EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 78/2009
af 14. januar 2009
om typegodkendelse af motorkøretøjer med henblik på beskyttelse af fodgængere og andre bløde trafikanter og om ændring af direktiv 2007/46/EF og ophævelse af direktiv 2003/102/EF og direktiv 2005/66/EF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter proceduren i traktatens artikel 251 (2),
og ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det indre marked omfatter et område uden indre grænser, hvor den fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital skal sikres. Derfor er der indført et EF-typegodkendelsessystem for motorkøretøjer. De tekniske krav i forbindelse med typegodkendelse af motorkøretøjer, hvad angår beskyttelse af fodgængere, bør harmoniseres med henblik på at undgå, at der i medlemsstaterne indføres forskellige krav, og med henblik på at sikre, at det indre marked fungerer efter hensigten.
(2)
Denne forordning er en af de særlige retsakter, som vedrører Fællesskabets typegodkendelsesprocedure i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om etablering af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder beregnet til sådanne køretøjer (rammedirektiv) (3). Med henblik på at nå de i denne forordnings betragtning 1 omhandlede mål bør bilag I, III, IV, VI og XI til direktiv 2007/46/EF ændres.
(3)
Erfaringerne viser, at lovgivning vedrørende motorkøretøjer ofte har et meget detaljeret teknisk indhold. Det er derfor hensigtsmæssigt at vedtage en forordning i stedet for et direktiv for at undgå afvigelser i gennemførelsesforanstaltningerne og en unødvendig grad af lovgivning i medlemsstaterne, eftersom der ikke vil være behov for gennemførelse i national lovgivning. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/102/EF af 17. november 2003 om beskyttelse af fodgængere og andre bløde trafikanter forud for og ved kollision med et motorkøretøj (4) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/66/EF af 26. oktober 2005 om anvendelsen af systemer til frontal beskyttelse på motorkøretøjer (5), som indeholder krav om montering og anvendelse af systemer til frontal beskyttelse på motorkøretøjer og således fastsætter et beskyttelsesniveau for fodgængere, bør derfor erstattes af denne forordning. Dette indebærer, at medlemsstaterne ophæver gennemførelseslovgivningen i forbindelse med de ophævede direktiver.
(4)
Kravene i den anden fase af gennemførelsen af direktiv 2003/102/EF har vist sig ikke at være gennemførlige. I denne forbindelse skal Kommissionen i henhold til artikel 5 i det pågældende direktiv fremlægge de nødvendige forslag for at løse problemer med disse kravs gennemførlighed og eventuelt gøre brug af aktive sikkerhedssystemer, samtidig med at det sikres, at sikkerhedsniveauet for de bløde trafikanter ikke forringes.
(5)
En undersøgelse, som Kommissionen har ladet gennemføre, viser, at beskyttelse af fodgængere kan forbedres betydeligt ved at kræve en kombination af passive og aktive foranstaltninger, som giver et højere beskyttelsesniveau end de tidligere bestemmelser. Især viser undersøgelsen, at det aktive sikkerhedssystem »bremseassistent«, kombineret med ændringer af kravene til passiv sikkerhed i betydelig grad vil øge beskyttelsesniveauet for fodgængere. Det er derfor hensigtsmæssigt at indføre bestemmelser om obligatorisk montering af bremseassistentsystemer i motorkøretøjer. Dette bør dog ikke erstatte, men snarere supplere passive sikkerhedssystemer, der sikrer et højt sikkerhedsniveau.
(6)
Køretøjer udstyret med kollisionsforebyggende systemer kan fritages fra visse krav i denne forordning, hvis de er i stand til at forebygge kollisioner med fodgængere snarere end blot at reducere virkningerne af sådanne kollisioner. Kommissionen kan efter en vurdering af, om anvendelsen af denne form for teknologi effektivt kan forebygge kollisioner med fodgængere og andre bløde trafikanter, forelægge forslag til ændring af denne forordning for at tage hensyn til anvendelsen af kollisionsforebyggende systemer.
(7)
Med det stigende antal tunge køretøjer i byområderne er det hensigtsmæssigt, at bestemmelser om beskyttelse af fodgængere ikke udelukkende finder anvendelse på køretøjer med en totalmasse på højst 2 500 kg, men også, efter en begrænset overgangsperiode, på køretøjer i klasse M1 og N1, der overstiger denne grænse.
(8)
For at forbedre beskyttelsen af fodgængere på det tidligst mulige stadium, bør fabrikanter, som ønsker at ansøge om typegodkendelse i henhold til nye krav, endnu før disse er blevet obligatoriske, kunne gøre dette, såfremt de nødvendige gennemførelsesforanstaltninger allerede er trådt i kraft.
(9)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (6).
(10)
Kommissionen bør navnlig tillægges beføjelser til på baggrund af overvågningsresultaterne at vedtage tekniske bestemmelser for anvendelse af prøvningskravene og gennemførelsesforanstaltninger. Da der er tale om generelle foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, herunder ved at supplere den med nye ikke-væsentlige bestemmelser, skal foranstaltningerne vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF.
(11)
For at sikre en gnidningsløs overgang fra bestemmelserne i direktiv 2003/102/EF og 2005/66/EF til denne forordning bør anvendelsen af forordningen udskydes til efter en vis periode efter dens ikrafttræden.
(12)
Målet for denne forordning, nemlig gennemførelsen af det indre marked ved indførelse af fælles tekniske krav vedrørende fodgængerbeskyttelse, kan ikke i tilstrækkelig grad nås af medlemsstaterne og kan derfor på grund af omfanget af den påkrævede indsats bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
INDHOLD, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Genstand
I denne forordning fastlægges krav til konstruktion af og funktioner for motorkøretøjer og systemer til frontal beskyttelse for at reducere antallet af kvæstelser og disses omfang hos fodgængere og andre bløde trafikanter, der rammes af køretøjers front, og for at forebygge sådanne kollisioner.
