvendighed.
(25)
Som EF-Domstolen fastslog i sin dom af 5. oktober 2000 i sag C-288/96 (Forbundsrepublikken Tyskland/Kommissionen) (12), skal Kommissionen anse en sådan støtte som støtte til driften, da den ydes, uden at der kræves en modydelse fra modtagerne, og den har til formål at forbedre virksomhedernes driftsøkonomi.
5.2. Tilskyndelseseffekt
(26)
Selvom Kommissionen er af den opfattelse, at den i tilstrækkelig grad har godtgjort, at en godkendelse af yderligere støtte ikke fører til nye investeringer og ikke indeholder nogen tilskyndelse, ønsker den alligevel at kommentere Tysklands og Kronoplys bemærkninger om begrebet tilskyndelseseffekt nærmere.
5.2.1. Investeringsproces
(27)
Driftsinvesteringer bør betragtes som en dynamisk proces. Det er vigtigt, at man skelner mellem to faser, nemlig en forhåndsvurdering og en efterfølgende vurdering:
•
Virksomhederne baserer deres beslutning om, hvorvidt de vil investere, på en forhåndsvurdering af forventede indtægter og udgifter i forbindelse med projektet. Hvis investeringens forventede afkast ligger over det krævede afkast, indleder de projektet. Regionalstøtte bør tilskynde til, at virksomhederne ændrer adfærd og investerer i regioner, hvor de ellers ikke ville have investeret.
•
Når investeringerne er foretaget, er det meget vanskeligt efterfølgende at ændre dem, da en stor del af investeringerne går til bestemte anlægsaktiver, som ikke uden videre kan flyttes til et andet sted. Ved et salg af sådanne anlægsaktiver ville sælger miste en del af sin investeringskapital.
5.2.2. Forhåndsvurdering af tilskyndelseseffekten ud fra retningslinjerne for regionalstøtte.
(28)
I henhold til punkt 4.2 i retningslinjerne for regionalstøtte skal støttemodtageren have ansøgt om støtten, inden projektet indledes. Hvis det er tilfældet, går Kommissionen ud fra, at der er tale om en tilskyndelseseffekt.
(29)
I bemærkningerne giver Tyskland og Kronoply udtryk for, at forudsætningerne i punkt 4.2. i retningslinjerne for regionalstøtte er opfyldt, idet Kronoply havde ansøgt om støtte, inden projektet blev indledt.
(30)
Ved hjælp af kriteriet i punkt 4.2 søger man at efterprøve tilskyndelseseffekten uden at trække investeringerne for meget i langdrag. En omfattende undersøgelse af alle økonomiske aspekter af støttemodtagerens investeringsbeslutning kan vise sig at være meget vanskelig eller tidsrøvende og dermed hindre investeringen og den økonomiske udvikling af regionen.
(31)
I forbindelse med vurderingen af tilskyndelseseffekten af den yderligere støtte på 3,5 % er det afgørende, om forskellen mellem de 31,5 % og de 35 % gjorde en forskel for tilskyndelseseffekten og påvirkede Kronoplys beslutning om at investere:
•
Kronoply kunne ikke før investeringen vide, hvor stor støtten i sidste ende ville blive, da beregningerne af justeringsfaktorerne i de multisektorale rammebestemmelser af 1998 udføres på grundlag af Kommissionens skøn. Kronoply var således ikke sikker på, om støtteintensiteten til virksomheden ville blive på 31,5 % eller 35 %. Derfor gik virksomheden ud fra, at den forventede intensitet ville ligge et sted mellem de to værdier, alt efter hvilket af de to resultater der var mest sandsynligt. Kronoply baserede sin beslutning om at investere på det forventede støttebeløb.
•
Kommissionen tager til efterretning, at Kronoply besluttede sig for at investere, selvom det nøjagtige støttebeløb eller den nøjagtige støtteintensitet ikke lå fast. Endvidere afsluttede virksomheden investeringen, efter at der var blevet bevilget en støtteintensitet på 31,5 %. Kronoply var således tydeligvis parat til at løbe risikoen for en støtteintensitet på kun 31,5 %.
•
Den omstændighed, at Kronoply opfyldte kriteriet i punkt 4.2 i retningslinjerne for regionalstøtte, betyder således ikke nødvendigvis, at forventningen om yderligere 3,5 % havde en tilskyndelseseffekt.
