Rådets forordning (EF) nr. 1207/2001
af 11. juni 2001
om fremgangsmåder til forenkling af udstedelse af EUR.1-varecertifikatet, udfærdigelse af fakturaerklæringer og EUR.2-dokumenter samt udstedelsen af visse godkendte eksporttilladelser i henhold til bestemmelserne om præferencehandelsordningerne mellem Det Europæiske Fællesskab og visse lande og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 3351/83
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133,
under henvisning til Kommissionens forslag, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Rådets forordning (EØF) nr. 3351/83 af 14. november 1983 om en fremgangsmåde, der skal lette udstedelsen af varecertifikat EUR.1 og udfærdigelsen af certifikat EUR.2 i henhold til bestemmelserne for den præferentielle samhandel mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og visse lande(1) tilsigtede på en korrekt anvendelse af præferenceoprindelsesordningerne i forbindelse med eksport fra Fællesskabet til visse tredjelande.
(2) Der er sket mange ændringer på toldområdet, siden forordning (EØF) nr. 3351/83 blev vedtaget.
(3) I forbindelse med det indre marked har det vist sig, at virksomheder, der eksporterer varer fra en anden medlemsstat eller flere andre medlemsstater end den, de er etableret i, og som ønsker at anvende de forenklede procedurer i forbindelse med udstedelse af oprindelsesattester, i visse tilfælde skal ansøge om en særskilt tilladelse for hver eksportmedlemsstat. Denne situation bør forenkles, samtidig med at det sikres, at systemet med præferenceordninger fortsat kan fungere efter hensigten.
(4) De myndigheder, der har ansvaret for udstedelse af og kontrol med oprindelsesbeviserne må være i stand til at opfylde Fællesskabets forpligtelser hvad angår præferenceordningerne inden for de gældende tidsfrister.
(5) Af hensyn til klarheden bør forordning (EØF) nr. 3351/83 ophæves og denne forordning træde i stedet herfor -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Anvendelsesområde
Denne forordning har til formål at
a) forenkle medlemsstaternes udstedelse af EUR.1-varecertifikater og fællesskabseksportørers udarbejdelse af fakturaerklæringer og EUR.2-formularer
b) lette udstedelsen af tilladelser for godkendte eksportører gældende i flere medlemsstater
c) lette det administrative samarbejde mellem medlemsstaterne.
Artikel 2
Leverandørerklæringer og deres anvendelse
1. Leverandøren afgiver ved hjælp af en erklæring oplysninger om varers status med hensyn til Fællesskabets præferenceoprindelsesregler.
2. Leverandørerklæringer anvendes af eksportører som bevis, navnlig som støtte for ansøgninger om udstedelse af EUR.1-varecertifikater eller som udgangspunkt for udarbejdelse af fakturaerklæringer og EUR.2-formularer.
Artikel 3
Udfærdigelse af leverandørerklæringer
Med undtagelse af de tilfælde, der er nævnt i artikel 4, fremlægger leverandøren en særskilt erklæring for hver vareforsendelse.
Leverandøren afgiver erklæringen på fakturaen for den pågældende forsendelse eller på en følgeseddel eller et andet handelsdokument, der indeholder en tilstrækkelig detaljeret beskrivelse af varerne til, at de kan identificeres.
Leverandøren kan forelægge erklæringen når som helst, også efter at varerne er leveret.
Artikel 4
Stående leverandørerklæringer
1. En leverandør, der regelmæssigt forsyner en bestemt kunde med varer, hvis status med hensyn til præferenceoprindelsesreglerne forventes at forblive uændret for længere perioder ad gangen, kan nøjes med at fremlægge en enkelt erklæring for flere på hinanden følgende vareforsendelser, i det følgende benævnt "stående leverandørerklæring". En stående leverandørerklæring kan udstedes for en periode på op til et år regnet fra datoen for udstedelsen af erklæringen.
2. En stående leverandørerklæring kan udstedes med tilbagevirkende kraft. I sådanne tilfælde kan dens gyldighed ikke overstige et år regnet fra den dato, den trådte i kraft.