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. Denne forordning finder anvendelse på:
a)
motorkøretøjer i klasse M1, som defineret i artikel 3, stk. 11, i direktiv 2007/46/EF og i bilag II, del A, punkt 1, til nævnte direktiv, med forbehold af nærværende artikels stk. 2
b)
motorkøretøjer i klasse N1, som defineret i artikel 3, stk. 11, i direktiv 2007/46/EF og i bilag II, del A, punkt 2, til nævnte direktiv, med forbehold af nærværende artikels stk. 2.
c)
systemer til frontal beskyttelse, som er monteret som originaludstyr på de køretøjer, der henvises til i litra a) eller b), eller som leveres som separate tekniske enheder til montering på sådanne køretøjer.
2. Punkt 2 og 3 i bilag I til denne forordning finder ikke anvendelse på:
a)
køretøjer i klasse N1 og
b)
køretøjer i klasse M1 afledt af klasse N1 med en totalmasse på over 2 500 kg,
hvis førerens position, »R-punktet«, enten befinder sig foran forakslen eller højst 1 100 mm i længderetningen bag forakslens tværgående midterlinje.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1)
»A-stolpe«: den forreste og yderste tagstøtte, som går fra chassiset til køretøjets tag
2)
»bremseassistentsystem«: en funktion i bremsesystemet, der ud fra førerens særlige bremsekrav kan afgøre, om der er tale om en nødopbremsning og under sådanne omstændigheder:
a)
hjælpe køretøjets fører ved at sikre de bedst mulige bremseforhold eller
b)
være tilstrækkeligt til at igangsætte det blokeringsfri bremsesystem
3)
»kofanger«: den forreste, underste, yderste struktur på køretøjet, som er bestemt til at beskytte køretøjet, når det involveres i en frontalkollision ved lav fart med et andet køretøj; det omfatter ikke et eventuelt system til frontal beskyttelse
4)
»system til frontal beskyttelse«: en eller flere separate strukturer, som et safarigitter eller en supplerende kofanger, som ud over den oprindelige standardkofanger skal beskytte køretøjets ydre overflade mod skader i tilfælde af kollision med et objekt. Særskilte strukturer med en højeste masse under 0,5 kg, der kun er beregnet til at beskytte køretøjets lygter, hører ikke ind under denne definition
5)
»totalmasse«: maksimal teknisk tilladt totalmasse som oplyst af fabrikanten i henhold til punkt 2.8 i bilag I til direktiv 2007/46/EF
6)
»køretøjer i klasse N1 afledt af klasse M1«: køretøjer i klasse N1, som med hensyn til partiet foran A-stolperne har samme generelle struktur og form som et forinden eksisterende køretøj tilhørende klasse M1
7)
»køretøjer i klasse M1 afledt af klasse N1«: køretøjer i klasse M1, som med hensyn til partiet foran A-stolperne har samme generelle struktur og form som et tidligere eksisterende køretøj tilhørende klasse N1.
KAPITEL II
FABRIKANTENS FORPLIGTELSER
Artikel 4
Tekniske krav
1. I overensstemmelse med artikel 9 sikrer fabrikanterne, at køretøjer, der markedsføres, er udstyret med et typegodkendt bremseassistentsystem, som er i overensstemmelse med kravene i punkt 4 i bilag I, og at sådanne køretøjer overholder kravene i punkt 2 eller 3 i bilag I.
2. I overensstemmelse med artikel 10 sikrer fabrikanterne, at systemer til frontal beskyttelse, som er monteret som originaludstyr på markedsførte køretøjer eller leveres som separate tekniske enheder, opfylder kravene i punkt 5 og 6 i bilag I.
3. Fabrikanterne giver de godkendende myndigheder de relevante oplysninger om specifikationer og prøvningsbetingelser for køretøjet og systemet til frontal beskyttelse. Oplysningerne skal omfatte de oplysninger, der er nødvendige for at kontrollere, at enhver aktiv sikkerhedsanordning monteret i køretøjet fungerer.
4. For så vidt angår systemer til frontal beskyttelse, der skal leveres som separate tekniske enheder, giver fabrikanterne de godkendende myndigheder de relevante oplysninger om specifikationer og prøvningsbetingelser for systemet til frontal beskyttelse.
5. Systemer til frontal beskyttelse leveret som separate tekniske enheder må ikke distribueres, udbydes til salg eller sælges, uden at de er ledsaget af en liste over de køretøjstyper, systemet er godkendt til, samt en klart formuleret monteringsvejledning. Monteringsvejledningen skal omfatte specifikke monteringsanvisninger, herunder fastgørelsesanvisninger for de køretøjer, enheden er godkendt til, og gøre det muligt at montere de godkendte komponenter på det pågældende køretøj på en måde, der er i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i punkt 6 i bilag I.
6. Kommissionen vedtager gennemførelsesforanstaltninger, der fastsætter de tekniske bestemmelser for anvendelse af kravene i bilag I. Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, herunder ved at supplere den, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2, i direktiv 2007/46/EF.
Artikel 5
Ansøgning om EF-typegodkendelse
1. Fabrikanten tilsender den godkendende myndighed et oplysningsskema i henhold til modellen i del 1 i bilag II, når han ansøger om EF-typegodkendelse for en type køretøj for så vidt angår fodgængerbeskyttelse.
Fabrikanten indleverer et køretøj, som er repræsentativt for den køretøjstype, som søges godkendt, til den tekniske tjeneste, som forestår godkendelsesprøvningen.
2. Fabrikanten tilsender de godkendende myndigheder oplysningsskemaet i henhold til modellen i del 2 i bilag II, når han ansøger om EF-typegodkendelse for en køretøjstype for så vidt angår montering på køretøjet af et system til frontal beskyttelse.
Fabrikanten indleverer et køretøj, udstyret med et system til frontal beskyttelse, som er repræsentativt for den køretøjstype, som søges godkendt, til den tekniske tjeneste, som forestår godkendelsesprøvningen. På anmodning fra den pågældende tekniske tjeneste indleveres desuden specifikke komponenter eller prøver på anvendte materialer.
3. Fabrikanten tilsender de godkendende myndigheder et oplysningsskema i henhold til modellen i del 3 i bilag II, når han ansøger om EF-typegodkendelse for et system til frontal beskyttelse som separat teknisk enhed.
