KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 18. oktober 2004
om afslutning af den fremskyndede fornyede undersøgelse af Rådets forordning (EF) nr. 2164/98 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse bredspektrede antibiotika med oprindelse i Indien
(2004/830/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 20,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. TIDLIGERE PROCEDURE
(1)
Ved forordning (EF) nr. 2164/98 (2) indførte Rådet en endelig udligningstold på importen af visse bredspektrede antibiotika, nemlig amoxicillin trihydrat, ampicillin trihydrat og cefalexin, ikke i doseret stand eller i former eller pakninger til detailsalg (»den pågældende vare«), henhørende under KN-kode ex 2941 10 10, ex 2941 10 20 og ex 2941 90 00 og med oprindelse i Indien. Foranstaltningerne indførtes i form af en værditold på mellem 0 % og 12 % for individuelle eksportører samt en resttold på 14,6 % for ikke-samarbejdsvillige eksportører.
B. NUVÆRENDE PROCEDURE
1. Anmodning om fornyet undersøgelse
(2)
Efter indførelsen af de endelige foranstaltninger modtog Kommissionen en anmodning om en fremskyndet fornyet undersøgelse af Rådets forordning (EF) nr. 2164/98 i medfør af artikel 20 i grundforordningen fra en indisk producent af den pågældende vare, Nestor Pharmaceuticals Limited (»ansøgeren«). Ansøgeren hævdede, at selskabet ikke var forretningsmæssigt forbundet med nogen anden eksportør af den pågældende vare i Indien. Ansøgeren fremførte desuden, at selskabet ikke havde eksporteret den pågældende vare i den oprindelige undersøgelsesperiode (dvs. fra 1. juli 1996 til 30. juni 1997), men først senere havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet. På grundlag af ovenstående anmodede ansøgeren om, at der blev fastsat en individuel toldsats for selskabet i tilfælde af, at der blev konstateret subsidiering.
2. Indledning af en fremskyndet fornyet undersøgelse
(3)
Kommissionen undersøgte den dokumentation, som ansøgeren havde fremlagt, og fandt, at der var tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en fornyet undersøgelse i henhold til artikel 20 i grundforordningen. Efter at have hørt det rådgivende udvalg og givet den pågældende EF-erhvervsgren mulighed for at fremsætte bemærkninger indledte Kommissionen ved en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (3) en fremskyndet fornyet undersøgelse af forordning (EF) nr. 2164/98 for så vidt angår ansøgeren.
3. Den pågældende vare
(4)
Den vare, der er omfattet af den fornyede undersøgelse, er den samme vare som den, der var omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 2164/98.
4. Undersøgelsesperiode
(5)
Subsidieundersøgelsen omfattede perioden fra 1. april 2002 til 31. marts 2003 (»undersøgelsesperioden«).
5. De berørte parter
(6)
Kommissionen underrettede officielt ansøgeren og Indiens regering om indledningen af undersøgelsen. Den gav endvidere andre interesserede parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt. Kommissionen modtog imidlertid ikke nogen synspunkter og heller ikke nogen anmodninger om at blive hørt.
(7)
Kommissionen sendte et spørgeskema til ansøgeren og modtog en fuldstændig besvarelse inden for den anførte frist. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at gennemføre undersøgelsen, og aflagde kontrolbesøg hos ansøgeren i New Delhi og Hyderabad.
C. DEN FORNYEDE UNDERSØGELSES OMFANG
(8)
Da ansøgeren ikke fremsatte nogen anmodning om fornyet undersøgelse af undersøgelsesresultaterne vedrørende skade, blev den fornyede undersøgelse begrænset til at omfatte spørgsmålet om subsidiering.
(9)
Kommissionen undersøgte de samme subsidieordninger som i den oprindelige undersøgelse. Den undersøgte også, om ansøgeren havde benyttet sig af andre subsidieordninger eller havde modtaget ad hoc-subsidier i tilknytning til den pågældende vare.