3. Leverandøren skal straks underrette køberen herom, når den stående leverandørerklæring ikke længere er gyldig i forhold til de leverede varer.
Artikel 5
Leverandørerklæringers form og udfærdigelse
1. For varer, der har opnået præferenceoprindelsesstatus, udformes leverandørerklæringen som angivet i bilag I eller, hvis der er tale om stående leverandørerklæringer, som angivet i bilag II.
2. For varer, der er blevet bearbejdet eller forarbejdet i Fællesskabet uden at have opnået præferenceoprindelsesstatus, udformes leverandørerklæringen som angivet i bilag III eller, hvis der er tale om stående leverandørerklæringer, som angivet i bilag IV.
3. Leverandørerklæringen skal indeholde leverandørens originale underskrift og kan udfærdiges på et fortrykt skema. Hvis fakturaen og leverandørerklæringen er udfærdiget på computer, er en håndskreven underskrift ikke nødvendig under forudsætning af, at leverandøren over for kunden skriftligt forpligter sig til at påtage sig det fulde ansvar for alle leverandørerklæringer, der identificerer ham, som om de var forsynet med hans håndskrevne underskrift.
Artikel 6
INF 4-oplysningscertifikater
1. Med henblik på at kontrollere en leverandørerklærings nøjagtighed eller ægthed kan toldmyndighederne anmode eksportøren om at sørge for, at leverandøren fremsender et INF 4-oplysningscertifikat, udfærdiget som angivet i bilag V.
2. INF 4-oplysningscertifikatet udstedes af toldmyndighederne i den medlemsstat, hvor leverandøren er etableret. Disse myndigheder har ret til at anmode om forelæggelse af enhver form for bevismateriale samt til at gennemføre de nødvendige undersøgelser af leverandørens regnskaber og foretage enhver anden form for kontrol, de finder påkrævet.
3. Toldmyndighederne udsteder INF 4-oplysningscertifikatet senest tre måneder efter, de har modtaget ansøgningen fra leverandøren, idet de angiver, om leverandørens erklæring var korrekt.
4. Det udfyldte certifikat afleveres til leverandøren, som fremsender det til eksportøren med henblik på forelæggelse for toldmyndighederne.
Artikel 7
Opbevaring af erklæringer og støttedokumenter
1. En leverandør, der udfærdiger en leverandørerklæring, skal opbevare alt dokumentarisk materiale, der godtgør erklæringens rigtighed, i mindst tre år.
2. En toldmyndighed, som modtager en ansøgning om udstedelse af INF 4-oplysningscertifikat, skal opbevare ansøgningen i mindst tre år.
Artikel 8
Tilladelser for godkendte eksportører
1. En eksportør, der ofte eksporterer varer fra en anden medlemsstat end den, han er etableret i, kan opnå status som godkendt eksportør for sådan eksport.
Med henblik herpå forelægger han en ansøgning for toldmyndighederne i den medlemsstat, hvori han både er etableret og opbevarer de dokumenter, der godtgør varens oprindelse.
2. Når de i stk. 1 omhandlede myndigheder konstaterer, at betingelserne i oprindelsesprotokollerne til de relevante aftaler eller i fællesskabslovgivningen vedrørende autonome præferenceordninger er opfyldt, og udsteder godkendelsen, underretter de toldmyndighederne i de øvrige berørte medlemsstater herom.
Artikel 9
Gensidig administrativ bistand
Medlemsstaternes toldmyndigheder bistår hinanden i forbindelse med kontrol af oplysningerne i leverandørerklæringerne samt for at sikre, at ordningen med godkendte eksporttilladelser fungerer korrekt.
Artikel 10
Kontrol af leverandørerklæringer
1. Hvis en eksportør ikke senest fire måneder efter toldmyndighedernes anmodning herom kan fremlægge et INF 4-oplysningscertifikat, kan toldmyndighederne i eksportmedlemsstaten anmode myndighederne i den medlemsstat, hvori leverandøren er etableret, om at bekræfte de pågældende varers status med hensyn til præferenceoprindelsesreglerne.
