RAADETS FORORDNING (EF) Nr. 3290/94 af 22. december 1994 om de tilpasninger og overgangsforanstaltninger, der er noedvendige i landbrugssektoren for gennemfoerelsen af de aftaler, som er indgaaet under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi
RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 43,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 805/68 af 27. juni 1968 om den faelles markedsordning for oksekoed (1), saerlig artikel 7, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
ud fra foelgende betragtninger:
Faellesskabet har vedtaget en raekke regler om den faelles landbrugspolitik;
under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi har Faellesskabet forhandlet en raekke aftaler, i det foelgende benaevnt »GATT-aftalerne«; flere af disse aftaler gaelder landbruget, navnlig aftalen om landbruget, i det foelgende benaevnt »aftalen«; de indroemmelser, der er gjort for intern stoette, kan overholdes ved, at priserne og stoettebeloebene fastsaettes til en passende stoerrelse, og det er saaledes ikke noedvendigt at vedtage saerlige bestemmelser herom; ifoelge aftalen skal adgangen til EF-markedet udvides over seks aar for landbrugsprodukter fra tredjelande, og den stoette, Faellesskabet yder til eksport af landbrugsprodukter, skal gradvis nedskaeres; det er derfor noedvendigt at tilpasse landbrugsbestemmelserne om samhandelen med tredjelande;
eftersom aftalen omdanner alle de foranstaltninger, der indskraenker importen af landbrugsprodukter, til told (tarifikation), ligesom den forbyder anvendelse af saadanne foranstaltninger i fremtiden, er det noedvendigt at afskaffe de variable importafgifter og de oevrige foranstaltninger og belastninger ved import, der for oejeblikket er fastsat i de faelles markedsordninger; de toldsatser, der ifoelge aftalen skal anvendes for landbrugsprodukter, fastsaettes i den faelles toldtarif; i nogle sektorer, saasom sektoren for korn, ris, vin samt frugt og groentsager, noedvendiggoer indfoerelsen af yderligere mekanismer ud over toldopkraevning efter faste satser, at der fastsaettes undtagelsesregler i grundforordningerne; hvad angaar foranstaltningerne til beskyttelse af EF-markedet mod import af toerrede druer og forarbejdede kirsebaer, kan disse ifoelge aftalen om beskyttelsesforanstaltninger opretholdes i fem aar; for at undgaa, at der opstaar problemer med forsyning af EF-markedet, er det noedvendigt at tillade, at toldsatserne suspenderes for bestemte produkter i sukkersektoren;
for at der kan opretholdes et minimum af beskyttelse mod de skadelige virkninger, som ovennaevnte tarifikation kan medfoere for markedet, tillader aftalen, at der anvendes tillaegstold paa noeje fastlagte betingelser og for de produkter alene, der er omfattet af tarifikationen; der boer derfor indfoejes en tilsvarende bestemmelse i de paagaeldende grundforordninger;
aftalen fastsaetter en lang raekke toldkontingenter under ordningerne med »aktuel adgang« og »minimumsadgang«; aftalen indeholder i vid udstraekning naermere betingelser for disse kontingenters anvendelse; eftersom der saaledes er mange kontingenter, og da disse skal ivaerksaettes saa effektivt som muligt, boer det overdrages Kommissionen at aabne og forvalte dem efter forvaltningskomité-proceduren;
de aendringer der foelger af den rammeaftale, som er indgaaet med bestemte lande i Latinamerika under Uruguay-runden, boer indfoejes i Raadets forordning (EOEF) nr. 404/93 af 13. februar 1993 om den faelles markedsordning for bananer (3);
i aftalen om beskyttelsesforanstaltninger er der fastlagt noeje regler for anvendelsen af beskyttelsesklausuler, f.eks. dem, der er fastsat i markedsordningerne, og disse klausuler boer derfor suppleres med en henvisning til de forpligtelser, der foelger af de internationale aftaler;
i handelsforbindelserne med de tredjelande, der ikke er omfattet af GATT-aftalerne, er Faellesskabet ikke bundet af de krav om adgang til EF-markedet, der foelger af aftalerne; for at der i paakommende tilfaelde kan traeffes foranstaltninger over for produkter fra disse lande, boer der overdrages Kommissionen tilsvarende befoejelser, som den udoever efter forvaltningskomité-proceduren;
i henhold til aftalen er eksportstoette fremover begraenset til bestemte grupper af landbrugsprodukter, der er naermere fastlagt i aftalen; endvidere er der fastsat maengde- og vaerdigraenser for stoetten;
