EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2007/46/EF
af 5. september 2007
om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer
(»Rammedirektiv«)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder. Da der skal foretages yderligere ændringer, bør direktivet af klarhedshensyn omarbejdes.
(2)
For at etablere Fællesskabets indre marked og sikre, at det fungerer korrekt, er det hensigtsmæssigt at erstatte medlemsstaternes godkendelsessystemer med en godkendelsesprocedure på fællesskabsplan, der bygger på princippet om fuldstændig harmonisering.
(3)
De tekniske krav, der gælder for systemer, komponenter, separate tekniske enheder og køretøjer bør harmoniseres og fastlægges nærmere i retsakter. Disse retsakter bør først og fremmest søge at sikre en høj grad af trafiksikkerhed, sundhedsbeskyttelse, miljøbeskyttelse, energieffektivitet og beskyttelse mod uretmæssig brug.
(4)
Rådets direktiv 92/53/EØF af 18. juni 1992 om ændring af direktiv 70/156/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (4) begrænsede anvendelsen af proceduren for EF-typegodkendelse af køretøjer til køretøjer i klasse M1, men for yderligere at udbygge det indre marked og sikre, at det fungerer efter hensigten, bør dette direktiv omfatte alle klasser af køretøjer, således at fabrikanterne kan benytte sig af fordelene ved det indre marked igennem en EF-typegodkendelse.
(5)
For at give fabrikanterne mulighed for at tilpasse sig de nye harmoniserede procedurer, vil det være nødvendigt at fastsætte en tilstrækkelig lang frist, før en EF-typegodkendelse af køretøjer bliver obligatorisk for køretøjer af andre klasser end klasse M1, der bygges i ét trin. Køretøjer af andre klasser end klasse M1 bør, hvis de kræver en etapevis typegodkendelse, gives en længere frist, fordi karrosseribyggerne indgår i denne procedure, og det derfor er nødvendigt at indhente flere erfaringer på dette område, så de nødvendige procedurer kan gennemføres ordentligt. I betragtning af sikkerhedens betydning for køretøjer i klasse M2 og M3 er det dog nødvendigt, at disse køretøjer også i overgangsperioden, hvor den nationale typegodkendelse stadig er gældende med henblik på at give fabrikanterne mulighed for at indhente erfaringer med EF-typegodkendelse, overholder de tekniske krav i de harmoniserede direktiver.
(6)
Hidtil har fabrikanter, der fremstiller køretøjer i små serier, været delvist udelukket fra fordelene ved det indre marked. Erfaringerne har vist, at trafiksikkerheden og beskyttelsen af miljøet kunne forbedres betydeligt, hvis disse aspekter var fuldt integreret i EF-typegodkendelsen af køretøjer, i første omgang for klasse M1.
(7)
For at undgå misbrug bør en forenklet procedure for små serier af køretøjer begrænses til virkelig små serier. Det er derfor nødvendigt mere nøjagtigt at definere begrebet små serier med hensyn til antallet af producerede køretøjer.
(8)
Det er vigtigt at fastlægge bestemmelser, der gør det muligt at godkende enkeltkøretøjer, for at tillade en vis grad af fleksibilitet inden for den etapevise typegodkendelse; indtil der fastsættes harmoniserede specifikke bestemmelser i Fællesskabet, bør medlemsstaterne imidlertid fortsat kunne give individuelle godkendelser i overensstemmelse med deres nationale regler.
(9)
Indtil anvendelsen af proceduren for EF-typegodkendelsen for køretøjer på andre klasser af køretøjer end køretøjer i klasse M1 bør medlemsstaterne fortsat kunne udstede køretøjstypegodkendelser på nationalt plan, og der bør fastlægges passende overgangsbestemmelser.
(10)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (5).
(11)
Ved Rådets afgørelse 97/836/EF (6) tiltrådte Fællesskabet overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa (UNECE) om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter (»Overenskomst af 1958, som revideret«).
Dette indebærer, at nye UNECE-regulativer, som Fællesskabet måtte tiltræde i henhold til denne afgørelse, og ændringer af UNECE-regulativer, som Fællesskabet allerede har tiltrådt, bør indbygges i proceduren for EF-typegodkendelse enten som krav i forbindelse med EF-typegodkendelse af køretøjer eller som alternativ til gældende fællesskabsret. Navnlig hvor Fællesskabet ved en rådsafgørelse beslutter, at et UNECE-regulativ skal gøres til en del af proceduren for EF-typegodkendelse af et køretøj og erstatte gældende fællesskabsret, bør Kommissionen have beføjelse til at gennemføre de nødvendige ændringer af dette direktiv. Da der er tale om generelle foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv eller at supplere det med nye ikke-væsentlige bestemmelser, bør de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.
(12)
Som led i målsætningen om bedre lovgivning og forenkling og for at undgå til stadighed at skulle ajourføre eksisterende fællesskabslovgivning vedrørende tekniske specifikationer bør det være muligt i dette direktiv eller i særdirektiver og forordninger at anvende henvisninger til internationale standarder og forskrifter uden at gengive dem i Fællesskabets regelværk.
(13)
For at sikre, at proceduren for overvågning af produktionens overensstemmelse, som er en af hjørnestenene i EF-typegodkendelsessystemet, er blevet gennemført korrekt og fungerer, som den skal, bør fabrikanterne kontrolleres regelmæssigt af den kompetente myndighed eller en dertil udpeget teknisk tjeneste, som er i besiddelse af de krævede kvalifikationer på dette område.
(14)
Hovedformålet med lovgivningen om godkendelse af køretøjer er, at der i forbindelse med markedsføring af nye køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder sikres et højt sikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau. Dette formål bør ikke anfægtes af montering af visse dele eller udstyr, efter at køretøjer er blevet markedsført eller taget i brug. Der bør således træffes passende foranstaltninger for at sikre, at dele eller udstyr, der kan monteres på køretøjer, og som i betydeligt omfang kan nedsætte funktionen af systemer, der er vigtige med hensyn til sikkerhed og miljøbeskyttelse, underkastes en forudgående kontrol af en godkendende myndighed, inden de udbydes til salg. Disse foranstaltninger bør bestå i tekniske bestemmelser om de krav, som disse dele eller udstyr skal opfylde.
(15)
Disse foranstaltninger bør kun finde anvendelse på et begrænset antal dele eller udstyr. Listen over sådanne dele eller sådant udstyr og efterfølgende krav bør udarbejdes efter høring af de interesserede parter. Kommissionen bør ved udarbejdelsen af listen høre de interesserede parter på grundlag af en rapport og tilstræbe en rimelig balance mellem kravene om forbedring af trafiksikkerheden og miljøbeskyttelsen og forbrugernes, producenternes og distributørernes interesser i at opretholde konkurrencen på eftermarkedet.
(16)
Listen over dele og udstyr, de væsentligste af de berørte systemer og prøvnings- og gennemførelsesforanstaltninger bør fastlægges i overensstemmelse med afgørelse 1999/468/EF. Da der er tale om generelle foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv eller at supplere det med nye ikke-væsentlige bestemmelser, bør de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. artikel 5a i nævnte afgørelse.
(17)
Dette direktiv udgør et sæt specifikke sikkerhedskrav som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF af 3. december 2001 om produktsikkerhed i almindelighed (7), idet det fastlægger specifikke krav med henblik på beskyttelse af forbrugeres sundhed og sikkerhed. Det er derfor vigtigt at fastsætte bestemmelser, der sikrer, at fabrikanten i tilfælde, hvor et køretøj udgør en alvorlig risiko for forbrugerne som følge af anvendelsen af dette direktiv eller de retsakter, der er opført i bilag IV, træffer effektive beskyttelsesforanstaltninger, herunder tilbagekaldelse af køretøjer. De godkendende myndigheder bør derfor være i stand til at vurdere, om de foreslåede foranstaltninger er tilstrækkelige eller ej.
(18)
Det er vigtigt, at fabrikanterne leverer relevante oplysninger til bilejerne for at forhindre forkert brug af sikkerhedsanordninger. Det er hensigtsmæssigt at lade bestemmelser herom indgå i direktivet.
(19)
Det er også vigtigt for udstyrsfabrikanter at have adgang til visse oplysninger, som kun kan leveres af køretøjsfabrikanten, nærmere bestemt de nødvendige tekniske oplysninger, herunder tegninger, således at de kan udvikle dele til eftersalgsmarkedet.
(20)
Det er også vigtigt, at fabrikanter beredvilligt stiller oplysninger til rådighed for uafhængige aktører for at sikre reparation og vedligeholdelse af køretøjer på et fuldt ud konkurrencedygtigt marked. Disse oplysningskrav er hidtil blevet indarbejdet i fællesskabslovgivningen og navnlig i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 af 20. juni 2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6), om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer (8), på baggrund af at Kommissionen forelægger en rapport senest fire år efter nævnte forordnings ikrafttræden om, hvorledes systemet med adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer fungerer, og overvejer, om det er hensigtsmæssigt at konsolidere alle bestemmelser om adgang til sådan information inden for rammerne af et ændret rammedirektiv om typegodkendelse.
(21)
Med henblik på at forenkle og fremskynde proceduren bør foranstaltninger til gennemførelse af særdirektiverne eller forordningerne samt foranstaltninger til tilpasning af bilagene til dette direktiv og særdirektiverne eller forordningerne, navnlig til fremkomsten af ny videnskabelig og teknisk viden, vedtages i overensstemmelse med afgørelse 1999/468/EF. Da der er tale om generelle foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv eller i særdirektiverne eller forordningerne eller at supplere dem med nye ikke-væsentlige bestemmelser, bør de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. artikel 5a i nævnte afgørelse. Den samme procedure bør gælde for de tilpasninger, der kræves til typegodkendelse af køretøjer til brug for handicappede.
(22)
Erfaringerne viser, at det kan være nødvendigt omgående at træffe passende foranstaltninger for at sikre en bedre beskyttelse af trafikanterne, når der er påvist mangler i den eksisterende lovgivning. I sådanne hastetilfælde vedtages de nødvendige ændringer til særdirektiver eller forordninger i overensstemmelse med afgørelse 1999/468/EF. Da der er tale om generelle foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i særdirektiverne eller forordningerne eller at supplere dem med nye ikke-væsentlige bestemmelser, bør de vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. artikel 5a i nævnte afgørelse.
(23)
Målene for dette direktiv, nemlig gennemførelse af det indre marked gennem indførelse af en obligatorisk ordning for EF-typegodkendelse af alle klasser af køretøjer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, og kan som følge af handlingens omfang bedre opfyldes på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor vedtage bestemmelser i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går direktivet ikke ud over det, der er nødvendigt for at nå disse mål.
(24)
Forpligtelsen til at gennemføre dette direktiv i national ret bør kun omfatte de bestemmelser, hvori der er foretaget indholdsmæssige ændringer i forhold til de tidligere direktiver. Forpligtelsen til at gennemføre de bestemmelser, hvori der ikke er foretaget ændringer, følger af de tidligere direktiver.
(25)
I overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (9) tilskyndes medlemsstaterne til, både i egen og i Fællesskabets interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem dette direktiv og gennemførelsesforanstaltningerne.
(26)
Dette direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i del B i bilag XX angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne.
(27)
Kravene i dette direktiv er i overensstemmelse med principperne i handlingsplanen om bedre og enklere lovgivningsmæssige rammer.
(28)
Det er særlig vigtigt, at fremtidige foranstaltninger foreslået på grundlag af dette direktiv eller procedurer, der skal gennemføres i medfør af det, følger disse principper, som Kommissionen fastholder i sin meddelelse om en konkurrencevenlig lovramme for automobiler i det 21. århundrede -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Dette direktiv fastlægger en harmoniseret ramme med de administrative bestemmelser og generelle tekniske krav i forbindelse med godkendelse af alle nye køretøjer, der er omfattet af dets anvendelsesområde, samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer, med henblik på at lette registreringen, salget og ibrugtagningen af køretøjerne inden for Fællesskabet.
Dette direktiv fastsætter også bestemmelser for salg og ibrugtagning af dele og udstyr til køretøjer, der er godkendt i overensstemmelse med dette direktiv.
Særlige tekniske krav til køretøjers fremstilling og funktion fastlægges i medfør af dette direktiv i retsakter, som bilag IV indeholder en udtømmende liste over.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Dette direktiv gælder for typegodkendelse af køretøjer, som er konstrueret og fremstillet i et eller flere trin til brug på vej, og af systemer, komponenter og separate tekniske enheder konstrueret og fremstillet til sådanne køretøjer.
Det gælder også for individuelle godkendelser af sådanne køretøjer.
Dette direktiv gælder også for dele og udstyr til køretøjer, der er omfattet af direktivet.
2. Dette direktiv omfatter ikke typegodkendelse eller individuel godkendelse af følgende køretøjer:
a)
landbrugs- og skovbrugstraktorer, som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/37/EF af 26. maj 2003 om typegodkendelse af landbrugs- eller skovbrugstraktorer og af deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt af systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer (10), samt påhængskøretøjer konstrueret og fremstillet specielt til at blive trukket af sådanne traktorer
b)
quadricykler som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/24/EF af 18. marts 2002 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer (11)
c)
bæltekøretøjer.
3. Typegodkendelse eller individuel godkendelse i henhold til dette direktiv er fakultativ for følgende køretøjer:
a)
køretøjer, der er konstrueret og fremstillet til først og fremmest at blive anvendt på byggepladser, i stenbrud, i havneanlæg eller i lufthavne
b)
køretøjer, der er konstrueret og fremstillet til anvendelse af hæren, civilforsvaret, brandvæsenet og ordensmagten, og
c)
mobile maskiner
i det omfang disse køretøjer opfylder kravene i dette direktiv. Sådanne fakultative godkendelser berører ikke anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/42/EF af 17. maj 2006 om maskiner (12).
4. Individuel godkendelse i henhold til dette direktiv er fakultativ for følgende køretøjer:
a)
køretøjer udelukkende beregnet til væddeløbskørsel på veje
b)
prototyper af køretøjer, der anvendes på vej til udførelse af et bestemt prøvningsprogram under en fabrikants ansvar, forudsat at de er specielt konstrueret og fremstillet til dette formål.
Artikel 3
Definitioner
I dette direktiv og i de i bilag IV opførte retsakter forstås, medmindre andet er bestemt heri, ved:
1)
»retsakt«: et særdirektiv, en forordning eller et UNECE-regulativ som bilag til den reviderede overenskomst af 1958
2)
»særdirektiv eller forordning«: et direktiv eller en forordning anført i bilag IV, del I. Udtrykket omfatter også gennemførelsesretsakter til nævnte direktiv eller forordning
3)
»typegodkendelse«: den procedure, hvorved en medlemsstat attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav
4)
»national typegodkendelse«: en typegodkendelsesprocedure fastlagt i en medlemsstats nationale lovgivning, idet gyldigheden af en sådan godkendelse er begrænset til den pågældende medlemsstats område
5)
»EF-typegodkendelse«: den procedure, hvorved en medlemsstat attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav i dette direktiv og i de retsakter, der er opført i bilag IV eller XI
6)
»individuel godkendelse«: den procedure, hvorved en medlemsstat attesterer, at et bestemt køretøj, uanset om det er unikt eller ej, opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav
7)
»etapevis typegodkendelse«: den procedure, hvorved en eller flere medlemsstater attesterer, at en type delvis opbygget eller trinvis færdigopbygget køretøj opfylder de relevante administrative bestemmelser og tekniske krav i dette direktiv
8)
»trinvis typegodkendelse«: en godkendelsesprocedure for køretøjer bestående af trinvis indsamling af hele sættet af EF-typegodkendelsesattester for systemerne, komponenterne og de separate tekniske enheder til køretøjet, som på sidste trin fører til godkendelse af hele køretøjet
9)
»enkelttrinstypegodkendelse«: en procedure bestående af godkendelse af et køretøj i en enkelt operation
10)
»blandet typegodkendelse«: en trinvis godkendelsesprocedure, hvor en eller flere systemgodkendelser opnås på det sidste trin af godkendelsen af hele køretøjet, og hvor det ikke er nødvendigt at udstede EF-typegodkendelsesattester for disse systemer
11)
»motorkøretøj«: ethvert færdigopbygget, trinvis færdigopbygget eller delvis opbygget selvkørende motordrevet køretøj med mindst fire hjul og med en konstruktivt bestemt største hastighed på over 25 km/h
12)
»påhængskøretøj«: et køretøj på hjul, der ikke er selvkørende, men som er konstrueret og fremstillet til at blive trukket af et motorkøretøj
13)
»køretøj«: ethvert motorkøretøj eller påhængskøretøj dertil som defineret i nr. 11) og 12)
14)
»hybridmotorkøretøj«: et køretøj, der til fremdrift er forsynet med mindst to forskellige energiomdannere og to forskellige systemer til lagring af energi (på køretøjet)
15)
»hybridt el-køretøj«: et hybridt køretøj, der til mekanisk fremdrift bruger energi fra begge følgende kilder af lagret energi/kraft på køretøjet:
-
et brændstof
-
en elektrisk energi/kraftlagringsanordning (f.eks. et batteri, en kondensator, en svinghjulsakkumulator/generator osv.)
16)
»mobil maskine«: ethvert selvkørende køretøj, som er specielt konstrueret og fremstillet til arbejdsbrug, og som på grund af dets konstruktion ikke er egnet til transport af passagerer eller varer. En maskine, der er monteres på et motorkøretøjs chassis, vil ikke blive betragtet som en mobil maskine
17)
»køretøjstype«: køretøjer af en bestemt klasse, som ikke udviser forskelle på de i bilag II, del B, anførte væsentlige punkter. En køretøjstype kan omfatte flere varianter og versioner, som defineret i bilag II, del B
18)
»basiskøretøj«: ethvert køretøj, som anvendes på det indledende trin i en etapevis typegodkendelsesprocedure
19)
»delvis opbygget køretøj«: et køretøj, som skal gennem mindst ét yderligere trin i opbygningen for at opfylde de relevante tekniske krav i dette direktiv
20)
»trinvis færdigopbygget køretøj«: et køretøj, som har gennemløbet hele processen for etapevis typegodkendelse og dermed opfylder de relevante tekniske krav i dette direktiv
21)
»færdigopbygget køretøj«: ethvert køretøj, som ikke skal opbygges yderligere for at opfylde de relevante tekniske krav i dette direktiv
22)
»restkøretøj«: ethvert køretøj, som indgår i en lagerbeholdning, der ikke kan registreres eller sælges eller tages i brug på grund af ikrafttrædelse af nye tekniske krav, som det ikke er godkendt til
23)
»system«: en samling af anordninger, der i kombination udfører en eller flere specifikke funktioner i et køretøj, og som en retsakt indeholder krav til
24)
»komponent«: en anordning, som en retsakt indeholder krav til, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan typegodkendes uafhængigt af køretøjet, hvis der i retsakten udtrykkelig gives mulighed herfor
25)
»separat teknisk enhed«: en anordning, som en retsakt indeholder krav til, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan typegodkendes uafhængigt af køretøjet, men kun til en eller flere nærmere bestemte køretøjstyper, hvis der i retsakten udtrykkelig gives mulighed herfor
26)
»originale dele eller udstyr«: dele eller udstyr, der er fremstillet i overensstemmelse med de specifikationer og produktionsstandarder, som køretøjsfabrikanten har fastlagt for produktion af dele og udstyr til samlingen af det pågældende køretøj. Dette omfatter dele eller udstyr, der er fremstillet på samme produktionslinje som disse dele eller udstyr. Det formodes, indtil det modsatte er bevist, at dele er originale dele, hvis fabrikanten attesterer, at delene matcher kvaliteten af de komponenter, der bruges ved samlingen af det pågældende køretøj, og er fremstillet i overensstemmelse med køretøjsfabrikantens specifikationer og produktionsstandarder
27)
»fabrikant«: en person eller et organ, som over for den godkendende myndighed er ansvarlig for typegodkendelsesprocessen eller en anden godkendelsesproces i enhver henseende og for produktionens overensstemmelse. Det kræves ikke, at personen eller organet er direkte involveret i alle trin af fremstillingen af det køretøj, det system, den komponent eller den separate tekniske enhed, som skal godkendes
28)
»fabrikantens repræsentant«: enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Fællesskabet og er behørigt udpeget af fabrikanten til at repræsentere denne over for den godkendende myndighed og handle på fabrikantens vegne, inden for de områder, der er omfattet af dette direktiv, og hvor der henvises til udtrykket »fabrikant«, skal dette forstås som enten fabrikanten eller fabrikantens repræsentant
29)
»godkendende myndighed«: den myndighed i en medlemsstat, som er kompetent med hensyn til alle aspekter vedrørende godkendelse af en type køretøj, system, komponent og separat teknisk enhed eller individuel godkendelse af et køretøj, med hensyn til godkendelsesproceduren, med hensyn til udstedelse og eventuel inddragelse af godkendelsesattester, med hensyn til at fungere som forbindelsesled til andre medlemsstaters godkendende myndigheder, med hensyn til udpegning af de tekniske tjenester og med hensyn til kontrol af, at fabrikanten opfylder sine forpligtelser for så vidt angår produktionens overensstemmelse
30)
»kompetent myndighed«: i artikel 42 enten en godkendende myndighed eller en udpeget myndighed eller et akkrediteringsorgan, der handler på deres vegne
31)
»teknisk tjeneste«: en organisation eller et organ, der af en medlemsstats godkendende myndighed er udpeget til at fungere som prøvningslaboratorium, der skal udføre prøvninger, eller som et overensstemmelsesvurderingsorgan, der skal udføre den indledende vurdering og andre prøvninger eller foretage inspektioner på den godkendende myndigheds vegne; den godkendende myndighed kan også selv udøve denne funktion
32)
»virtuel prøvningsmetode«: computersimulationer, herunder beregninger, der viser, at et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed opfylder de tekniske krav i en retsakt. I forbindelse med en virtuel prøvningsmetode kræves det ikke, at der fysisk anvendes et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed
33)
»typegodkendelsesattest«: det dokument, hvorved den godkendende myndighed officielt attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed er godkendt
34)
»EF-typegodkendelsesattest«: den attest, der er angivet i bilag VI til dette direktiv eller i det tilsvarende bilag til et særdirektiv eller en forordning, idet den meddelelsesformular, der findes i det relevante bilag til et af de UNECE-regulativer, der er opført i del I eller del II i bilag IV til dette direktiv, anses for at svare hertil
35)
»individuel godkendelsesattest«: det dokument, hvorved den godkendende myndighed officielt attesterer, at et bestemt køretøj er godkendt
36)
»typeattest«: det dokument, der findes i bilag IX, og som udstedes af fabrikanten, som attesterer, at et køretøj, der tilhører serien af den type, der er godkendt i henhold til dette direktiv, er i overensstemmelse med alle retsakter på fremstillingstidspunktet
37)
»oplysningsskema«: det dokument, der findes i bilag I eller III eller i et tilsvarende bilag til et særdirektiv eller en forordning, og hvoraf fremgår, hvilke oplysninger ansøgeren skal indgive, idet oplysningsskemaet kan indgives i form af en elektronisk fil
38)
»informationsmappe«: hele den mappe, herunder oplysningsskemaet, fil, data, tegninger, fotografier m.v., som indgives af ansøgeren, idet informationsmappen kan indgives i form af en elektronisk fil
39)
»informationspakke«: informationsmappen plus prøvningsrapporter og ethvert andet dokument, som den tekniske tjeneste eller den godkendende myndighed har tilføjet under udførelsen af deres opgaver, idet informationspakken kan indgives i form af en elektronisk fil
40)
»indeks til informationspakken«: et dokument med en liste over informationspakkens indhold, idet hver enkelt side er nummereret eller mærket, således at den let kan identificeres, idet dokumentet skal være formateret således, at det registrerer de forskellige trin i administrationen af EF-typegodkendelsen, navnlig datoerne for revisioner og opdateringer.