2. Med henblik på stk. 1 skal toldmyndighederne i eksportmedlemsstaten sende toldmyndighederne i den medlemsstat, som anmodningen er rettet til, alle foreliggende oplysninger og angive de formelle og indholdsmæssige begrundelser for anmodningen.
Til støtte for anmodningen forelægger de alle dokumenter og oplysninger, de er i besiddelse af, og som tyder på, at leverandørerklæringen er unøjagtig.
3. Kontrollen udføres af toldmyndighederne i den medlemsstat, hvori leverandørerklæringen er udfærdiget. De pågældende myndigheder kan anmode om enhver form for bevisførelse, foretage enhver form for kontrol af producentens regnskaber og gennemføre enhver anden kontrol, som de må anse for hensigtsmæssig.
4. De toldmyndigheder, der anmoder om kontrollen, skal hurtigst muligt underrettes om resultatet ved hjælp af INF 4-oplysningscertifikatet.
5. Hvis der ikke foreligger et svar senest fem måneder efter dagen for indgivelsen af kontrolanmodningen, eller hvis svaret ikke indeholder tilstrækkelige oplysninger til at fastslå varernes reelle oprindelse, erklærer toldmyndighederne i eksportlandet de udstedte EUR.1-varecertifikater, og fakturaerklæringerne eller de EUR.2-formularer, der er udstedt på baggrund af de pågældende dokumenter, for ugyldige.
Artikel 11
Ophævelse
Forordning (EØF) nr. 3351/83 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning læses som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 12
Overgangsbestemmelser
1. Leverandørerklæringer, herunder stående leverandørerklæringer, udfærdiget inden datoen for denne forordnings ikrafttræden forbliver fortsat gyldige.
2. Leverandørerklæringer kan fortsat udfærdiges efter modellen i forordning (EØF) nr. 3351/83 i en periode på 12 måneder regnet fra nærværende forordnings ikrafttrædelse.
3. INF 4-oplysningscertifikater af den type, der er vist i bilag V til forordning (EØF) nr. 3351/83, kan fortsat anvendes i en periode på 12 måneder regnet fra nærværende forordnings ikrafttrædelse.
Artikel 13
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 11. juni 2001.
Nařízení Rady (ES) č. 1207/2001
ze dne 11. června 2001
o postupech usnadňujících vydávání průvodních osvědčení EUR.1, vystavování prohlášení na fakturách a tiskopisů EUR.2 a vydávání některých oprávnění schváleného vývozce podle předpisů upravujících preferenční obchod mezi Evropským společenstvím a některými zeměmi a o zrušení nařízení (EHS) č. 3351/83
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Rady (EHS) č. 3351/83 ze dne 14. listopadu 1983 o postupu usnadňujícím vydávání průvodního osvědčení EUR.1 a vystavování tiskopisů EUR.2 podle předpisů upravujících preferenční obchod mezi Evropským hospodářským společenstvím a některými zeměmi [1] stanovuje, jak mají být správně uplatňována pravidla preferenčního původu v případě vývozů ze Společenství do některých třetích zemí.
(2) Od přijetí nařízení (EHS) č. 3351/83 nastalo v celní oblasti mnoho změn.
(3) V rámci jednotného trhu bylo zjištěno, že chtějí-li firmy vyvážející zboží z jednoho nebo více členských států, ve kterých nejsou usazeny, používat zjednodušené postupy pro vydávání dokladů o původu, musejí někdy žádat o zvláštní povolení pro každý členský stát, ze kterého zboží vyvážejí. Je žádoucí tento stav zjednodušit, přičemž je třeba zajistit, aby dále řádně fungoval mechanismus preferenčních dohod.
(4) Orgány odpovědné za vydávání a ověřování dokladů o původu by měly být schopny plnit závazky Společenství na základě preferenčních dohod v rámci předepsaných lhůt.