vaerdigraensernes overholdelse kan sikres under restitutionernes fastsaettelse og ved den betalingskontrol, der gennemfoeres i henhold til bestemmelserne om EUGFL; kontrollen kan lettes ved, at restitutionerne obligatorisk forudfastsaettes, uden at dette i oevrigt udelukker muligheden for, at der i tilfaelde af differentierede restitutioner foretages en aendring af den forudfastsatte destination; i tilfaelde af aendring af destinationen boer der ske udbetaling af den restitution, der gaelder for den virkelige destination, idet restitutionsbeloebet dog ikke kan vaere stoerre, end det der gaelder for den forudfastsatte destination;
for at det kan kontrolleres, at maengdekravet overholdes, er det noedvendigt, at der indfoeres en paalidelig og effektiv tilsynsordning; derfor boer enhver restitutionsydelse goeres betinget af, at der udstedes en eksportlicens; inden for de tilladte graenser boer restitutionerne ydes afhaengig af den saerlige situation for det beroerte produkt; der kan kun tillades undtagelser herfra for forarbejdede produkter uden for traktatens bilag II, som der ikke gaelder vaerdigraenser for, og for foedevarehjaelp, hvor der ikke gaelder nogen begraensning; det boer fastsaettes, at de strenge forvaltningsregler kan fraviges for produkter, for hvilke der ikke kan forventes nogen eksport med restitutionsydelse ud over maengdegraenserne; overvaagningen af de maengder, der eksporteres med restitution i de produktionsaar, der er naevnt i aftalen, sker paa grundlag af de eksportlicenser, der udstedes for det enkelte produktionsaar;
i de fleste faelles markedsordninger er kun Raadet kompetent til at traeffe afgoerelse om at proceduren for aktiv foraedling ikke kan anvendes; under de oekonomiske vilkaar, der foelger af aftalen kan det vise sig noedvendigt at reagere hurtigt paa markedsproblemer, der maatte opstaa ved anvendelsen af naevnte procedure; i den forbindelse boer Kommissionen have bemyndigelse til at traeffe hasteforanstaltninger af begraenset varighed; disse foranstaltninger boer underkastes proceduren i artikel 3 i Raadets afgoerelse 87/373/EOEF af 13. juli 1987; (4)
endvidere boer det sikres, at bestemmelserne i aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder bliver overholdt; det er derfor noedvendigt at indsaette naermere bestemmelser herom i Raadets forordning (EOEF) nr. 822/87 af 16. marts 1987 om den faelles markedsordning for vin (5);
som foelge af de aendringer, som denne forordning indfoerer i landbrugsbestemmelserne, bliver en lang raekke raadsforordninger, der er afledt af grundforordningerne, uden formaal; af hensyn til retssikkerheden boer de ophaeves; ved denne lejlighed boer en raekke bestemmelser, der ikke er direkte forbundet med GATT-aftalerne, ligeledes ophaeves, da de ikke laengere har gyldighed; det samme er tilfaeldet for visse »anden-generations« -raadsforordninger, som i hovedsagen kan inkorporeres i de paagaeldende grundforordninger;
det har ikke vaeret muligt at integrere de generelle eksisterende raadsbestemmelser om anvendelsen af beskyttelsesklausulen i grundforordningerne; som foelge af de gennemgribende aendringer, der er noedvendige paa dette omraade paa baggrund af GATT-aftalerne kan de paagaeldende forordninger ikke opretholdes; de boer derfor ophaeves, idet dog retsgrundlaget for de akter, der skal erstatte dem, boer fastlaegges;
anvendelsen af aftalen om landbrug kunne vanskeliggoeres, hvis de interne procedurer, der skal anvendes, udviste vaesentlige forskelle mellem de forskellige sektorer; disse procedurer boer derfor goeres ensartede;
det har hidtil vaeret muligt at skabe en passende ramme for de noedvendige specifikke regler for markedsforvaltning gennem Raadets vedtagelse af almindelige gennemfoerelsesbestemmelser; ivaerksaettelsen af naevnte aftale om landbrug boer ikke gribe ind i mekanismerne og procedurerne for forvaltningen af den faelles landbrugspolitik;
det vil paa et senere tidspunkt vaere hensigtsmaessigt at analysere, baade hvorledes de ordninger, der er indfoert ved denne forordning, virker, og erfaringerne med de foranstaltninger, som tredjelandene har truffet med henblik paa gennemfoerelsen af GATT-aftalerne; i den anledning boer Kommissionen efter udloebet af forordningens foerste to anvendelsesaar forelaegge en rapport for Europa-Parlamentet og Raadet;
overgangen fra den eksisterende ordning til den, der foelger af GATT-aftalerne, kan skabe tilpasningsvanskeligheder, der ikke er omhandlet i denne forordning; for at afhjaelpe en saadan eventuel situation, boer der fastsaettes en generel bestemmelse, der giver Kommissionen mulighed for i en bestemt periode at traeffe de fornoedne overgangsforanstaltninger -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Denne forordning fastlaegger de tilpasninger og de overgangsforanstaltninger, der er noedvendige, for at de aftaler, som er indgaaet under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi, kan gennemfoeres i landbruget.