KAPITEL II
GENERELLE FORPLIGTELSER
Artikel 4
Medlemsstaternes forpligtelser
1. Medlemsstaterne sikrer, at fabrikanter, der ansøger om godkendelse, opfylder deres forpligtelser i henhold til dette direktiv.
2. Medlemsstaterne godkender kun køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der opfylder kravene i dette direktiv.
3. Medlemsstaterne registrerer eller tillader kun salg eller ibrugtagning af køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder, der opfylder kravene i dette direktiv.
De må ikke forbyde, begrænse eller hindre registrering, salg, ibrugtagning af eller kørsel på vej med køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder af grunde, der vedrører aspekter af fremstillingen af dem og deres funktioner, som er omfattet af dette direktiv, hvis de opfylder kravene i direktivet.
4. Medlemsstaterne opretter eller udpeger de myndigheder, der skal være de kompetente myndigheder i spørgsmål vedrørende godkendelse, og de meddeler Kommissionen denne oprettelse eller udpegelse i overensstemmelse med artikel 43.
Meddelelsen om de godkendende myndigheder skal bl.a. indeholde oplysning om navn, adresse, herunder e-mail-adresse samt deres ansvarsområde.
Artikel 5
Fabrikanternes forpligtelser
1. Fabrikanten er over for den godkendende myndighed ansvarlig for typegodkendelsesprocessen i enhver henseende og for produktionens overensstemmelse, uanset om fabrikanten er direkte involveret i alle trin af fremstillingen af et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed.
2. Ved en etapevis typegodkendelse er hver fabrikant ansvarlig for godkendelse og produktionsoverensstemmelse for så vidt angår de systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er blevet tilføjet af ham på det trin i opbygningen af et køretøj, som han forestår.
En fabrikant, der ændrer komponenter eller systemer, der allerede er blevet godkendt på tidligere trin, er ansvarlig for godkendelse og produktionsoverensstemmelse for så vidt angår disse komponenter og systemer.
3. For så vidt angår dette direktiv skal en fabrikant, der er etableret uden for Fællesskabet, udpege en repræsentant, der er etableret i Fællesskabet, til at repræsentere sig over for den godkendende myndighed.
KAPITEL III
EF-TYPEGODKENDELSESPROCEDURER
Artikel 6
Procedurer, der skal følges ved EF-typegodkendelse af køretøjer
1. Fabrikanten kan vælge en af følgende procedurer:
a)
trinvis typegodkendelse
b)
enkelttrinstypegodkendelse
c)
blandet godkendelse.
2. Ansøgning om trinvis typegodkendelse skal bestå af en informationsmappe med de oplysninger, der kræves i bilag III, og skal ledsages af det komplette sæt af typegodkendelsesattester, som kræves i henhold til hver enkelt af de gældende retsakter, der er opført i bilag IV eller bilag XI. Hvis der er tale om typegodkendelse af et system eller en separat teknisk enhed i henhold til de gældende retsakter, skal den godkendende myndighed have adgang til den dermed forbundne informationspakke, indtil der udstedes eller nægtes typegodkendelse.
3. En ansøgning om enkelttrinstypegodkendelse skal bestå af en informationsmappe, der indeholder de oplysninger i bilag I, som kræves i henhold til de retsakter, der er nævnt i bilag IV eller bilag XI, og, efter omstændighederne, oplysningerne i bilag III, del II.
4. Ved en blandet typegodkendelsesprocedure kan den godkendende myndighed fritage en fabrikant for forpligtelsen til at fremlægge en eller flere EF-typegodkendelsesattester for systemer, forudsat at informationsmappen suppleres med de nærmere oplysninger, der er nævnt i bilag I, og som er påkrævet til godkendelse af disse systemer på det trin, hvor køretøjet godkendes, og i sådanne tilfælde skal hver af de EF-typegodkendelsesattester, der således er givet fritagelse for, erstattes af en prøvningsrapport.
5. Med forbehold af stk. 2, 3 og 4 skal følgende oplysninger indgives ved en etapevis typegodkendelse:
a)
på første trin: de dele af informationsmappen og EF-typegodkendelsesattesterne, som kræves til et færdigopbygget køretøj, og som svarer til basiskøretøjets opbygningsstade
b)
på andet og alle følgende trin: de dele af informationsmappen og de EF-typegodkendelsesattester, som svarer til det aktuelle fremstillingsstade, samt en kopi af den EF-typegodkendelsesattest, der er udstedt for køretøjet på det forudgående fremstillingsstade; desuden skal fabrikanten indlevere en liste over alle de ændringer eller tilføjelser, han har foretaget på køretøjet
Oplysningerne i litra a) eller b) kan indgives i overensstemmelse med den blandede typegodkendelsesprocedure, der er beskrevet i stk. 4.
6. Fabrikanten indsender ansøgningen til den godkendende myndighed. Der må kun indsendes én ansøgning for en bestemt type køretøj, og den må kun indsendes i én medlemsstat.
Der skal indgives særskilt ansøgning for hver type, der ønskes godkendt.
7. Den godkendende myndighed kan, hvis det er rimeligt, anmode fabrikanten om at levere yderligere oplysninger, der måtte være nødvendige for at afgøre, hvilke prøvninger der er påkrævet, eller for at lette udførelsen af de påkrævede prøvninger.
8. Fabrikanten stiller det antal prøvekøretøjer til rådighed for den godkendende myndighed, som er nødvendigt for at sikre en tilfredsstillende gennemførelse af typegodkendelsesproceduren.
Artikel 7
Procedure, der skal følges ved EF-typegodkendelse af systemer, komponenter eller separate tekniske enheder
1. Fabrikanten indsender ansøgningen til den godkendende myndighed. Der må kun indsendes én ansøgning for en type system, komponent eller separat teknisk enhed, og den må kun indsendes i én medlemsstat. Der skal indgives særskilt ansøgning for hver type, der ønskes godkendt.
2. Ansøgningen ledsages af en informationsmappe, hvis indhold er specificeret i særdirektiverne eller forordningerne.
3. Den godkendende myndighed kan, hvis det er rimeligt, anmode fabrikanten om at indgive yderligere oplysninger, der måtte være nødvendige for at afgøre, hvilke prøvninger der er påkrævet, eller for at lette udførelsen af de påkrævede prøvninger.
4. Fabrikanten stiller det antal prøvekøretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder til rådighed for den godkendende myndighed, som i henhold til de relevante særdirektiver eller forordninger kræves til udførelsen af de påkrævede prøvninger.
KAPITEL IV
GENNEMFØRELSE AF EF-TYPEGODKENDELSESPROCEDURERNE
Artikel 8
Almindelige bestemmelser
1. Medlemsstaterne må ikke udstede en EF-typegodkendelse uden først at sikre, at de procedurer, der er omhandlet i artikel 12, er blevet gennemført på behørig og tilfredsstillende vis.
2. Medlemsstaterne udsteder EF-typegodkendelser i overensstemmelse med artikel 9 og 10.
3. Hvis en medlemsstat konstaterer, at en type køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, selv om den opfylder de krævede bestemmelser, udgør en alvorlig risiko for trafiksikkerheden eller i alvorlig grad skader miljøet eller folkesundheden, kan den afvise at udstede en EF-typegodkendelse. I et sådant tilfælde sender den straks de andre medlemsstater og Kommissionen en detaljeret fil, hvori den giver en begrundelse for sin beslutning, og dokumenterer de konstateringer, den har gjort.
4. EF-typegodkendelsesattesterne nummereres efter den metode, der er beskrevet i bilag VII.
5. Den godkendende myndighed sender inden for en frist på 20 arbejdsdage de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater en kopi af EF-typegodkendelsesattesten med bilag for hver type køretøj, som den har godkendt. Papirudgaven kan erstattes af en elektronisk fil.
6. Den godkendende myndighed underretter straks de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater om nægtelse eller inddragelse af enhver køretøjsgodkendelse, som den har udstedt, med angivelse af grundene hertil.
7. Den godkendende myndighed sender hver tredje måned de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater en liste over EF-typegodkendelser for systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som den har udstedt, ændret, nægtet eller inddraget i den forudgående periode. Denne liste skal indeholde de oplysninger, der er angivet i bilag XIV.
8. Hvis den anmodes herom af en anden medlemsstat, skal den medlemsstat, der har udstedt en EF-typegodkendelse, inden for en frist på 20 arbejdsdage efter at have modtaget anmodningen fremsende en kopi af den pågældende EF-typegodkendelsesattest med bilag. Papirudgaven kan erstattes af en elektronisk fil.
Artikel 9
Særlige bestemmelser vedrørende køretøjer
1. Medlemsstaterne udsteder en EF-godkendelse for:
a)
en type køretøj, som svarer til specifikationerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i de relevante retsakter, der er opført i bilag IV
b)
en type køretøj til særlig brug, som svarer til specifikationerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i de relevante retsakter, som er opført i bilag XI.
Procedurerne i bilag V finder anvendelse.
2. Medlemsstaterne udsteder en etapevis typegodkendelse for de typer delvis opbyggede køretøjer og trinvis færdigopbyggede køretøjer, som svarer til specifikationerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i de relevante retsakter, der er opført i bilag IV eller bilag XI, under hensyntagen til køretøjernes opbygningsstade.
Etapevis typegodkendelse gælder også for nye køretøjer, der er ombygget eller ændret af en anden fabrikant.
Procedurerne i bilag XVII finder anvendelse.
3. For hver enkel type køretøj skal den godkendende myndighed:
a)
udfylde alle de relevante afsnit af EF-typegodkendelsesattesten, herunder bilaget med prøvningsresultater, i overensstemmelse med den model, der findes i bilag VIII
b)
samle og kontrollere indholdet af indekset til informationspakken
c)
uden ubegrundet forsinkelse udstede den udfyldte attest med bilag til ansøgeren.
4. I tilfælde af en EF-typegodkendelse, i forbindelse med hvilken der i overensstemmelse med artikel 20, artikel 22 eller bilag XI er blevet pålagt begrænsninger med hensyn til gyldigheden eller givet fritagelser for visse bestemmelser i retsakterne, skal EF-typegodkendelsesattesten indeholde oplysninger om sådanne begrænsninger eller fritagelser.
5. Hvis oplysningerne i informationsmappen specificerer bestemmelser for køretøjer til særlig brug som angivet i bilag XI, skal EF-typegodkendelsesattesten indeholde oplysninger om sådanne bestemmelser.
6. Hvis fabrikanten vælger den blandede godkendelsesprocedure, skal den godkendende myndighed i del III i det oplysningsskema, for hvilket der findes en model i bilag III, udfylde de referencer fra prøvningsrapporter, der er udarbejdet i henhold til retsakter, for hvilke der ikke findes nogen EF-typegodkendelsesattest.
7. Hvis fabrikanten vælger proceduren for enkelttrinsgodkendelse, skal den godkendende myndighed opstille en liste over gældende retsakter i henhold til modellen i tillægget til bilag VI, og denne liste skal vedføjes EF-typegodkendelsesattesten.
Artikel 10
Særlige bestemmelser vedrørende systemer, komponenter eller separate tekniske enheder
1. Medlemsstaterne udsteder en EF-typegodkendelse for et system, som svarer til specifikationerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i det relevante særdirektiv eller den relevante forordning, der er foreskrevet i bilag IV eller bilag XI.
2. Medlemsstaterne udsteder en EF-typegodkendelse for en komponent eller separat teknisk enhed, som gælder for en komponent eller en separat teknisk enhed, som svarer til specifikationerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i det relevante særdirektiv eller den relevante forordning, der er foreskrevet i bilag IV.
3. Hvis komponenter eller separate tekniske enheder, uanset om de er beregnet til reparation, service eller vedligeholdelse, også er omfattet af en typegodkendelse af et system med hensyn til et køretøj, kræves der for disse ingen yderligere godkendelse for en komponent eller en separat teknisk enhed, medmindre dette kræves i den relevante retsakt.
4. Hvis en komponent eller separat teknisk enhed kun kan fungere efter hensigten eller udvise sine særlige egenskaber i forbindelse med andre af køretøjets dele, og hvis kontrol af opfyldelse af kravene derfor kun kan foretages, når komponenten eller den separate tekniske enhed er koblet sammen med andre af køretøjets dele, skal EF-typegodkendelsen af komponenten eller den separate tekniske enhed begrænses tilsvarende. På EF- typegodkendelsesattesten skal der i så fald anføres eventuelle begrænsninger i dens anvendelse og eventuelle særlige monteringsforskrifter. Når en sådan komponent eller separat teknisk enhed monteres af køretøjets fabrikant, kontrolleres det på tidspunktet for typegodkendelsen af køretøjet, at disse begrænsninger og monteringsforskrifter er overholdt.
Artikel 11
Prøvninger med henblik på EF-typegodkendelse
1. De udpegede tekniske tjenester påviser ved passende prøvninger, at de tekniske forskrifter i dette direktiv og i de retsakter, der er opført i bilag IV, er overholdt.
Prøvningsprocedurerne og det særlige udstyr og de særlige værktøjer, der er nødvendige for at udføre disse prøvninger, beskrives i hver enkelt af retsakterne.
2. De krævede prøvninger udføres på køretøjer, komponenter og separate tekniske enheder, som er repræsentative for den type, der ønskes godkendt.
Fabrikanten kan dog efter aftale med den godkendende myndighed udvælge et køretøj, et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, som ikke er repræsentativ for den type, der ønskes godkendt, men som kombinerer en række af de mest ugunstige træk med hensyn til det krævede præstationsniveau. Der kan anvendes virtuelle prøvningsmetoder til støtte for beslutningstagning under udvælgelsesprocessen.
3. Som alternativ til de prøvningsprocedurer, der er nævnt i stk. 1, og efter aftale med den godkendende myndighed kan der, hvis fabrikanten anmoder om det, anvendes virtuelle prøvningsmetoder i forbindelse med de retsakter, der opført i bilag XVI.
4. De generelle betingelser, som virtuelle prøvningsmetoder skal opfylde, er fastlagt i tillæg 1 til bilag XVI.
For hver enkelt af de retsakter, der er opført i bilag XVI, fastlægges de specifikke prøvningsbetingelser og de tilhørende administrative bestemmelser i tillæg 2 til dette bilag.
5. Kommissionen udarbejder listen over de retsakter, i forbindelse med hvilke det er tilladt at anvende virtuelle prøvningsmetoder, de specifikke betingelser herfor og de tilhørende administrative bestemmelser herom. Disse foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i dette direktiv, bl.a. ved at supplere det, fastlægges og ajourføres efter forskriftsproceduren med kontrol, der er nævnt i artikel 40, stk. 2.
Artikel 12
Sikring af produktionens overensstemmelse
1. Når en medlemsstat udsteder en EF-typegodkendelse, skal den træffe de fornødne foranstaltninger, jf. bilag X, for, om nødvendigt i samarbejde med de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, om der er truffet passende forholdsregler til sikring af, at de producerede køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder er i overensstemmelse med den godkendte type.
2. Den medlemsstat, der har udstedt en EF-typegodkendelse, skal for denne godkendelse træffe de fornødne foranstaltninger, jf. bilag X, for, om nødvendigt i samarbejde med de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, at de forholdsregler, der er omhandlet i stk. 1, stadig er passende, og at de producerede køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder stadig er i overensstemmelse med den godkendte type.
Kontrol med, at produktionen er i overensstemmelse med den godkendte type, begrænses til de procedurer, der er anført i bilag X, og i de retsakter, der indeholder specielle krav herom. I denne forbindelse kan den godkendende myndighed i den medlemsstat, der har udstedt EF-typegodkendelsen, udføre enhver kontrol eller prøvning, der er forskrevet i en af de retsakter, der er opført i bilag IV eller i bilag XI, på prøveeksemplarer udtaget hos fabrikanten, herunder i fabrikantens produktionsanlæg.
3. Når en medlemsstat, der har udstedt en EF-typegodkendelse, fastslår, at de forholdsregler, der er nævnt i stk. 1, ikke finder anvendelse, afviger væsentligt fra de vedtagne forholdsregler og kontrolplaner eller ikke længere finder anvendelse, selv om produktionen ikke er ophørt, skal denne medlemsstat træffe de fornødne foranstaltninger, herunder inddragelse af typegodkendelser, for at sikre, at proceduren for produktionens overensstemmelse er fulgt korrekt.
KAPITEL V
ÆNDRINGER AF EF-TYPEGODKENDELSER
Artikel 13
Almindelige bestemmelser
1. Fabrikanten meddeler straks den medlemsstat, der har udstedt EF-typegodkendelsen, alle ændringer i de oplysninger, der er registreret i informationspakken. Denne medlemsstat afgør i overensstemmelse med de regler, der er beskrevet i dette kapitel, hvilken procedure der skal følges. Hvis det er nødvendigt, kan medlemsstaten efter samråd med fabrikanten beslutte, at der skal udstedes en ny EF-typegodkendelse.
2. Ansøgning om ændring af en EF-typegodkendelse indgives udelukkende til den medlemsstat, der har udstedt den oprindelige EF-typegodkendelse.
3. Finder den pågældende medlemsstat, at det for at foretage en ændring er nødvendigt at foretage nye inspektioner eller prøvninger, underretter den fabrikanten herom. De procedurer, der er nævnt i artikel 14 og 15, finder først anvendelse, når de påkrævede nye inspektioner eller prøvninger er gennemført med et tilfredsstillende resultat.
Artikel 14
Særlige bestemmelser vedrørende køretøjer
1. Er der sket ændringer i nogle af de oplysninger, der er registreret i en informationspakke, betegnes ændringen som en »revision«.
I sådanne tilfælde udsteder den godkendende myndighed det nødvendige rettelsesblad til informationspakken, idet hvert enkelt rettelsesblad mærkes tydeligt med ændringens art og datoen for den nye udstedelse. En samlet, ajourført version af informationspakken ledsaget af en nøjagtig beskrivelse af ændringens art anses for at opfylde dette krav.
2. Revisionen betegnes som en »udvidelse«, hvis der ud over bestemmelserne i stk. 1:
a)
kræves yderligere inspektioner eller nye prøvninger
b)
er foretaget ændringer i EF-typegodkendelsesattesten, bortset fra i bilagene
c)
træder nye krav i kraft i henhold til en af de retsakter, der finder anvendelse på den godkendte køretøjstype.
I sådanne tilfælde udsteder den godkendende myndighed en revideret EF-typegodkendelsesattest, der forsynes med et udvidelsesnummer, der stiger fortløbende i overensstemmelse med antallet af successive udvidelser, der allerede er foretaget.
Godkendelsesattesten skal tydeligt angive årsagen til udvidelsen og datoen for den nye udstedelse.
3. Hver gang der udstedes ændrede blade eller udsendes en samlet, ajourført version, rettes også indekset til informationspakken, der er knyttet til typegodkendelsesattesten, således at datoen for den seneste udvidelse eller revision eller datoen for den seneste konsolidering af den ajourførte version er angivet.
4. Der kræves ingen ændring af godkendelsen af en køretøjstype, hvis de nye krav, der er nævnt i stk. 2, litra c), rent teknisk ikke er relevante for den pågældende type køretøj eller vedrører andre klasser af køretøjer end den klasse, som det pågældende køretøj hører ind under.
Artikel 15
Særlige bestemmelser vedrørende systemer, komponenter og separate tekniske enheder
1. Er der sket ændringer i nogle af oplysningerne i informationspakken, betegnes ændringen som en »revision«.
I sådanne tilfælde udsteder den godkendende myndighed de nødvendige rettelsesblade til informationspakken, idet hvert enkelt rettelsesblad mærkes tydeligt med ændringens art og datoen for den nye udstedelse. En samlet, ajourført version af informationspakken ledsaget af en nøjagtig beskrivelse af ændringens art anses for at opfylde dette krav.
2. En revision betegnes som en »udvidelse«, hvis der ud over bestemmelserne i stk. 1:
a)
kræves yderligere inspektioner eller nye prøvninger
b)
er foretaget ændringer i EF-typegodkendelsesattesten, bortset fra i bilagene
c)
træder nye krav i kraft i henhold til en af de retsakter, der finder anvendelse på det godkendte system, den godkendte komponent eller den godkendte separate tekniske enhed.
I sådanne tilfælde udsteder den godkendende myndighed en revideret EF-typegodkendelsesattest, der forsynes med et udvidelsesnummer, der stiger fortløbende i overensstemmelse med antallet af successive udvidelser, der allerede er udstedt. Hvis ændringen er nødvendiggjort af anvendelsen af stk. 2, litra c), skal tredje sektion i godkendelsesnummeret ajourføres.
Godkendelsesattesten skal tydeligt angive årsagen til udvidelsen og datoen for den nye udstedelse.
3. Hver gang der udstedes ændrede blade eller udsendes en samlet, ajourført version, rettes også indekset til informationspakken, der er knyttet til typegodkendelsesattesten, således at datoen for den seneste udvidelse eller revision eller datoen for den seneste konsolidering af den ajourførte version fremgår.
Artikel 16
Udstedelse og meddelelse af ændringer
1. Hvis der foretages en udvidelse, ajourfører den godkendende myndighed alle relevante sektioner i EF-typegodkendelsesattesten, bilagene hertil samt indekset til informationspakken. Den ajourførte attest og bilagene hertil udstedes til ansøgeren uden ubegrundet forsinkelse.
2. Hvis der er tale om en revision, udsteder den godkendende myndighed uden ubegrundet forsinkelse de reviderede dokumenter eller eventuelt den samlede ajourførte version, herunder det reviderede indeks til informationspakken, til ansøgeren.
3. Den godkendende myndighed underretter de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater om enhver ændring af EF-typegodkendelser efter de procedurer, der er nævnt i artikel 8.
KAPITEL VI
GYLDIGHEDEN AF EN EF-TYPEGODKENDELSE AF KØRETØJER
Artikel 17
Gyldighedens ophør
1. En EF-typegodkendelse af et køretøj ophører med at være gyldig i et af følgende tilfælde:
a)
når nye krav i en retsakt, som finder anvendelse på det godkendte køretøj, bliver obligatoriske i forbindelse med registrering, salg eller ibrugtagning af nye køretøjer, og det ikke er muligt at ajourføre godkendelsen i overensstemmelse hermed
b)
når produktionen af det godkendte køretøj ophører definitivt og frivilligt
c)
når godkendelsens gyldighed udløber som følge af en særlig begrænsning.
2. Hvis det kun er en variant inden for en type eller en version inden for en variant, der bliver ugyldig, mister EF-typegodkendelsen af det pågældende køretøj kun sin gyldighed for så vidt angår den pågældende variant eller version.
3. Når produktionen af en køretøjstype ophører definitivt, underretter fabrikanten den godkendende myndighed, der har udstedt EF-typegodkendelsen for dette køretøj. Efter modtagelse af meddelelsen om ophør underretter myndigheden inden for en frist på 20 arbejdsdage de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater.
Artikel 27 finder kun anvendelse i tilfælde af ophør under de omstændigheder, der er angivet i stk. 1, litra a), i nærværende artikel.
4. Hvis en EF-typegodkendelse af et køretøj er ved at blive ugyldig, underretter fabrikanten, med forbehold af bestemmelserne i stk. 3, den godkendende myndighed, der har udstedt typegodkendelsen.
Den godkendende myndighed meddeler uden ubegrundet forsinkelse alle relevante oplysninger til de godkendende myndigheder i de andre medlemsstater, således at artikel 27 i givet fald kan finde anvendelse. I denne meddelelse angives navnlig produktionsdatoen og identifikationsnummeret på det sidste køretøj, der er produceret.
KAPITEL VII
TYPEATTEST OG MÆRKNING
Artikel 18
Typeattest
1. I sin egenskab af indehaver af en EF-typegodkendelsesattest for et køretøj leverer fabrikanten en typeattest, der skal ledsage hvert færdigopbygget, delvis opbygget eller trinvis færdigopbygget køretøj, som produceres i overensstemmelse med den godkendte køretøjstype.