Fabrikanten indleverer et prøveeksemplar af den type system til frontal beskyttelse, som søges godkendt, til den tekniske tjeneste, som forestår godkendelsesprøvningen. Den tekniske tjeneste kan rekvirere yderligere prøver, hvis den skønner det nødvendigt. Prøverne skal på tydelig og uudslettelig måde være mærket med ansøgerens navn og typebetegnelsen. Fabrikanten træffer foranstaltninger med hensyn til den efterfølgende obligatoriske påførsel af EF-typegodkendelsesmærket.
KAPITEL III
FORPLIGTELSER FOR MEDLEMSSTATERNES MYNDIGHEDER
Artikel 6
Meddelelse af EF-typegodkendelse
1. Hvis de relevante krav er opfyldt, meddeler den godkendende myndighed EF-typegodkendelse og udsteder et godkendelsesnummer i overensstemmelse med nummereringssystemet i bilag VII til direktiv 2007/46/EF.
2. I punkt 3 under det pågældende godkendelsesnummer anvendes et af følgende bogstaver:
a)
Ved godkendelse af køretøjer for så vidt angår beskyttelse af fodgængere:
-
»A«, hvis køretøjet opfylder kravene i punkt 2 i bilag I
-
»B«, hvis køretøjet opfylder kravene i punkt 3 i bilag I.
b)
Ved godkendelse af et køretøj for så vidt angår montering på køretøjet af et system til frontal beskyttelse eller ved godkendelse af et system til frontal beskyttelse, der skal leveres som en separat teknisk enhed:
-
»A«, hvis systemet til frontal beskyttelse opfylder kravene i punkt 5 i bilag I, hvad angår anvendelsen af punkt 5.1.1.1, 5.1.2.1, 5.2 og 5.3 i samme bilag
-
»B«, hvis systemet til frontal beskyttelse opfylder kravene i punkt 5 i bilag I, hvad angår anvendelsen af punkt 5.1.1.2, 5.1.2.1, 5.2 og 5.3 i samme bilag
-
»X«, hvis systemet til frontal beskyttelse opfylder kravene i punkt 5 i bilag I, hvad angår anvendelsen af punkt 5.1.1.3, 5.1.2.2, 5.2 og 5.3 i samme bilag.
3. En godkendende myndighed må ikke tildele samme nummer til en anden køretøjstype eller type af system til frontal beskyttelse.
4. Ved anvendelse af stk. 1 udsteder den typegodkendende myndighed en EF-typegodkendelsesattest, som er i overensstemmelse med:
a)
den model, som er angivet i del 1 i bilag III, for en køretøjstype, for så vidt angår beskyttelse af fodgængere
b)
den model, som er angivet i del 2 i bilag III, for en køretøjstype, for så vidt angår montering på køretøjet af et system til frontal beskyttelse
c)
den model, som er angivet i del 3 i bilag III, for en type system til frontal beskyttelse, der skal leveres som separat teknisk enhed.
Artikel 7
EF-typegodkendelsesmærke
Ethvert system til frontal beskyttelse, der er godkendt i overensstemmelse med denne forordning i henhold til typegodkendelsen af en køretøjstype for så vidt angår montering på køretøjet af et system til frontal beskyttelse eller typegodkendelsen af systemer til frontal beskyttelse, der skal leveres som separate tekniske enheder skal opfylde kravene i denne forordning og tildeles og derefter forsynes med et godkendelsesmærke, der er fastsat i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag IV.
Artikel 8
Ændring af typen og ændringer af godkendelser
Enhver ændring af køretøjet foran A-stolperne eller af systemet til frontal beskyttelse, som enten berører køretøjets struktur, hoveddimensioner, de materialer køretøjets ydre flader består af, fastgørelsesmetoder eller komponenternes (ydre eller indre) placering i forhold til hinanden, og som kan have en mærkbar indvirkning på resultaterne af prøvningerne, betragtes som en ændring i henhold til artikel 13 i direktiv 2007/46/EF og kræver derfor, at der indsendes en ny ansøgning om typegodkendelse.
Artikel 9
Tidsplan for anvendelse på køretøjer
1. Med virkning fra den i artikel 16, stk. 2, angivne dato skal de nationale myndigheder af grunde, der vedrører fodgængerbeskyttelse, nægte at meddele EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse for følgende nye køretøjstyper:
a)
klasse M1, som ikke overholder de tekniske bestemmelser i punkt 4 i bilag I
b)
klasse M1 med en totalmasse på højst 2 500 kg, som ikke overholder de tekniske bestemmelser i punkt 2 eller 3 i bilag I
c)
klasse N1 afledt af M1 og med en totalmasse på højst 2 500 kg, som ikke overholder de tekniske bestemmelser i punkt 2 og 4 eller i punkt 3 og 4 i bilag I.
2. Med virkning fra den 24. februar 2011 skal de nationale myndigheder af grunde, der vedrører fodgængerbeskyttelse, anse typeattester for ikke længere at være gyldige for så vidt angår artikel 26 i direktiv 2007/46/EF og forbyde registrering, salg og ibrugtagning af følgende nye køretøjer, der ikke overholder de tekniske bestemmelser i punkt 4 i bilag I til denne forordning:
a)
køretøjer i klasse M1
b)
køretøjer i klasse N1 afledt af klasse M1 og med en totalmasse på højst 2 500 kg.
3. Med virkning fra den 24. februar 2013 skal de nationale myndigheder af grunde, der vedrører fodgængerbeskyttelse, nægte at meddele EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse for følgende nye køretøjstyper:
a)
klasse M1 med en totalmasse på højst 2 500 kg, som ikke overholder de tekniske bestemmelser i punkt 3 i bilag I
b)
klasse N1 afledt af M1 og med en totalmasse på højst 2 500 kg, som ikke overholder de tekniske bestemmelser i punkt 3 i bilag I.