5.2.3. Efterfølgende vurdering af tilskyndelseseffekten på baggrund af de faktiske omstændigheder.
(32)
I stedet for yderligere at beskæftige sig med Kronoplys forhåndsvurdering mener Kommissionen, at det giver mere mening at tage udgangspunkt i fakta. Som bekendt besluttede Kronoply at investere og fortsatte også sin aktivitet, efter at virksomheden kun havde fået bevilget støtte på 31,5 %. Investeringen blev gennemført som oprindeligt planlagt. Kronoply tilpassede heller ikke sin investering ud fra den lavere støtteintensitet.
(33)
Kronoply ændrer ikke sit projekt, uanset om virksomheden får yderligere støtte. Der er ingen tegn på, at Kronoply med en yderligere støtte vil forøge produktionen eller udvide produktionsanlægget. Da investeringen allerede er foretaget, er der heller ingen grund til at frygte, at Kronoply stopper sin produktion, hvis virksomheden ikke får yderligere støtte.
(34)
På den baggrund er Kommissionen kommet frem til det resultat, at en yderligere støtte på 3,5 % ikke vil have tilskyndelseseffekt.
(35)
Som allerede anført i beslutningen om indledning af proceduren skal støtten have tilskyndelseseffekt, hvis den skal medvirke til at fremme udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner i den i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), anførte betydning. Hvis investeringen allerede har fundet sted som i dette tilfælde, vil en støtte ikke have en sådan tilskyndelseseffekt og vil ikke føre til nye investeringer eller oprettelse af arbejdspladser. Kommissionen kan således ikke retfærdiggøre støtten med en forøgelse af nye investeringer eller oprettelse af arbejdspladser i den i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a) og c), anførte betydning. Kommissionen kommer således igen frem til det resultat, at en yderligere støtte på 3 936 947 EUR vil udgøre driftsstøtte.
5.3. Støttens nødvendighed
(36)
Hvad angår udredningerne i beslutningen om at indlede proceduren, er Kommissionen af den opfattelse, at princippet om nødvendighed umiddelbart fremgår af begrebet kontrol af statsstøtte. Kommissionen kan kun erklære støtte for at være i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 87, stk. 2 og 3, når den kan fastslå, at støtten bidrager til virkeliggørelsen af et af de nævnte mål, som den virksomhed, der modtager støtten, ikke kunne opnå ved egen kraft under normale markedsvilkår. Det er i overensstemmelse med Kommissionens normale praksis, som særlig er blevet bekræftet af EF-Domstolen i dom af 17. september 1980 i sag 730/79 (Philip Morris/Kommissionen) (13).
(37)
Som anført i betragtning 26 til 35 har den planlagte støtte ingen tilskyndelseseffekt, for så vidt angår nye investeringer eller oprettelsen af arbejdspladser. Støtten kræver hverken modydelse af støttemodtageren eller et bidrag til et fælles mål. Der er derfor tale om driftsstøtte til dækning af løbende omkostninger, som Kronoply normalt selv skulle afholde.
(38)
Punkt 4.15 i retningslinjerne for regionalstøtte forbyder normalt driftsstøtte. Denne form for støtte kan undtagelsesvis ydes i områder, der falder ind under traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), forudsat at den findes velbegrundet på grundlag af dens bidrag til den regionale udvikling og støttens karakter, og at dens omfang står i forhold til de ulemper, den skal opveje. Tyskland har hverken fremlagt oplysninger om eventuelle ulemper eller godtgjort, hvordan den yderligere støtte skal bidrage til regionaludviklingen.
(39)
Af de faktiske omstændigheder fremgår det, at yderligere støtte ikke er nødvendig, da Kronoply er fast besluttet på at fortsætte sine aktiviteter også efter godkendelsen af en lavere støtteintensitet på 31,5 %. Det betyder, at Kronoplys økonomiske aktiviteter er rentable, eller at virksomheden i al fald ikke er afhængig af yderligere støtte. Enhver yderligere støtte i denne fase ville være en uventet gevinst for Kronoply.
(40)
Kommissionen kommer således frem til det resultat, at en yderligere grund til, at støtten ikke er i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), er, at den ikke er nødvendig for regionaludviklingen.
(41)
Endelig undersøges det, om undtagelsesbestemmelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 2 og 3, finder anvendelse på støtten.