Artikel 2
De i artikel 1 naevnte tilpasninger er anfoert i bilagene.
Artikel 3
1. Hvis det som led i den faelles landbrugspolitik er noedvendigt at anvende overgangsforanstaltninger for at lette overgangen fra den eksisterende ordning til den, der foelger af tilpasningerne til de krav, som er affoedt af de i artikel 1 naevnte aftaler, vedtages disse foranstaltninger efter proceduren i artikel 38 i forordning nr. 136/66/EOEF (6) eller afhaengigt af tilfaeldet i de tilsvarende artikler i de andre forordninger om faelles markedsordninger for landbrugsprodukter eller i forordning (EF) nr. 3448/93 (7).
Naar saadanne foranstaltninger traeffes, tages der under iagttagelse af de forpligtelser, der foelger af de i artikel 1 naevnte aftaler, hensyn til de saerlige forhold i de enkelte landbrugssektorer.
2. De i stk. 1 naevnte foranstaltninger kan traeffes i en periode, der udloeber den 30. juni 1996, og deres anvendelse er begraenset til denne dato. Raadet kan paa forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal forlaenge perioden.
Artikel 4
1. Hvis det i betragtning af den saerlige situation for et landbrugsprodukt kan sikres, at de forpligtelser vedroerende stoetteniveauet, der foelger af de i artikel 1 naevnte aftaler, kan opfyldes, ved at der anvendes midler, som har mindre virkning end dem, der er indfoert med henblik herpaa, kan Kommissionen fritage produktet fra anvendelsen af de bestemmelser om eksportrestitutioner, der er omhandlet i denne forordning.
2. Med forbehold af de foranstaltninger, der er fastsat ved denne forordning, kan Kommissionen traeffe de fornoedne foranstaltninger til beskyttelse af EF-markedet mod import af landbrugsprodukter fra tredjelande, over for hvilke Faellesskabet ikke har forpligtelser i henhold til de i artikel 1 naevnte aftaler.
3. Foranstaltningerne i henhold til stk. 1 og 2 vedtages efter den i artikel 3, stk. 1, naevnte procedure.
Artikel 5
Inden den 30. juni 1997 forelaegger Kommissionen Europa-Parlamentet og Raadet en rapport om, hvordan den ordning, der foelger af denne forordning, fungerer, samt om erfaringen med de foranstaltninger, som tredjelande har truffet med henblik paa anvendelsen af de aftaler, som er indgaaet under de multilaterale handelsforhandlinger i Uruguay-rundens regi.
Raadet traeffer paa forslag af Kommissionen efter proceduren i traktatens artikel 43, stk. 2, afgoerelse om alle aendringer, der foelger af resultaterne og konklusionerne af naevnte rapport.
Artikel 6
1. Denne forordning traeder i kraft den 1. januar 1995.
2. Den anvendes fra den 1. juli 1995.
Dog anvendes:
a) artikel 3 og artikel 4, stk. 2, fra den 1 januar 1995
b) de bestemmelser, der er anfoert i bilagene om importtold og tillaegsimporttold, og som gaelder for de produkter i bilag XIII og XVI, for hvilke der anvendes en indgangspris, fra begyndelsen af produktionsaaret for de beroerte produkter i 1995
c) bestemmelserne om eksportrestitutioner:
- fra den 1. september 1995, for saa vidt angaar bilag II og XVI
- fra den 1. oktober 1995, for saa vidt angaar bilag IV
- fra den 1. november 1995, for saa vidt angaar bilag V
d) bestemmelserne i bilag XV fra den 1. januar 1995
e) bestemmelserne i bilag XVI, afsnit I, nr. 2, fra den 1 januar 1996.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. december 1994.