D. RESULTATERNE AF UNDERSØGELSEN
1. Status som ny eksportør
(10)
Ansøgeren kunne godtgøre, at selskabet hverken var direkte eller indirekte forretningsmæssigt forbundet med nogen af de indiske eksporterende producenter, der er omfattet af de gældende udligningsforanstaltninger over for den pågældende vare.
(11)
Det fremgik af undersøgelsen, at ansøgeren ikke havde eksporteret den pågældende vare i den oprindelige undersøgelsesperiode, dvs. fra 1. juli 1996 til 30. juni 1997, men var begyndt at eksportere til Fællesskabet efter denne periode.
Endelig blev ansøgeren ikke undersøgt individuelt i den oprindelige undersøgelse af andre grunde, end at selskabet ikke var rede til at samarbejde med Kommissionen.
Det bekræftes derfor, at ansøgeren bør anses for en ny eksportør. Kommissionen undersøgte derfor i overensstemmelse med artikel 20 i grundforordningen, om der kunne fastsættes en individuel sats for udligningstolden for den pågældende ansøger.
2. Subsidiering
(12)
Følgende ordninger blev undersøgt på grundlag af oplysningerne i ansøgerens besvarelse af Kommissionens spørgeskema og de oplysninger, der blev indsamlet i løbet af undersøgelsen:
-
»Duty Entitlement Passbook Scheme (DEPBS)« (toldgodtgørelsesordning)
-
»Income Tax Exemption Scheme (ITES)« (indkomstskatteordning)
-
»Passbook Scheme (PBS)« (tidligere godtgørelsesordning)
-
»Export Promotion Capital Goods Scheme (EPCGS)« (eksportfremmeordning for investeringsgoder)
-
»Export Processing Zones/Export Oriented Units (EPZ/EOU)« (eksportforarbejdningszoner/eksportorienterede virksomheder)
-
»Advance License Scheme physical export (ALS)« (forhåndslicensordning for fysisk eksport).
2.1. Ordninger, der indgik i den oprindelige undersøgelse, og som blev anvendt af selskabet
2.1.1. »Duty Entitlement Passbook Scheme (DEPBS)« (toldgodtgørelsesordning)
(13)
Det blev konstateret, at ansøgeren opnåede fordele under DEPBS på efter-eksportbasis. Denne ordning er nærmere beskrevet i afsnit 4.3 i dokumentet om eksport- og importpolitikken for 2002-2007 (»EKSIM-politikken 02-07«) og i kapitel 4 i den medfølgende procedurehåndbog, bind I, for 2002-2007 (»PHB I 02-07«) (4). EKSIM-politikken 02-07 er baseret på »Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992« (nr. 22 af 1992) (loven om udenrigshandel).
(14)
Alle producent-eksportører og forhandler-eksportører kan benytte sig af denne ordning. Den giver mulighed for at anmode om DEPBS-kreditter, der beregnes som en procentdel af værdien af varer, der eksporteres i henhold til ordningen. De indiske myndigheder har fastsat sådanne DEPBS-satser for de fleste varer, herunder for den pågældende vare. De fastsættes på grundlag af »Standard Input/Output-normer« (»SION-normer«) under hensyntagen til den mængde af importerede materialer, der formodes at indgå i eksportvaren, og toldsatserne for denne formodede import, uanset om der rent faktisk er betalt importtold eller ej.
(15)
Et selskab skal eksportere varer for at være berettiget til fordele i henhold til denne ordning. På tidspunktet for eksporttransaktionen udfærdiger eksportøren en erklæring til myndighederne i Indien med angivelse af, at eksporten finder sted i henhold til DEPBS-ordningen. For at varerne kan eksporteres, udsteder de indiske toldmyndigheder som led i forsendelsesproceduren en afskibningskvittering, som bl.a. viser størrelsen af den DEPBS-kredit, der vil blive indrømmet for den pågældende eksporttransaktion. På dette tidspunkt kender eksportøren den fordel, selskabet vil opnå. Når først toldmyndighederne har udstedt denne kvittering, kan den indiske regering ikke frit bestemme, om der skal indrømmes en DEPBS-kredit. Den DEPBS-sats, der anvendes til at beregne fordelens størrelse, er den sats, der var gældende på det tidspunkt, hvor eksporterklæringen blev udfærdiget. Det er derfor ikke muligt at ændre fordelens størrelse efterfølgende.