•
Undtagelsesbestemmelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 2, vedrørende støtte af social karakter til enkelte forbrugere, støtte til at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer, eller støtte til overvindelse af Tysklands deling finder ikke anvendelse i dette tilfælde.
•
Støtten kan heller ikke i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), anses som støtte, der kan fremme virkeliggørelsen af vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse eller afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i Tysklands økonomi. Der er heller ikke tale om støtte til fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra d).
•
EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), fastlægger, at der kan ydes støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. Da denne støtte på grund af manglende tilskyndelseseffekt eller nødvendighed ikke kan erklæres forenelig med EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), kan den af samme grund heller ikke erklæres forenelig med EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).
6. KONKLUSION
(42)
Kommissionen konkluderer, at den anmeldte støtte udgør statsstøtte i den i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, anførte betydning. Da denne støtte hverken har tilskyndelseseffekt eller er nødvendig, finder undtagelsesbestemmelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 2 eller 3, ikke anvendelse. Denne støtte er således en ulovlig driftsstøtte og kan ikke ydes -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den af Tyskland påtænkte statsstøtte til fordel for Kronoply GmbH til et beløb af 3 936 947 EUR, som er anmeldt under nr. N 609/2003, er uforenelig med fællesmarkedet.
Støtten kan derfor ikke ydes.
Artikel 2
Tyskland underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen.
Artikel 3
Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. september 2005.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 21. září 2005
o státní podpoře č. C 5/2004 (ex N 609/2003), kterou Německo hodlá poskytnout společnosti Kronoply
(oznámeno pod číslem K(2005) 3497)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2006/262/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ -
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a),
poté, co vyzvala zúčastněné strany, aby předložily připomínky podle výše uvedených ustanovení (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 22. prosince 2003 (A/39031) sdělilo Německo svůj záměr poskytnout podle multisektorálního rámce regionální podpory pro velké investiční projekty (2) (dále jen „multisektorální rámec podpory 1998“) investiční příspěvek ve prospěch společnosti Kronoply GmbH, Heiligengrabe (Brandenburg), (dále jen „společnost Kronoply“). Tato podpora byla zapsána pod číslem N 609/03.
(2)
Dopisem ze dne 18. února 2004 (SG/D/200649) sdělila Komise Německu své rozhodnutí zahájit řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy o ES.
(3)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské Unie (3). Komise vyzvala všechny zúčastněné strany, aby se k daným opatřením podpory vyjádřily.
(4)
Dopisem ze dne 19. března 2004 (A/32003) zaujalo stanovisko Německo.
(5)
Dopisem ze dne 24. května 2004 (A/33878) se jménem společnosti Kronoply vyjádřila advokátní kancelář Luther Menold s.r.o. (Luther Menold Rechtsanwaltsgesellschaft mbH). Toto stanovisko bylo dne 19. listopadu 2004 předáno Německu (D/58277).
2. POPIS PODPORY
2.1. První oznámení N 813/2000
(6)
Toto rozhodnutí souvisí s podporou N 813/2000, jejíž poskytnutí ve prospěch společnosti Kronoply Komise schválila.
(7)
Komise schválila dne 3. července 2001 (SG/D/289524) hrubou míru podpory ve výši 31,5 % ve prospěch společnosti Kronoply podle multisektorálního rámce podpory 1998 na výstavbu výrobní kapacity pro „Oriented Strand Boards“ (4) (dále jen „OSB“) v Heiligengrabe, Brandenburg, která je oblastí podpory ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES. Míra podpory byla stanovena na 3,5 procentního bodu pod maximální mírou podpory, jelikož relevantní trh byl ohodnocen jako zmenšující se trh.
(8)
Komise posoudila tři opravné faktory pro výpočet maximální míry podpory podle multisektorálního rámce podpory 1998. Pro maximální míru podpory z toho vyplynul procentní podíl ve výši 31,5 (faktor hospodářské soutěže 0,75, faktor „poměr použitý kapitál - pracovní místa“ 0,8 a faktor „regionální dopady“ 1,5). Podpora tak činila 35,4 milionů EUR (5).
(9)
Faktor hospodářské soutěže tak, jak byl stanoven, vedl k rozdílnosti názorů mezi Komisí a Německem. Obě strany ale určily relevantní trh jako trh pro OSB a výrobky z překližky. Německo předložilo na počátku studie, z nichž vyplývalo, že tento trh není na sestupu. Komise vyjádřila o těchto studiích pochybnosti, poněvadž vycházely z mimořádně silného růstu poptávky pro rok 2000 ve srovnání s předcházejícími roky. Po opakované výměně informací snížilo Německo míru oznámené podpory ze 35 % na 31,5 %:
•
Dopisem ze dne 22. prosince 2000 (A/40955) sdělilo Německo svůj záměr poskytnout společnosti Kronoply podporu podle multisektorálního rámce podpory 1998.