For delvis opbyggede og trinvis færdigopbyggede køretøjer udfylder fabrikanten kun de punkter på typeattestens side 2, som vedrører dele, der er tilføjet eller ændret i forhold til det foregående godkendelsestrin, og vedføjer i givet fald alle typeattester på det forudgående trin til typeattesten.
2. Typeattesten skal udfærdiges på et af Fællesskabernes officielle sprog. En medlemsstat kan anmode om, at typeattesten oversættes til et eller flere af dens egne sprog.
3. Typeattesten skal udføres på en sådan måde, at falskneri forhindres. Det papir, som anvendes, skal derfor enten være beskyttet med kulørt grafik eller forsynet med et vandmærke i form af fabrikantens identifikationsmærke.
4. Hele typeattesten udfyldes, og den må ikke indeholde begrænsninger med hensyn til køretøjets brug, bortset fra begrænsninger i henhold til en retsakt.
5. Typeattesten for køretøjer, som er godkendt efter bestemmelserne i artikel 20, stk. 2, som beskrevet i bilag IX, del I, skal som overskrift have »For færdigopbyggede/trinvis færdigopbyggede køretøjer typegodkendt i henhold til artikel 20 (foreløbig godkendelse)«.
6. Typeattesten for køretøjer, som er godkendt i overensstemmelse med artikel 22, som beskrevet i bilag IX, del I, skal som overskrift have »For færdigopbyggede/trinvis færdigopbyggede køretøjer typegodkendt i små serier«, og i nærheden heraf anføres produktionsåret efterfulgt af et serienummer mellem 1 og den grænse, der er angivet i tabellen i bilag XII, som for hvert produktionsår viser det pågældende køretøjs placering i den produktion, der er tildelt for dette år.
7. Med forbehold af bestemmelserne i stk. 1 kan fabrikanten fremsende data eller oplysninger i typeattesten elektronisk til medlemsstatens registreringsmyndighed.
8. Kun fabrikanten må udstede en genpart af typeattesten. Ordet »genpart« skal være tydeligt og synligt angivet på forsiden af genparten af typeattesten.
Artikel 19
EF-typegodkendelsesmærke
1. Fabrikanten af en komponent eller en separat teknisk enhed, uanset om den indgår i et system, anbringer EF-typegodkendelsesmærket på alle komponenter og enheder, der fremstilles i overensstemmelse med den godkendte type, når dette kræves i det relevante særdirektiv eller den relevante forordning.
2. Såfremt EF-typegodkendelsesmærket ikke er påkrævet, anbringer fabrikanten mindst sit fabriks- eller firmamærke og typenummer og/eller et identifikationsnummer.
3. EF-typegodkendelsesmærket sammensættes i overensstemmelse med tillægget til bilag VII.
KAPITEL VIII
NYE TEKNOLOGIER ELLER PRINCIPPER, DER ER UFORENELIGE MED SÆRDIREKTIVER
Artikel 20
Undtagelser for nye teknologier eller nye principper
1. Medlemsstaterne kan på fabrikantens anmodning udstede en EF-typegodkendelse for en type system, komponent eller separat teknisk enhed, hvori indgår teknologier eller principper, som er uforenelige med en eller flere af de retsakter, der er opført i bilag IV, del I, forudsat at Kommissionen giver bemyndigelse hertil efter proceduren i artikel 40, stk. 3.
2. I afventen af, om en sådan bemyndigelse gives eller ej, kan medlemsstaten udstede en foreløbig godkendelse, der kun er gyldig på dens område, for den type køretøj, der er omfattet af den undtagelse, der ansøges om, forudsat at den straks underretter Kommissionen og de andre medlemsstater herom ved hjælp af en fil, der indeholder følgende elementer:
a)
en begrundelse for, hvorfor de pågældende teknologier eller principper forhindrer systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed i at være i overensstemmelse med kravene
b)
en beskrivelse af, hvilke sikkerheds- og miljøaspekter der berøres, og hvilke foranstaltninger der er truffet
c)
en beskrivelse af de prøvninger og prøvningsresultater, der godtgør, at der i forhold til de krav, fra hvilke der anmodes om en undtagelse, er sikret et mindst lige så højt sikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau.
3. Andre medlemsstater kan beslutte at acceptere den foreløbige godkendelse, der er nævnt i stk. 2, på deres område.
4. I overensstemmelse med proceduren i artikel 40, stk. 3, beslutter Kommissionen, om den pågældende medlemsstat skal gives tilladelse til at udstede en EF-typegodkendelse for den pågældende type køretøj.
Om fornødent skal det i beslutningen også angives, om dens gyldighed er underlagt nogen begrænsninger, som f.eks. frister. I alle tilfælde må godkendelsens gyldighed ikke være mindre end 36 måneder.
Hvis Kommissionen beslutter at nægte godkendelse, giver medlemsstaten omgående indehaveren af den foreløbige typegodkendelse, der er nævnt i denne artikels stk. 2, meddelelse om, at den foreløbige godkendelse vil blive tilbagekaldt 6 måneder efter datoen for Kommissionens afgørelse. Køretøjer, der er fremstillet i overensstemmelse med den foreløbige godkendelse, inden den er blevet tilbagekaldt, skal kunne registreres, sælges eller tages i brug i de medlemsstater, der har accepteret den foreløbige godkendelse.
5. Denne artikel finder ikke anvendelse, hvis et system, en komponent eller en separat teknisk enhed er i overensstemmelse med et UNECE-regulativ, som er blevet tiltrådt af Fællesskabet.
Artikel 21
Påkrævede foranstaltninger
1. Hvis Kommissionen finder, at der er gode grunde til at tillade en undtagelse i henhold til artikel 20, træffer den omgående de nødvendige foranstaltninger for at tilpasse de berørte særdirektiver eller forordninger til den teknologiske udvikling. Disse foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke væsentlige elementer i de særdirektiver eller forordninger, der er opført i del I i bilag IV, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2.
Hvis undtagelsen i henhold til artikel 20 har relation til et UNECE-regulativ, foreslår Kommissionen en ændring af det relevante UNECE-regulativ efter den procedure, der er fastlagt i den reviderede 1958-overenskomst.
2. Så snart de relevante retsakter er blevet ændret, ophæves enhver begrænsning vedrørende undtagelsen omgående.
Hvis der ikke er taget de nødvendige skridt til at tilpasse retsakterne, kan gyldigheden af en undtagelse udvides efter anmodning fra den medlemsstat, som udstedte godkendelsen, gennem endnu en beslutning efter proceduren i artikel 40, stk. 3.
KAPITEL IX
KØRETØJER PRODUCERET I SMÅ SERIER
Artikel 22
EF-typegodkendelse af små serier
1. På fabrikantens anmodning og inden for de kvantitative begrænsninger, der er anført i bilag XII, del A, afsnit 1, udsteder medlemsstaterne i overensstemmelse med den i artikel 6, stk. 4, omhandlede procedure en EF-typegodkendelse, hvis en type køretøj mindst opfylder de krav, der er anført i del I i tillægget til bilag IV.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på køretøjer til særlig brug.
3. EF-typegodkendelsesattesterne nummereres i henhold til bilag VII.
Artikel 23
National typegodkendelse af små serier
1. Hvis der er tale om køretøjer produceret inden for de kvantitative grænser, der er fastsat i bilag XI, del A, afsnit 2, kan medlemsstaterne meddele fritagelse for en eller flere af bestemmelserne i en eller flere af de retsakter, der er opført i bilag IV eller XI, forudsat at de fastsætter relevante alternative krav.
Ved »alternative krav« forstås administrative bestemmelser og tekniske krav, der har til formål at sikre et trafiksikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau, som i det omfang, det er praktisk muligt, svarer til det niveau, der gælder i henhold til bestemmelserne i bilag IV eller bilag XI.
2. Medlemsstaterne kan, hvis der er tale om de køretøjer, der henvises til i stk. 1, fritage for en eller flere af bestemmelserne i dette direktiv.
3. Der kan kun fritages for de bestemmelser, der er nævnt i stk. 1 og 2, hvis en medlemsstat har rimelige grunde til at gøre det.
4. Med henblik på typegodkendelse af køretøjer i henhold til denne artikel skal medlemsstaterne acceptere systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er typegodkendt i overensstemmelse med de retsakter, der er opført i bilag IV.
5. På typegodkendelsesattesten angives arten af de fritagelser, der er indrømmet i medfør af stk. 1 og 2.
Typegodkendelsesattesten, for hvilken der findes en model i bilag VI, må ikke have overskriften »EF-typegodkendelsesattest for en køretøjstype«. Godkendelsesattesterne nummereres dog i henhold til bilag VII.
6. Gyldigheden af en typegodkendelse skal begrænses til den medlemsstat, der har udstedt den. Hvis fabrikanten anmoder herom, fremsender den godkendende myndighed dog med anbefalet brev eller elektronisk post en kopi af typegodkendelsesattesten og dens bilag til de godkendende myndigheder i de af fabrikanten angivne medlemsstater.
Inden for en frist på 60 dage efter modtagelsen beslutter en sådan medlemsstat, om den accepterer typegodkendelsen eller ej. Den meddeler formelt sin beslutning til den godkendende myndighed, der er nævnt i første afsnit.
En medlemsstat må ikke nægte en typegodkendelse, medmindre den har rimelige grunde til at mene, at de tekniske bestemmelser, som køretøjet er godkendt på grundlag af, ikke svarer til dens egne bestemmelser.
7. Efter anmodning fra en ansøger, der ønsker at sælge, registrere eller ibrugtage et køretøj i en anden medlemsstat, sender den medlemsstat, der har udstedt godkendelsen, ansøgeren en kopi af typegodkendelsesattesten, herunder informationspakken.
En medlemsstat skal tillade salg, registrering eller ibrugtagning af et sådant køretøj, medmindre den har rimelige grunde til at mene, at de tekniske bestemmelser, som køretøjet er godkendt på grundlag af, ikke svarer til dens egne bestemmelser.
KAPITEL X
INDIVIDUELLE GODKENDELSER
Artikel 24
Individuelle godkendelser
1. Medlemsstaterne kan undtage et bestemt køretøj, uanset om det er unikt eller ej, fra opfyldelsen af en eller flere bestemmelser i dette direktiv eller af en eller flere af de retsakter, der er opført i bilag IV eller bilag XI, forudsat at de pålægger alternative krav.
Der kan kun fritages for de bestemmelser, der er nævnt i afsnit 1, hvis en medlemsstat har rimelige grunde til at gøre det.
Ved »alternative krav« forstås administrative bestemmelser og tekniske krav, der har til formål at sikre et trafiksikkerheds- og miljøbeskyttelsesniveau, som i det omfang, det er praktisk muligt, svarer til det niveau, der gælder efter bestemmelserne i bilag IV eller bilag XI.
2. Medlemsstaterne skal ikke udføre destruktive prøvninger. De skal gøre brug af alle relevante oplysninger fra ansøgeren, som viser, at de alternative krav er opfyldt.
3. Medlemsstaterne skal acceptere enhver EF-typegodkendelse for et system, en komponent eller en separat teknisk enhed i stedet for de alternative krav.
4. En ansøgning om individuel godkendelse indsendes af fabrikanten eller køretøjets ejer eller af en person, der handler på deres vegne, forudsat at denne person er etableret i Fællesskabet.
5. En medlemsstat udsteder en individuel godkendelse, hvis køretøjet svarer til den beskrivelse, der er vedlagt ansøgningen, og opfylder de gældende tekniske krav, og skal uden ubegrundet forsinkelse udstede en individuel godkendelsesattest.
Formatet af den individuelle godkendelsesattest skal baseres på den model for EF-typegodkendelsesattest, der er vist i bilag VI, og skal mindst indeholde de oplysninger, der er nødvendige for at udfylde den ansøgning om registrering, der er truffet bestemmelse om i Rådets direktiv 1999/37/EF af 29. april 1999 om registreringsdokumenter for motorkøretøjer (13). Individuelle godkendelsesattester må ikke have overskriften »EF-godkendelse af køretøj«.
En individuel godkendelsesattest mærkes med det pågældende køretøjs identifikationsnummer.
6. Gyldigheden af en individuel godkendelse skal begrænses til den medlemsstat, der har udstedt den.
Hvis en ansøger ønsker at sælge, registrere eller ibrugtage et køretøj med en individuel godkendelse i en anden medlemsstat, skal den medlemsstat, der har udstedt godkendelsen, på anmodning sende ansøgeren en redegørelse for de tekniske bestemmelser, som køretøjet er godkendt på grundlag af.
For så vidt angår et køretøj, som en medlemsstat har udstedt en individuel godkendelse for efter bestemmelserne i denne artikel, skal en anden medlemsstat tillade, at køretøjet sælges, registreres eller ibrugtages, medmindre den har rimelige grunde til at mene, at de tekniske bestemmelser, som køretøjet er godkendt på grundlag af, ikke svarer til dens egne bestemmelser.
7. På anmodning af fabrikanten eller ejeren af køretøjet skal medlemsstaterne udstede en individuel godkendelse for et køretøj, der opfylder bestemmelserne i dette direktiv og de retsakter, der er opført i bilag IV eller bilag XI.
Medlemsstaterne skal i så fald acceptere den individuelle godkendelse og tillade salg, registrering og ibrugtagning af køretøjet.
8. Bestemmelserne i denne artikel kan anvendes på køretøjer, der er typegodkendt i overensstemmelse med dette direktiv, og som er blevet ændret inden deres første registrering eller ibrugtagning.
Artikel 25
Særlige bestemmelser
1. Den procedure, der er fastsat i artikel 24, kan anvendes på et bestemt køretøj på de forskellige trin i færdigopbygningen af et køretøj i overensstemmelse med den etapevise typegodkendelsesprocedure.
2. Den procedure, der er fastsat i artikel 24, må ikke erstatte et mellemtrin inden for den normale sekvens i en etapevis typegodkendelsesprocedure og må ikke finde anvendelse med henblik på at opnå godkendelse af første trin af et køretøj.
KAPITEL XI
REGISTRERING, SALG OG IBRUGTAGNING
Artikel 26
Registrering, salg og ibrugtagning af køretøjer
1. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 29 og 30 må medlemsstaterne kun registrere og tillade salg og ibrugtagning af køretøjer, hvis de ledsages af en gyldig typeattest udstedt i overensstemmelse med artikel 18.
Medlemsstaterne skal tillade salg af delvis opbyggede køretøjer, men kan nægte endelig registrering og ibrugtagning, indtil køretøjerne er færdigopbygget.
2. Køretøjer, der er undtaget fra kravet om en typeattest, må kun registreres, sælges eller ibrugtages, hvis de opfylder de relevante tekniske krav i dette direktiv.
3. For så vidt angår køretøjer fremstillet i små serier må antallet af køretøjer, der registreres, sælges eller ibrugtages inden for et enkelt år, ikke overstige det antal enheder, der er angivet i bilag XII, del A.
Artikel 27
Registrering, salg og ibrugtagning af restkøretøjer
1. Med forbehold af de grænser, der er angivet i bilag XII, del B, kan medlemsstaterne for en begrænset periode registrere og tillade salg eller ibrugtagning af køretøjer, der svarer til en køretøjstype, for hvilken EF-typegodkendelsen ikke længere er gyldig.
Første afsnit gælder kun for køretøjer inden for Fællesskabets område, der var omfattet af en gyldig EF-typegodkendelse på fremstillingstidspunktet, men som ikke var blevet registreret eller ibrugtaget, før den pågældende EF-typegodkendelse mistede sin gyldighed.
2. Muligheden i stk. 1 er begrænset til en periode på 12 måneder for færdigopbyggede køretøjer og til 18 måneder for trinvis færdigopbyggede køretøjer, fra den dato, hvor EF-typegodkendelsen blev ugyldig.
3. En fabrikant, der ønsker at anvende bestemmelserne i stk. 1, indgiver en ansøgning herom til de kompetente myndigheder i hver af de medlemsstater, som berøres af ibrugtagningen af sådanne køretøjer. I ansøgningen angives de tekniske eller økonomiske grunde, der er til hinder for, at køretøjerne er i overensstemmelse med de nye tekniske krav.
Inden for en periode på tre måneder fra modtagelsen af en sådan ansøgning afgør de berørte medlemsstater, hvorvidt og for hvilket antal køretøjer de tillader, at disse køretøjer registreres inden for deres område.
4. Stk. 1, 2 og 3 finder tilsvarende anvendelse på køretøjer, der var omfattet af en national typegodkendelse, men som ikke var blevet registreret eller ibrugtaget, før denne godkendelse ophørte med at være gyldig i medfør af artikel 45, som følge af den obligatoriske gennemførelse af EF-typegodkendelsesproceduren.
5. Medlemsstaterne anvender passende foranstaltninger for at sikre, at antallet af køretøjer, der registreres eller tages i brug inden for rammerne af den i denne artikel omhandlede procedure, kontrolleres effektivt.
Artikel 28
Salg og ibrugtagning af komponenter og separate tekniske enheder
1. Medlemsstaterne må kun tillade salg og ibrugtagning af komponenter og separate tekniske enheder, hvis og kun hvis de opfylder kravene i de relevante retsakter og er behørigt mærket i overensstemmelse med artikel 19.
2. Stk. 1 anvendes ikke i forbindelse med komponenter eller separate tekniske enheder, som er fremstillet eller specielt konstrueret til nye køretøjer, som ikke er omfattet af dette direktiv.
3. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne tillade salg og ibrugtagning af komponenter eller separate tekniske enheder, der er undtaget fra en eller flere bestemmelser i en retsakt i medfør af artikel 20 eller er beregnet til montering på køretøjer, der er omfattet af godkendelser i henhold til artikel 22, 23 eller 24 for så vidt angår den pågældende komponent eller separate tekniske enhed.
4. Uanset stk. 1 og medmindre andet er fastsat i en retsakt, kan medlemsstaterne tillade salg og ibrugtagning af komponenter eller separate tekniske enheder, der er beregnet til montering på køretøjer, der på tidspunktet for deres ibrugtagning ifølge nærværende direktiv eller direktiv 70/156/EØF ikke var underlagt obligatorisk EF-typegodkendelse.
KAPITEL XII
BESKYTTELSESKLAUSULER
Artikel 29
Køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er i overensstemmelse med dette direktiv
1. En medlemsstat, der godtgør, at nye køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder udgør en alvorlig fare for færdselssikkerheden eller i alvorlig grad skader miljøet eller folkesundheden, selv om de er i overensstemmelse med de gældende krav eller er korrekt mærket, kan i et tidsrum på højst seks måneder nægte registrering af sådanne køretøjer eller nægte at tillade salg eller ibrugtagning af sådanne køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder på sit område.
I sådanne tilfælde underretter den pågældende medlemsstat omgående fabrikanten, de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom, idet den angiver grundene til sin beslutning, og navnlig om denne skyldes:
-
mangler i de relevante retsakter, eller
-
fejlagtig anvendelse af de relevante krav.
2. Kommissionen hører hurtigst muligt de berørte parter og navnlig den godkendende myndighed, der udstedte typegodkendelsen, for at forberede en afgørelse.
3. Hvis de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger tilskrives mangler i de relevante retsakter, træffes der passende foranstaltninger som følger:
-
hvis der er tale om direktiver eller forordninger i del I i bilag IV, ændrer Kommissionen dem efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2
-
hvis der er tale om UNECE-regulativer, foreslår Kommission de nødvendige udkast til ændringer af de relevante UNECE-regulativer efter den procedure, der finder anvendelse i henhold til den reviderede 1958-overenskomst.
4. Hvis de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger tilskrives fejlagtig anvendelse af de relevante krav, træffer Kommissionen de fornødne foranstaltninger for at sikre overensstemmelse med de pågældende krav.
Artikel 30
Køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der ikke er i overensstemmelse med den godkendte type
1. Konstaterer en medlemsstat, som har udstedt en EF-typegodkendelse, at nye køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, som er ledsaget af en typeattest eller er forsynet med et godkendelsesmærke, ikke er i overensstemmelse med den type, den har godkendt, træffer den de foranstaltninger, herunder om nødvendigt inddragelse af typegodkendelsen, der er nødvendige for, at de køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der produceres, bringes i overensstemmelse med den godkendte type. Den godkendende myndighed i den pågældende medlemsstat underretter de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater om de trufne foranstaltninger.
2. For så vidt angår stk. 1 anses afvigelser fra oplysningerne i EF-typegodkendelsesattesten eller informationspakken for at udgøre en manglende overensstemmelse med den godkendte type.
Et køretøj anses ikke for at afvige fra den godkendte type, hvis de relevante retsakter tillader tolerancer, og disse tolerancer overholdes.
3. Godtgør en medlemsstat, at nye køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder, som er ledsaget af en typeattest eller forsynet med et godkendelsesmærke, ikke er i overensstemmelse med den godkendte type, kan den anmode den medlemsstat, der har udstedt EF-typegodkendelsen, om at kontrollere, om de køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, der er under fremstilling, fortsat er i overensstemmelse med den godkendte type. Efter modtagelse af en sådan anmodning træffer den pågældende medlemsstat snarest muligt og under alle omstændigheder senest seks måneder efter, at anmodningen er fremsat, de fornødne foranstaltninger.
4. Den godkendende myndighed skal i nedenstående tilfælde anmode den medlemsstat, der har typegodkendt systemet, komponenten, den separate tekniske enhed eller det delvis opbyggede køretøj, om at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de køretøjer, der er under fremstilling, på ny bringes i overensstemmelse med den godkendte type:
a)
såfremt et køretøjs manglende overensstemmelse i forbindelse med EF-typegodkendelse af en køretøjstype udelukkende skyldes et systems, en komponents eller en separat teknisk enheds manglende overensstemmelse, eller
b)
såfremt et trinvis færdigopbygget køretøjs manglende overensstemmelse i forbindelse med etapevis typegodkendelse udelukkende skyldes manglende overensstemmelse for et system, en komponent eller en separat teknisk enhed, der er en del af det delvis opbyggede køretøj, eller for selve det delvis opbyggede køretøj.
Efter modtagelse af en sådan anmodning træffer den pågældende medlemsstat de fornødne foranstaltninger, om nødvendigt i samarbejde med den medlemsstat, der har fremsat anmodningen, snarest muligt og under alle omstændigheder senest seks måneder efter, at anmodningen er fremsat. Såfremt det fastslås, at der er manglende overensstemmelse, skal den godkendende myndighed i den medlemsstat, der har udstedt EF-typegodkendelse for systemet, komponenten eller den separate tekniske enhed, eller som godkendte det delvis opbyggede køretøj, træffe de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger.
5. De godkendende myndigheder underretter inden for en frist på 20 arbejdsdage hinanden om enhver inddragelse af en EF-typegodkendelse og grundene hertil.
6. Bestrider den medlemsstat, der har udstedt EF-typegodkendelsen, den manglende overensstemmelse, som den er blevet underrettet om, bestræber de involverede medlemsstater sig på at forlige tvisten. Kommissionen holdes underrettet og foretager om nødvendigt høringer for at nå frem til en løsning.
Artikel 31
Salg og ibrugtagning af dele eller udstyr, der kan udgøre en betydelig risiko for væsentlige systemers korrekte funktion
1. Medlemsstaterne tillader kun salg, udbydelse til salg eller ibrugtagning af dele eller udstyr, der kan udgøre en betydelig risiko for den korrekte funktion af systemer, der er væsentlige for køretøjets sikkerhed eller miljøpræstationer, hvis der er givet tilladelse til de pågældende dele eller det pågældende udstyr af en godkendende myndighed i overensstemmelse med stk. 5-10.