4. Med virkning fra den 31. december 2012 skal de nationale myndigheder af grunde, der vedrører fodgængerbeskyttelse, anse typeattester for ikke længere at være gyldige for så vidt angår artikel 26 i direktiv 2007/46/EF, og forbyde registrering, salg og ibrugtagning af følgende nye køretøjer, hvis de ikke overholder de tekniske bestemmelser i punkt 2 eller 3 i bilag I til denne forordning:
a)
køretøjer i klasse M1 med en totalmasse på højst 2 500 kg
b)
køretøjer i klasse N1 afledt af klasse M1 og med en totalmasse på højst 2 500 kg.
5. Med virkning fra den 24. februar 2015 skal de nationale myndigheder af grunde, der vedrører fodgængerbeskyttelse, nægte at meddele EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse for følgende nye køretøjstyper:
a)
klasse M1 med en totalmasse på over 2 500 kg, som ikke overholder de tekniske bestemmelser i punkt 3 i bilag I
b)
klasse N1, som ikke overholder de tekniske bestemmelser i punkt 3 og 4 i bilag I.
6. Med virkning fra den 24. august 2015 skal de nationale myndigheder af grunde, der vedrører fodgængerbeskyttelse, anse typeattester for ikke længere at være gyldige for så vidt angår artikel 26 i direktiv 2007/46/EF og forbyde registrering, salg og ibrugtagning af nye køretøjer i klasse N1, som ikke overholder de tekniske bestemmelser i punkt 4 i bilag I til denne forordning.
7. Med virkning fra den 24. februar 2018 skal de nationale myndigheder af grunde, der vedrører fodgængerbeskyttelse, anse typeattester for ikke længere at være gyldige for så vidt angår artikel 26 i direktiv 2007/46/EF og forbyde registrering, salg og ibrugtagning af følgende nye køretøjer:
a)
køretøjer i klasse M1 med en totalmasse på højst 2 500 kg, som ikke overholder de tekniske bestemmelser i punkt 3 i bilag I til denne forordning
b)
køretøjer i klasse N1 afledt af M1 og med en totalmasse på højst 2 500 kg, som ikke overholder de tekniske bestemmelser i punkt 3 i bilag I til denne forordning.
8. Med virkning fra den 24. august 2019 skal de nationale myndigheder af grunde, der vedrører fodgængerbeskyttelse, anse typeattester for ikke længere at være gyldige for så vidt angår artikel 26 i direktiv 2007/46/EF og forbyde registrering, salg og ibrugtagning af følgende nye køretøjer:
a)
køretøjer i klasse M1 med en totalmasse på over 2 500 kg, som ikke overholder de tekniske bestemmelser i punkt 3 i bilag I til denne forordning
b)
køretøjer i klasse N1, som ikke overholder de tekniske bestemmelser i punkt 3 i bilag I til denne forordning.
9. Uden at dette foregriber denne artikels stk. 1-8 og med forbehold af ikrafttrædelsen af de foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til artikel 4, stk. 6, må de nationale myndigheder, hvis en fabrikant anmoder herom, ikke af grunde, der vedrører fodgængerbeskyttelse, nægte at meddele EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse for et nyt køretøj eller forbyde registrering, salg eller ibrugtagning heraf, hvis det pågældende køretøj opfylder de tekniske bestemmelser i punkt 3 eller 4 i bilag I.
Artikel 10
Anvendelse på systemer til frontal beskyttelse
1. De nationale myndigheder skal nægte at meddele EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse for en ny køretøjstype for så vidt angår montering af et system til frontal beskyttelse eller EF-typegodkendelse for separate tekniske enheder i en ny type system til frontal beskyttelse, som ikke overholder kravene i punkt 5 og 6 i bilag I.
2. De nationale myndigheder skal af grunde, der vedrører fodgængerbeskyttelse, anse typeattester for ikke længere at være gyldige for så vidt angår artikel 26 i direktiv 2007/46/EF og forbyde registrering, salg og ibrugtagning af nye køretøjer, som ikke overholder kravene i punkt 5 og 6 i bilag I til denne forordning.
3. Kravene i punkt 5 og 6 i bilag I til denne forordning finder anvendelse på systemer til frontal beskyttelse, der leveres som separate tekniske enheder i henhold til artikel 28 i direktiv 2007/46/EF.
Artikel 11
Kollisionsforebyggende systemer
1. På grundlag af en vurdering forelagt af Kommissionen kan køretøjer udstyret med kollisionsforebyggende systemer fritages fra prøvningskravene i punkt 2 og 3 i bilag I for at opnå EF-typegodkendelse eller national typegodkendelse for en køretøjstype for så vidt angår fodgængerbeskyttelse eller for at blive solgt, registreret eller taget i brug.
2. Kommissionen forelægger en sådan vurdering, eventuelt ledsaget af forslag om ændring af denne forordning, for Europa-Parlamentet og Rådet.
Alle foreslåede foranstaltninger skal sikre beskyttelsesniveauer, der med hensyn til reel effektivitet mindst svarer til beskyttelsesniveauerne i punkt 2 og 3 i bilag I.
Artikel 12
Overvågning
1. Hvert år, og senest den 28. februar i året efter indsamlingen af oplysningerne, meddeler de nationale myndigheder Kommissionen resultaterne af den overvågning, der er beskrevet i punkt 2.2, 2.4 og 3.2 i bilag I.
Kravet om at meddele disse resultater ophører med at gælde fra den 24. februar 2014.
2. Kommissionen kan på grundlag af resultaterne af den overvågning, der er gennemført i henhold til punkt 2.2, 2.4 og 3.2 i bilag I, vedtage de nødvendige gennemførelsesforanstaltninger.
Disse foranstaltninger, der har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning bl.a. ved at supplere den, vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 40, stk. 2, i direktiv 2007/46/EF.
3. Kommissionen, der handler på grundlag af relevante oplysninger fra de godkendende myndigheder og interesserede parter og på grundlag af uafhængige undersøgelser, overvåger den tekniske udvikling vedrørende øgede krav til passiv sikkerhed, bremseassistentsystemer og andre aktive sikkerhedsteknologier, som kan forbedre sikkerheden for bløde trafikanter.