Nařízení Rady (ES) č. 3290/94
ze dne 22. prosince 1994
o úpravách a přechodných opatřeních nezbytných v odvětví zemědělství k provádění dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 805/68 ze dne 27. června 1968 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [1], a zejména na čl. 7 odst. 2 tohoto nařízení,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k tomu, že Společenství schválilo soubor pravidel, jimiž se řídí společná zemědělská politika;
vzhledem k tomu, že v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání sjednalo Společenství různé dohody (dále jen "dohody GATT"); že některé z těchto dohod se týkají zemědělství, zejména Dohoda o zemědělství (dále jen "dohoda"); že ústupky týkající se domácí podpory mohou být splněny stanovením cen a výší podpor na vhodné úrovni a není nutno stanovit v této věci zvláštní ustanovení; že dohoda stanoví šestiletý harmonogram pro rozšíření přístupu zemědělských produktů pocházejících ze třetích zemí na trh Společenství na jedné straně a postupné snižování úrovně podpory poskytované Společenstvím pro vývoz zemědělských produktů na straně druhé; že by měly být náležitě upraveny právní a správní předpisy v oblasti zemědělství pro obchod se třetími zeměmi;
vzhledem k tomu, že při změně všech opatření omezujících dovoz zemědělských produktů na cla (tarifikaci) a zákazu provádění takových opatření v budoucnu vyžaduje dohoda zrušení pohyblivých dovozních dávek a ostatních stávajících dovozních opatření a poplatků stanovených ve společných organizacích trhů; že celní sazby uplatňované na zemědělské produkty v souladu s dohodou musí být stanoveny ve společném celním sazebníku; že však pro některé skupiny produktů, jako jsou obiloviny, rýže, víno a ovoce a zelenina, zavedení doplňujících nebo jiných mechanismů obchodu, než je vybírání pevně stanovených cel, vyžaduje, aby byly přijaty předpisy umožňující výjimky ze základních nařízení; že navíc opatření na ochranu trhu Společenství proti dovozu rozinek a zpracovaných třešní lze na základě Dohody o ochranných opatřeních udržovat po dobu pěti let; že kromě toho, aby se zamezilo problémům se zásobováním trhu Společenství, by mělo být povoleno pozastavení cla na některé výrobky v odvětví cukru;
vzhledem k tomu, že pro udržení minimální úrovně ochrany proti nepříznivým účinkům na trhu, které mohou vyplývat z výše uvedené tarifikace, umožňuje dohoda použití dodatečných cel na základě přesně určených podmínek, ale pouze u produktů, na něž se vztahuje tarifikace; že by v souladu s tím měla být vložena do příslušných základních nařízení odpovídající ustanovení;
vzhledem k tomu, že dohoda stanoví v režimu tak zvaného běžného přístupu a tak zvaného minimálního přístupu řadu celních kvót; že podmínky použitelné pro takové kvóty jsou v dohodě podrobně uvedeny; že s ohledem na zvýšený počet kvót a pro zajištění co nejúčinnějšího provádění by měla být Komise odpovědná za jejich otevírání a správu s využitím postupu řídícího výboru;
vzhledem k tomu, že změny vyplývající z rámcové dohody o banánech, uzavřené s některými zeměmi Jižní Ameriky v rámci Uruguayského kola, by měly být zahrnuty do nařízení Rady (EHS) č. 404/93 ze dne 13. února 1993 o společné organizaci trhu s banány [3];
vzhledem k tomu, že z toho důvodu, že Dohoda o ochranných opatřeních stanoví jasná pravidla propoužití ochranných doložek zahrnutých do organizací trhů, měly by být tyto doložky doplněny o odkaz na závazky vyplývající z mezinárodních dohod;
vzhledem k tomu, že ve svých obchodních vztazích se třetími zeměmi nespadajícími do dohod GATT není Společenství vázáno omezeními, pokud jde o přístup na jeho trh, která z takových dohod vyplývají; že pro zajištění toho, aby byla případně přijata nezbytná opatření vůči produktům pocházejícím z takových zemí, by Komise měla mít odpovídající pravomoc uplatňovanou prostřednictvím řídícího výboru;
vzhledem k tomu, že na základě dohody je poskytování vývozních subvencí omezeno na některé skupiny zemědělských produktů, které dohoda stanoví; že kromě toho podléhá omezením, pokud jde o množství a hodnotu;