(5) V zájmu jasnosti by nařízení (EHS) č. 3351/83 mělo být zrušeno a nahrazeno tímto nařízením,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví pravidla, která mají usnadnit:
a) orgánům členských států vydávání průvodních osvědčení EUR.1, vývozcům Společenství vystavování prohlášení na fakturách a tiskopisů EUR.2;
b) vydávání oprávnění schváleného vývozce, která jsou platná ve více členských státech;
c) fungování metod administrativní spolupráce mezi členskými státy.
Článek 2
Prohlášení dodavatele a jejich používání
1. Prostřednictvím prohlášení poskytují dodavatelé informace o statusu výrobků s ohledem na pravidla preferenčního původu Společenství.
2. Prohlášení dodavatele používají vývozci jako důkazní prostředek, zejména na podporu žádostí o vydání průvodního osvědčení EUR.1, nebo jako doklad, na jehož základě může být vystaveno prohlášení na faktuře nebo tiskopis EUR.2.
Článek 3
Vystavování prohlášení dodavatele
Dodavatel učiní, s výjimkou případů uvedených v článku 4, pro každou dodávku zboží samostatné prohlášení.
Dodavatel učiní toto prohlášení na příslušné obchodní faktuře k této dodávce nebo na dodacím listě či na jiném obchodním dokladu, v němž je dotyčné zboží popsáno dostatečně podrobně tak, aby bylo možné jeho ztotožnění.
Dodavatel může učinit prohlášení kdykoliv, i poté, co zboží bylo dodáno.
Článek 4
Dlouhodobé prohlášení dodavatele
1. Dodává-li dodavatel určitému zákazníkovi pravidelně zboží, u kterého se předpokládá, že se jeho status s ohledem na pravidla preferenčního původu po delší dobu nezmění, může učinit jednorázové prohlášení dodavatele, které se vztahuje i na následné dodávky tohoto zboží, dále jen "dlouhodobé prohlášení dodavatele". Dlouhodobé prohlášení dodavatele může být vystaveno maximálně na období jednoho roku ode dne, kdy bylo prohlášení učiněno.
2. Dlouhodobé prohlášení dodavatele může být vystaveno se zpětnou platností. V těchto případech nesmí jeho platnost překročit období jednoho roku ode dne, kdy toto prohlášení začalo platit.
3. Přestane-li dlouhodobé prohlášení dodavatele týkající se dodávaného zboží platit, informuje o tom dodavatel neprodleně odběratele.
Článek 5
Způsob a vystavování prohlášení dodavatele
1. Prohlášení dodavatele týkající se výrobků, které získaly status preferenčního původu, se vystavuje způsobem předepsaným v příloze I nebo v případě dlouhodobého prohlášení dodavatele způsobem předepsaným v příloze II.
2. Prohlášení dodavatele týkající se výrobků, které byly ve Společenství zpracovány nebo opracovány, ale nezískaly status preferenčního původu, se vystavuje způsobem předepsaným v příloze III nebo v případě dlouhodobých prohlášení dodavatele způsobem předepsaným v příloze IV.
3. Prohlášení dodavatele musí být opatřeno vlastnoručním podpisem dodavatele a lze jej učinit na předtištěném tiskopisu. Jsou-li však faktura a prohlášení dodavatele vyhotoveny elektronicky, nemusí být prohlášení dodavatele podepsáno vlastnoručně za předpokladu, že se dodavatel písemně zaváže odběrateli, že přejímá veškerou zodpovědnost za každé prohlášení dodavatele, na kterém je uvedeno jeho jméno, jako kdyby je vlastnoručně podepsal.
Článek 6
Osvědčení údajů INF 4
1. Za účelem ověření správnosti a pravosti prohlášení dodavatele mohu celní orgány požádat vývozce, aby získal od dodavatele osvědčení údajů INF 4 za použití tiskopisu uvedeného v příloze V.
2. Osvědčení údajů INF 4 vydávají celní orgány členského státu, ve kterém je dodavatel usazen. Tyto orgány mají právo požadovat veškeré důkazy a provést kontrolu účetnictví dodavatele nebo jinou kontrolu, kterou považují za nezbytnou.