4. Senest den 24. februar 2014 vurderer Kommissionen gennemførligheden og anvendelsen af sådanne øgede krav til passiv sikkerhed. Den vurderer, hvorvidt denne forordning fungerer efter hensigten for så vidt angår anvendelsen og virkningen af bremseassistentsystemet og andre aktive sikkerhedsteknologier.
5. Kommissionen forelægger en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, som i nødvendigt omfang vil være ledsaget af forslag vedrørende emnet.
Artikel 13
Sanktioner
1. Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner i tilfælde af fabrikanters overtrædelse af bestemmelserne i denne forordning og træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Disse sanktioner skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne anmelder disse bestemmelser til Kommissionen senest den 24. august 2010 og giver den omgående besked om enhver ændring af dem.
2. De overtrædelser, for hvilke der gælder sanktioner, omfatter:
a)
afgivelse af falske erklæringer i forbindelse med godkendelsesprocedurer eller procedurer, der fører til tilbagekaldelse
b)
forfalskning af prøvningsresultater med henblik på typegodkendelse
c)
tilbageholdelse af data eller tekniske specifikationer, der kunne føre til tilbagekaldelse eller inddragelse af typegodkendelsen
d)
nægtelse af adgang til oplysninger.
KAPITEL IV
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 14
Ændringer af direktiv 2007/46/EF
Direktiv 2007/46/EF ændres som angivet i bilag V til denne forordning.
Artikel 15
Ophævelse
Direktiv 2003/102/EF og direktiv 2005/66/EF ophæves med virkning fra den dato, som er angivet i denne forordnings artikel 16, stk. 2.
Henvisninger til de ophævede direktiver betragtes som henvisninger til denne forordning.
Artikel 16
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder anvendelse fra den 24. november 2009, bortset fra artikel 4, stk. 6, og artikel 9, stk. 9, som finder anvendelse fra ikrafttrædelsesdatoen, og artikel 9, stk. 2-8, som finder anvendelse fra de deri fastsatte datoer.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 14. januar 2009.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 78/2009
ze dne 14. ledna 2009
o schvalování typu motorových vozidel s ohledem na ochranu chodců a ostatních nechráněných účastníků silničního provozu, o změně směrnice 2007/46/ES a o zrušení směrnic 2003/102/ES a 2005/66/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, ve kterém musí být zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu. Za tímto účelem existuje systém ES schvalování typu motorových vozidel. Technické předpisy pro schvalování typu motorových vozidel z hlediska ochrany chodců by měly být harmonizovány, aby se zabránilo stanovení odlišných požadavků v jednotlivých členských státech a aby se zajistilo řádné fungování vnitřního trhu.
(2)
Toto nařízení je jedním ze zvláštních právních aktů v rámci postupu ES schvalování typu podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (3). Aby mohlo být dosaženo cílů uvedených v 1. bodě odůvodnění tohoto nařízení, měly by být změněny přílohy I, III, IV, VI a XI směrnice 2007/46/ES.
(3)
Ze zkušenosti vyplývá, že právní předpisy v oblasti motorových vozidel často obsahují velmi podrobná technická ustanovení. Je proto vhodné přijmout nařízení namísto směrnice, aby se zabránilo vzniku rozporů mezi prováděcími opatřeními a zbytečnému množství právních předpisů v členských státech, jelikož nebude potřeba provedení ve vnitrostátních právních předpisech.. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/102/ES ze dne 17. listopadu 2003 o ochraně chodců a ostatních nechráněných účastníků silničního provozu před střetem a v případě střetu s motorovým vozidlem (4) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/66/ES ze dne 26. října 2005 o použití systémů čelní ochrany na motorových vozidlech (5), která stanoví požadavky na montáž a použití systémů čelní ochrany na vozidlech, a tedy úroveň ochrany chodců, by proto měly být nahrazeny tímto nařízením, aby byla zajištěna soudržnost v této oblasti. K tomu je nutné, aby členské státy zrušily právní předpisy, kterými se zrušované směrnice provádějí ve vnitrostátním právu.
(4)
Ukázalo se, že požadavky na druhou etapu provádění směrnice 2003/102/ES nejsou proveditelné. V této souvislosti článek 5 uvedené směrnice požadoval, aby Komise předložila potřebné návrhy, které by vyřešily problémy proveditelnosti těchto požadavků a eventuálně využily systémy aktivní bezpečnosti a zároveň zajistily, aby nedošlo ke snížení úrovně bezpečnosti poskytované nechráněným účastníkům silničního provozu.
(5)
Ze studie, kterou Komise zadala, vyplývá, že ochranu chodců lze výrazně zlepšit požadavkem na kombinaci pasivních a aktivních opatření, která nabízejí vyšší úroveň ochrany než dřívější ustanovení. Studie zejména ukazuje na to, že systém aktivní bezpečnosti, totiž systém asistence při brzdění v kombinaci se změnami požadavků na pasivní bezpečnost, výrazně zvýší úroveň ochrany chodců. Stanovení povinnosti instalovat v nových motorových vozidlech systémy asistence při brzdění je proto vhodné. Tím by však neměly být nahrazeny, nýbrž pouze doplněny, systémy pasivní bezpečnosti s vysokou úrovní ochrany.
(6)
Vozidla vybavená systémy pro prevenci střetů nemusí splňovat některé požadavky stanovené tímto nařízením v rozsahu, v jakém budou schopna zabránit střetům s chodci namísto pouhého zmírnění následků těchto střetů. Ukáže-li posouzení takovéto technologie, že její použití může účinně zabránit střetům s chodci a ostatními nechráněnými účastníky silničního provozu, může Komise předložit návrhy na změnu tohoto nařízení umožňující použití systémů pro prevenci střetů.
(7)
Vzhledem k tomu, že je v silničním provozu ve městech používán stále větší počet těžších vozidel, je vhodné, aby se předpisy v oblasti ochrany chodců nevztahovaly pouze na vozidla s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, nýbrž po uplynutí omezeného přechodného období rovněž na vozidla kategorie M1 a kategorie N1, která uvedený hmotnostní limit převyšují.