2. Dele eller udstyr, som er omfattet af en tilladelse i henhold til stk. 1, opføres på den liste, der skal fastsættes i bilag XIII. En sådan afgørelse skal være baseret på en forudgående vurdering med tilhørende rapport og tilstræbe en rimelig balance mellem følgende elementer:
a)
eksistensen af en alvorlig risiko for køretøjernes sikkerhed eller miljøpræstationer, når de er monteret med de dele eller det udstyr, der er tale om, og
b)
virkningerne for forbrugerne og fabrikanterne på eftermarkedet, hvis der stilles krav om en eventuel tilladelse til dele eller udstyr som omhandlet i denne artikel.
3. Stk. 1 gælder ikke for originale dele eller originalt udstyr, der er omfattet af en typegodkendelse af et system med hensyn til et køretøj, og for dele eller udstyr, der er typegodkendt efter bestemmelserne i en af de retsakter, der er nævnt i bilag IV, medmindre disse godkendelser vedrører andre aspekter end dem, der er omfattet af stk. 1. Stk. 1 gælder ikke for dele eller udstyr, der udelukkende fremstilles til racerkøretøjer, som ikke er beregnet til anvendelse på offentlig vej. Såfremt dele eller udstyr i bilag XIII kan anvendes både til racerkørsel og til kørsel på vej, må sådanne dele eller sådant udstyr ikke sælges eller udbydes til salg til den almindelige offentlighed med henblik på anvendelse i vejkøretøjer, medmindre delene eller udstyret opfylder kravene i denne artikel.
Kommissionen kan om nødvendigt vedtage bestemmelser om identifikation af de dele eller det udstyr, der er omhandlet i dette stykke.
4. Kommissionen fastsætter efter høring af de interesserede parter den procedure og de krav vedrørende tilladelsesprocessen, der er nævnt i stk. 1, og vedtager bestemmelserne for den efterfølgende ajourføring af listen i bilag XIII. Kravene skal omfatte forskrifter om sikkerhed, miljøbeskyttelse og om nødvendigt om prøvningsstandarder. De kan baseres på de retsakter, der er opført i bilag IV, udvikles i takt med den relevante sikkerheds-, miljø- og prøvningsteknologi, eller, hvis dette er en hensigtsmæssig måde at opfylde de nødvendige sikkerheds- eller miljømålsætninger på, bestå i, at der foretages en sammenligning mellem delen eller udstyret og det originale køretøjs eller i givet fald en hvilken som helst af dets deles miljømæssige eller sikkerhedsmæssige præstationer.
5. For så vidt angår stk. 1 forelægger fabrikanten af delene eller udstyret den godkendende myndighed en prøvningsrapport, der er udarbejdet af en udpeget teknisk tjeneste, der attesterer, at de dele eller det udstyr, som der søges om tilladelse til, opfylder kravene i stk. 4. Fabrikanten kan kun indsende én ansøgning pr. type pr. del og kun til én godkendende myndighed.
Ansøgningen skal indeholde oplysninger om fabrikanten af delene eller udstyret, type-, identifikations- og delnumre på de dele eller det udstyr, som der søges om tilladelse til, samt køretøjsfabrikantens navn, køretøjstype og i givet fald fremstillingsår eller alle andre oplysninger, der gør det muligt at identificere det køretøj, som delene eller udstyret skal monteres på.
Når den godkendende myndighed på grundlag af prøvningsrapporten og anden dokumentation har forvisset sig om, at de pågældende dele eller det pågældende udstyr overholder kravene i stk. 4, udsteder den en attest til fabrikanten uden ubegrundet forsinkelse. Denne attest giver tilladelse til, at delene eller udstyret sælges, udbydes til salg eller monteres på køretøjer i Fællesskabet, jf. dog stk. 9, andet afsnit.
6. Hver udstyrsdel, der er tilladt i henhold til denne artikel, skal være behørigt mærket.
Kommissionen fastlægger mærknings- og emballeringskravene samt model- og nummereringssystemet i forbindelse med den attest, der er nævnt i stk. 5.
7. Foranstaltningerne i stk. 2-6 vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol, jf. artikel 40, stk. 2, da de har til formål at ændre ikke-væsentlige elementer i dette direktiv, bl.a. ved at supplere det.
8. Fabrikanten underretter straks den godkendende myndighed, der har udstedt attesten, om enhver ændring, der berører de betingelser, hvorunder den blev udstedt. Den godkendende myndighed tager stilling til, om attesten skal revideres eller genudstedes, og om der er brug for nye prøvninger.
Fabrikanten har ansvaret for at sikre, at dele og udstyr fremstilles og fortsætter med at blive fremstillet under de betingelser, hvorunder attesten blev udstedt.
9. Før den godkendende myndighed giver en tilladelse, efterprøver den, at der findes tilfredsstillende ordninger og procedurer til sikring af effektiv kontrol med fremstillingens overensstemmelse.
Hvis den godkendende myndighed finder, at betingelserne for udstedelsen af tilladelsen ikke længere er opfyldt, anmoder den fabrikanten om at træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at delene eller udstyret på ny bringes i overensstemmelse. Den trækker om nødvendigt tilladelsen tilbage.
10. Kommissionen underrettes om enhver uenighed mellem medlemsstaterne angående de attester, der er nævnt i stk. 5. Den træffer passende foranstaltninger og kan om nødvendigt bl.a. kræve tilbagetrækning af tilladelsen efter høring af medlemsstaterne.
11. Denne artikel finder ikke anvendelse på en udstyrsdel, før den er opført i bilag XIII. Der fastsættes en rimelig overgangsperiode for enhver angivelse eller gruppe af angivelser i bilag XIII, så fabrikanten af delen eller udstyret kan ansøge om og få en tilladelse. Der kan i givet fald samtidig fastsættes en dato for at udelukke dele og udstyr, der er konstrueret til køretøjer, som er typegodkendt inden denne dato, fra anvendelsen af denne artikel.
12. Så længe der ikke er truffet beslutning om, hvorvidt en del eller udstyr skal medtages i den i stk. 1 nævnte liste, kan medlemsstaterne opretholde nationale bestemmelser vedrørende dele eller udstyr, der kan udgøre en betydelig risiko for den korrekte funktion af systemer, der er væsentlige for køretøjets sikkerhed eller miljøpræstationer.
Når der er truffet en sådan beslutning, er de nationale bestemmelser vedrørende de pågældende dele eller det pågældende udstyr ikke længere gyldige.
13. Fra den 29. oktober 2007 vedtager medlemsstaterne ikke nye bestemmelser om dele og udstyr, som kan berøre den korrekte funktion af systemer, der er væsentlige for køretøjets sikkerhed eller miljøpræstationer.
Artikel 32
Tilbagekaldelse af køretøjer
1. Hvis en fabrikant, der har modtaget en EF-typegodkendelse af en køretøjstype, i medfør af bestemmelserne i en retsakt eller direktiv 2001/95/EF er nødsaget til at tilbagekalde køretøjer, der allerede er solgt, registreret eller taget i brug, fordi et eller flere systemer eller en eller flere komponenter eller separate tekniske enheder, der er monteret på køretøjet, uanset om de er blevet behørigt godkendt i overensstemmelse med dette direktiv, udgør en alvorlig risiko for færdselssikkerheden, folkesundheden eller beskyttelsen af miljøet, skal han straks underrette den godkendende myndighed, der har udstedt godkendelsen for køretøjer.
2. Fabrikanten foreslår over for den godkendende myndighed et sæt passende afhjælpningsforanstaltninger til fjernelse af den i stk. 1 omhandlede risiko. Den godkendende myndighed underretter straks de andre medlemsstaters myndigheder om de foreslåede foranstaltninger.
De kompetente myndigheder skal sikre, at foranstaltningerne rent faktisk gennemføres inden for deres respektive områder.
3. Hvis de berørte myndigheder vurderer, at foranstaltningerne er utilstrækkelige eller ikke gennemføres hurtigt nok, underretter de straks den godkendende myndighed, der har udstedt EF-typegodkendelsen for køretøjstypen.
Den godkendende myndighed underretter herefter fabrikanten. Hvis den godkendende myndighed, der har udstedt EF-typegodkendelsen, ikke selv er tilfreds med fabrikantens foranstaltninger, træffer den alle de nødvendige beskyttelsesforanstaltninger og kan bl.a. trække EF-typegodkendelsen for køretøjstypen tilbage, hvis fabrikanten ikke foreslår og gennemfører effektive korrigerende foranstaltninger. I tilfælde af tilbagetrækning af EF-typegodkendelsen for køretøjstypen underretter den pågældende godkendende myndighed ved anbefalet brev eller tilsvarende elektronisk inden for en periode på 20 arbejdsdage fabrikanten, de godkendende myndigheder i de øvrige medlemsstater og Kommissionen.
4. Denne artikel gælder også for dele, der ikke er underlagt nogen krav i henhold til en retsakt.
Artikel 33
Underretning om beslutninger og retsmidler
Der skal gives en udførlig begrundelse for alle beslutninger, som træffes i medfør af bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af dette direktiv, og alle beslutninger om at nægte eller inddrage EF-typegodkendelse, nægte registrering eller forbyde salg.
Den berørte part underrettes om en sådan beslutning med angivelse af, hvilke retsmidler han har til rådighed i medfør af gældende ret i den pågældende medlemsstat, og hvilke tidsfrister der gælder for anvendelse af disse retsmidler.
KAPITEL XIII
INTERNATIONALE REGULATIVER
Artikel 34
UNECE-regulativer, der er påkrævede ved EF-typegodkendelse
1. UNECE-regulativer, som Fællesskabet har tiltrådt, og som er anført i bilag IV, del 1, og bilag XI, indgår i EF-typegodkendelsen af køretøjer på samme betingelser som særdirektiver eller forordninger. De finder anvendelse på de klasser af køretøjer, der er anført i de relevante kolonner i tabellen i bilag IV, del 1, og bilag XI.
2. Hvis Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 4, i afgørelse 97/836/EF har besluttet at gøre anvendelsen af et UNECE-regulativ obligatorisk i forbindelse med EF-typegodkendelse af et køretøj, ændres bilagene til dette direktiv i fornødent omfang efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2, i dette direktiv. Den retsakt, der ændrer bilagene til dette direktiv, fastsætter også datoerne for obligatorisk anvendelse af UNECE-regulativet eller af ændringerne hertil. Medlemsstaterne ophæver eller tilpasser eventuel national lovgivning, der er uforenelig med det pågældende UNECE-regulativ.
Hvis et sådant UNECE-regulativ erstatter et eksisterende særdirektiv eller en forordning, erstattes den pågældende angivelse i bilag IV, del I, og i bilag XI af nummeret på UNECE-regulativet, og den tilsvarende angivelse i bilag IV, del II, slettes efter samme procedure.
3. I det tilfælde, der er omhandlet i stk. 2, andet afsnit, ophæves det særdirektiv eller den forordning, der er erstattet af UNECE-regulativet, efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2.
Når et særdirektiv ophæves, ophæver medlemsstaterne eventuel national lovgivning, der er blevet vedtaget med henblik på gennemførelse af det pågældende direktiv.
4. Der kan i dette direktiv eller i særdirektiverne eller forordningerne henvises direkte til internationale standarder og forskrifter, uden at de gengives i Fællesskabets regelværk.
Artikel 35
Sidestillelse af UNECE-regulativer med direktiver eller forordninger
1. De UNECE-regulativer, der er anført i del II i bilag IV, anerkendes som værende sidestillet med de tilsvarende særdirektiver eller forordninger, for så vidt som de har samme anvendelsesområde og genstand.
Medlemsstaternes godkendende myndigheder accepterer godkendelser udstedt i overensstemmelse med disse UNECE-regulativer og, hvor dette er relevant, de dertil hørende godkendelsesmærkninger i stedet for de tilsvarende godkendelser og godkendelsesmærkninger udstedt i overensstemmelse med det tilsvarende særdirektiv eller den tilsvarende forordning.
2. Hvis Fællesskabet har besluttet at anvende et nyt UNECE-regulativ eller et ændret UNECE-regulativ i henhold til stk. 1, ændres dette direktivs bilag IV, del II, i fornødent omfang. Disse foranstaltninger, som har til formål at ændre ikke-væsentlige elementer i dette direktiv, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2.
Artikel 36
Sidestillelse med andre regulativer
På forslag af Kommissionen kan Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal, inden for rammerne af multilaterale og bilaterale aftaler mellem Fællesskabet og tredjelande, anerkende, at procedurer, som er fastsat ved internationale regulativer eller ved bestemmelser i tredjelande, kan sidestilles med nærværende direktivs bestemmelser om EF-typegodkendelse af systemer, komponenter og separate tekniske enheder.
KAPITEL XIV
LEVERING AF TEKNISKE OPLYSNINGER
Artikel 37
Oplysninger beregnet for brugerne
1. Fabrikanten må ikke levere teknisk information vedrørende de oplysninger, der er truffet bestemmelse om i dette direktiv eller i de retsakter, der er opført i bilag IV, hvis sådan information afviger fra de oplysninger, der er godkendt i de EF-typegodkendelser, der er udstedt af den godkendende myndighed.
2. Hvis en retsakt indeholder specifikke bestemmelser herom, skal fabrikanten stille de relevante oplysninger og nødvendige vejledninger til rådighed for brugerne, og disse skal beskrive særlige betingelser for eller begrænsninger med hensyn til brugen af et køretøj, en komponent eller en separat teknisk enhed.
Disse oplysninger skal foreligge på Fællesskabets officielle sprog. Efter aftale med den godkendende myndighed leveres de i form af passende dokumentation som f.eks. en instruktionsbog eller vedligeholdelsesvejledning.
Artikel 38
Oplysninger beregnet for fabrikanter af komponenter eller separate tekniske enheder
1. Køretøjets fabrikant stiller alle de oplysninger, herunder eventuelt tegninger, der er specifikt nævnt i de relevante bilag eller tillæg til en retsakt, og som er nødvendige for EF-typegodkendelse af komponenter eller separate tekniske enheder eller for en tilladelse i medfør af artikel 31, til rådighed for fabrikanter, der fremstiller komponenter eller separate tekniske enheder.
Køretøjets fabrikant kan pålægge de fabrikanter, der fremstiller komponenter eller separate tekniske enheder, en bindende aftale om fortrolig behandling af oplysninger, der ikke er offentligt tilgængelige, bl.a. oplysninger vedrørende intellektuelle ejendomsrettigheder.
2. En fabrikant af komponenter eller separate tekniske enheder skal, i sin egenskab af indehaver af en EF-typegodkendelsesattest, som i overensstemmelse med artikel 10, stk. 4, indeholder begrænsninger vedrørende brugen, eller særlige monteringsbetingelser eller begge dele, give køretøjsfabrikanten alle de detaljerede oplysninger herom.
Hvis en retsakt indeholder bestemmelser herom, skal fabrikanten af komponenter eller separate tekniske enheder sammen med de fremstillede komponenter eller separate tekniske enheder levere instruktioner med hensyn til begrænsning af brugen eller særlige monteringsbetingelser.
KAPITEL XV
GENNEMFØRELSESFORANSTALTNINGER OG ÆNDRINGER
Artikel 39
Gennemførelsesforanstaltninger samt ændringer af dette direktiv, særdirektiver og forordninger
1. Kommissionen vedtager de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre de enkelte særdirektiver eller forordninger, i overensstemmelse med de regler, der er fastlagt i de pågældende direktiver eller forordninger.
2. Kommissionen vedtager de ændringer af bilagene til dette direktiv eller af bestemmelser i de i del I i bilag IV nævnte særdirektiver eller forordninger, der er nødvendige for at tilpasse dem til ny videnskabelig eller teknisk viden eller til handicappedes særlige behov.
3. Kommissionen vedtager de ændringer af dette direktiv, der er nødvendige for at fastlægge tekniske krav til køretøjer fremstillet i små serier, køretøjer godkendt efter proceduren med individuel godkendelse og køretøjer til særlig anvendelse.
4. Hvis Kommissionen får kendskab til alvorlige risici for trafikanterne eller miljøet, som kræver hurtige foranstaltninger, kan den ændre bestemmelserne i de særdirektiver og forordninger, der er anført i bilag IV, del I.
5. Kommissionen vedtager de ændringer, der er nødvendige af hensyn til god administration, og især ændringer, der er nødvendige for at sikre indbyrdes sammenhæng mellem de særdirektiver og forordninger, der er anført i bilag IV, del I, samt deres sammenhæng med anden fællesskabsret.
6. Når der i henhold til afgørelse 97/836/EF indføres nye UNECE-regulativer eller foretages ændringer i allerede eksisterende UNECE-regulativer, som Fællesskabet har tiltrådt, foretager Kommissionen de fornødne ændringer i bilagene til nærværende direktiv.
7. Ved hvert nyt særdirektiv eller hver ny forordning skal der foretages de nødvendige ændringer i bilagene til nærværende direktiv.
8. Bilagene til dette direktiv kan ændres gennem forordninger.
9. Foranstaltningerne i denne artikel vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2, da de har til formål at ændre ikke-væsentlige elementer i dette direktiv eller i særdirektiverne og forordningerne, bl.a. ved at supplere dem.
Artikel 40
Udvalg
1. Kommissionen bistås af et udvalg benævnt »Det Tekniske Udvalg for Motorkøretøjer« (TCMV).
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4 og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
KAPITEL XVI
UDPEGELSE AF OG UNDERRETNING OM TEKNISKE TJENESTER
Artikel 41
Udpegelse af tekniske tjenester
1. Når en medlemsstat udpeger en teknisk tjeneste, skal denne tjeneste overholde dette direktivs bestemmelser.
2. Tekniske tjenester skal selv udføre eller føre tilsyn med de prøvninger, der kræves med henblik på godkendelse eller inspektioner som præciseret i dette direktiv eller i en retsakt, der er opført i bilag IV, medmindre der udtrykkeligt er givet tilladelse til alternative procedurer. De må ikke udføre prøvninger eller inspektioner, som de ikke er blevet behørigt udpeget til.
3. Tekniske tjenester skal falde ind under en eller flere af følgende fire aktivitetskategorier afhængig af deres kompetenceområde:
a)
kategori A: tekniske tjenester, der i deres egne anlæg udfører de prøvninger, der er nævnt i dette direktiv og i de retsakter, der er opført i bilag IV
b)
kategori B: tekniske tjenester, der fører tilsyn med de prøvninger, der er nævnt i dette direktiv og i de retsakter, der er opført i bilag IV, og som udføres i fabrikantens eller tredjemands anlæg
c)
kategori C: tekniske tjenester, der foretager en regelmæssig vurdering og overvågning af fabrikantens procedurer til kontrol af produktionens overensstemmelse
d)
kategori D: tekniske tjenester, der fører tilsyn med eller udfører prøvninger eller inspektioner som led i overvågningen af produktionens overensstemmelse.
4. Tekniske tjenester skal have passende færdigheder, specifik teknisk viden og dokumenteret erfaring på de specifikke områder, der er omfattet af dette direktiv og de retsakter, der er opført i bilag IV.
Derudover skal tekniske tjenester opfylde de standarder i tillæg 1 til bilag V, der er relevante for de aktiviteter, de udfører. Dette krav gælder dog ikke i forbindelse med sidste etape i den etapevise typegodkendelsesprocedure, der er nævnt i artikel 25, stk. 1.
5. En godkendende myndighed kan fungere som teknisk tjeneste i forbindelse med en eller flere af de aktiviteter, der er nævnt i stk. 3.
6. En fabrikant eller en underentreprenør, der handler på hans vegne, kan udpeges som teknisk tjeneste i forbindelse med kategori A-aktiviteter for så vidt angår de retsakter, der er opført i bilag XV.
Kommissionen ændrer om nødvendigt listen over disse retsakter efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2.
7. De enheder, der er nævnt i stk. 5 og 6, skal overholde bestemmelserne i denne artikel.
8. Tekniske tjenester i tredjelande ud over dem, der er udpeget i overensstemmelse med stk. 6, må kun underrettes i henhold til artikel 43 inden for rammerne af en bilateral aftale mellem Fællesskabet og det pågældende tredjeland.
Artikel 42
Vurdering af tekniske tjenesters færdigheder
1. De færdigheder, der er nævnt i artikel 41, skal fremgå af en vurderingsrapport udarbejdet af en kompetent myndighed. Denne kan omfatte et akkrediteringscertifikat udstedt af et akkrediteringsorgan.
2. Den vurdering, der ligger til grund for rapporten i stk. 1, foretages efter bestemmelserne i tillæg 2 til bilag V.
Vurderingsrapporten revideres efter højst tre år.
3. Vurderingsrapporten tilsendes Kommissionen på anmodning.
4. Den godkendende myndighed, der fungerer som teknisk tjeneste, skal fremlægge dokumentation for overholdelse.
Denne omfatter en vurdering, der skal foretages af auditorer, der er uafhængige af den aktivitet, der vurderes. Sådanne auditorer kan være fra samme organisation, forudsat at de forvaltes uafhængigt af det personale, der udfører den vurderede aktivitet.
5. En fabrikant eller en underentreprenør, der handler på hans vegne, som er udpeget som teknisk tjeneste, skal overholde de relevante bestemmelser i denne artikel.
Artikel 43
Underretningsprocedurer
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om navne og adresser, herunder e-mail-adresser, på de ansvarlige personer og om aktivitetskategorien for hver udpeget teknisk tjeneste. De underretter den om alle senere ændringer heri.
Det skal angives i underretningsdokumentet, for hvilke retsakter de tekniske tjenester er udpeget.
2. En teknisk tjeneste må kun udføre de i artikel 41 beskrevne aktiviteter med henblik på typegodkendelse, hvis Kommissionen i forvejen er blevet underrettet herom.
3. En teknisk tjeneste kan udpeges og gøres til genstand for underretning af flere medlemsstater uanset aktivitetskategori.
4. Hvis en specifik organisation eller et kompetent organ, hvis aktivitet ikke er omfattet af artikel 41, skal udpeges i henhold til en retsakt, foretages underretningen efter bestemmelserne i nærværende artikel.
5. Kommissionen offentliggør listen over og de nærmere oplysninger vedrørende godkendende myndigheder og tekniske tjenester på sit websted.
KAPITEL XVII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 44
Overgangsbestemmelser
1. I afventning af de nødvendige ændringer af dette direktiv med henblik på at indbefatte køretøjer, der endnu ikke er omfattet af det, eller for at supplere de administrative og tekniske bestemmelser vedrørende typegodkendelse af køretøjer, bortset fra køretøjer i klasse M1, fremstillet i små serier, og for at fastlægge harmoniserede administrative og tekniske bestemmelser for den individuelle godkendelsesprocedure, og i afventning af udløbet af de i artikel 45 nævnte overgangsperioder, fortsætter medlemsstaterne med at udstede nationale typegodkendelser for disse køretøjer, forudsat at de er baseret på de harmoniserede tekniske krav, der er fastlagt i dette direktiv.
2. Efter ansøgning fra fabrikanten eller, hvis der er tale om en individuel godkendelse, fra køretøjets ejer, og efter fremlæggelse af de påkrævede oplysninger, udfylder og udsteder den pågældende medlemsstat typegodkendelsesattesten eller den individuelle godkendelsesattest. Attesten udstedes til ansøgeren.
For så vidt angår køretøjer af samme type accepterer de andre medlemsstater en bekræftet kopi som bevis for, at de krævede prøvninger er blevet gennemført.
3. Hvis et bestemt køretøj, der er omfattet af en individuel godkendelse, skal registreres i en anden medlemsstat, kan denne medlemsstat af den godkendende myndighed, der har udstedt den individuelle godkendelse, kræve enhver form for yderligere oplysninger, der i detaljer angiver arten af de tekniske krav, som det pågældende køretøj opfylder.
4. I afventning af gennemførelsen af harmoniseringen af medlemsstaternes registrerings- og beskatningssystemer for køretøjer, som er omfattet af nærværende direktiv, kan medlemsstaterne anvende nationale koder for at lette registrering og beskatning på deres område. Til dette formål kan medlemsstaterne underopdele de versioner, som fremgår af del II i bilag III, forudsat at de oplysninger, som lægges til grund for underopdelingen, fremgår direkte af informationspakken eller kan udledes heraf ved simpel beregning.