3. Celní orgány vydají osvědčení údajů INF 4 ve lhůtě tří měsíců od přijetí žádosti, kterou jim předložil dodavatel, a uvedou, zda prohlášení dodavatele je či není správné.
4. Vyplněné osvědčení údajů se předá dodavateli, který jej doručí vývozci k předložení příslušnému celnímu orgánu.
Článek 7
Uchovávání prohlášení a podkladů
1. Dodavatel, který vystaví prohlášení dodavatele, je povinen uchovávat veškeré doklady o správnosti prohlášení po dobu nejméně tří let.
2. Celní orgán, u kterého byla podána žádost o vystavení osvědčení údajů INF 4, uchovává tiskopis žádosti po dobu nejméně tří let.
Článek 8
Oprávnění schváleného vývozce
1. Vývozce, který často vyváží zboží z jiného členského státu, než ve kterém je usazen, může pro tyto vývozy získat status schváleného vývozce.
Za tímto účelem předloží žádost příslušným celním orgánům členského státu, ve kterém je usazen a ve kterém uchovává záznamy s doklady o původu.
2. Jakmile orgány uvedené v odstavci 1 ověří, že jsou splněny podmínky stanovené v protokolech o původu k příslušným dohodám nebo v právních předpisech Společenství o autonomních preferenčních režimech, a jakmile vydají oprávnění, oznámí to celním správám dotyčných členských států.
Článek 9
Vzájemná správní pomoc
Celní orgány členských států si vzájemné pomáhají při kontrole správnosti údajů uvedených v prohlášeních dodavatele a při zajišťování správného fungování systému oprávnění schváleného vývozce.
Článek 10
Kontrola prohlášení dodavatele
1. Není-li vývozce schopen předložit osvědčení údajů INF 4 do čtyř měsíců po výzvě celních orgánů, mohou celní orgány členského státu, ze kterého se zboží vyváží, požádat přímo orgány členského státu, ve kterém je dodavatel usazen, aby potvrdily status dotyčných výrobků s ohledem na pravidla preferenčního původu.
2. Pro účely odstavce 1 zašlou celní orgány členského státu, ze kterého se zboží vyváží, celním orgánům členského státu, kterým je žádost určena, veškeré dostupné údaje a uvedou formální a věcné důvody svého dotazu.
Na podporu své žádosti poskytnou veškeré dokumenty a údaje, které získaly a které zakládají podezření, že prohlášení dodavatele je nesprávné.
3. Ověřování provádějí celní orgány členského státu, ve kterém bylo vystaveno prohlášení dodavatele. Dotyčné orgány mohou požadovat jakékoliv doklady, provést kontrolu účetnictví výrobce nebo provést jiné ověření, které považují za vhodné.
4. Celní orgány, které požádaly o ověření, musí být informovány o výsledcích v co nejkratší možné lhůtě prostřednictvím osvědčení údajů INF 4.
5. Není-li do pěti měsíců od data podání žádosti o ověření poskytnuta odpověď nebo neobsahuje-li odpověď údaje dostačující k tomu, aby se prokázal skutečný původ zboží, prohlásí celní orgány země, ze které se zboží vyváží, vydané průvodní osvědčení EUR.1, prohlášení na fakturách nebo tiskopisy EUR.2 vystavené na základě dotyčných dokumentů za neplatné.
Článek 11
Zrušení
Zrušuje se nařízení (EHS) č. 3351/83.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 12
Přechodná ustanovení
1. Prohlášení dodavatele, včetně dlouhodobých prohlášení dodavatele, která byla vystavena před vstupem tohoto nařízení v platnost, zůstávají v platnosti.
2. Prohlášení dodavatele, která jsou v souladu se vzorem uvedeným v nařízení (EHS) č. 3351/83, mohou být podávána ještě po dobu 12 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
3. Tiskopisy osvědčení údajů INF 4, jejichž vzor je uveden v příloze V nařízení (EHS) č. 3351/83, mohou být užívány ještě po dobu 12 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 11. června 2001.