(8)
V zájmu zlepšení ochrany chodců v co nejbližší době by výrobci, kteří chtějí žádat o schválení typu v souladu s novými požadavky ještě před tím, než tyto požadavky budou povinné, měli by mít možnost tak učinit, pokud jsou již v platnosti potřebná prováděcí opatření.
(9)
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (6).
(10)
Zejména je třeba zmocnit Komisi k přijetí technických ustanovení o uplatňování požadavků na zkoušky a prováděcích opatření založených na výsledcích vyhodnocování. Jelikož tato opatření mají obecný význam a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení, včetně jeho doplněním o nové jiné než podstatné prvky, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.
(11)
V zájmu zajištění plynulého přechodu od ustanovení směrnic 2003/102/ES a 2005/66/ES k tomuto nařízení je třeba použitelnost tohoto nařízení odložit o určitou dobu po jeho vstupu v platnost.
(12)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž uskutečnění vnitřního trhu zavedením společných technických požadavků v oblasti ochrany chodců, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu tohoto nařízení lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví požadavky na konstrukci a fungování vozidel a systémů čelní ochrany s cílem snížit počet a závažnost zranění chodců a ostatních nechráněných účastníků silničního provozu, do kterých narazí vozidla svou přední částí, jakož i zabránit těmto střetům.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se vztahuje na
a)
motorová vozidla kategorie M1 podle definice v čl. 3 odst. 11 směrnice 2007/46/ES a v části A bodě 1 přílohy II uvedené směrnice s výhradou odstavce 2 tohoto článku;
b)
motorová vozidla kategorie N1 podle definice v čl. 3 odst. 11 směrnice 2007/46/ES a v části A bodě 2 přílohy II uvedené směrnice s výhradou odstavce 2 tohoto článku;
c)
systémy čelní ochrany montované na vozidla uvedená v písmenech a) a b) jako původní vybavení nebo dodávané jako samostatné technické celky určené k montáži do těchto vozidel.
2. Části 2 a 3 přílohy I tohoto nařízení se nepoužijí na
a)
vozidla kategorie N1 a
b)
vozidla kategorie M1, která jsou odvozena od vozidel kategorie N1 a maximální hmotností převyšující 2 500 kg,
u nichž se R-bod sedadla řidiče nachází buď před přední nápravou, nebo podélně za příčnou střednicí přední nápravy o maximálně 1 100 mm.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„sloupkem A“ přední vnější podpěra střechy, vedoucí od podvozku ke střeše vozidla;
2)
„systémem asistence při brzdění“ funkce brzdového systému, která odvodí případ nouzového brzdění od charakteru řidičova požadavku na brzdění a za takových podmínek:
a)
pomáhá řidiči dosáhnout maximálního dosažitelného brzdného zpomalení nebo
b)
postačuje k aktivaci úplného cyklu protiblokovacího brzdového systému (ABS);
3)
„nárazníkem“ jakákoliv přední spodní vnější část konstrukce vozidla, s výjimkou jakéhokoliv systému čelní ochrany, včetně upevňovacích prvků, která je určena k ochraně vozidla při čelním střetu v nízké rychlosti s jiným vozidlem;
4)
„systémem čelní ochrany“ samostatná konstrukce nebo samostatné konstrukce, jako např. pevný ochranný rám nebo přídavný nárazník, které jsou společně s nárazníkem, jenž je součástí původního vybavení, určeny k ochraně vnějšího povrchu vozidla před poškozením v případě střetu s předmětem, s výjimkou konstrukcí s hmotností menší než 0,5 kg, určených pouze k ochraně světel;
5)
„maximální hmotností“ maximální technicky přípustná hmotnost plně naloženého vozidla udávaná výrobcem podle bodu 2.8 přílohy I směrnice 2007/46/ES;
6)
„vozidly kategorie N1 odvozenými od kategorie M1“ vozidla kategorie N1, která mají v části před sloupky A stejnou základní konstrukci a tvar jako původní vozidla kategorie M1;
7)
„vozidly kategorie M1 odvozenými od kategorie N1“ vozidla kategorie M1, která mají v části před sloupky A stejnou základní konstrukci a tvar jako původní vozidla kategorie N1.
KAPITOLA II
POVINNOSTI VÝROBCŮ
Článek 4
Technické požadavky
1. V souladu s článkem 9 výrobci zajistí, aby vozidla uváděná na trh byla vybavena systémem asistence při brzdění schváleným pro daný typ v souladu s požadavky části 4 přílohy I a aby tato vozidla splňovala požadavky stanovené v části 2 nebo 3 přílohy I.
2. V souladu s článkem 10 výrobci zajistí, aby systémy čelní ochrany, buď montované na vozidla uváděná na trh jako původní vybavení nebo dodávané jako samostatné technické celky, splňovaly požadavky stanovené v částech 5 a 6 přílohy I.
3. Výrobci poskytnou schvalovacím orgánům příslušné údaje o požadavcích na vozidlo a systém čelní ochrany a o podmínkách zkoušek. Mezi těmito údaji musí být rovněž informace požadované pro účely kontroly fungování jakýchkoli zařízení aktivní bezpečnosti instalovaných ve vozidle.
4. V případě systémů čelní ochrany dodávaných jako samostatné technické celky výrobci poskytnou schvalovacím orgánům příslušné údaje o požadavcích na tyto systémy a podmínkách zkoušek.
5. Systémy čelní ochrany jako samostatné technické celky nesmějí být distribuovány, nabízeny k prodeji ani prodávány, jestliže k nim není připojen seznam typů vozidel, pro něž byl systém čelní ochrany schválen, a srozumitelné pokyny k montáži. Pokyny k montáži musí obsahovat konkrétní návod na připevnění včetně způsobů uchycení pro vozidla, pro něž byl celek schválen, aby bylo možné připevnit schválené konstrukční části na vozidlo způsobem, jenž je v souladu s příslušnými ustanoveními části 6 přílohy I.