Artikel 45
Anvendelsesdatoer for EF-typegodkendelsen
1. For så vidt angår EF-typegodkendelse udsteder medlemsstaterne EF-godkendelser for nye typer af køretøjer fra de datoer, der er anført i bilag XIX.
2. På fabrikantens anmodning kan medlemsstaterne udstede EF-typegodkendelse for nye typer køretøjer fra den 29. april 2009.
3. Indtil de datoer, der er angivet i fjerde kolonne i tabellen i bilag XIX, finder artikel 26, stk. 1, ikke anvendelse på nye køretøjer, for hvilke der er blevet udstedt national godkendelse før de datoer, der er anført i tredje kolonne i bilaget, eller for hvilke der ikke var nogen godkendelse.
4. Efter anmodning fra fabrikanten og indtil de datoer, der er angivet i tredje kolonne, række 6 og 9, i tabellen i bilag XIX, udsteder medlemsstaterne fortsat nationale typegodkendelser som et alternativ til EF-typegodkendelse for køretøjer i klasse M2 eller M3 under forudsætning af, at disse køretøjer, deres systemer, komponenter og separate tekniske enheder er typegodkendt i overensstemmelse med de retsakter, der er opført i del I af bilag IV til dette direktiv.
5. Dette direktiv medfører ikke, at en EF-typegodkendelse udstedt for køretøjer i klasse M1 før den 29. april 2009 er ugyldig, og forhindrer heller ikke udvidelsen af sådanne godkendelser.
6. For så vidt angår EF-godkendelse af nye typer af systemer, komponenter eller separate tekniske enheder, anvender medlemsstaterne dette direktiv fra den 29. april 2009.
Dette direktiv medfører ikke, at en EF-typegodkendelse udstedt for systemer, komponenter eller separate tekniske enheder før den 29. april 2009 er ugyldig, og forhindrer heller ikke udvidelsen af sådanne godkendelser.
Artikel 46
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter regler for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af bestemmelserne i dette direktiv, herunder navnlig de forbud, der er omhandlet i eller afledt af artikel 31, og af de retsakter, der er opført i bilag IV, del I, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til deres iværksættelse. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse regler senest den 29. april 2009 og underretter den hurtigst muligt om alle senere ændringer.
Artikel 47
Vurdering
1. Senest den 29. april 2011 underretter medlemsstaterne Kommissionen om anvendelsen af de typegodkendelsesprocedurer, der er fastlagt i dette direktiv, navnlig om den etapevise typegodkendelsesproces. Om nødvendigt foreslår Kommissionen de ændringer, der anses for påkrævede for at forbedre typegodkendelsesprocessen.
2. På grundlag af underretningen i stk. 1 aflægger Kommissionen rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af dette direktiv senest den 29. oktober 2011. Kommissionen kan om fornødent foreslå en udsættelse af de i artikel 45 fastsatte anvendelsesdatoer.
Artikel 48
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør inden den 29. april 2009 de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme de indholdsmæssige ændringer i dette direktiv. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser.
Medlemsstaterne anvender disse bestemmelser fra den 29. april 2009.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De skal også indeholde oplysning om, at henvisninger i gældende love og administrative bestemmelser til det direktiv, der ophæves ved nærværende direktiv, gælder som henvisninger til nærværende direktiv. De nærmere regler for henvisningen og affattelsen af den nævnte oplysning fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af nærværende direktiv.
Artikel 49
Ophævelse
Direktiv 70/156/EØF ophæves med virkning fra den 29. april 2009, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag XX, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne.
Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag XXI.
Artikel 50
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 51
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 5. september 2007.
SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2007/46/ES
ze dne 5. září 2007,
kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla
(rámcová směrnice)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (3) byla několikrát podstatným způsobem změněna. Vzhledem k tomu, že musí být provedeny další změny, je třeba ji z důvodu srozumitelnosti přepracovat.
(2)
Systémy schvalování členských států je vhodné za účelem vytvoření a fungování vnitřního trhu Společenství nahradit postupem schvalování Společenství vycházejícím ze zásady plné harmonizace.
(3)
Technické požadavky použitelné na systémy, konstrukční části, samostatné technické celky a vozidla je třeba harmonizovat a specifikovat v regulačních aktech. Tyto regulační akty by měly mít především za cíl zajistit vysokou míru bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích, ochrany zdraví, ochrany životního prostředí, energetické účinnosti a ochrany proti neoprávněnému použití.
(4)
Směrnice Rady 92/53/EHS ze dne 18. června 1992, kterou se mění směrnice 70/156/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (4), omezila použití postupu Společenství pro celkové schválení typu vozidla na vozidla kategorie M1. Oblast působnosti této směrnice by však pro dotvoření vnitřního trhu a pro zajištění jeho řádného fungování měla pokrývat všechny kategorie vozidel, aby výrobci mohli prostřednictvím postupu Společenství schvalování typu využít výhod vnitřního trhu.
(5)
Aby výrobci mohli tyto nové harmonizované postupy přijmout, je třeba před tím, než se postup Společenství schválení typu vozidla stane povinným pro vozidla náležející do jiných kategorií než M1, jež jsou vyrobena v jednom stupni, poskytnout dostatečnou přípravnou lhůtu. Delší přípravná lhůta je potřeba pro vozidla jiných kategorií než M1, jež vyžadují vícestupňové schválení, protože tento postup se bude vztahovat i na výrobce karoserií, kteří potřebují k tomu, aby bylo možno řádně provést nezbytné postupy, získat v této oblasti dostatek zkušeností. Vzhledem k významu bezpečnosti vozidel kategorie M2 a M3 je však nutné, aby během přechodného období, kdy bude vnitrostátní schválení stále platné proto, aby umožnilo výrobcům získat zkušenosti s ES schválením typu vozidla, uvedená vozidla splňovala technické požadavky harmonizovaných směrnic.
(6)
Výrobcům, kteří vyrábějí vozidla v malých sériích, nebylo dosud plně umožněno využívat výhod vnitřního trhu. Zkušenosti ukázaly, že by se bezpečnost provozu na pozemních komunikacích a ochrana životního prostředí mohly významně zlepšit, kdyby byla vozidla v malých sériích, počínaje kategorií M1, zcela zahrnuta do systému Společenství schválení typu vozidla.
(7)
Aby se zabránilo zneužívání, měl by být zjednodušený postup pro vozidla v malých sériích omezen na případy velmi omezené výroby. Proto je nezbytné pomocí počtu vyrobených vozidel přesněji definovat pojem malých sérií.
(8)
Je důležité stanovit opatření, jež umožní jednotlivé schválení vozidel tak, aby byla v rámci vícestupňového systému schvalování umožněna dostatečná pružnost. Avšak až do vytvoření harmonizovaných a konkrétních předpisů Společenství by mělo být členským státům i nadále umožněno udělovat jednotlivá schválení v souladu s jejich vnitrostátními předpisy.
(9)
Až do použití postupů Společenství schválení typu vozidla u jiných kategorií než M1 by členským státům mělo být umožněno i nadále udělovat celková schválení typu vozidla podle vnitrostátních předpisů a v souladu s tím by měla být stanovena přechodná ustanovení.
(10)
Opatření nezbytná k provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (5).
(11)
Společenství rozhodnutím Rady 97/836/ES (6) přistoupilo k Dohodě Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel (revidovaná dohoda z roku 1958).
Předpisy Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN), jež Společenství přijímá, a změny předpisů EHK OSN, jež Společenství již přijalo, by se tudíž měly při použití uvedeného rozhodnutí začlenit do postupu Společenství schvalování typu buď jako požadavky na ES schválení typu vozidla, nebo jako alternativy ke stávajícím právním předpisům Společenství. Zejména pokud Společenství rozhodne prostřednictvím rozhodnutí Rady, že se předpis EHK OSN stává součástí postupu ES celkového schválení typu motorového vozidla a že nahrazuje stávající právní předpisy Společenství, měla by být Komise zmocněna provést nezbytné úpravy této směrnice. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky této směrnice nebo ji doplnit o nové jiné než podstatné prvky, měla by být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.
(12)
Ke zlepšení a zjednodušení právní úpravy, a aby se předešlo nutnosti stále aktualizovat stávající právní předpisy Společenství ve věci technických specifikací, mělo by být možné, aby tato směrnice nebo samostatné směrnice a nařízení uváděly odkazy na stávající mezinárodní normy a nařízení, aniž by se opakovaly v právním rámci Společenství.
(13)
Aby se zajistilo, že byl správně proveden postup pro sledování shodnosti výroby, jenž je jedním ze základních kamenů systému Společenství pro schvalování typu, a že řádně funguje, měly by výrobce pravidelně kontrolovat k tomuto účelu určené příslušné orgány nebo technická zkušebna s odpovídající kvalifikací.
(14)
Hlavním cílem právních předpisů o schvalování vozidel je zajistit, aby nová vozidla, konstrukční části a samostatné technické celky uvedené na trh poskytovaly vysokou míru bezpečnosti a ochrany životního prostředí. Dosažení tohoto cíle by nemělo být ztěžováno montáží určitých částí nebo zařízení po uvedení vozidla na trh nebo po uvedení do provozu. Proto by měla být přijata odpovídající opatření k zajištění toho, aby části nebo zařízení, jež je možné montovat do vozidel a jež mohou významně ohrozit fungování systémů s významem pro bezpečnost nebo ochranu životního prostředí, podléhaly před tím, než jsou nabízeny k prodeji, kontrole ze strany schvalovacího orgánu. Tato opatření by měla zahrnovat technické požadavky, jež tyto části a zařízení musí splnit.
(15)
Tato opatření by se měla vztahovat pouze na omezený počet částí a zařízení. Seznam těchto částí a zařízení a následné požadavky by měly být sestaveny po projednání se zúčastněnými subjekty. Při sestavování seznamu by Komise měla konzultovat zúčastněné subjekty na základě zprávy a snažit se o spravedlivou rovnováhu mezi požadavky na zlepšení bezpečnosti silničního provozu a ochranu životního prostředí, jakož i mezi zájmy spotřebitelů, výrobců a distributorů při zachování hospodářské soutěže na trhu s náhradními částmi.
(16)
Seznam částí a zařízení příslušných základních systémů a opatření pro testování a prováděcích opatření by měly být stanoveny podle rozhodnutí 1999/468/ES. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky této směrnice nebo ji doplnit o nové jiné než podstatné prvky, měla by být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a tohoto rozhodnutí.
(17)
Tato směrnice stanoví soubor zvláštních bezpečnostních požadavků ve smyslu čl. 1 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES ze dne 3. prosince 2001 o obecné bezpečnosti výrobků (7), kterým se stanoví zvláštní požadavky na ochranu zdraví a bezpečnost spotřebitelů. Proto je důležité určit ustanovení k zajištění toho, aby výrobce v případě, že vozidlo představuje závažné nebezpečí pro spotřebitele vyplývající z použití této směrnice nebo regulačních aktů uvedených v příloze IV, přijal účinná ochranná opatření, včetně stažení vozidel. Schvalovací orgány by proto měly být schopny posoudit, zda jsou navrhovaná opatření dostatečná nebo ne.
(18)
Aby se zabránilo zneužívání zabezpečovacích zařízení, je důležité, aby výrobci poskytovali vlastníkům vozidel náležité informace. Je vhodné zahrnout ustanovení o této věci do této směrnice.
(19)
Pro výrobce zařízení je rovněž důležité, aby měli přístup k některým informacím, jež může poskytnout pouze výrobce vozidla, totiž k technickým informacím včetně výkresů, jichž je potřeba pro vývoj dílů pro trh s náhradními částmi.
(20)
Stejně tak je důležité, aby výrobci ihned zpřístupňovali informace nezávislým hospodářským subjektům, aby zajistili opravy a údržbu vozidel na plně konkurenčním trhu. Tyto požadavky na informace již byly zakotveny v právních předpisech Společenství, a zejména v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 ze dne 20. června 2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých motorových vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (8), s tím, že Komise do čtyř let po vstupu uvedeného nařízení v platnost předloží zprávu o fungování systému přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidel a posoudí, zda by bylo vhodné shrnout veškerá ustanovení upravující přístup k těmto informacím do revidované rámcové směrnice o schvalování typu.
(21)
S cílem zjednodušit a urychlit postup by měla být podle rozhodnutí 1999/468/ES přijata opatření provádějící zvláštní směrnice nebo nařízení, jakož i opatření pro přizpůsobení příloh této směrnice a zvláštních směrnic nebo nařízení, zejména rozvoji vědeckých a technických znalostí. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky této směrnice nebo zvláštních směrnic či nařízení nebo je doplnit o nové jiné než podstatné prvky, měla by být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a uvedeného rozhodnutí. Stejný postup by se měl použít pro úpravy nutné pro schvalování typu vozidel určených pro zdravotně postižené osoby.
(22)
Zkušenost ukazuje, že pokud jsou ve stávajících právních předpisech zjištěny nedostatky, může nastat potřeba neprodleně přijmout vhodná opatření s cílem zajistit účastníkům silničního provozu lepší ochranu. V těchto naléhavých případech by měly být podle rozhodnutí 1999/468/ES přijaty nezbytné změny zvláštních směrnic nebo nařízení. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky samostatných směrnic či nařízení nebo je doplnit o nové jiné než podstatné prvky, měla by být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a uvedeného rozhodnutí.
(23)
Jelikož cíle této směrnice, totiž dosažení vnitřního trhu zavedením povinného systému Společenství schvalování typu u všech kategorií vozidel, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu činnosti lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je pro dosažení tohoto cíle nezbytné.
(24)
Povinnost provést tuto směrnici ve vnitrostátním právu by měla být omezena na ta ustanovení, jež představují v porovnání s předchozími směrnicemi věcnou změnu. Povinnost provést ustanovení, jež nebyla změněna, vyplývá z předchozích směrnic.
(25)
Podle bodu 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (9) jsou členské státy vybízeny k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(26)
Touto směrnicí by neměly být dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení směrnic ve vnitrostátním právu a pro jejich použitelnost stanovených v části B přílohy XX.
(27)
Požadavky této směrnice jsou v souladu se zásadami zakotvenými v akčním plánu o zjednodušení a zdokonalení právního prostředí.
(28)
Je mimořádně důležité, aby budoucí opatření navrhovaná na základě této směrnice nebo postupy, kterými bude prováděna, splňovaly uvedené zásady, které byly připomenuty ve sdělení Komise o rámci právní úpravy pro konkurenceschopnost automobilového průmyslu ve 21. století,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tato směrnice stanoví harmonizovaný rámec zahrnující správní ustanovení a obecné technické požadavky pro schvalování všech nových vozidel v její oblasti působnosti a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla, za účelem usnadnění jejich registrace, prodeje a uvádění do provozu ve Společenství.
Tato směrnice rovněž stanoví ustanovení o prodeji částí a zařízení určených pro vozidla schválená v souladu s touto směrnicí a jejich uvádění do provozu.
Zvláštní technické požadavky na konstrukci a fungování vozidel se stanoví za použití této směrnice v regulačních aktech, jejichž vyčerpávající seznam je uveden v příloze IV.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na schvalování typu vozidel, jež jsou zkonstruována a vyrobena na jednom nebo více stupních k použití na silnici, a systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků zkonstruovaných a vyrobených pro tato vozidla.
Rovněž se vztahuje na jednotlivá schválení těchto vozidel.
Tato směrnice se rovněž vztahuje na části a zařízení určené pro vozidla, na něž se vztahuje tato směrnice.
2. Tato směrnice se nevztahuje na schvalování typu nebo jednotlivé schválení těchto vozidel:
a)
zemědělských nebo lesnických traktorů ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES ze dne 26. května 2003 o schvalování typu zemědělských a lesnických traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených strojů, jakož i jejich systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků (10) a vlečných vozidel zvlášť zkonstruovaných a vyrobených tak, aby jimi byla tažena;
b)
čtyřkolek ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/24/ES ze dne 18. března 2002 o o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel (11);
c)
pásových vozidel.
3. Schválení typu nebo jednotlivé schválení podle této směrnice je možné u těchto vozidel:
a)
vozidla zkonstruovaná nebo vyrobená k použití hlavně na staveništích nebo v lomech, přístavech nebo na letištích;
b)
vozidla zkonstruovaná a vyrobená k použití ozbrojenými složkami, civilní ochranou, požární službou a službami odpovídajícími za udržování veřejného pořádku;
c)
pojízdné stroje,
pokud tato vozidla splňují požadavky této směrnice. Tato možná schválení nemají vliv na použití směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/42/ES ze dne 17. května 2006 o strojních zařízeních (12).
4. Jednotlivé schválení podle této směrnice je možné u těchto vozidel:
a)
vozidla určená výhradně pro závody na silnicích;
b)
prototypy vozidel používané na silnici na odpovědnost výrobce za účelem provedení zvláštního zkušebního programu, pokud byly k tomuto účelu zvlášť zkonstruovány a vyrobeny.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice a regulačních aktů uvedených v příloze IV se, není-li v nich stanoveno jinak, rozumí:
1)
„regulačním aktem“ zvláštní směrnice nebo nařízení nebo předpis EHK OSN připojený k revidované dohodě z roku 1958;
2)
„zvláštní směrnicí nebo nařízením“ směrnice nebo nařízení uvedené v části I přílohy IV. Tento pojem zahrnuje rovněž jejich prováděcí akty;
3)
„schválením typu“ postup, kterým členský stát osvědčuje, že určitý typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku vyhovuje příslušným správním ustanovením a technickým požadavkům;
4)
„vnitrostátním schválením typu“ postup schválení typu stanovený právními předpisy členského státu, přičemž platnost tohoto schválení je omezena na území daného členského státu;
5)
„ES schválením typu“ postup, kterým členský stát osvědčuje, že určitý typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku vyhovuje příslušným správním ustanovením a technickým požadavkům této směrnice a regulačních aktů uvedených v příloze IV nebo XI;
6)
„jednotlivým schválením“ postup, kterým členský stát osvědčuje, že určité vozidlo, ať již jedinečné či nikoliv, vyhovuje příslušným správním ustanovením a technickým požadavkům;
7)
„vícestupňovým schválením typu“ postup, kterým jeden nebo více členských států osvědčují, že určitý neúplný nebo dokončený typ vozidla vyhovuje, v závislosti na stupni rozpracovanosti, příslušným správním ustanovením a technickým požadavkům této směrnice;
8)
„postupným schválením typu“ postup schválení vozidla sestávající z postupného získávání celého souboru certifikátů ES schválení typu pro systémy, konstrukční části a samostatné technické celky vztahující se k vozidlu, jež vede v závěrečné fázi ke schválení celého vozidla;
9)
„jednorázovým schválením typu“ postup sestávající ze schválení vozidla jako celku v jednom kroku;
10)
„kombinovaným schválením typu“ postup postupného schválení, během něhož se při závěrečné fázi schvalování celého vozidla získá jedno nebo více schválení pro systémy, aniž by bylo nezbytně nutné pro tyto systémy vydat certifikát ES schválení typu;
11)
„motorovým vozidlem“ motorem poháněné vozidlo, jež se pohybuje vlastními prostředky, má alespoň čtyři kola, je úplné, dokončené nebo neúplné a má nejvyšší konstrukční rychlost vyšší než 25 km/h;
12)
„přípojným vozidlem“ jakékoliv vozidlo bez vlastního pohonu na kolech, které je konstruováno a vyrobeno tak, aby bylo taženo motorovým vozidlem;
13)
„vozidlem“ jakékoliv motorové vozidlo nebo jeho přípojné vozidlo podle definic uvedených v bodech 11 a 12;
14)
„vozidlem s hybridním pohonem“ vozidlo alespoň se dvěma různými převodníky energie a se dvěma různými systémy akumulace energie umístěnými ve vozidle a určenými k pohonu vozidla;
15)
„vozidlem s hybridním elektrickým pohonem“ vozidlo s hybridním pohonem, jež využívá pro mechanický pohon energii z obou těchto zdrojů akumulované energie umístěných ve vozidle:
-
palivo, jež je možné spotřebovat,
-
zařízení pro akumulaci elektrické energie (např. baterie, kondenzátor, setrvačník/generátor atd.);
16)
„pojízdným strojem“ vozidlo s vlastním pohonem, jež je zvlášť zkonstruováno a vyrobeno k provádění určité práce a jež není vhledem ke svým konstrukčním vlastnostem vhodné k přepravě cestujících ani věcí. Stroj upevněný na podvozku motorového vozidla se za pojízdný stroj nepovažuje;
17)
„typem vozidla“ vozidla určité kategorie, jež se neodlišují alespoň v základních hlediscích uvedených v části B přílohy II. Typ vozidla může zahrnovat varianty a verze vymezené v části B přílohy II;
18)
„základním vozidlem“ vozidlo, jež se využívá v počáteční fázi vícestupňového schválení typu;
19)
„neúplným vozidlem“ vozidlo, jež vyžaduje ještě alespoň jeden stupeň dokončení k tomu, aby splnilo příslušné technické požadavky této směrnice;
20)
„dokončeným vozidlem“ vozidlo, jež prošlo postupem vícestupňového schválení typu a jež splňuje příslušné technické požadavky této směrnice;
21)
„úplným vozidlem“ vozidlo, jež nemusí být pro splnění příslušných technických požadavků této směrnice dokončeno;
22)
„vozidlem z výběhu série“ vozidlo, jež je součástí zásob, které není možno zaregistrovat, prodat nebo uvést do provozu, jelikož vstoupily v platnost nové technické požadavky, podle nichž nebylo schváleno;
23)
„systémem“ sestava zařízení spojených za účelem plnění jedné nebo více specifických funkcí ve vozidle, jež podléhá požadavkům některého regulačního aktu;
24)
„konstrukční částí“ zařízení podléhající požadavkům některého regulačního aktu, jež má být částí vozidla a pro něž lze získat schválení typu nezávisle na vozidle, je-li tato možnost v regulačním aktu výslovně uvedena;
25)
„samostatným technickým celkem“ zařízení podléhající požadavkům některého regulačního aktu, jež má být částí vozidla a pro něž lze získat schválení typu samostatně, ale pouze ve vztahu k jednomu nebo více určeným typům vozidla a je-li tato možnost v regulačním aktu výslovně uvedena;
26)
„původní částí nebo zařízením“ část nebo zařízení, jež jsou vyrobeny podle specifikací a výrobních norem stanovených výrobcem vozidel pro výrobu částí nebo zařízení pro montáž daného vozidla. Patří sem části nebo zařízení, jež jsou vyrobeny na stejné výrobní lince, jako tyto části a zařízení. Neprokáže-li se opak, má se za to, že části jsou původními částmi, pokud jejich výrobce osvědčí, že odpovídají kvalitě konstrukčních částí použitých při montáži dotyčného vozidla a že byly vyrobeny podle specifikací a výrobních norem výrobce vozidla;
27)
„výrobcem“ osoba nebo subjekt, který je schvalovacímu orgánu odpovědný za všechna hlediska schvalování typu nebo postupu schválení a za zajištění shodnosti výroby. Osoba nebo subjekt přitom nemusí být nutně přímo zapojeny do všech stupňů výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které jsou předmětem postupu schvalování typu;
28)
„zástupcem výrobce“ každá fyzická nebo právnická osoba se sídlem ve Společenství, jež je výrobcem řádně jmenována k jeho zastupování ve vztahu ke schvalovacímu orgánu a k jednání jeho jménem ve věcech, na něž se vztahuje tato směrnice, a pokud se odkazuje na „výrobce“, rozumí se tím buď výrobce, nebo jeho zástupce;
29)
„schvalovacím orgánem“ orgán členského státu příslušný pro všechna hlediska schvalování typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku nebo pro jednotlivé schválení vozidla, pro postup schválení, pro vydávání a popřípadě odejímání certifikátů schválení, pro působení jako styčné místo pro schvalovací orgány ostatních členských států, pro určování technických zkušeben a pro zajištění, že výrobce plní své povinnosti týkající se shodnosti výroby;
30)
„příslušným orgánem“ v článku 42 schvalovací orgán, určený orgán nebo akreditační organizace jednající jménem jednoho z nich;
31)
„technickou zkušebnou“ organizace nebo subjekt, které byly schvalovacím orgánem členského státu určeny jako zkušební laboratoř k provádění zkoušek nebo jako subjekt posuzující shodu k provádění úvodního posouzení a dalších zkoušek nebo kontrol jménem schvalovacího orgánu, přičemž schvalovací orgán může tyto funkce provádět sám;
32)
„zkušební metodou se simulací“ počítačové simulace včetně výpočtů, které prokazují, zda vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek splňují technické požadavky regulačního aktu. Metoda se simulací nevyžaduje pro účely zkoušky fyzické použití vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
33)
„certifikátem schválení typu“ dokument, jímž schvalovací orgán úředně osvědčuje, že typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku je schválen;
34)
„certifikátem ES schválení typu“ certifikát uvedený v příloze VI nebo v odpovídající příloze k zvláštní směrnici nebo nařízení, přičemž se za rovnocenný k němu považuje formulář o oznámení uvedený v příslušné příloze k některému z předpisů EHK OSN uvedených v části I nebo části II přílohy IV této směrnice;
35)
„certifikátem o jednotlivém schválení“ dokument, jímž schvalovací orgán úředně osvědčuje, že je určité vozidlo schváleno;
36)
„prohlášením o shodě“ dokument uvedený v příloze IX vydaný výrobcem a osvědčující, že vozidlo náležející do série typu schváleného v souladu s touto směrnicí splňovalo v době výroby požadavky všech regulačních aktů;
37)
„informačním dokumentem“ dokument uvedený v příloze I nebo v příloze III nebo v odpovídající příloze zvláštní směrnice nebo nařízení, jenž předepisuje, jaké informace má žadatel poskytnout, přičemž je možné poskytnout informační dokument jako soubor v elektronické podobě;
38)
„dokumentací výrobce“ úplná dokumentace, včetně informačního dokumentu, souboru, údajů, výkresů, fotografií atd., poskytnutá žadatelem, přičemž je přípustné poskytnout dokumentaci výrobce jako soubor v elektronické podobě;
39)
„schvalovací dokumentací“ dokumentace výrobce se všemi zkušebními protokoly a ostatními dokumenty, které přiložila technická zkušebna nebo schvalovací orgán k dokumentaci výrobce v průběhu výkonu svých funkcí, přičemž je přípustné poskytnout schvalovací dokumentaci jako soubor v elektronické podobě;
40)
„seznamem schvalovací dokumentace“ dokument uvádějící obsah schvalovací dokumentace podle vhodného číslování nebo značení, aby bylo možno jasně identifikovat všechny stránky, přičemž formát tohoto dokumentu musí umožňovat uvádění záznamů o následujících krocích při provádění ES schválení typu, zejména data revizí a aktualizací.