•
Dne 3. ledna 2001 (D/56400) si Komise vyžádala další informace. Dne 11. ledna 2001 se sešli k jednání zástupci spolkové vlády, spolkové země Braniborsko, příslušného podniku a Komise. Spolková vláda poskytla dopisem ze dne 9. února 2001 (A/31359) a ze dne 20. února 2001 (A/31463) vyžádané informace. Dopisem ze dne 9. dubna 2001 (D/51511) se Komise obrátila na Německo s dalšími dotazy, které byly zodpovězeny dopisem ze dne 21. května 2001 (A/34090).
•
Dopisem ze dne 19. června 2001 (A/34812) oznámilo Německo snížení míry podpory ze 35 % na 31,5 %.
•
Dopisem ze dne 5. července 2001 (SG/D/289525) sdělila Komise Německu, že vůči podpoře nemá námitky.
(10)
Dopisem ze dne 3. ledna 2002 (A/30013) požádalo Německo o změnu rozhodnutí Komise. Německo předložilo důkazy o tom, že předpokládaný vzestup poptávky v roce 2000 skutečně nastal, a že tak nedošlo k poklesu trhu. Dopisem ze dne 5. února 2002 (D/50463) zamítla Komise změnu svého dřívějšího rozhodnutí s odůvodněním, že podpora byla vyhodnocena na základě správného výpočtu všech relevantních faktorů. Komise nemohla změnit své rozhodnutí z následujících důvodů: hodnocení faktoru hospodářské soutěže se opíralo o celkové srovnání vývoje sledované spotřeby daného výrobku a míry růstu výrobního odvětví v letech 1994 - 1999 a o prognózu, která byla v okamžiku rozhodnutí správná.
2.2. Druhé oznámení N 609/2003
(11)
Druhým oznámením byl učiněn pokus dosáhnout poskytnutím další podpory ve výši 3,5 % (v přepočtu 3 939 947 EUR) dříve zamítnutou vyšší míru podpory ve výši 35 %.
(12)
Německo argumentovalo tím, že definice trhu v prvním oznámení N 813/2000 byla věcně nesprávná, a odvolávalo se na článek 9 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (6) (dále jen nařízení (ES) č. 659/1999), podle něhož může být rozhodnutí zrušeno na základě následující podmínky: „Komise může […] zrušit rozhodnutí […], pokud bylo rozhodnutí založeno na nesprávné informaci poskytnuté během řízení, která byla rozhodujícím faktorem pro rozhodnutí...“
(13)
Zatímco byl relevantní trh v původním oznámení definován jako trh pro OSB a překližku, vyplynulo podle údajů Německa z nově předložených studií, že by bylo vhodnější definovat relevantní trh jako trh pro OSB a pouze určité překližkové segmenty. Podle této nové definice trhu by se trh v příslušném období ve smyslu bodu 3.4 multisektorálního rámce podpory 1998 nezmenšil a tudíž by musela být schválena nesnížená míra podpory ve výši 35 %.
2.3. Rozhodnutí o zahájení řízení
(14)
Komise nevyhověla žádosti Německa, aby se relevantní trh omezil na základě jiné definice nahraditelných výrobků na trh pro OSB a určité překližkové segmenty.
(15)
Komise nepovažovala nové hodnocení trhu za nezbytné, jelikož nebyly splněny dva důležité prvky, které způsobily značné pochybnosti o slučitelnosti podpory se společným trhem:
• Chybějící motivace: Komise měla značné pochybnosti o motivačním účinku oznámené podpory, poněvadž investice již byly uskutečněny. Jestliže podpora nepůsobí jako stimul, nelze použít ustanovení o výjimkách podle čl. 87 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy o ES, která se týkají regionálního rozvoje.
• Chybějící nezbytnost: Komise měla vážné pochybnosti o tom, zda podpory na již uskutečněné investice mohou být považovány za nezbytné pro podporu hospodářského rozvoje určitých hospodářských odvětví nebo hospodářských oblastí ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy o ES. V daném případě postačovala k uskutečnění investice míra podpory ve výši 31,5 %.