vzhledem k tomu, že dodržování omezení, pokud jde o hodnotu, může být zajištěno při stanovení náhrad a sledováním plateb podle předpisů vztahujících se k Evropskému zemědělskému orientačnímu a záručnímu fondu; že sledování lze usnadnit povinným stanovením náhrad předem, aniž by se v případě rozlišených náhrad předpokládala možnost změny předem stanoveného místa určení uvnitř zeměpisné oblasti, na níž se vztahuje jednotná sazba náhrad; že v případě změny místa určení by měla být vyplacena náhrada uplatňovaná pro skutečné místo určení, se stropem na úrovni částky použitelné pro místo určení stanovené předem;
vzhledem k tomu, že sledování toho, jak jsou plněna omezení, pokud jde o množství, vyžaduje zavedení spolehlivého a účinného systému kontroly; že by proto poskytování náhrad mělo být podmíněno vývozní licencí; že by náhrady měly být poskytovány v dostupných mezích v závislosti na konkrétní situaci každého dotyčného produktu; že výjimky mohou být povolovány pouze v případě zpracovaných produktů neuvedených v příloze II Smlouvy, na něž se nevztahují omezení, pokud jde o hodnotu, a v případech potravinové pomoci, které jsou osvobozeny od jakéhokoli omezení; že by mělo být přijato ustanovení o výjimkách z přísných předpisů týkajících se správy v případech, kdy vývozy, při nichž jsou poskytovány náhrady, nepřekračují stanovená omezení, pokud jde o množství; že sledování množství vyvezených pomocí náhrad během hospodářských roků uvedených v dohodě bude zajištěno na základě vývozních licencí vydávaných pro každý hospodářský rok;
vzhledem k tomu, že ve většině společných organizací trhů spadá výjimka použití režimu aktivního zušlechťovacího styku výhradně do pravomoci Rady; že v hospodářských podmínkách vyplývajících z dohody by mohlo být nezbytné rychle reagovat na problémy trhu vznikající z uplatňování výše uvedeného režimu; že z tohoto hlediska by měla být pravomoc udělena Komisi, aby mohla přijímat naléhavá opatření, která jsou časově omezena; že by uvedená opatření měla být podmíněna použitím postupu podle článku 3 rozhodnutí Rady 87/373/EHS ze dne 13. července 1987 [4];
vzhledem k tomu, že musí být rovněž zajištěn soulad s Dohodou o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví; že proto musí být včleněna nezbytná ustanovení do nařízení Rady (EHS) č. 822/87 ze dne 16. března 1987 o společné organizaci trhu s vínem [5];
vzhledem k tomu, že v důsledku změn právních předpisů o zemědělství uvedených v tomto nařízení již mnoho nařízení Rady odvozených ze základních nařízení neslouží svému účelu; že v zájmu právní jasnosti by měla být zrušena; že by měla být rovněž zrušena některá ustanovení, která, aniž jsou přímo spojena s dohodami GATT, se stala neúčinnými; že totéž platí pro některá nařízení Rady uváděná jako "druhá generace", jež mohou být z velké části včleněna do dotyčných základních nařízení;
vzhledem k tomu, že však nebylo možno začlenit existující obecná pravidla Rady o použití ochranné doložky do základních nařízení; že s ohledem na význam dodatků, které se staly nezbytnými v této oblasti na základě dohod GATT, nemohou být dotyčná nařízení zachována; že by proto měla být zrušena a přitom stanoveny právní základy umožňující jejich nahrazení;
vzhledem k tomu, že uplatňování Dohody o zemědělství by mohlo být ohroženo, pokud by se vnitřní postupy mezi jednotlivými odvětvími značně lišily; že z toho důvodu je vhodné tyto postupy sjednotit;
vzhledem k tomu, že stanovení obecných prováděcích pravidel Radou v minulosti umožňovalo stanovit vhodný rámec pro konkrétnější pravidla nutná pro; že provádění uvedené Dohody o zemědělství by nemělo zpochybňovat mechanismy a postupy pro řízení společné zemědělské politiky;
vzhledem k tomu, že bude později užitečné analyzovat jak fungování právních úprav stanovených tímto nařízením, tak získané zkušenosti s opatřeními přijatými třetími zeměmi pro provádění dohod GATT; že proto po uplynutí prvních dvou let uplatňování tohoto nařízení by měla Komise předložit zprávu Radě a Evropskému parlamentu;
vzhledem k tomu, že přechod od stávající právní úpravy na právní úpravu vyplývající z dohod GATT může způsobit obtíže v přizpůsobení, s nimiž se v tomto nařízení nepočítá; že z toho důvodu, aby se počítalo s touto možností, by mělo být přijato obecné ustanovení umožňující Komisi přijmout na určité období nezbytná přechodná opatření,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Toto nařízení stanoví úpravy a přechodná opatření v odvětí zemědělství, která jsou nezbytná k provádění dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání.