6. Komise přijme prováděcí opatření stanovující technické požadavky pro použití požadavků uvedených v příloze I. Tato opatření, jež mají za účel změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení včetně jeho doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 40 odst. 2 směrnice 2007/46/ES.
Článek 5
Žádost o ES schválení typu
1. Žádá-li výrobce o ES schválení typu pro typ vozidla z hlediska ochrany chodců, předloží schvalovacímu orgánu informační dokument vyhotovený v souladu se vzorem stanoveným v části 1 přílohy II.
Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu předá výrobce vozidlo reprezentativní pro typ vozidla, který má být schválen.
2. Žádá-li výrobce o ES schválení typu pro typ vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany, předloží schvalovacímu orgánu informační dokument vyhotovený v souladu se vzorem stanoveným v části 2 přílohy II.
Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu předá výrobce vozidlo reprezentativní pro typ vozidla s namontovaným systémem čelní ochrany, který má být schválen. Na požádání musí výrobce technické zkušebně předat rovněž specifické konstrukční části nebo vzorky použitých materiálů.
3. Žádá-li výrobce o ES schválení typu pro typ systému čelní ochrany jako samostatného technického celku, předloží schvalovacímu orgánu informační dokument vyhotovený v souladu se vzorem stanoveným v části 3 přílohy II.
Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu předá výrobce jeden vzorek typu systému čelní ochrany, který má být schválen. Bude-li to zkušebna považovat za nutné, může požádat o další vzorky. Vzorky musí být zřetelně a nesmazatelně označeny obchodní firmou nebo značkou žadatele a označením typu. Výrobce přijme opatření pro pozdější povinné uvedení značky ES schválení typu.
KAPITOLA III
POVINNOSTI ORGÁNŮ ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 6
Udělení ES schválení typu
1. Jsou-li splněny příslušné požadavky, udělí schvalovací orgán ES schválení typu a vydá číslo schválení typu v souladu se systémem číslování stanoveným v příloze VII směrnice 2007/46/ES.
2. Pro účely části 3 tohoto čísla schválení typu se použije jedno z následujících písmen:
a)
Pro schvalování vozidel s ohledem na ochranu chodců:
-
„A“ pokud vozidlo splňuje požadavky části 2 přílohy I,
-
„B“ pokud vozidlo splňuje požadavky části 3 přílohy I.
b)
Pro schválení vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany nebo schválení systému čelní ochrany dodávaného jako samostatný technický celek:
-
„A“ pokud systém čelní ochrany splňuje požadavky části 5 přílohy I s ohledem na použití bodů 5.1.1.1, 5.1.2.1, 5.2 a 5.3 této přílohy,
-
„B“ pokud systém čelní ochrany splňuje požadavky části 5 přílohy I s ohledem na použití bodů 5.1.1.2, 5.1.2.1, 5.2 a 5.3 této přílohy,
-
„X“ pokud systém čelní ochrany splňuje požadavky části 5 přílohy I s ohledem na použití bodů 5.1.1.3, 5.1.2.2, 5.2 a 5.3 této přílohy.
3. Schvalovací orgán nepřidělí stejné číslo jinému typu vozidla nebo systému čelní ochrany.
4. Pro účely odstavce 1 vydá schvalovací orgán certifikát ES schválení typu v souladu s těmito vzory:
a)
vzor stanovený v části 1 přílohy III pro typ vozidla z hlediska ochrany chodců;
b)
vzor stanovený v části 2 přílohy III pro typ vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany;
c)
vzor stanovený v části 3 přílohy III pro typ systému čelní ochrany dodávaný jako samostatný technický celek.
Článek 7
Značka ES schválení typu
Každý systém čelní ochrany schválený v souladu s tímto nařízením v rámci schvalování typu vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany, nebo schvalování typu systému čelní ochrany dodávaného jako samostatný technický celek musí splňovat požadavky tohoto nařízení a musí mu být udělena značka ES schválení typu vytvořená v souladu s ustanoveními přílohy IV, která musí být následně na systému čelní ochrany připevněna.
Článek 8
Úprava typu a změny schválení typu
Každá změna vozidla v části před sloupky A nebo systému čelní ochrany, která má vliv na konstrukci, hlavní rozměry, materiály vnějšího povrchu vozidla, způsoby upevnění nebo uspořádání vnějších i vnitřních konstrukčních částí a která by mohla podstatně ovlivnit výsledky zkoušek, se považuje za změnu podle článku 13 směrnice 2007/46/ES, a vyžaduje proto podání nové žádosti o schválení typu.
Článek 9
Harmonogram pro použití nařízení na vozidla
1. Ode dne stanoveného v čl. 16 druhém pododstavci vnitrostátní orgány odmítnou z důvodů týkajících se ochrany chodců udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro následující nové typy vozidel:
a)
typy vozidel kategorie M1, které nesplňují technické požadavky uvedené v části 4 přílohy I;
b)
typy vozidel kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, které nesplňují technické požadavky uvedené v částech 2 nebo 3 přílohy I;
c)
typy vozidel kategorie N1 odvozené od typů vozidel kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, které nesplňují technické požadavky uvedené v částech 2 a 4 nebo částech 3 a 4 přílohy I.
2. Od 24. února 2011 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu následujících nových vozidel, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 4 přílohy I tohoto nařízení:
a)
vozidla kategorie M1;
b)
vozidla kategorie N1 odvozená od vozidel kategorie M1, jejichž maximální hmotnost nepřevyšuje 2 500 kg.
3. Od 24. února 2013 vnitrostátní orgány odmítnou z důvodů týkajících se ochrany chodců udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro následující nové typy vozidel:
a)
typy vozidel kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, které nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I;
b)
vozidla kategorie N1 odvozená od vozidel kategorie M1, jejichž maximální hmotnost nepřevyšuje 2 500 kg a která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I.
4. Od 31. prosince 2012 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu následujících nových vozidel, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 2 nebo 3 přílohy I tohoto nařízení:
a)
vozidla kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg,
b)
vozidla kategorie N1 odvozená od vozidel kategorie M1, jejichž maximální hmotnost nepřevyšuje 2 500 kg.