3. STANOVISKO NĚMECKA
(16)
Německo nadále trvalo na novém zhodnocení trhu Komisí podle článku 9 nařízení (ES) č. 659/1999:
•
Podpora by byla poskytnuta v rámci „Společného programu: Zlepšení regionální hospodářské struktury“, který Komise schválila jako regionální režim podpory. Komise má tedy pouze povinnost prověřit, zda oznámené opatření odpovídá ustanovením schváleného režimu podpory a zda je slučitelné s multisektorálním rámcem podpory 1998. Jelikož nově oznámená podpora tato ustanovení splňuje, je opatření podpory jednoznačně investiční a nikoli provozní podporou.
•
Soud prvního stupně potvrdil ve svém rozhodnutí ze dne 5. listopadu 2003 v právní věci T-130/02 (Kronoply/Komise) (7), že oznámení dodatečné podpory nebo změna již schválené podpory jsou možná. V důsledku toho nemohla Komise posoudit druhou oznámenou podporu jako podporu provozní s odůvodněním, že projekt je již uzavřen. V opačném případě by byla možnost oznámení dalších podpůrných opatření - která byla potvrzena Soudním dvorem - bezpředmětná.
4. STANOVISKA ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(17)
Společnost Kronoply trvala na stanovisku, že na jeden investiční projekt lze podat několik oznámení a doložila jej rozsudky v různých právních věcech:
•
Soud prvního stupně potvrdil ve svém rozhodnutí ve věci Kronoply/Komise (8), že další podpora nebo změna již schválené podpory jsou možné: „Kromě toho není vnitrostátním orgánům nijak zakázáno nahlásit projekt, na který má být podniku poskytnuta další podpora nebo již poskytnutá podpora změněna.“
•
Toto stanovisko obsahuje také rozhodnutí Soudu prvního stupně ze dne 30. ledna 2002 v právní věci T-212/00 (Nuove Industrie Molisane Srl/Komise) (9): „[…] rozhodnutí [Komise] nezbavuje italské úřady možnosti oznámit projekt, na který má být žalující straně poskytnuta další podpora nebo již poskytnutá podpora změněna.“
(18)
Společnost Kronoply také zdůraznila, že Komise musí nové oznámení věcně přezkoumat, a uvedla pro to dva podstatné důvody:
•
Komise nemůže vycházet z dřívějšího hodnocení trhu, poněvadž toto hodnocení vycházelo z věcně nesprávné definice trhu.
•
Společnost Kronoply neměla možnost nechat přezkoumat původní rozhodnutí Komise soudem, poněvadž její zájmy nebyly poškozeny (10).
(19)
Společnost Kronoply popřela nedostatek motivace a uvedla pro to následující důvody:
•
V bodě 4.2 Pokynů o státní podpoře regionům (11) (dále jen „pokyny pro regionální podpory“) je uvedeno, jak lze přezkoumat, zda existuje motivační prvek. Tento bod zní: „Kromě toho musí režimy podpory stanovit, že žádost o podporu musí být předložena před zahájením projektu.“ Společnost Kronoply tuto podmínku splnila podáním žádosti o podporu u vnitrostátních orgánů před zahájením projektu. Podpora tedy poskytovala požadovaný stimul a splňovala kritérium nezbytnosti podpory hospodářského rozvoje oblastí ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES.
•
Společnost Kronoply stále požadovala míru podpory ve výši 35 %. Snížení míry požadované podpory neznamenalo, že již není nutná žádná další podpora. Jelikož by formální řízení mohlo trvat až 18 měsíců, bylo pro příjemce podpory výhodnější přijmout okamžitě tu část podpory, jejíž oprávněnost byla pro Komisi nesporná.
5. HODNOCENÍ
(20)
Po přezkoumání stanovisek Německa a společnosti Kronoply setrvává Komise na stanovisku, které zastávala ve svém rozhodnutí o zahájení řízení, že nové hodnocení trhu podle multisektorálního rámce podpory 1998 není nutné, jelikož u podpory nejsou splněny dva základní předpoklady: motivační účinek a nezbytnost.