(16)
Det blev også konstateret, at DEPBS-kreditter ifølge indiske regnskabsstandarder kan opføres på et periodiseringsgrundlag som en indtægt i forretningsregnskabet, så snart eksportforpligtelsen er opfyldt.
(17)
Sådanne kreditter kan anvendes til at betale importtold på senere import af varer, hvis import ikke er begrænset, undtagen investeringsgoder. Varer, der indføres ved hjælp af sådanne kreditter, kan sælges på hjemmemarkedet (og pålægges omsætningsafgift) eller anvendes på anden måde.
DEPBS-kreditter er frit omsættelige og gyldige i 12 måneder fra deres udstedelsesdato.
(18)
En anmodning om DEPBS-kreditter kan omfatte op til 25 eksporttransaktioner eller, hvis den indgives elektronisk, et ubegrænset antal eksporttransaktioner. Der er i praksis ingen faste frister for, hvornår anmodningen skal indgives, fordi fristerne i kapitel 4.47 i PHB I 02-07 altid løber fra den seneste eksporttransaktion, der er omfattet af den pågældende DEPBS-anmodning.
(19)
Denne ordning har ikke ændret sig væsentligt siden den oprindelige undersøgelse. Ordningen er et subsidie, som er retligt betinget af eksportresultater. Den blev derfor i den oprindelige undersøgelse anset for at være specifik og udligningsberettiget, jf. artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen.
(20)
I den oprindelige undersøgelse blev DEPBS-subsidiebeløbet beregnet på grundlag af de foreliggende oplysninger i overensstemmelse med artikel 28, stk. 1, i grundforordningen, og DEPBS-satsen blev pro rata temporis lagt til grund for den tilsvarende subsidiesats. På grund af ansøgerens samarbejdsvilje, der blev anset som en ændret omstændighed i henhold til artikel 22, stk. 4, i grundforordningen, bør denne metode ikke anvendes til skade for ansøgeren.
(21)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, og artikel 5 beregnedes det udligningsberettigede subsidiebeløb udtrykt ved den fordel, som det blev konstateret, at modtageren havde opnået i undersøgelsesperioden. I den forbindelse blev modtageren anset for at have opnået fordelen på det tidspunkt, hvor eksporttransaktionen fandt sted i henhold til denne ordning. På dette tidspunkt er den indiske regering pligtig til at give afkald på tolden, der udgør et finansielt bidrag som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), i grundforordningen. Som nævnt i betragtning 15 kan den indiske regering, når først toldmyndighederne udsteder en afskibningskvittering, som bl.a. viser det DEPBS-kreditbeløb, der vil blive indrømmet for den pågældende eksporttransaktion, ikke frit bestemme, om der skal indrømmes subsidier eller ej, og ikke frit fastsætte subsidiebeløbet. Som angivet i samme betragtning vil ændringer i DEPBS-satserne i tidsrummet mellem den egentlige eksport og udstedelsen af en DEPBS-licens ikke berøre størrelsen af den indrømmede fordel med tilbagevirkende kraft. Desuden kan selskaberne som nævnt i betragtning 16 i overensstemmelse med indiske regnskabsstandarder opføre DEPBS-kreditter på et periodiseringsgrundlag som en indtægt, når eksporttransaktionen finder sted. Endelig befinder et selskab sig, blot ved at vide, at det vil modtage et subsidie i henhold til DEPBS-ordningen og fordele i henhold til andre ordninger, i en mere fordelagtig konkurrencemæssig position, fordi det takket være subsidierne kan tilbyde lavere priser.