KAPITOLA II
OBECNÉ POVINNOSTI
Článek 4
Povinnosti členských států
1. Členské státy zajistí, aby výrobci žádající o schválení splnili své povinnosti podle této směrnice.
2. Členské státy schválí pouze taková vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež splňují požadavky této směrnice.
3. Členské státy provedou registraci nebo povolí prodej nebo uvedení do provozu pouze těch vozidel, konstrukčních částí a samostatných technických celků, jež splňují požadavky této směrnice.
Členské státy nesmějí zakázat, omezit ani bránit registraci, prodeji, uvedení do provozu ani jízdě na silnici vozidel, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků z důvodů týkajících se konstrukčních a funkčních hledisek, na něž se vztahuje tato směrnice, pokud splňují její požadavky.
4. Členské státy zřídí nebo určí orgány příslušné ve věcech týkajících se schvalování a oznámí Komisi jejich zřízení nebo určení v souladu s článkem 43.
V oznámení o schvalovacích orgánech se uvádí jméno, adresa včetně elektronické adresy a jejich oblast odpovědnosti.
Článek 5
Povinnosti výrobců
1. Výrobce odpovídá schvalovacímu orgánu za všechna hlediska postupu schvalování a za zajištění shodnosti výroby, ať už je výrobce přímo zapojen do všech stupňů výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku či nikoliv.
2. U vícestupňového schválení typu odpovídá každý výrobce za schválení a shodnost výroby systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků montovaných ve stupni dokončení vozidla prováděného výrobcem.
Výrobce, jenž mění konstrukční části nebo systémy, které již byly schváleny na nižších stupních, odpovídá za schválení a shodnost výroby těchto konstrukčních částí a systémů.
3. Pro účely této směrnice výrobce usazený mimo Společenství jmenuje zástupce usazeného ve Společenství, aby jej zastupoval před schvalovacím orgánem.
KAPITOLA III
POSTUPY ES SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 6
Postupy při ES schválení typu vozidel
1. Výrobce může zvolit jeden z těchto postupů:
a)
postupné schválení typu;
b)
jednorázové schválení typu;
c)
kombinované schválení typu.
2. Žádost o postupné schválení typu sestává z dokumentace výrobce, jež obsahuje informace požadované podle přílohy III, společně s úplným souborem certifikátů schválení typu požadovaných podle každého z použitelných regulačních aktů uvedených v příloze IV nebo v příloze XI. V případě schválení typu systému nebo samostatného technického celku podle použitelných regulačních aktů má schvalovací orgán přístup k související schvalovací dokumentaci, a to až do okamžiku, kdy je schválení vydáno nebo odmítnuto.
3. Žádost o jednorázové schválení typu sestává z dokumentace výrobce, jež obsahuje příslušné informace požadované podle přílohy I, v souvislosti s regulačními akty uvedenými v příloze IV nebo příloze XI a případně v části II přílohy III.
4. U postupu kombinovaného schválení typu může schvalovací orgán zprostit výrobce povinnosti předložit jeden nebo více certifikátů ES schválení typu systému, pokud je dokumentace výrobce doplněna o údaje uvedené v příloze I, jež jsou vyžadovány pro schválení těchto systémů během fáze schvalování vozidla, přičemž se v tom případě každý takto prominutý certifikát ES schválení typu nahradí zkušebním protokolem.
5. Aniž jsou dotčeny odstavce 2, 3 a 4, poskytují se pro účely vícestupňového schválení typu tyto informace:
a)
v prvním stupni ty části dokumentace výrobce a certifikáty ES schválení typu požadované pro úplné vozidlo, jež jsou důležité pro stav dokončení základního vozidla;
b)
ve druhém a dalších stupních ty části dokumentace výrobce a certifikáty ES schválení typu, které jsou důležité pro stávající stupeň výroby, a kopie certifikátu ES schválení typu vozidla vydaného na předchozím stupni výroby; kromě toho výrobce poskytne veškeré podrobnosti o všech změnách nebo doplňcích, jež na vozidle provedl.
Informace uvedené v písmenech a) nebo b) lze poskytnout postupem kombinovaného schválení typu uvedeným v odstavci 4.
6. Výrobce podává žádost schvalovacímu orgánu. Pro konkrétní typ vozidla lze podat pouze jednu žádost, a to pouze v jednom členském státě.
Pro každý typ, který má být schválen, se podává samostatná žádost.
7. Schvalovací orgán může prostřednictvím odůvodněné žádosti požádat výrobce o poskytnutí jakýchkoliv dalších informací potřebných k rozhodnutí o tom, jaké zkoušky jsou vyžadovány, nebo k usnadnění těchto zkoušek.
8. Výrobce dá schvalovacímu orgánu k dispozici tolik vozidel, kolik je jich potřeba pro uspokojivé provedení postupu schválení typu.
Článek 7
Postup při ES schválení typu systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Výrobce podává žádost schvalovacímu orgánu. Pro konkrétní typ systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku lze podat pouze jednu žádost, a to pouze v jednom členském státě. Pro každý typ, který má být schválen, se podává samostatná žádost.
2. K žádosti se přiloží dokumentace výrobce, jejíž obsah je stanoven ve zvláštních směrnicích nebo nařízeních.
3. Schvalovací orgán může prostřednictvím odůvodněné žádosti požádat výrobce o poskytnutí jakýchkoliv dalších informací potřebných k rozhodnutí o tom, jaké zkoušky jsou vyžadovány, nebo k usnadnění těchto zkoušek.
4. Výrobce dá schvalovacímu orgánu k dispozici tolik vozidel, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, kolik je jich podle příslušných zvláštních směrnic nebo nařízení potřeba k provedení požadovaných zkoušek.
KAPITOLA IV
PROVÁDĚNÍ POSTUPŮ ES SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 8
Obecná ustanovení
1. Členské státy nesmějí udělit ES schválení typu, dokud nezajistí, že jsou řádně a uspokojivě provedeny postupy uvedené v článku 12.
2. Členské státy udělují ES schválení typu v souladu s články 9 a 10.
3. Pokud členský stát zjistí, že typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku představuje, i když splňuje požadovaná ustanovení, závažné nebezpečí pro bezpečnost provozu na pozemních komunikacích nebo vážně poškozuje životní prostředí nebo veřejné zdraví, může odmítnout udělit ES schválení typu. V tom případě neprodleně zašle ostatním členským státům a Komisi podrobnou dokumentaci objasňující důvody svého rozhodnutí a uvádějící důkazy pro svá zjištění.
4. Certifikáty ES schválení typu se číslují postupem stanoveným v příloze VII.
5. Schvalovací orgán zašle pro každý typ vozidla, který schválí, schvalovacím orgánům ostatních členských států do dvaceti pracovních dnů kopii certifikátu ES schválení typu vozidla i s přílohami. Tištěnou podobu lze nahradit elektronickým souborem.
6. Schvalovací orgán neprodleně uvědomí schvalovací orgány ostatních členských států o svém odmítnutí nebo odejmutí jakéhokoliv schválení vozidla, společně s odůvodněním svého rozhodnutí.
7. Schvalovací orgán zasílá ve tříměsíčních odstupech schvalovacím orgánům ostatních členských států seznam ES schválení typu pro systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, které během předchozího období udělil, změnil, odmítl udělit nebo odejmul. Tento seznam obsahuje údaje stanovené v příloze XIV.
8. Pokud tak požaduje jiný členský stát, zašle členský stát, jenž udělil ES schválení typu, do dvaceti pracovních dnů od obdržení této žádosti kopii dotyčného certifikátu ES schválení typu i s přílohami. Tištěnou podobu lze nahradit elektronickým souborem.
Článek 9
Zvláštní ustanovení týkající se vozidel
1. Členské státy udělí ES schválení pro
a)
typ vozidla, který odpovídá údajům v dokumentaci výrobce a splňuje technické požadavky stanovené v příslušných regulačních aktech uvedených v příloze IV;
b)
typ vozidla zvláštního určení, který odpovídá údajům v dokumentaci výrobce a splňuje technické požadavky stanovené v příslušných regulačních aktech uvedených v příloze XI.
Použijí se postupy uvedené v příloze V.
2. Členské státy udělí vícestupňové schválení typu pro typ neúplného nebo dokončeného vozidla, který odpovídá údajům v dokumentaci výrobce a splňuje technické požadavky stanovené příslušnými regulačními akty uvedenými v příloze IV nebo v příloze XI, a to s ohledem na stav rozpracovanosti vozidla.
Vícestupňové schvalování typu se použije i na hotová vozidla, která jiný výrobce přestavuje nebo upravuje.
Použijí se postupy uvedené v příloze XVII.
3. U každého typu vozidla schvalovací orgán
a)
vyplní všechny rubriky certifikátu ES schválení typu, včetně přiloženého listu s výsledky zkoušek, podle vzoru uvedeného v příloze VIII;
b)
sestaví nebo ověří seznam schvalovací dokumentace;
c)
bez zbytečného prodlení vydá vyplněný certifikát i s jeho přílohami žadateli.
4. V případě ES schválení typu, u nějž byla v souladu s články 20 či 22 nebo přílohou XI stanovena omezení ohledně jeho platnosti nebo bylo upuštěno od dodržení některých ustanovení regulačních aktů, se v certifikátu ES schválení typu tato omezení nebo prominutí uvedou.
5. Pokud údaje v dokumentaci výrobce uvádějí ustanovení pro vozidla zvláštního určení podle přílohy XI, uvedou se tato ustanovení v certifikátu ES schválení typu.
6. Pokud se výrobce rozhodne pro postup kombinovaného schválení typu, vyplní schvalovací orgán v části III informačního dokumentu, jehož vzor je uveden v příloze III, odkazy na zkušební protokoly stanovené regulačními akty, pro něž není k dispozici žádný certifikát ES schválení typu.
7. Pokud se výrobce rozhodne pro jednorázový postup schválení typu, sestaví schvalovací orgán seznam použitelných regulačních aktů, jehož vzor je uveden v dodatku k příloze VI, a přiloží tento seznam k certifikátu ES schválení typu.
Článek 10
Zvláštní ustanovení týkající se systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Členské státy udělí ES schválení typu pro systém, který odpovídá údajům v dokumentaci výrobce a splňuje technické požadavky stanovené příslušnou zvláštní směrnicí nebo nařízením, jež jsou uvedeny v příloze IV nebo příloze XI.
2. Členské státy udělí ES schválení typu pro konstrukční část nebo samostatný technický celek, které odpovídají údajům v dokumentaci výrobce a splňují technické požadavky stanovené příslušnou zvláštní směrnicí nebo nařízením, jež jsou uvedeny v příloze IV.
3. Pokud se na konstrukční části nebo samostatné technické celky, ať jsou určeny k opravě, servisu nebo údržbě či nikoliv, vztahuje rovněž schválení typu pro systém související s vozidlem, nevyžaduje se žádné další schválení konstrukční části nebo samostatného technického celku, ledaže tak stanoví příslušný regulační akt.
4. Pokud konstrukční část nebo samostatný technický celek plní svou funkci nebo má specifické vlastnosti pouze ve spojení s jinými částmi vozidla, a proto je možné ověřit shodu s požadavky, pouze pokud konstrukční část nebo samostatný technický celek pracují ve spojení s těmito jinými částmi vozidla, rozsah ES schválení typu konstrukční části nebo samostatného technického celku se odpovídajícím způsobem omezí. V tom případě se v certifikátu ES schválení typu uvedou všechna omezení jeho použití a zvláštní podmínky pro jeho montáž. Pokud jsou taková konstrukční část nebo samostatný technický celek montovány výrobcem vozidla, ověří se dodržení všech použitelných omezení použití nebo podmínek pro montáž během schvalování vozidla.
Článek 11
Zkoušky vyžadované pro ES schválení typu
1. Dodržení technických předpisů stanovených v této směrnici a v regulačních aktech uvedených v příloze IV se prokazuje vhodnými zkouškami provedenými určenými technickými zkušebnami.
Zkušební postupy, zvláštní vybavení a nástroje nezbytné k provádění těchto zkoušek jsou popsány v každém z regulačních aktů.
2. Vyžadované zkoušky se provádějí na vozidlech, konstrukčních částech a samostatných technických celcích představujících typ, jenž má být schválen.
Výrobce však může po dohodě se schvalovacím orgánem vybrat vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, který, třebaže nepředstavuje schvalovaný typ, spojuje ve vztahu k požadované úrovni výkonů řadu nejméně příznivých vlastností. K rozhodování během výběru lze využít zkušební metody se simulací.
3. Jako alternativy ke zkušebním postupům uvedeným v odstavci 1 lze po dohodě se schvalovacím orgánem využít na žádost výrobce zkušební metody se simulací s ohledem na regulační akty uvedené v příloze XVI.
4. Obecné podmínky, které musí zkušební metody se simulací splňovat, jsou stanoveny v dodatku 1 k příloze XVI.
Pro každý z regulačních aktů uvedených v příloze XVI jsou v dodatku 2 k uvedené příloze stanoveny zvláštní zkušební podmínky a související správní ustanovení.
5. Komise sestaví seznam regulačních aktů, pro něž jsou přípustné zkušební metody se simulací, jejich zvláštní podmínky a související správní ustanovení. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice včetně jejího doplnění, se stanoví a aktualizují regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2.
Článek 12
Opatření pro shodnost výroby
1. Členský stát, který uděluje ES schválení typu, přijme nezbytná opatření v souladu s přílohou X, aby případně ve spolupráci se schvalovacími orgány ostatních členských států ověřil, že byla přijata dostatečná opatření k zajištění shody vyráběných vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se schváleným typem.
2. Členský stát, který udělil ES schválení typu, přijme s ohledem na toto schválení nezbytná opatření v souladu s přílohou X, aby případně ve spolupráci se schvalovacími orgány ostatních členských států ověřil, zda jsou opatření uvedená v odstavci 1 nadále dostatečná a zda se vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky nadále shodují se schváleným typem.
Ověření pro zajištění toho, že se výrobky shodují se schváleným typem, se omezí na postupy stanovené v příloze X a v regulačních aktech, které obsahují zvláštní požadavky. Za tímto účelem může schvalovací orgán členského státu, který udělil ES schválení typu, provést jakékoli kontroly nebo zkoušky předepsané v regulačních aktech uvedených v příloze IV nebo v příloze XI na vzorcích odebraných v zařízeních výrobce, včetně výrobních zařízení.
3. Pokud členský stát, který udělil ES schválení typu, stanoví, že se opatření uvedená v odstavci 1 nepoužívají, významným způsobem se odchylují od dohodnutých opatření a kontrolních plánů nebo se přestala používat, ačkoliv výroba není přerušena, přijme tento členský stát nezbytná opatření, včetně odejmutí schválení typu, pro zajištění správného provádění postupu týkajícího se shodnosti výroby.
KAPITOLA V
ZMĚNY ES SCHVÁLENÍ TYPU
Článek 13
Obecná ustanovení
1. Výrobce neprodleně sdělí členskému státu, který udělil ES schválení typu, každou změnu údajů zaznamenaných ve schvalovací dokumentaci. Členský stát rozhodne v souladu s pravidly stanovenými v této kapitole, který postup se má použít. V případě potřeby může členský stát po konzultaci s výrobcem rozhodnout, že je třeba udělit nové ES schválení typu.
2. Žádost o změnu ES schválení typu se podává výlučně členskému státu, který udělil původní ES schválení typu.
3. Pokud členský stát shledá, že pro účely provedení změny jsou nezbytné nové kontroly nebo nové zkoušky, vyrozumí o tom výrobce. Postupy uvedené v článcích 14 a 15 se použijí pouze po úspěšném provedení potřebných nových kontrol nebo nových zkoušek.
Článek 14
Zvláštní ustanovení týkající se vozidel
1. Pokud se změnily údaje zaznamenané ve schvalovací dokumentaci, označí se změna jako „revize“.
V tom případě vydá schvalovací orgán podle potřeby revidované stránky schvalovací dokumentace a na každé revidované stránce zřetelně vyznačí povahu změny a datum jejího nového vydání. Za splnění tohoto požadavku se považuje rovněž vydání konsolidované a aktualizované verze schvalovací dokumentace spolu s podrobným popisem změn.
2. Revize se označí jako „rozšíření“, pokud vedle odstavce 1
a)
jsou požadovány další kontroly nebo nové zkoušky;
b)
se změní jakékoliv informace o certifikátu ES schválení typu, s výjimkou jeho příloh;
c)
vstoupí v platnost nové požadavky podle některého z regulačních aktů použitelných na schválený typ vozidla.
V tom případě vydá schvalovací orgán revidovaný certifikát ES schválení typu označený číslem rozšíření následujícím po čísle řady již udělených rozšíření.
V certifikátu schválení typu se zřetelně vyznačí důvod rozšíření a datum jeho nového vydání.
3. Při každém vydání změněných stránek nebo konsolidované a aktualizované verze se odpovídajícím způsobem upraví i seznam schvalovací dokumentace přiložený k certifikátu schválení typu, aby uváděl datum posledního rozšíření nebo revize nebo datum poslední konsolidace aktualizované verze.
4. Změna schválení typu vozidla se nevyžaduje, pokud nové požadavky uvedené v odst. 2 písm. c) nejsou z technického hlediska pro tento typ vozidla důležité nebo se týkají jiných kategorií vozidel, než do které vozidlo patří.
Článek 15
Zvláštní ustanovení týkající se systémů konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Pokud se změnily údaje zaznamenané ve schvalovací dokumentaci, označí se změna jako „revize“.
V tom případě vydá schvalovací orgán podle potřeby revidované stránky schvalovací dokumentace a na každé revidované stránce zřetelně vyznačí povahu změny a datum jejího nového vydání. Za splnění tohoto požadavku se považuje rovněž vydání konsolidované a aktualizované verze schvalovací dokumentace spolu s podrobným popisem změn.
2. Revize se označí jako „rozšíření“, pokud vedle odstavce 1
a)
jsou požadovány další kontroly nebo nové zkoušky;
b)
se změnily jakékoliv informace o certifikátu ES schválení typu, s výjimkou jeho příloh;
c)
vstoupí v platnost nové požadavky podle některého z regulačních aktů použitelných na schválený systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek.
V tom případě vydá schvalovací orgán revidovaný certifikát ES schválení typu označený číslem rozšíření následujícím po čísle řady již udělených rozšíření. V případě změny na základě použití odst. 2 písm. c) se aktualizuje třetí část čísla schválení.
V certifikátu schválení typu se zřetelně vyznačí důvod rozšíření a datum jeho nového vydání.
3. Při každém vydání změněných stránek nebo konsolidované a aktualizované verze se odpovídajícím způsobem upraví i seznam schvalovací dokumentace přiložený k certifikátu schválení typu, aby uváděl datum posledního rozšíření nebo revize nebo datum poslední konsolidace aktualizované verze.
Článek 16
Vydání a oznámení změn
1. V případě rozšíření schvalovací orgán aktualizuje všechny příslušné části certifikátu ES schválení typu, přílohy k němu a seznam schvalovací dokumentace. Aktualizovaný certifikát a jeho přílohy se bez zbytečného prodlení vydají žadateli.
2. V případě revize vydá schvalovací orgán žadateli bez zbytečného prodlení revidované dokumenty nebo případně konsolidovanou a aktualizovanou verzi, včetně revidovaného seznamu schvalovací dokumentace.
3. Schvalovací orgán oznámí každou změnu učiněnou v ES schválení typu schvalovacím orgánům ostatních členských států postupy uvedenými v článku 8.
KAPITOLA VI
PLATNOST ES SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA
Článek 17
Skončení platnosti
1. Platnost ES schválení typu vozidla končí v těchto případech:
a)
nové požadavky regulačního aktu použitelného na schválené vozidlo se stanou závaznými pro registraci nového vozidla, jeho prodej nebo uvedení do provozu a schválení nelze odpovídajícím způsobem aktualizovat;
b)
výroba schváleného vozidla je s konečnou platností dobrovolně ukončena;
c)
doba platnosti schválení skončí z důvodu zvláštního omezení.
2. Pokud se stane neplatnou pouze jedna varianta v rámci typu nebo jedna verze v rámci varianty, pozbývají ES schválení typu daného vozidla platnosti pouze pro danou variantu nebo verzi.
3. Pokud je s konečnou platností ukončena výroba konkrétního typu vozidla, oznámí výrobce tuto skutečnost schvalovacímu orgánu, který udělil ES schválení typu pro dané vozidlo. Po obdržení tohoto oznámení uvědomí dotyčný orgán odpovídajícím způsobem do dvaceti pracovních dnů schvalovací orgány ostatních členských států.
Článek 27 se použije pouze na skončení za okolností uvedených v odst. 1 písm. a) tohoto článku.
4. Aniž je dotčen odstavec 3, má-li ES schválení typu vozidla pozbýt platnosti, oznámí výrobce tuto skutečnost schvalovacímu orgánu, který udělil ES schválení typu.
