KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1034/2008
af 21. oktober 2008
om ændring af forordning (EF) nr. 885/2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 for så vidt angår godkendelse af betalingsorganer og andre organer og regnskabsafslutning for EGFL og ELFUL
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1), særlig artikel 42, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 9, stk. 1, litra a), nr. iii), i forordning (EF) nr. 1290/2005 skal medlemsstaterne inddrive beløb, der er udbetalt med urette på grund af uregelmæssigheder eller forsømmelser. Efter forordningens artikel 32, stk. 6, og artikel 33, stk. 7, kan medlemsstaterne dog beslutte ikke at fortsætte inddrivelsen, hvis afholdte og forventede udgifter tilsammen er større end det beløb, der skal inddrives. For at sikre en effektiv og korrekt anvendelse af disse bestemmelser bør der fastlægges en vis tærskel, under hvilken medlemsstaterne ikke skal fortsætte inddrivelsen. Tærsklen bør sættes til 100 EUR ekskl. renter, da inddrivelsessager til beløb under denne tærskel tegner sig for langt under 0,1 % af det samlede beløb af de uberettigede betalinger, som medlemsstaterne indberetter til Kommissionen i henhold til artikel 6, litra h), i Kommissionens forordning (EF) nr. 885/2006 (2). En tærskel af denne størrelse bør dog ikke hindre medlemsstaterne i at anvende ovennævnte bestemmelser i sager til beløb af over 100 EUR, hvis det er ret og rimeligt.
(2)
De minimis-bestemmelserne i denne forordning bør ikke gælde for de nedsættelser og udelukkelser, som medlemsstaterne pålægger modtagerne inden for krydsoverensstemmelse på grundlag af artikel 6, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 (3) om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere, da der i forordningens artikel 6, stk. 3, er fastsat en særlig ordning for ikke-anvendelse af nedsættelser og udelukkelser til et beløb af 100 EUR og derunder.
(3)
Medlemsstaternes forpligtelse til at inddrive uberettiget udbetalte beløb over 100 EUR kan gennemføres på forskellige måder. Uden at dette berører eventuelle andre håndhævelsesforanstaltninger i den nationale lovgivning, vil en omkostningseffektiv metode være at modregne eventuelle udestående beløb i fremtidige betalinger til debitor, så snart gælden er blevet fastslået i overensstemmelse med den nationale lovgivning. Medlemsstaterne bør derfor obligatorisk anvende denne metode.
(4)
Forordning (EF) nr. 885/2006 bør derfor ændres.
(5)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Landbrugsfondene -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 885/2006 indsættes som kapitel 1a:
»KAPITEL 1a
INDDRIVELSE AF GÆLD
Artikel 5a
De minimis
Uanset artikel 6, stk. 3, første afsnit, i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 (4) anses betingelserne i artikel 32, stk. 6, litra a), og artikel 33, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1290/2005 for at være opfyldt, hvis det beløb ekskl. renter, der skal inddrives fra en modtager i forbindelse med en individuel betaling for en støtteordning, ikke overstiger 100 EUR.
Artikel 5b
Inddrivelsesmetode
Uanset eventuelle andre nationale håndhævelsesforanstaltninger modregner medlemsstaterne en eventuel fortsat udestående gæld for en modtager, der er fastslået i overensstemmelse med den nationale lovgivning, i en eventuel fremtidig betaling, som skal foretages af det betalingsorgan, der er ansvarlig for inddrivelsen af gæld fra den samme modtager.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. oktober 2008.
NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1034/2008
ze dne 21. října 2008,
kterým se mění nařízení (ES) č. 885/2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1290/2005, pokud jde o akreditaci platebních agentur a dalších subjektů a schválení účetní závěrky EZZF a EZFRV
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (1), a zejména na čl. 42 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle čl. 9 odst. 1 písm. a) bodu iii) nařízení (ES) č. 1290/2005 jsou členské státy povinny získat zpět částky ztracené v důsledku nesrovnalostí nebo nedbalosti. Ustanovení čl. 32 odst. 6 a čl. 33 odst. 7 téhož nařízení však členským státům umožňují nepokračovat ve zpětném získávání, pokud je souhrn vynaložených a odhadovaných nákladů na zpětné získávání vyšší než částka, která má být získána zpět. V zájmu zajištění účinného a řádného uplatňování těchto ustanovení je žádoucí stanovit určitý strop, do jehož výše se od členských států nepožaduje pokračovat ve zpětném získávání. Strop by měl být stanoven ve výši 100 EUR bez úroků, jelikož případy zpětného získávání částek nižších než tento strop představují podstatně méně než 0,1 % celkové částky neoprávněně vyplacených plateb, které členské státy oznamují Komisi podle čl. 6 písm. h) nařízení Komise (ES) č. 885/2006 (2). Stanovení stropu by nemělo bránit členským státům v uplatnění výše uvedených ustanovení v případech, kdy částka přesahuje 100 EUR, jsou-li řádně odůvodněny.
(2)
Pravidlo de minimis stanovené v tomto nařízení by se nemělo vztahovat na snížení plateb nebo vyloučení z plateb uplatněné členskými státy vůči příjemcům plateb v rámci podmíněnosti na základě čl. 6 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (3), neboť čl. 6 odst. 3 téhož nařízení stanoví zvláštní režim pro neuplatnění snížení nebo vyloučení ve výši 100 EUR a méně.
(3)
Povinnost členských států získat zpět neoprávněně vyplacené částky nad 100 EUR lze splnit různými způsoby. Aniž jsou dotčena jakákoli jiná opatření k prosazení práva stanovená vnitrostátním právem, účinným a nákladově efektivním způsobem je snížení budoucích plateb dlužníkovi o částku, která má být získána zpět, jakmile je v souladu s vnitrostátními předpisy tento dluh zjištěn. Členské státy by měly být povinny použít tuto metodu.
(4)
Nařízení (ES) č. 885/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru zemědělských fondů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V nařízení (ES) č. 885/2006 se vkládá nová kapitola 1a, která zní:
„KAPITOLA 1a
ZÍSKÁVÁNÍ DLUŽNÝCH ČÁSTEK
Článek 5a
De minimis
Aniž je dotčen čl. 6 odst. 3 první pododstavec nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 (4), považují se podmínky čl. 32 odst. 6 písm. a) a čl. 33 odst. 7 nařízení (ES) č. 1290/2005 za splněné, jestliže částka, která má být od příjemce získána zpět v souvislosti s jednotlivou platbou v rámci režimu podpory, nepřesahuje 100 EUR bez úroků.
Článek 5b
Způsob získání dlužné částky
Aniž jsou dotčena jakákoli jiná opatření k prosazení práva stanovená vnitrostátním právem, členské státy odečtou dlužnou částku, kterou příjemce dosud nevrátil a která byla zjištěna v souladu s vnitrostátním právem, od jakékoli budoucí platby, kterou má uhradit platební agentura odpovědná za získání dlužné částky témuž příjemci.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. října 2008.