5.1. Žádné další investiční náklady způsobilé pro podporu ve smyslu pokynů pro regionální podpory
(21)
Komise zastává názor, že oznámení N 609/03 (ze dne 22. prosince 2003) je nutno považovat za samostatné, druhé oznámení podpory ve prospěch společnosti Kronoply, kterou však nebude dosaženo žádných dalších investic nebo vytvoření pracovních míst. Nevznikají proto žádné dodatečné náklady způsobilé pro podporu ve smyslu pokynů pro regionální podpory, které by mohly odůvodnit poskytnutí dodatečné podpory.
(22)
Komise schválila svým rozhodnutím SG (2001) D/289524 ze dne 3. července 2001 investiční podporu ve výši 35,4 milionů EUR ve prospěch společnosti Kronoply. Toto rozhodnutí vycházelo z údajů, které Německo tehdy předložilo. Komise se rozhodla, že nebude vznášet žádné námitky, a schválila podporu tak, jak byla nakonec Německem navržena. Německo a společnost Kronoply rozhodnutí akceptovaly. Německé orgány pak podporu poskytly a společnost Kronoply ukončila dne 31. ledna 2003 svůj investiční projekt.
(23)
Teprve osmnáct měsíců po konečném rozhodnutí Komise - a téměř jeden rok po ukončení investičního projektu - předložilo Německo oznámením ze dne 22. prosince 2003 novou definici trhu a prohlásilo, že by bylo na základě nových studií vhodnější definovat relevantní trh jako trh pro OSB a pouze určité překližkové segmenty. Jak již bylo vysvětleno v rozhodnutí o zahájení formálního přezkumného řízení, Komise nebude za těchto okolností své předchozí rozhodnutí revidovat. Komise je toho názoru, že předložení jiné definice trhu Německem nelze zařadit pod článek 9 nařízení (ES) č. 659/1999.
(24)
V souladu s rozhodnutím Soudu prvního stupně v právní věci Kronoply/Komise zastává Komise názor, že členský stát může oznámit další podporu nebo změnit již schválený projekt nebo dokonce změnit různé tranže státní podpory na určitý projekt a Komise to může schválit, jestliže lze pro každou tranži doložit motivační účinek a nezbytnost. Německo však již kromě ukončeného projektu neoznámilo žádný další investiční projekt společnosti Kronoply. Projekt, který měl být financován, byl kromě toho dokončen téměř rok před oznámením nového projektu na poskytnutí podpory. Komise tedy došla k závěru, že tímto druhým oznámením mělo být jednoduše dosaženo větší míry podpory ve výši 35 %, která byla předtím zamítnuta, aniž by vznikly dodatečné náklady způsobilé pro podporu, pro které by mohla být schválena podpora ve výši 3 936 947 EUR, a aniž by existoval motivační účinek nebo nezbytnost.
(25)
Jak vyložil Soudní dvůr Evropských společenství ve svém rozsudku ze dne 5. října 2000 v právní věci C-288/96 (Spolková republika Německo/Komise) (12) musí Komise takovou podporu posoudit jako podporu provozní, poněvadž je poskytována, aniž by se od příjemců vyžadoval závazek týkající se jejího využití a aniž by byla určena ke zlepšení finanční situace jejich podniků.
5.2. Motivační účinek
(26)
Komise se sice domnívá, že tato oznámení dostatečně prokázala, že poskytnutí další podpory nepovede k žádné nové investici a nebude nabízet žádné podněty, přesto by se však ráda v odpovědi na stanoviska Německa a společnosti Kronoply ještě podrobněji vrátila k pojmu motivačního účinku.
5.2.1. Investiční proces
(27)
Podnikové investice je nutno posuzovat jako dynamický proces. Důležité je rozlišovat mezi fází ex-ante a ex-post:
•
Podniky přijímají ex-ante rozhodnutí o uskutečnění investice tak, že při svých výpočtech vycházejí z očekávaných příjmů a nákladů projektu. Jestliže se očekávaný výnos z investičního projektu pohybuje nad potřebnou mírou výnosnosti, tento projekt zahájí. Regionální podpora by měla poskytovat podnět k tomu, aby podniky změnily své chování a investovaly v regionech, ve kterých by jinak neinvestovaly.
•
Jestliže je investice jednou učiněna, lze ji ex post jen velmi obtížně vrátit, jelikož její značná část proudí do určitého majetku, který nemůže být jen tak přesunut na jiné místo. Prodejem takového majetku by prodávající ztratil část svého investičního kapitálu.