Schvalovací orgán bez zbytečného prodlení sdělí všechny důležité informace schvalovacím orgánům ostatních členských států, aby bylo možno případně použít článek 27. V tomto sdělení se uvede zejména datum výroby a identifikační číslo posledního vyrobeného vozidla.
KAPITOLA VII
PROHLÁŠENÍ O SHODĚ A OZNAČENÍ
Článek 18
Prohlášení o shodě
1. Výrobce jako držitel ES schválení typu vozidla vydává prohlášení o shodě, jímž musí být opatřeno každé vozidlo, ať úplné, neúplné nebo dokončené, jež bylo vyrobeno ve shodě se schváleným typem vozidla.
U neúplného nebo dokončeného vozidla vyplňuje výrobce pouze ty body strany 2 prohlášení o shodě, které byly v probíhajícím stupni schvalování typu doplněny nebo změněny, a popřípadě připojí k tomuto prohlášení veškerá prohlášení o shodě vydaná v předchozím stupni.
2. Prohlášení o shodě se vystavuje v jednom z úředních jazyků Společenství. Kterýkoliv členský stát může požádat, aby bylo prohlášení o shodě přeloženo do jeho vlastního jazyka či jazyků.
3. Prohlášení o shodě je upraveno tak, aby se zabránilo jeho padělání. K tomuto účelu se použije papír chráněný barevnými grafickými prostředky nebo vodotiskem v podobě identifikačního označení výrobce.
4. Prohlášení o shodě se vyplňuje v celém rozsahu a nesmí obsahovat jiná omezení týkající se použití vozidla než ta, jež jsou stanovena v regulačním aktu.
5. V prohlášení o shodě uvedeném v části I přílohy IX pro vozidla schválená v souladu s čl. 20 odst. 2 se v záhlaví uvede věta „Schválení typu na základě článku 20 (prozatímní schválení) pro úplná a dokončená vozidla“.
6. V prohlášení o shodě uvedeném v části I přílohy IX pro vozidla, jejichž typ byl schválen v souladu s článkem 22, se v záhlaví uvede věta „Schválení typu pro úplná a dokončená vozidla v malých sériích“ a v těsné blízkosti k ní rok výroby a následně pořadové číslo v rozmezí od 1 do mezní hodnoty uvedené v tabulce v příloze XII, jež označuje pro každý rok výroby zařazení tohoto vozidla do pořadí výroby připadající na tento rok.
7. Aniž je dotčen odstavec 1, může výrobce předávat údaje nebo informace obsažené v prohlášení o shodě registračnímu orgánu členského státu elektronickými prostředky.
8. Duplikát prohlášení o shodě smí vydat pouze výrobce. Na přední straně každého duplikátu prohlášení musí být jasně uvedeno označení „duplikát“.
Článek 19
Značka ES schválení typu
1. Výrobce konstrukční části nebo samostatného technického celku, ať už je částí systému či nikoliv, opatří každou konstrukční část nebo celek vyrobený ve shodě se schváleným typem značkou ES schválení typu požadovanou příslušnou zvláštní směrnicí nebo nařízením.
2. Pokud není značka ES schválení typu požadována, vyznačí výrobce alespoň svou výrobní nebo obchodní značku a číslo typu nebo identifikační číslo.
3. Značka ES schválení typu se sestavuje v souladu s dodatkem k příloze VII.
KAPITOLA VIII
NOVÁ TECHNICKÁ ŘEŠENÍ NEBO KONCEPCE NESLUČITELNÉ SE ZVLÁŠTNÍMI SMĚRNICEMI
Článek 20
Výjimky pro nová technická řešení nebo nové koncepce
1. Členské státy mohou na žádost výrobce udělit ES schválení typu pro typ systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku obsahující technická řešení nebo koncepce, jež jsou neslučitelné s jedním nebo více regulačními akty uvedenými v části I přílohy IV, a to s výhradou povolení Komise uděleného postupem podle čl. 40 odst. 3.
2. Členský stát může do rozhodnutí, zda je povolení uděleno, udělit typu vozidla, na nějž se vztahuje požadovaná výjimka, prozatímní schválení platné pouze na jeho území, pokud o tom neprodleně uvědomí Komisi a ostatní členské státy prostřednictvím dokumentace obsahující tyto údaje:
a)
důvody, proč daná technická řešení nebo koncepce činí systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek neslučitelným s požadavky;
b)
popis dotčené problematiky bezpečnosti a ochrany životního prostředí a přijatých opatření;
c)
popis zkoušek i s jejich výsledky, jež prokazují, že v porovnání s požadavky, z nichž se žádá výjimka, je zajištěna alespoň rovnocenná úroveň bezpečnosti a ochrany životního prostředí.
3. Ostatní členské státy mohou rozhodnout o přijetí prozatímního schválení uvedeného v odstavci 2 na svém území.
4. Komise postupem podle čl. 40 odst. 3 rozhodne, zda danému členskému státu povolí udělit ES schválení typu pro tento typ vozidla či nikoliv.
V rozhodnutí se popřípadě rovněž uvede, zda jeho platnost podléhá nějakým omezením, například časovým. Platnost schválení však v žádném případě nesmí být kratší než 36 měsíců.
Pokud Komise rozhodne povolení odmítnout, členský stát ihned vyrozumí držitele prozatímního schválení typu uvedeného v odstavci 2 tohoto článku, že prozatímní schválení bude zrušeno šest měsíců po dni rozhodnutí Komise. Vozidla vyrobená ve shodě s prozatímním schválením před jeho zrušením však mohou být registrována, prodávána nebo uvedena do provozu v kterémkoliv členském státě, jenž prozatímní schválení přijal.
5. Tento článek se nepoužije, pokud je systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek v souladu s předpisem EHK OSN, k němuž Společenství přistoupilo.
Článek 21
Požadované opatření
1. Pokud Komise usoudí, že existují řádné důvody pro udělení výjimky podle článku 20, okamžitě přijme nezbytné kroky, aby dotčené zvláštní směrnice nebo nařízení přizpůsobila technickému pokroku. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky těchto zvláštních směrnic nebo nařízení uvedených v části I přílohy IV se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2.
Pokud se výjimka podle článku 20 týká předpisu EHK OSN, navrhne Komise změnu příslušného předpisu EHK OSN v souladu s postupem použitelným podle revidované dohody z roku 1958.
2. Okamžitě po změně příslušných regulačních aktů se zruší veškerá omezení vztahující se k výjimkám.
Pokud nebyly přijaty nezbytné kroky k úpravě regulačních aktů, lze na žádost členského státu, který schválení udělil, prodloužit platnost výjimky dalším rozhodnutím přijatým postupem podle čl. 40 odst. 3.
KAPITOLA IX
VOZIDLA VYRÁBĚNÁ V MALÝCH SÉRIÍCH
Článek 22
ES schválení typu malých sérií
1. Na žádost výrobce a v rámci početních omezení uvedených v části A oddíle 1 přílohy XII udělí členské státy postupem podle čl. 6 odst. 4 ES schválení typu pro typ vozidla, který splňuje alespoň požadavky uvedené v doplňku k části I přílohy IV.
2. Odstavec 1 se nepoužije na vozidla zvláštního určení.
3. Certifikáty ES schválení typu se číslují v souladu s přílohou VII.
Článek 23
Vnitrostátní schválení typu malých sérií
1. U vozidel vyráběných v rámci početních omezení stanovených v části A oddíle 2 přílohy XII mohou členské státy upustit od dodržení jednoho nebo více ustanovení jednoho nebo více regulačních aktů uvedených v příloze IV nebo v příloze XI za předpokladu, že stanoví odpovídající alternativní požadavky.
„Alternativními požadavky“ se rozumějí správní ustanovení a technické požadavky, jež mají za cíl zajistit úroveň bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích a ochrany životního prostředí, jež je v nejvyšší možné míře rovnocenná úrovni stanovené přílohou IV nebo přílohou XI.
2. Členské státy mohou u vozidel uvedených v odstavci 1 upustit od dodržení jednoho nebo více ustanovení této směrnice.
3. Od dodržení ustanovení uvedených v odstavcích 1 a 2 lze upustit pouze tehdy, pokud k tomu má členský stát dostatečné důvody.
4. Pro účely schválení typu vozidel podle tohoto článku přijímají členské státy systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jejichž typ je schválen v souladu s regulačními akty uvedenými v příloze IV.
5. Certifikát schválení typu uvede povahu upuštění udělených podle odstavců 1 a 2.
Certifikát schválení typu, jehož vzor je uveden v příloze VI, nesmí být nadepsán „certifikát ES schválení typu vozidla“. Certifikáty schválení typu se však číslují v souladu s přílohou VII.
6. Platnost schválení typu je omezena na území členského státu, který schválení udělil. Na žádost výrobce však schvalovací orgán zašle schvalovacím orgánům ostatních členských států určených výrobcem doporučenou zásilkou nebo elektronickou poštou kopii certifikátu schválení typu a jeho příloh.
Tento členský stát rozhodne do 60 dnů od obdržení uvedené kopie, zda schválení typu přijme či nikoliv. Rozhodnutí pak formálně sdělí schvalovacímu orgánu uvedenému v prvním pododstavci.
Členský stát schválení typu neodmítne, ledaže se může odůvodněně domnívat, že technické požadavky, podle nichž bylo vozidlo schváleno, neodpovídají jeho požadavkům.
7. Na žádost žadatele, jenž si přeje prodat, zaregistrovat nebo uvést do provozu vozidlo v jiném členském státě, poskytne členský stát, který udělil schválení, žadateli kopii certifikátu schválení typu i se schvalovací dokumentací.
Členský stát povolí prodej, registraci nebo uvedení do provozu tohoto vozidla, ledaže se může odůvodněně domnívat, že technické požadavky, podle nichž bylo vozidlo schváleno, neodpovídají jeho požadavkům.
KAPITOLA X
JEDNOTLIVÁ SCHVÁLENÍ
Článek 24
Jednotlivá schválení
1. U určitého vozidla, ať již jedinečného či nikoliv, mohou členské státy upustit od dodržení jednoho nebo více ustanovení této směrnice nebo od jednoho nebo více regulačních aktů uvedených v příloze IV nebo v příloze XI za předpokladu, že stanoví alternativní požadavky.
Od dodržení ustanovení uvedených v prvním pododstavci lze upustit pouze tehdy, pokud k tomu má členský stát dostatečné důvody.
„Alternativními požadavky“ se rozumějí správní ustanovení a technické požadavky, jež mají za cíl zajistit úroveň bezpečnosti provozu po pozemních komunikacích a ochrany životního prostředí, jež je v nejvyšší možné míře rovnocenná úrovni stanovené přílohou IV nebo přílohou XI.
2. Členské státy neprovádějí destrukční zkoušky. Využijí všech odpovídajících informací poskytnutých žadatelem, jež prokazují shodu s alternativními požadavky.
3. Členské státy přijmou místo alternativních požadavků všechna ES schválení typu pro systém, konstrukční části nebo samostatné technické celky.
4. Žádost o jednotlivé schválení podává výrobce nebo vlastník vozidla nebo osoba jednající jeho jménem, pokud je tato osoba usazena ve Společenství.
5. Členský stát udělí jednotlivé schválení, pokud vozidlo odpovídá popisu přiloženému k žádosti a splňuje příslušné technické požadavky, a bez zbytečného prodlení vydá certifikát o jednotlivém schválení.
Podoba certifikátu o jednotlivém schválení vychází ze vzoru certifikátu ES schválení typu uvedeného v příloze VI a obsahuje alespoň informace nezbytné pro vyplnění žádosti o registraci podle směrnice Rady 1999/37/ES ze dne 29. dubna 1999 o registračních dokladech vozidel (13). Certifikáty o jednotlivém schválení nesmějí být nadepsány „ES schválení vozidla“.
Certifikát o jednotlivém schválení nese identifikační číslo dotyčného vozidla.
6. Platnost jednotlivého schválení je omezena na území členského státu, který schválení udělil.
Pokud si žadatel přeje prodat, zaregistrovat nebo uvést do provozu v jiném členském státě vozidlo, pro které bylo uděleno jednotlivé schválení, poskytne mu členský stát, který schválení udělil, na požádání soupis technických požadavků, podle nichž bylo vozidlo schváleno.
Vozidlu, pro něž některý členský stát udělil jednotlivé schválení v souladu s tímto článkem, udělí jiný členský stát povolení k prodeji, registraci nebo uvedení do provozu, ledaže se může odůvodněně domnívat, že technické požadavky, podle nichž bylo vozidlo schváleno, neodpovídají jeho požadavkům.
7. Členské státy udělí na žádost výrobce nebo vlastníka vozidla jednotlivé schválení pro vozidlo, jež je v souladu s touto směrnicí a regulačními akty uvedenými v příloze IV nebo v příloze XI.
V tom případě členské státy přijmou jednotlivé schválení a povolí prodej, registraci a uvedení vozidla do provozu.
8. Tento článek se může použít na vozidla, jež získala schválení typu podle této směrnice a na nichž byly před jejich první registrací nebo uvedením do provozu provedeny změny.
Článek 25
Zvláštní ustanovení
1. Postup uvedený v článku 24 se může použít na konkrétní vozidlo během jednotlivých stupňů výroby podle postupu vícestupňového schvalování typu.
2. Postupem uvedeným v článku 24 nelze nahradit stupeň meziproduktu v rámci běžného postupu vícestupňového schvalování typu a nelze jej použít pro účely získání schválení vozidla v prvním stupni.
KAPITOLA XI
REGISTRACE, PRODEJ A UVEDENÍ DO PROVOZU
Článek 26
Registrace, prodej a uvedení vozidel do provozu
1. Aniž jsou dotčeny články 29 a 30, zaregistrují členské státy vozidla a povolí jejich prodej nebo uvedení do provozu pouze tehdy, jsou-li opatřena platným prohlášením o shodě vydaným v souladu s článkem 18.
Pokud jde o neúplná vozidla, členské státy jejich prodej povolí, avšak po dobu, po níž vozidla zůstanou neúplná, mohou odmítnout jejich definitivní registraci a uvedení do provozu.
2. Vozidla, jež jsou osvobozena od požadavku na prohlášení o shodě, mohou být registrována, prodávána nebo uváděna do provozu pouze tehdy, pokud splňují příslušné technické požadavky této směrnice.
3. U vozidel v malých sériích nesmí počet vozidel zaregistrovaných, prodaných nebo uvedených do provozu během jednoho roku překročit počet jednotek uvedených v části A přílohy XII.
Článek 27
Registrace, prodej a uvedení do provozu vozidel z výběhu série
1. Členské státy mohou v rámci omezení uvedených v části B přílohy XII a pouze po omezenou dobu registrovat a povolovat prodej nebo uvádění do provozu vozidel odpovídajících typu vozidla, jehož ES schválení typu již není platné.
První pododstavec se použije pouze na vozidla na území Společenství, na něž se v době jejich výroby vztahovalo platné ES schválení typu, která však nebyla před tím, než toto ES schválení typu pozbylo platnosti, zaregistrována ani uvedena do provozu.
2. Možnosti uvedené v odstavci 1 lze využít u úplných vozidel po dobu dvanácti měsíců ode dne, k němuž pozbylo ES schválení typu platnosti, a u dokončených vozidel po dobu osmnácti měsíců od uvedeného dne.
3. Výrobce, který si přeje využít odstavce 1, podá před uvedením daných vozidel do provozu žádost příslušnému orgánu každého dotyčného členského státu. V žádosti musí být uvedeny všechny technické a ekonomické důvody, jež brání tomu, aby tato vozidla splňovala nové technické požadavky.
Dotyčné členské státy do tří měsíců od obdržení této žádosti rozhodnou, zda a v jakém množství povolí registraci těchto vozidel na svém území.
4. Odstavce 1, 2 a 3 se obdobně použijí na vozidla, na něž se vztahovalo vnitrostátní schválení typu, která však nebyla zaregistrována nebo uvedena do provozu před tím, než schválení pozbylo v souladu s článkem 45 platnosti z důvodu povinného vynucení postupu ES schválení typu.
5. Členské státy využijí vhodná opatření pro zajištění toho, aby byl účinně sledován počet vozidel, jež mají být zaregistrována nebo uvedena do provozu v rámci postupu podle tohoto článku.
Článek 28
Prodej a uvedení do provozu konstrukčních částí a samostatných technických celků
1. Členské státy povolí prodej nebo uvedení do provozu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků pouze v případě, že odpovídají požadavkům příslušných regulačních aktů a jsou řádně označeny v souladu s článkem 19.
2. Odstavec 1 se nepoužije v případě konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež jsou speciálně vyrobeny nebo zkonstruovány pro nová vozidla, na něž se tato směrnice nevztahuje.
3. Odchylně od odstavce 1 mohou členské státy povolit prodej a uvedení do provozu konstrukčních částí a samostatných technických celků, jež byly v souladu s článkem 20 osvobozeny od dodržení jednoho nebo více ustanovení regulačního aktu nebo jsou určeny k montáži na vozidla, na něž se vztahují schválení udělená podle článků 22, 23 nebo 24 a týkající se dané konstrukční části nebo samostatného technického celku.
4. Odchylně od odstavce 1 a pokud není v regulačním aktu stanoveno jinak, mohou členské státy povolit prodej a uvedení do provozu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jež jsou určeny k montáži na vozidla, u nichž v době jejich uvedení do provozu nebylo podle této směrnice nebo směrnice 70/156/EHS požadováno ES schválení typu.
KAPITOLA XII
OCHRANNÉ DOLOŽKY
Článek 29
Vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky odpovídající této směrnici
1. Pokud členský stát zjistí, že nová vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, přestože splňují použitelné požadavky nebo jsou řádně označeny, představují závažné nebezpečí pro bezpečnost provozu na pozemních komunikacích nebo vážně poškozují životní prostředí nebo veřejné zdraví, může nejdéle po dobu šesti měsíců odmítnout taková vozidla zaregistrovat nebo povolit na svém území prodej nebo uvedení do provozu takových vozidel, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků.
V tom případě o tom dotčený členský stát ihned uvědomí výrobce, ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody, na nichž je rozhodnutí založeno, a zejména to, zda se jedná o důsledek
-
nedostatků v příslušných regulačních aktech nebo
-
nesprávného použití příslušných požadavků.
2. Komise co nejdříve konzultuje dotčené strany, a zejména schvalovací orgán, který udělil schválení typu, s cílem připravit rozhodnutí.
3. Pokud opatření uvedená v odstavci 1 vyplývají z nedostatků v příslušných regulačních aktech, přijme Komise tato vhodná opatření:
-
jedná-li se o zvláštní směrnice nebo nařízení uvedené v části I přílohy IV, změní je regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2,
-
jedná-li se o předpisy EHK OSN, navrhne nezbytné změny příslušných předpisů EHK OSN v souladu s postupem použitelným podle revidované dohody z roku 1958.
4. Pokud opatření uvedená v odstavci 1 vyplývají z nesprávného použití příslušných požadavků, přijme Komise vhodná opatření, aby zajistila dodržování těchto požadavků.
Článek 30
Vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, jež se neshodují se schváleným typem
1. Pokud členský stát, který udělil ES schválení typu, zjistí, že se nová vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou schválení typu neshodují s typem, který tento členský stát schválil, přijme nezbytná opatření včetně, je-li to nezbytné, odejmutí schválení typu, aby byla vyráběná vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky uvedeny ve shodu se schváleným typem. Schvalovací orgán tohoto členského státu uvědomí schvalovací orgány ostatních členských států o přijatých opatřeních.
2. Pro účely odstavce 1 se odchylky od údajů uvedených v certifikátu ES schválení typu nebo ve schvalovací dokumentaci považují za nedodržení shody se schváleným typem.
Vozidlo se nepovažuje za odchylné od schváleného typu, pokud jsou v příslušných regulačních aktech připuštěny tolerance a vozidlo tyto tolerance splňuje.
3. Pokud některý členský stát prokáže, že se nová vozidla, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou schválení typu neshodují se schváleným typem, může požádat členský stát, který ES schválení typu udělil, aby ověřil, zda se jednotlivá vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky i nadále shodují se schváleným typem. Po obdržení takové žádosti dotyčný členský stát přijme co nejdříve a v každém případě do šesti měsíců ode dne podání žádosti nezbytná opatření.
4. Schvalovací orgán požádá členský stát, který udělil schválení typu pro systém, konstrukční část, samostatný technický celek nebo neúplné vozidlo, aby přijal nezbytná opatření k zajištění toho, aby byla vyráběná vozidla opět uvedena v soulad se schváleným typem,
a)
u ES schválení typu vozidla, kdy neshoda vozidla vyplývá výlučně z neshody systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku;
b)
u vícestupňového schválení typu, kdy neshoda dokončeného vozidla vyplývá výlučně z neshody systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, jež tvoří část neúplného vozidla, nebo z neshody samotného neúplného vozidla.
Po obdržení takové žádosti přijme dotyčný členský stát co nejdříve a v každém případě do šesti měsíců ode dne podání žádosti nezbytné opatření, v případě potřeby společně s členským státem, který žádost podal. Je-li zjištěno nedodržení shody, přijme schvalovací orgán členského státu, který udělil ES schválení typu pro systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek nebo neúplné vozidlo, opatření uvedená v odstavci 1.
5. Schvalovací orgány se vzájemně informují do dvaceti pracovních dnů o každém odejmutí ES schválení typu a o jeho důvodech.
6. Pokud členský stát, který udělil ES schválení typu, popírá, že by došlo k nedodržení shody, o němž jej uvědomil jiný členský stát, usilují dotyčné členské státy o urovnání sporu. Komise je průběžně informována a v případě potřeby uspořádá vhodná jednání s cílem dosáhnout urovnání sporu.
Článek 31
Prodej a uvádění do provozu částí nebo zařízení, jež mohou představovat významné nebezpečí pro správné fungování základních systémů
1. Členské státy umožní prodej, nabídku k prodeji nebo uvedení do provozu částí nebo zařízení, jež mohou představovat významné nebezpečí pro správné fungování systémů se zásadním významem pro bezpečnost vozidla nebo pro jeho vliv na životní prostředí, pouze v případě, že tyto části nebo zařízení byly schváleny schvalovacím orgánem v souladu s odstavci 5 až 10.
2. Části nebo zařízení podléhající povolení v souladu s odstavcem 1 se zařazují na seznam uvedený v příloze XIII. Rozhodnutí o zařazení předchází zhodnocení, jehož výsledkem je vypracování zprávy a snaha o dosažení spravedlivé rovnováhy mezi těmito prvky:
a)
existence závažného nebezpečí pro bezpečnost vozidla vybaveného dotyčnou částí nebo zařízením nebo jeho vliv na životní prostředí a
b)
dopad na spotřebitele a výrobce na trhu s náhradními částmi při stanovení případného požadavku na schválení u dotyčných částí nebo zařízení.
3. Odstavec 1 se nevztahuje na původní části nebo zařízení, pro které platí systémové schválení typu vozidla, a na části nebo zařízení, jejichž typ je schválen v souladu s některým z regulačních aktů uvedených v příloze IV, s výjimkou případů, kdy se tato schválení týkají jiných hledisek než těch, na něž se vztahuje odstavec 1. Odstavec 1 se nevztahuje na části ani zařízení vyrobené výhradně pro závodní vozidla, která nejsou určena k používání na veřejných komunikacích. Mají-li části nebo zařízení zahrnuté do přílohy XIII dvojí použití pro závody a na silnici, nesmějí být tyto části nebo zařízení prodávány ani nabízeny k prodeji veřejnosti pro použití v silničních vozidlech, pokud nesplňují požadavky tohoto článku.
Komise případně přijme ustanovení pro označení částí nebo zařízení uvedených v tomto odstavci.