Článek 2
Úpravy uvedené v článku 1 jsou stanoveny v přílohách tohoto nařízení.
Článek 3
1. Pokud jsou přechodná opatření v rámci společné zemědělské politiky nezbytná k usnadnění přechodu od stávající právní úpravy na právní úpravu vyplývající z úprav požadavků vzešlých z dohod uvedených v článku 1, musí být taková opatření přijata postupem podle článku 38 nařízení č. 136/66/EHS [6], nebo případně podle odpovídajících článků jiných nařízení o společné organizaci zemědělských trhů, nebo nařízení (ES) č. 3448/93 [7].
Pokud jsou taková opatření přijímána, přihlíží se ke zvláštnímu charakteru jednotlivých odvětví v oblasti zemědělství a k závazkům vyplývajícím z dohod uvedených v článku 1.
2. Opatření uvedená v odstavci 1 mohou být přijímána do 30. června 1996 a po tomto dni se nesmí používat. Rada může na návrh Komise kvalifikovanou většinou toto období prodloužit.
Článek 4
1. Pokud, s ohledem na zvláštní situaci zemědělského produktu, lze zajistit dodržení závazků týkajících se úrovně podpory vývozu, vyplývajících z dohod uvedených v článku 1, pomocí prostředků s nižší účinností, než jsou prostředky za tím účelem zavedené, může Komise osvobodit takový produkt od použití ustanovení o vývozních náhradách upravených tímto nařízením.
2. Aniž je dotčeno toto nařízení, může Komise přijmout jakákoli opatření nezbytná k ochraně trhu Společenství proti dovozu zemědělských produktů pocházejících ze třetích zemí, k nimž nemá Společenství v rámci dohod uvedených v článku 1 žádné závazky.
3. Opatření podle odstavců 1 a 2 jsou přijata postupem podle čl. 3 odst. 1.
Článek 5
Komise podá do 30. června 1997 zprávu Radě a Evropskému parlamentu o fungování právní úpravy vyplývající z tohoto nařízení a o zkušenostech získaných s opatřeními přijatými třetími zeměmi za účelem provádění dohod uzavřených v rámci Uruguayského kola mnohostranných obchodních jednání.
Rada rozhodne na návrh Komise postupem podle čl. 43 odst. 2 Smlouvy o jakýchkoli změnách vyplývajících z výsledků a závěrů uvedené zprávy.
Článek 6
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1995.
2. Použije se ode dne 1. července 1995.
Avšak:
a) článek 3 a čl. 4 odst. 2 se použije ode dne 1. ledna 1995;
b) ustanovení uvedená v přílohách a týkající se dovozních cel a dodatečných dovozních cel, která se vztahují na produkty uvedené v přílohách XIII a XVI, u nichž se používá vstupní cena, se použijí od počátku obchodního roku dotyčných produktů v roce 1995;
c) ustanovení o vývozních náhradách se použijí:
- ode dne 1. září 1995, pokud jde o přílohy II a XVI,
- ode dne 1. října 1995, pokud jde o přílohu IV,
- ode dne 1. listopadu 1995, pokud jde o přílohu V,
d) ustanovení uvedená v příloze XV se použijí ode dne 1. ledna 1995,
e) ustanovení uvedená v příloze XVI části I bodu 2 se použijí ode dne 1. ledna 1996.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. prosince 1994.