5.2.2. Ex ante hodnocení motivačního účinku na základě pokynů pro regionální podpory.
(28)
V bodě 4.2 pokynů pro regionální podpory se používá následující test, který má ověřit, zda podpora má motivační účinek: příjemce podpory musí podat žádost o podporu před zahájením realizace projektu. Jestliže tomu tak je, vychází Komise z toho, že motivační účinek existuje.
(29)
Ve svých připomínkách zastávalo Německo a společnost Kronoply názor, že jsou splněny předpoklady bodu 4.2 pokynů pro regionální podpory, neboť společnost Kronoply podala žádost o podporu před zahájením realizace projektu.
(30)
Test v bodě 4.2 se má pokusit ověřit motivační účinek, aniž by investici příliš oddaloval. Rozsáhlé zkoumání všech hospodářských aspektů investičního rozhodnutí příjemce podpory by se mohlo ukázat jako velmi obtížné nebo časově náročné a tím by mohlo brzdit investici a hospodářský rozvoj regionu.
(31)
Při hodnocení motivačního účinku dodatečné podpory ve výši 3,5 % je rozhodující, zda rozdíl mezi 31,5 % a 35 % působil rozdíl na motivační účinek a ovlivnil investiční rozhodnutí společnosti Kronoply:
•
Společnost Kronoply nemohla před uskutečněním investice vědět, jak vysoká podpora nakonec bude, jelikož vyhodnocení opravných faktorů v multisektorálním rámci podpor 1998 bylo na uvážení Komise. Společnost Kronoply si tedy nebyla jista, zda jí bude poskytnuta míra podpory ve výši 31,5 % nebo 35 %. Podnik tedy vycházel z toho, že očekávaná míra se bude pohybovat podle pravděpodobnosti obou možných výsledků mezi těmito dvěma hodnotami. Společnost Kronoply založila své investiční rozhodnutí na očekávané částce podpory.
•
Komise bere na vědomí, že se společnost Kronoply rozhodla pro investici, i když nebyla stanovena přesná výše podpory nebo míra podpory. Kromě toho podnik investici ukončil poté, co byla schválena míra podpory ve výši 31,5 %. Společnost Kronoply proto byla zjevně ochotna vzít na sebe riziko míry podpory pouze ve výši 31,5 %.
•
Sama skutečnost, že společnost Kronoply splňovala předpoklad v bodě 4.2 pokynů pro regionální podpory proto bezpodmínečně neznamená, že očekávaná hodnota těchto dodatečných 3,5 procentních bodů měla motivační účinek.
5.2.3. Ex post hodnocení motivačního účinku na základě skutečností
(32)
Místo toho, aby se dále zabývala rozhodnutím ex ante společnosti Kronoply, považuje Komise za účelnější vycházet ze skutečností. Společnost Kronoply se zjevně rozhodla pro investici a prováděla své činnosti nadále také poté, co jí byla schválena míra podpory pouze ve výši 31,5 %. Investiční projekt byl dokončen, jak bylo původně plánováno. Společnost Kronoply nepřizpůsobila svůj investiční projekt ani s ohledem na nižší míru podpory.
(33)
Společnost Kronoply nezmění svůj postoj, ať již podnik obdrží další podporu nebo ne: Neexistuje žádný důvod pro to, aby další podpora společnosti Kronoply vedla ke zvýšení výroby nebo rozšíření výrobních zařízení. Jelikož investice byly již učiněny, neexistuje ani žádný důvod k obavám, že společnost Kronoply ukončí výrobu v případě, že nedostane další podporu.
(34)
Komise proto dospěla k závěru, že poskytnutí podpory ve výši dalších 3,5 % by nemělo žádný motivační účinek.
(35)
Jak již bylo vysvětleno v rozhodnutí o zahájení řízení, musí podpory působit motivačně, jestliže mají přispívat k podpoře hospodářského rozvoje určitých hospodářských odvětví nebo hospodářských oblastí ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy o ES. Jestliže již investice byla učiněna, jako v tomto případě, nevytváří podpora žádnou motivaci a nevede k novým investicím nebo k vytváření pracovních míst. Komise proto nemůže tuto podporu odůvodnit zvýšením nových investic nebo vytvořením pracovních míst ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. a) a c) Smlouvy o ES. Komise znovu dochází k závěru, že dodatečná podpora ve výši 3 936 947 EUR je podporou provozní.