4. Po konzultaci se zúčastněnými subjekty Komise stanoví průběh a požadavky postupu schvalování uvedené v odstavci 1 a přijme ustanovení pro následnou aktualizaci seznamu uvedeného v příloze XIII. Tyto požadavky zahrnují předpisy pro bezpečnost, ochranu životního prostředí a v případě potřeby pro zkušební normy. Mohou být založeny na regulačních aktech uvedených v příloze IV, vypracovány podle příslušného stavu technologie v oblasti bezpečnosti, ochrany životního prostředí a zkušebnictví nebo, jedná-li se o přiměřený způsob dosažení požadované bezpečnosti nebo cílů v oblasti životního prostředí, mohou sestávat ze srovnání části nebo zařízení s výkonem původního vozidla nebo některé z jeho částí, pokud jde o životní prostředí nebo bezpečnost.
5. Pro účely odstavce 1 předá výrobce částí nebo zařízení schvalovacímu orgánu zkušební protokol navržený určenou technickou zkušebnou, jenž osvědčuje, že části nebo zařízení, pro něž je požadováno schválení, splňují požadavky uvedené v odstavci 4. Výrobce může podat pouze jednu žádost na typ a část, a to pouze u jednoho schvalovacího orgánu.
Žádost obsahuje podrobnosti týkající se výrobce částí nebo zařízení, typu, označení a čísel částí nebo zařízení, pro něž je schválení požadováno, jakož i jméno výrobce vozidla, typ vozidla a případně rok výroby nebo jakékoliv jiné informace umožňující identifikaci vozidla, pro něž je montáž těchto částí nebo zařízení zamýšlena.
Pokud schvalovací orgán dojde při zohlednění zkušebního protokolu a dalších důkazů k závěru, že dotyčné části nebo zařízení splňují požadavky uvedené v odstavci 4, vydá výrobci bez zbytečného prodlení certifikát. Tento certifikát opravňuje k prodeji, nabídce k prodeji nebo montáži částí nebo zařízení do vozidel ve Společenství, s výhradou odst. 9 druhého pododstavce.
6. Každá část nebo zařízení schválené postupem podle tohoto článku se vhodným způsobem označí.
Komise stanoví požadavky na označování a balení i vzor a systém číslování certifikátu uvedeného v odstavci 5.
7. Opatření uvedená v odstavcích 2 až 6, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice včetně jejího doplnění, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2.
8. Výrobce neprodleně uvědomí schvalovací orgán, jenž vydal certifikát, o každé změně, jež má vliv na podmínky, za nichž byl vydán. Schvalovací orgán rozhodne, zda musí být certifikát přezkoumán nebo opětovně vydán a zda jsou nezbytné nové zkoušky.
Výrobce odpovídá za zajištění toho, že části a zařízení jsou vyráběny za podmínek, za nichž byl certifikát vydán, a že jsou tak vyráběny i nadále.
9. Před vydáním povolení schvalovací orgán ověří, že existují uspokojivá opatření a postupy pro zajištění účinné kontroly shodnosti výroby.
Pokud schvalovací orgán zjistí, že podmínky pro vydání povolení již nejsou splněny, požádá výrobce, aby přijal nezbytná opatření k zajištění toho, aby bylo u částí nebo zařízení opět dosaženo shody. V případě nutnosti povolení odejme.
10. Jakákoliv neshoda mezi členskými státy v souvislosti s certifikáty uvedenými v odstavci 5 se oznámí Komisi. Komise po konzultaci s členskými státy přijme odpovídající opatření, včetně případně požadavku na odejmutí schválení.
11. Tento článek se nepoužije na část nebo zařízení, dokud není zapsána v seznamu v příloze XIII. U každé položky nebo skupiny položek v příloze XIII se stanoví přiměřené přechodné období, aby výrobce části nebo zařízení mohl požádat o povolení a získat je. Současně lze případně stanovit datum tak, aby se na části a zařízení zkonstruované před tímto datem u vozidel, jejichž typ byl schválen, tento článek nevztahoval.
12. Dokud není přijato rozhodnutí o tom, zda má být část nebo zařízení zařazena do seznamu uvedeného v odstavci 1, mohou členské státy zachovat vnitrostátní ustanovení vztahující se na části nebo zařízení, jež mohou představovat závažné nebezpečí pro správné fungování systémů se zásadním významem pro bezpečnost vozidla nebo pro jeho vliv na životní prostředí.
Jakmile se takové rozhodnutí přijme, pozbývají ustanovení vnitrostátních předpisů zaregistrují vztahující se na dané části nebo zařízení platnosti.
13. Od 29. října 2007 nepřijímají členské státy nové předpisy upravující části a zařízení, jež mohou ovlivnit správné fungování systémů se zásadním významem pro bezpečnost vozidla nebo pro jeho vliv na životní prostředí.
Článek 32
Stažení vozidel
1. Pokud je výrobce, jemuž bylo uděleno ES schválení typu vozidla, povinen za použití regulačního aktu nebo směrnice 2001/95/ES stáhnout již prodaná, zaregistrovaná nebo do provozu uvedená vozidla, protože jeden nebo více systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků namontovaných ve vozidle, ať již byly podle této směrnice schváleny či nikoliv, představuje závažné nebezpečí pro bezpečnost provozu na pozemních komunikacích, veřejné zdraví nebo ochranu životního prostředí, neprodleně uvědomí schvalovací orgán, který schválení vozidla udělil.
2. Výrobce navrhne schvalovacímu orgánu soubor vhodných opravných prostředků k odstranění nebezpečí uvedeného v odstavci 1. Schvalovací orgán neprodleně sdělí navržená opatření orgánům ostatních členských států.
Příslušné orgány zajistí, aby tato opatření byla na jejich územích řádně provedena.
3. Pokud dotčené orgány považují opatření za nedostatečná nebo se domnívají, že nebyla provedena dostatečně rychle, neprodleně uvědomí schvalovací orgán, který udělil ES schválení typu vozidla.
Schvalovací orgán následně uvědomí výrobce. Pokud schvalovací orgán, který udělil ES schválení typu, není sám spokojen s opatřeními výrobce, přijme veškerá potřebná ochranná opatření, včetně odejmutí ES schválení typu, pokud výrobce nenavrhne a neprovede účinná nápravná opatření. V případě odejmutí ES schválení typu to dotčený schvalovací orgán do dvaceti pracovních dní doporučeným dopisem nebo rovnocenným elektronickým prostředkem oznámí výrobci, schvalovacím orgánům ostatních členských států a Komisi.
4. Tento článek se rovněž vztahuje na části, na něž se nevztahuje žádný požadavek vyplývající z regulačního aktu.
Článek 33
Oznámení rozhodnutí a dostupných opravných prostředků
Veškerá rozhodnutí o odmítnutí nebo odejmutí ES schválení typu, odmítnutí registrace nebo zákazu prodeje, učiněná na základě předpisů přijatých k provedení této směrnice, uvádějí podrobné důvody, na nichž jsou založena.
Tato rozhodnutí se oznamují dotčené straně zároveň s poučením o opravných prostředcích, které jsou jí podle platných právních předpisů dotyčného členského státu k dispozici, a o lhůtách pro jejich podání.
KAPITOLA XIII
MEZINÁRODNÍ PŘEDPISY
Článek 34
Předpisy EHK OSN potřebné pro ES schválení typu
1. Předpisy EHK OSN, k nimž Společenství přistoupilo a jež jsou uvedeny v části I přílohy IV a v příloze XI, jsou součástí ES schválení typu vozidla stejně jako zvláštní směrnice nebo nařízení. Vztahují se na kategorie vozidel uvedené v příslušných sloupcích v tabulce v části I přílohy IV a v příloze XI.
2. Pokud Společenství v souladu s čl. 4 odst. 4 rozhodnutí 97/836/ES rozhodne o povinném použití předpisu EHK OSN pro účely ES schválení typu vozidla, změní se odpovídajícím způsobem přílohy této směrnice regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2 této směrnice. Akt, kterým se mění přílohy této směrnice, rovněž stanoví lhůty pro povinné použití předpisu EHK OSN nebo jeho změn. Členské státy zruší nebo změní vnitrostátní právní předpisy, jež jsou neslučitelné s dotyčným předpisem EHK OSN.
Pokud uvedený předpis EHK OSN nahrazuje stávající zvláštní směrnici nebo nařízení, příslušný záznam v části I přílohy IV a v příloze XI se nahradí číslem předpisu EHK OSN a příslušný záznam se v části II přílohy IV stejným postupem zruší.
3. V případě uvedeném v odst. 2 druhém pododstavci se zvláštní směrnice nebo nařízení nahrazené předpisem EHK OSN zrušují regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2.
Pokud se zruší zvláštní směrnice, zruší členské státy vnitrostátní právní předpisy, jež byly přijaty k jejímu provedení.
4. V této směrnici nebo samostatných směrnicích či nařízeních lze uvést přímé odkazy na mezinárodní normy a nařízení, aniž by se opakovaly v právním rámci Společenství.
Článek 35
Rovnocennost předpisů EHK OSN se směrnicemi nebo nařízeními
1. Předpisy EHK OSN uvedené v části II přílohy IV se uznávají jako rovnocenné s odpovídajícími zvláštními směrnicemi nebo nařízeními v míře, v níž mají stejnou oblast působnosti a předmět.
Schvalovací orgány členských států přijímají schválení udělená v souladu s těmito předpisy EHK OSN a případně odpovídající značky schválení typu místo odpovídajících schválení typu a značek schválení typu udělených podle rovnocenných zvláštních směrnic nebo nařízení.
2. Pokud se Společenství rozhodne použít pro účely odstavce 1 nový předpis EHK OSN nebo předpis EHK OSN v platném znění, změní se část II přílohy IV odpovídajícím způsobem. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2.
Článek 36
Rovnocennost s dalšími předpisy
Na návrh Komise může Rada kvalifikovanou většinou uznat v rámci mnohostranných nebo dvoustranných dohod Společenství se třetími zeměmi rovnocennost podmínek nebo předpisů pro schvalování typu systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které jsou stanoveny touto směrnicí, s postupy stanovenými mezinárodními předpisy nebo předpisy třetích zemí.
KAPITOLA XIV
POSKYTOVÁNÍ TECHNICKÝCH INFORMACÍ
Článek 37
Informace určené pro uživatele
1. Výrobce nesmí poskytnout technické informace o údajích stanovených v této směrnici nebo v regulačních aktech uvedených v příloze IV, jež se odchylují od údajů schválených schvalovacím orgánem.
2. Pokud tak regulační akt zvlášť stanoví, zpřístupní výrobce uživatelům veškeré důležité informace a nezbytné pokyny popisující všechny zvláštní podmínky nebo omezení pro použití vozidla, konstrukční části nebo samostatného technického celku.
Tyto informace se poskytují v úředních jazycích Společenství. Poskytují se po dohodě se schvalovacím orgánem ve vhodné doprovodné dokumentaci, jako je příručka uživatele nebo příručka pro údržbu.
Článek 38
Informace určené pro výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
1. Výrobce vozidla zpřístupní výrobcům konstrukčních částí nebo samostatných technických celků všechny údaje, včetně případných výkresů výslovně uvedených v příloze nebo doplňku k regulačnímu aktu, jež jsou nezbytné pro ES schválení typu pro technické části a samostatné konstrukční celky nebo jsou nezbytné k získání povolení podle článku 31.
Výrobce vozidla může požadovat od výrobců technických částí nebo samostatných technických celků uzavření závazné dohody na ochranu důvěrné povahy všech informací, jež nejsou veřejně dostupné, včetně těch, jež se vztahují k právům duševního vlastnictví.
2. Výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, jakožto držitel certifikátu ES schválení typu, jenž podle čl. 10 odst. 4 obsahuje omezení použití nebo zvláštní podmínky pro montáž nebo obojí, poskytne výrobci vozidla o této věci veškeré podrobné informace.
Pokud tak regulační akt zvlášť stanoví, poskytne výrobce konstrukčních částí nebo samostatných technických celků společně s vyrobenými konstrukčními částmi nebo samostatnými technickými celky pokyny ohledně omezení použití nebo zvláštních podmínek pro montáž nebo obojí.
KAPITOLA XV
PROVÁDĚCÍ OPATŘENÍ A ZMĚNY
Článek 39
Prováděcí opatření a změny k této směrnici a zvláštním směrnicím a nařízením
1. Komise přijímá opatření nezbytná k provedení každé zvláštní směrnice nebo nařízení v souladu s pravidly stanovenými v každé dotyčné směrnici nebo nařízení.
2. Komise přijímá změny příloh této směrnice nebo ustanovení zvláštních směrnic nebo nařízení uvedených v části I přílohy IV, jež jsou nezbytné k jejich přizpůsobení rozvoji vědeckých a technických znalostí nebo zvláštním potřebám zdravotně postižených osob.
3. Komise přijímá změny této směrnice, jež jsou nezbytné pro stanovení technických požadavků na vozidla v malých sériích, vozidla schválená na základě postupu jednotlivého schválení a vozidla zvláštního určení.
4. Pokud se Komise dozví o závažných nebezpečích pro účastníky provozu na pozemních komunikacích nebo životní prostředí, jež vyžadují bezodkladná opatření, může změnit ustanovení zvláštních směrnic nebo nařízení uvedených v části I přílohy IV.
5. Komise přijímá změny, jež jsou nezbytné v zájmu řádné správy, a zejména ty, jež jsou nezbytné pro zajištění soudržnosti zvláštních směrnic nebo nařízení uvedených v části I přílohy IV jak mezi sebou, tak s jinými právními předpisy Společenství.
6. Pokud jsou podle rozhodnutí 97/836/ES přijaty nové předpisy EHK OSN nebo změny stávajících předpisů EHK OSN, k nimž Společenství přistoupilo, změní Komise odpovídajícím způsobem přílohy této směrnice.
7. Každá nová zvláštní směrnice nebo nařízení stanoví odpovídající změny příloh této směrnice.
8. Přílohy této směrnice lze změnit nařízením.
9. Opatření uvedená v tomto článku, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky této směrnice nebo zvláštních směrnic a nařízení včetně jejich doplnění, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2.
Článek 40
Výbor
1. Komisi je nápomocen výbor nazvaný „Technický výbor - motorová vozidla“.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
KAPITOLA XVI
URČENÍ A OZNÁMENÍ TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN
Článek 41
Určení technických zkušeben
1. Když členský stát určí technickou zkušebnu, musí tato technická zkušebna splňovat požadavky této směrnice.
2. Technické zkušebny provádějí zkoušky potřebné ke schválení nebo kontroly uvedené v této směrnici nebo v regulačním aktu uvedeném v příloze IV samy nebo na jejich provádění dohlížejí, s výjimkou případů, u nichž jsou výslovně povoleny alternativní postupy. Nesmějí provádět zkoušky ani kontroly, k nimž nejsou řádně určeny.
3. Technické zkušebny spadají podle oblasti své působnosti do jedné nebo více z těchto čtyř kategorií činností:
a)
kategorie A, technické zkušebny, jež provádějí zkoušky uvedené v této směrnici a v regulačních aktech uvedených v příloze IV ve svých vlastních zařízeních;
b)
kategorie B, technické zkušebny, jež dohlížejí na zkoušky uvedené v této směrnici a v regulačních aktech uvedených v příloze IV, které jsou prováděny v zařízeních výrobce nebo v zařízeních třetí osoby;
c)
kategorie C, technické zkušebny, jež pravidelně vyhodnocují a sledují postupy výrobce pro kontrolu shodnosti výroby;
d)
kategorie D, technické zkušebny, jež dohlížejí na zkoušky či kontroly nebo je provádějí v rámci dohledu nad shodností výroby.
4. Technické zkušebny musí prokázat odpovídající kvalifikaci, zvláštní technické znalosti a průkazné zkušenosti v konkrétních oblastech, na něž se vztahuje tato směrnice a regulační akty uvedené v příloze IV.
Kromě toho musí technické zkušebny vyhovovat normám uvedeným v dodatku 1 k příloze V, jež jsou důležité pro jimi prováděné činnosti. Tento požadavek se však nevztahuje na účely posledního stupně vícestupňového postupu schválení typu podle čl. 25 odst. 1.
5. Schvalovací orgán může být činný jako technická zkušebna pro jednu nebo více činností uvedených v odstavci 3.
6. Výrobce nebo subdodavatel jednající jeho jménem může být určen jako technická zkušebna pro činnosti kategorie A ve vztahu k regulačním aktům uvedeným v příloze XV.
Komise podle potřeby změní seznam těchto regulačních aktů regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2.
7. Subjekty uvedené v odstavcích 5 a 6 musí být v souladu s tímto článkem.
8. Jiné technické zkušebny ze třetí země než zkušebny určené v souladu s odstavcem 6 mohou být oznámeny pro účely článku 43 pouze v rámci dvoustranné dohody mezi Společenstvím a dotyčnou třetí zemí.
Článek 42
Posouzení kvalifikace technických zkušeben
1. Kvalifikace uvedená v článku 41 se prokazuje prostřednictvím hodnotící zprávy vyhotovené příslušným orgánem. Tato zpráva může zahrnovat certifikát o akreditaci vydaný akreditačním orgánem.
2. Hodnocení, na němž je založena zpráva uvedená v odstavci 1, se provádí v souladu s dodatkem 2 k příloze V.
U hodnotící zprávy se nejpozději po třech letech provede přezkum.
3. Hodnotící zpráva se na požádání zašle Komisi.
4. Schvalovací orgán, jenž vykonává činnost technické zkušebny, prokazuje shodu prostřednictvím podpůrné dokumentace.
To zahrnuje posouzení, jež provádějí inspektoři nezávislí na činnosti, jež se posuzuje. Tito inspektoři mohou být z téže organizace za předpokladu, že jsou řízeni nezávisle na pracovnících provádějících posuzovanou činnost.
5. Výrobce nebo subdodavatel vykonávající činnost jeho jménem, určený jako technická zkušebna, musí být v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto článku.
Článek 43
Postupy pro oznámení
1. Členské státy oznámí Komisi u každé určené zkušebny jméno, adresu, včetně elektronické adresy, odpovědné osoby a kategorii činností. Oznámí veškeré další změny těchto údajů.
V oznámení je uvedeno, pro jaké regulační akty jsou technické zkušebny určeny.
2. Technické zkušebny mohou provádět činnosti popsané v článku 41 za účelem schválení typu pouze tehdy, pokud byly předem oznámeny Komisi.
3. Táž technická zkušebna může být určena a oznámena více členskými státy bez ohledu na kategorii činností, jež vykonává.
4. Pokud je třeba při použití regulačního aktu určit zvláštní organizaci nebo příslušný orgán, jehož činnost není zahrnuta do činností, na něž se vztahuje článek 41, je třeba učinit oznámení podle tohoto článku.
5. Komise zveřejní na své internetové stránce seznam schvalovacích orgánů a technických zkušeben a podrobné údaje o nich.
KAPITOLA XVII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 44
Přechodná ustanovení
1. Až do nezbytných změn této směrnice s cílem zahrnout do její působnosti vozidla, na něž se ještě nevztahuje, nebo doplnit správní a technická ustanovení týkající se schvalování typu vozidel jiných kategorií než M1 vyráběných v malých sériích a zavést harmonizovaná správní a technická ustanovení týkající se postupu jednotlivého schvalování a do uplynutí přechodných období stanovených v článku 45 členské státy i nadále udělují těmto vozidlům vnitrostátní schválení za předpokladu, že tato schválení vycházejí z harmonizovaných technických požadavků stanovených v této směrnici.
2. Na žádost výrobce, nebo v případě jednotlivého schválení vlastníka vozidla, a po předání požadovaných informací dotčené členské státy vyplní a vydají certifikát schválení typu nebo případně certifikát jednotlivého schválení. Tento certifikát se vydá žadateli.
Pro vozidla téhož typu přijímají ostatní členské státy ověřený opis dokumentu jako doklad, že stanovené zkoušky byly provedeny.
3. Musí-li být konkrétní vozidlo, na něž se vztahuje jednotlivé schválení, zaregistrováno v jiném členském státě, může tento členský stát požadovat od schvalovacího orgánu, jenž vydal jednotlivé schválení, jakékoliv další informace podrobně uvádějící technické požadavky, jež konkrétní vozidlo splňuje.
4. Dokud v členských státech nejsou harmonizovány systémy registrace a zdanění pro vozidla podle této směrnice, mohou členské státy pro zjednodušení registrace a zdanění na svém území užívat vnitrostátní kódy. Pro tento účel mohou členské státy dále dělit verze uvedené v části II přílohy III za předpokladu, že jsou údaje, kterých je k dalšímu dělení užíváno, výslovně uvedeny ve schvalovací dokumentaci nebo je možné je z této dokumentace odvodit jednoduchým výpočtem.
Článek 45
Data žádostí pro ES schválení typu
1. Pokud jde o ES schválení typu, udělují členské státy ES schválení novým typům vozidel ode dnů uvedených v příloze XIX.
2. Členské státy mohou na žádost výrobce udělit ES schválení novým typům vozidel od 29. dubna 2009.
3. Až do dnů uvedených ve čtvrtém sloupci tabulky obsažené v příloze XIX se čl. 26 odst. 1 nevztahuje na nová vozidla, jimž bylo uděleno vnitrostátní schválení přede dny uvedenými ve třetím sloupci uvedené přílohy nebo jež nebyla schválena.
4. Na žádost výrobce a do dnů uvedených v řádcích 6 a 9 sloupci 3 tabulky obsažené v příloze XIX členské státy nadále udělují vnitrostátní schválení typu jako alternativu ES schválení typu vozidla u vozidel kategorií M2 nebo M3 za předpokladu, že tato vozidla a jejich systémy, konstrukční části a samostatné technické celky získaly schválení typu v souladu s regulačními akty uvedenými v části I přílohy IV této směrnice.
5. Tato směrnice se nedotýká platnosti žádného ES schválení typu uděleného vozidlům kategorie M1 před 29. dubnem 2009, ani nebrání prodloužení takového schválení.
6. Pokud jde o ES schválení nových typů systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, použijí členské státy tuto směrnici od 29. dubna 2009.
Tato směrnicí se nedotýká platnosti žádného ES schválení typu uděleného systémům, konstrukčním částem nebo samostatným technickým celkům před 29. dubnem 2009, ani nebrání prodloužení takového schválení.
Článek 46
Sankce
Členské státy stanoví sankce za porušení této směrnice, a zejména zákazu, který je obsažen v článku 31 nebo z něj vyplývá, a regulačních aktů uvedených v části I přílohy IV a přijmou veškerá nezbytná opatření pro jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí Komisi tato ustanovení do 29. dubna 2009 a veškeré jejich následné změny jí oznámí co nejdříve.
Článek 47
Hodnocení
1. Do 29. dubna 20111 informují členské státy Komisi o používání postupů schválení typu stanovených v této směrnici, a zejména o používání vícestupňového postupu. Pokud je to vhodné, navrhne Komise změny považované za nezbytné ke zlepšení postupu schválení typu.
2. Na základě informací poskytnutých podle odstavce 1 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě do 29. října 2011 zprávu o uplatňování této směrnice. Komise může v případě potřeby navrhnout odložení dnů použitelnosti uvedených v článku 45.
Článek 48
Provedení
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s věcnými změnami této směrnice do 29. dubna 2009. Neprodleně sdělí Komisi znění těchto předpisů.
Použijí tyto předpisy ode dne 29. dubna 2009.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Musí obsahovat rovněž prohlášení, že odkazy ve stávajících právních a správních předpisech na směrnici zrušenou touto směrnicí se považují za odkazy na tuto směrnici. Členské státy upraví způsob odkazu a znění prohlášení.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 49
Zrušení
Směrnice 70/156/EHS ve znění aktů uvedených v části A přílohy XX se zrušuje s účinkem ode dne 29. dubna 2009, aniž jsou dotčeny povinnosti členských států týkající se lhůt pro provedení ve vnitrostátním právu a použitelnost směrnic uvedených v části B přílohy XX.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze XXI.
Článek 50
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 51
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Bruselu dne 5. září 2007.