5. Od 24. února 2015 vnitrostátní orgány odmítnou z důvodů týkajících se ochrany chodců udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro následující nové typy vozidel:
a)
vozidla kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I;
b)
vozidla kategorie N1, která nesplňují technické požadavky uvedené v částech 3 a 4 přílohy I.
6. Od 24. srpna 2015 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu nových vozidel kategorie N1, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 4 přílohy I tohoto nařízení.
7. Od 24. února 2018 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu následujících nových vozidel:
a)
vozidla kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I tohoto nařízení;
b)
vozidla kategorie N1 odvozená od vozidel kategorie M1, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I tohoto nařízení.
8. Od 24. srpna 2019 vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců považují prohlášení o shodě za neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení následujících nových vozidel do provozu:
a)
vozidla kategorie M1 s maximální hmotností nepřevyšující 2 500 kg, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I tohoto nařízení;
b)
vozidla kategorie N1, která nesplňují technické požadavky uvedené v části 3 přílohy I tohoto nařízení.
9. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 až 8 tohoto článku a s výhradou vstupu v platnost opatření přijatých podle čl. 4 odst. 6, pokud o to výrobce zažádá, nesmějí vnitrostátní orgány z důvodů týkajících se ochrany chodců odmítnout udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro nový typ vozidla ani zakázat registraci, prodej nebo uvedení do provozu nového vozidla, pokud dotčené vozidlo splňuje technické požadavky uvedené v části 3 nebo 4 přílohy I.
Článek 10
Použití nařízení na systémy čelní ochrany
1. Vnitrostátní orgány odmítnou udělit ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu u nového typu vozidla z hlediska montáže systému čelní ochrany nebo ES schválení typu pro samostatný technický celek u nového typu systému čelní ochrany, pokud systém čelní ochrany nesplňuje požadavky stanovené v částech 5 a 6 přílohy I.
2. Z důvodů souvisejících se systémy čelní ochrany považují vnitrostátní orgány prohlášení o shodě za již neplatná pro účely článku 26 směrnice 2007/46/ES a zakáží registraci, prodej a uvedení do provozu nových vozidel, která nesplňují požadavky stanovené v částech 5 a 6 přílohy I tohoto nařízení.
3. Požadavky stanovené v částech 5 a 6 přílohy I tohoto nařízení se použijí na systémy čelní ochrany dodávané jako samostatné technické celky pro účely článku 28 směrnice 2007/46/ES.
Článek 11
Systémy pro prevenci střetů
1. Na základě posouzení Komisí vozidla vybavená systémy pro prevenci střetů nemusejí splňovat požadavky na zkoušky uvedené v částech 2 a 3 přílohy I, aby jim bylo uděleno ES schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro typ vozidla z hlediska ochrany chodců, nebo aby mohla být prodávána, registrována nebo uváděna do provozu.
2. Komise toto posouzení předloží Evropskému parlamentu a Radě spolu s případnými návrhy na změnu tohoto nařízení.
Všechna navržená opatření zajistí úrovně ochrany, které jsou ve smyslu skutečné účinnosti přinejmenším rovnocenné úrovním ochrany, které zajišťují části 2 a 3 přílohy I.
Článek 12
Vyhodnocování
1. Vnitrostátní orgány poskytnou Komisi každý rok výsledky vyhodnocování podle bodů 2.2, 2.4 a 3.2 přílohy I, a to nejpozději do 28. února roku následujícího po roce jejich získání.
Požadavek na poskytování těchto výsledků se přestane používat od 24. února 2014.
2. Komise může na základě výsledků vyhodnocování provedeného podle bodů 2.2, 2.4 a 3.2 přílohy I podle potřeby přijmout prováděcí opatření.
Tato opatření, jejichž účelem je změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení, včetně jeho doplněním, se přijímají regulativním postupem s kontrolou stanoveným v čl. 40 odst. 2 směrnice 2007/46/ES.
3. Komise na základě odpovídajících informací sdělených schvalovacími orgány a zúčastněnými stranami, jakož i na základě nezávislých studií, vyhodnotí technický vývoj v oblasti zvýšených požadavků na pasivní bezpečnost, systémů asistence při brzdění a jiných technologií aktivní bezpečnosti, které mohou poskytovat lepší ochranu nechráněných účastníků silničního provozu.
4. Do 24. února 2014 Komise přezkoumá proveditelnost a uplatňování všech takových zvýšených požadavků na pasivní bezpečnost. Přezkoumá fungování tohoto nařízení ohledně použití a účinnosti systémů asistence při brzdění a jiných technologií aktivní bezpečnosti.
5. Komise předloží zprávu Evropskému parlamentu a Radě doplněnou případně o vhodné návrhy.
Článek 13
Sankce
1. Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení výrobci a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich provádění. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí takto stanovené sankce Komisi do 24. srpna 2010 a neprodleně jí oznámí každou jejich následnou změnu.
2. Mezi porušení tohoto nařízení, za něž se ukládají sankce, patří alespoň:
a)
vydávání nepravdivých prohlášení při postupech schvalování nebo postupech vedoucích ke stažení schválení;
b)
padělání výsledků zkoušek pro schválení typu;
c)
neposkytnutí údajů nebo technických specifikací, které by mohly vést ke stažení nebo odejmutí schválení typu;
d)
odmítnutí poskytnout přístup k informacím.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 14
Změny směrnice 2007/46/ES
Směrnice 2007/46/ES se mění v souladu s přílohou V tohoto nařízení.
Článek 15
Zrušení
Směrnice 2003/102/ES a 2005/66/ES se zrušují s účinkem ode dne stanoveného v čl. 16 druhém pododstavci tohoto nařízení.
Odkazy na zrušené směrnice se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 24. listopadu 2009, s výjimkou čl. 4 odst. 6 a čl. 9 odst. 9, které se použijí ode dne vstupu nařízení v platnost, a s výjimkou odstavců 2 až 8 článku 9, které se použijí ode dne uvedeného v těchto odstavcích.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 14. ledna 2009.