(22)
Begrundelsen for at indføre en udligningstold er imidlertid at rette op på en uredelig handelspraksis, der skyldes illegale konkurrencemæssige fordele. Derfor bør fordelen i henhold til DEPBS vurderes som summen af de kreditter, der er opnået i undersøgelsesperioden på alle eksporttransaktioner, der er foregået i henhold til ordningen. I overensstemmelse med artikel 7, stk. 1, litra a), i grundforordningen blev de gebyrer, der nødvendigvis påløber for at opnå subsidiet, fratrukket.
(23)
Ansøgeren hævdede, at kun DEPBS-kreditter, der er opnået på eksporttransaktioner i tilknytning til den pågældende vare, skal lægges til grund for beregningen af subsidiemargenen i denne undersøgelse. I henhold til DEPBS-ordningen er der imidlertid ingen forpligtelse til at begrænse anvendelsen af DEPBS-kreditter til toldfri import af materialer, der er knyttet til en specifik vare. DEPBS-kreditter er tværtimod frit omsættelige og kan endda sælges og anvendes til import af alle varer, hvis import ikke er begrænset (de materialer, der indgår i den pågældende vare, tilhører denne kategori), undtagen investeringsgoder. Alle de opnåede DEPBS-kreditter kan derfor anvendes i tilknytning til den pågældende vare.
(24)
Ansøgeren hævdede endvidere, at omsætningsafgiften på overførsler af DEPBS-kreditter burde fratrækkes som en udgift, når subsidiebeløbet blev fastsat. Omsætningsafgiften er imidlertid ikke en omkostning, der nødvendigvis påløber for at blive subsidieberettiget eller opnå subsidier, jf. artikel 7, stk. 1, litra a), i grundforordningen. Omsætningsafgiften er blot et resultat af en rent kommerciel beslutning om at skille sig af med en allerede opnået DEPBS-kredit ved at sælge den, i stedet for at anvende den uden omsætningsafgift til at udligne den told, der skal betales på senere import. Ansøgningsgebyrer forbundet med DEPBS-kreditter blev imidlertid anset for nødvendige udgifter og dermed fratrukket.
(25)
Det samlede subsidiebeløb (tæller) blev fordelt på det samlede eksportsalg i undersøgelsesperioden (nævner) i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen, da dette subsidie ikke blev ydet på grundlag af de fremstillede, producerede, udførte eller transporterede mængder. Ansøgerens subsidiemargen i henhold til denne ordning var på 3,3 %.
2.1.2. »Income Tax Exemption Scheme (ITES)« (indkomstskatteordning)
(26)
Det blev konstateret, at ansøgeren modtog en delvis indkomstskattefritagelse for fortjenester på eksportsalg i undersøgelsesperioden. Retsgrundlaget for denne fritagelse er fastsat i Section 80HHC i den indiske indkomstskattelov fra 1961.
(27)
Section 80HHC i indkomstskatteloven fra 1961 blev ophævet fra og med ligningsåret 2005-2006 (dvs. for finansåret fra 1. april 2004 til 31. marts 2005). Denne ordning vil således ikke indebære nogen fordel for ansøgeren efter 31. marts 2004. I overensstemmelse med artikel 15, stk. 1, i grundforordningen skal denne ordning derfor ikke udlignes.
2.2. Ordninger, der indgik i den oprindelige undersøgelse, men som ikke blev anvendt af selskabet
2.2.1. »Passbook Scheme (PBS)« (tidligere godtgørelsesordning)
(28)
Det blev konstateret, at ansøgeren ikke havde modtaget fordele under PBS, der blev afskaffet den 1. april 1997 og afløst af DEPBS.
2.2.2. »Export Promotion Capital Goods Scheme (EPCGS)« (eksportfremmeordning for investeringsgoder)
(29)
Det blev konstateret, at ansøgeren ikke havde indført investeringsgoder i henhold til EPCGS og derfor ikke havde benyttet sig af denne ordning.