5.3. Nezbytnost podpory
(36)
Co se týče prohlášení v rozhodnutí o zahájení řízení zastává Komise názor, že zásada nezbytnosti vyplývá bezprostředně z koncepce kontroly státních podpor. Komise může prohlásit, že podpora je v souladu s čl. 87 odst. 2 a 3 Smlouvy o ES jen tehdy, pokud může konstatovat, že podpora přispívá k uskutečňování některého z uvedených cílů, kterých by zvýhodněný podnik nemohl za obvyklých tržních podmínek dosáhnout vlastními opatřeními. To odpovídá běžné praxi Komise, kterou potvrdil Soudní dvůr Evropských společenství ve svém rozsudku ze dne 17. září 1980 v právní věci 730/79 (Philip Morris/Komise) (13).
(37)
Jak je podrobně uvedeno v bodech odůvodnění 26 až 35, neposkytuje plánovaná podpora žádnou motivaci pro nové investice nebo pro vytváření pracovních míst. Nevyžaduje od příjemce podpory ani odpovídající výkon ani příspěvek k cíli společného zájmu. Proto se zde jedná o provozní podporu k pokrytí běžných nákladů, které by společnost Kronoply musela jinak hradit sama.
(38)
Bod 4.15 pokynů pro regionální podpory zakazuje obvykle provozní podpory. Podpory tohoto druhu však lze výjimečně poskytnout v oblastech, na které se vztahuje čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES, pokud jsou i) na základě svého příspěvku k regionálnímu rozvoji a ii) na základě svého druhu oprávněné a jejich výše je přiměřená k nevýhodám, které mají být vyrovnány. Německo nepředložilo údaje o případných nevýhodách, ani neukázalo, jak má další podpora přispět k regionálnímu rozvoji.
(39)
Z těchto skutečností vyplývá, že další podpora není nezbytná, jelikož se společnost Kronoply rozhodla pokračovat ve své činnosti také poté, co byla schválena pouze nižší míra podpory ve výši 31,5 %. To znamená, že hospodářský provoz společnosti Kronoply je rentabilní nebo že podnik není v žádném případě odkázán na další podpory. Každá další podpora by v této fázi byla pro společnost Kronoply neočekávaným ziskem.
(40)
Komise tedy dochází k závěru, že se podpora v tomto případě neslučuje s čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES také proto, že není nezbytná pro regionální rozvoj.
(41)
Závěrem se prověřuje, zda lze na podporu použít ustanovení o výjimkách podle čl. 87 odst. 2 a 3 Smlouvy o ES:
•
Ustanovení o výjimkách uvedená v čl. 87 odst. 2 Smlouvy o ES s ohledem na podpory sociální povahy poskytované individuálním spotřebitelům, na odstranění škod způsobených přírodními pohromami nebo na překonání rozdělení Německa jsou v tomto případě nepoužitelná.
•
Podporu rovněž nelze považovat podle čl. 87 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES za projekt společného evropského zájmu anebo k nápravě vážné poruchy v hospodářství Německa. Rovněž není určena na pomoc kultuře a zachování kulturního dědictví podle čl. 87 odst. 3 písm. d) Smlouvy o ES.
•
Čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES upravuje schvalování podpor na rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí, pokud tyto podpory nezmění obchodní podmínky způsobem, který se neslučuje se společným zájmem. Jelikož bylo stanoveno, že se podpora v důsledku chybějícího motivačního účinku a chybějící nezbytnosti neslučuje s čl. 87 odst. 3 písm. a) Smlouvy o ES, nelze ze stejných důvodů prohlásit, že je v souladu s čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy o ES.
6. ZÁVĚR
(42)
Komise dochází k závěru, že oznámená podpora představuje státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy o ES. Jelikož podpora ani nepůsobí jako motivace ani není nezbytná, nelze použít žádné z ustanovení o výjimkách podle čl. 87 odst. 2 nebo 3 Smlouvy o ES. Podpora je proto nepřípustnou provozní podporou a nesmí být poskytnuta -
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ :
Článek 1
Státní podpora ve výši 3 936 947 EUR, kterou hodlá Německo podle oznámení N609/2003 poskytnout ve prospěch společnosti Kronoply GmbH, je neslučitelná se společným trhem.
Z tohoto důvodu nesmí být podpora poskytnuta.
Článek 2
Německo sdělí Komisi během dvou měsíců po oznámení tohoto rozhodnutí opatření, která byla přijata pro dosažení souladu s tímto rozhodnutím.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 21. září 2005.