2.2.3. »Export Processing Zones/Export Oriented Units (EPZ/EOU)« (eksportforarbejdningszoner/eksportorienterede virksomheder)
(30)
Det blev konstateret, at ansøgeren hverken befandt sig i en EPZ eller drev virksomhed under EOU-ordningen, og derfor ikke havde gjort brug af disse ordninger.
2.3. Anden ordning, som ansøgeren gjorde brug af i tilknytning til den pågældende vare, og som fandtes at være udligningsberettiget: »Advance License Scheme for physical exports (ALS)« (forhåndslicensordning for fysisk eksport)
(31)
Det blev konstateret, at ansøgeren havde opnået fordele under denne ordning i undersøgelsesperioden. Ordningen er nærmere beskrevet i afsnit 4.1.1 til 4.1.7 i EKSIM-politikken 02-07 og kapitel 4.1 til 4.30 i PHB I 02-07.
(32)
Denne ordning kan benyttes af såvel producent-eksportører som forhandler-eksportører, der er forbundet med producenter.
(33)
ALS for fysisk eksport gør det muligt at foretage toldfri import af materialer, der indgår fysisk i de færdige eksportvarer. Af hensyn til de indiske myndigheders kontrol er eksportøren retligt forpligtet til at føre »sandfærdige og korrekte optegnelser om forbrug og anvendelse af varer importeret i henhold til licenser« i et nærmere angivet format (kapitel 4.30 i og tillæg 18 til PHB I 02-07), dvs. et register over det faktiske forbrug. Den indiske regering fastsætter såvel den tilladte import som den obligatoriske eksport i mængde og værdi, hvilket angives på en licens. Desuden skal myndighederne anføre de pågældende transaktioner på licensen, når importen og eksporten finder sted. Indiens regering afgør, hvilken materialemængde der kan indføres i henhold til denne ordning, på grundlag af standardnormer, dvs. SION-normer, som viser, hvilken mængde der formodes at skulle til for at producere en referencemængde af den færdige eksportvare. Der findes SION-normer for de fleste varer, herunder den pågældende vare, og de er offentliggjort i PHB II 02-07. De indførte materialer er ikke omsættelige og skal anvendes til at producere den færdige eksportvare. Eksportforpligtelsen skal være opfyldt inden for en fastsat tidsramme (18 måneder med mulighed for to forlængelser på hver seks måneder).
(34)
I løbet af den fornyede undersøgelse blev det konstateret, at de materialer, som ansøgeren indførte toldfrit under denne ordning i overensstemmelse med den tilladte importmængde, der var fastsat på grundlag af SION-normer, oversteg den materialemængde, som ansøgeren havde brug for til at producere referencemængden af den færdige eksportvare. SION-normerne for den pågældende vare var derfor ikke tilstrækkelig nøjagtige. Desuden svarede ansøgerens forbrugsregister ikke til det faktiske forbrug. I stedet opførte ansøgeren nemlig på ukorrekt vis det forbrug, der svarede til den indiske regerings mere fordelagtige SION-normer, selv om ansøgeren i praksis forbrugte færre materialer i referenceproduktionen af den færdige eksportvare. Hverken ansøgeren eller den indiske regering kunne påvise, at fritagelsen for importafgifter ikke førte til, at der blev eftergivet et for stort beløb.
(35)
Fritagelsen for importafgifter udgør et subsidie i henhold til artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 2, stk. 2, i grundforordningen, dvs. et finansielt bidrag fra den indiske regering, som gav ansøgeren en fordel. Desuden er ALS for fysisk eksport retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget, jf. artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen.
(36)
Denne ordning kan hverken anses for at være en tilladt told- eller substitutionsgodtgørelsesordning som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), i grundforordningen. Den overholder ikke de faste regler i bilag I, punkt i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. Den indiske regering anvendte ikke en effektiv kontrolordning eller -procedure til at fastslå, hvilke materialer der blev forbrugt ved produktionen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (afsnit II, stk. 4, i bilag II til grundforordningen og i tilfælde af substitutionsgodtgørelsesordninger afsnit II, stk. 2, i bilag III til grundforordningen). SION-normerne for den pågældende vare var ikke tilstrækkelig nøjagtige og kan ikke anses for en kontrolordning til at fastslå det faktiske forbrug. Der blev ikke foretaget en effektiv kontrol på grundlag af et korrekt register over det faktiske forbrug. Desuden foretog den indiske regering ikke en yderligere undersøgelse af de materialer, der faktisk var forbrugt, selv om dette normalt ville være påkrævet, hvis kontrolordningen ikke anvendes effektivt (afsnit II, stk. 5, i bilag II og afsnit II, stk. 3, i bilag III til grundforordningen), og beviste heller ikke, at der ikke havde været tale om for store betalinger.
(37)
Efter at have fået meddelt disse oplysninger hævdede ansøgeren, at ALS for fysisk eksport fungerede som en tilladt godtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordning. Ansøgeren fremførte, uden dog at fremlægge nye faktiske oplysninger eller beviser for sine påstande, at den indiske regering havde indført en tilstrækkelig kontrol i overensstemmelse med grundforordningen. I den forbindelse henviste ansøgeren til følgende kontrolelementer, som den indiske regering havde adgang til: angiveligt nøjagtige SION-normer for den pågældende vare, oplysninger om mængden af materialer og færdige varer i import- og eksportdokumenter (afskibningskvittering og importanmeldelse), toldregistret over import og eksport i henhold til ALS for fysisk eksport, registret over det faktiske forbrug (jf. betragtning 33), det såkaldte DEECB-register (»Duty Entitlement Export Certification book«) og andre kontrolordninger, som de indiske myndigheder benytter sig af i deres forvaltning af punktafgifter (for at sikre, at der ikke uretmæssigt anmodes om kreditter for punktafgifter (»CENVAT-kreditter«) på materialer, der indføres toldfrit i henhold ALS). Ansøgeren fremførte også, at Kommissionen måtte sætte tal på, hvor unøjagtige SION-normerne var. Ansøgeren hævdede desuden, at en kontrolordning ikke nødvendigvis skal anvendes til at vurdere sammenhængen mellem de indførte materialer og de færdige varer for hver enkelt forsendelse for at være i overensstemmelse med grundforordningen. Endelig påstod ansøgeren, at Kommissionen ikke kan indføre udligningsforanstaltninger over for ALS, fordi den er bundet af resultaterne af tidligere undersøgelser.
(38)
Ansøgerens synspunkter, som sammenfattet i betragtning 37, kan ikke ændre Kommissionens konklusioner vedrørende ALS for fysisk eksport. Ansøgeren har ikke afvist, at den indiske regering - de facto, om end ikke de jure - ikke anvendte en effektiv kontrolordning til at fastslå det faktiske forbrug i dette tilfælde. Det blev i løbet af undersøgelsen konstateret på grundlag af ansøgerens oplysninger om det faktiske forbrug, at SION-normerne ikke er tilstrækkelig nøjagtige for den pågældende vare (jf. betragtning 34). Ansøgeren bekræftede sit kendskab til dette faktum over for kontrolholdet i løbet af undersøgelsen. Det er ikke Kommissionens opgave at fastsætte det nøjagtige omfang af SION-normernes unøjagtighed, men kun at afvise påstanden om, at standardnormerne var nøjagtige, på grundlag af tilstrækkelige beviser. Ansøgeren fremlagde endvidere ikke nogen beviser for, at selskabet førte optegnelser eller anden dokumentation for dets faktiske forbrug, dvs. ikke blot forbruget ifølge standardnormerne, som den indiske regering kunne benytte til sin ALS-kontrol. Derfor måtte den indiske regering lægge sine unøjagtige standardnormer til grund for kontrollen af de materialemængder, der blev forbrugt ved produktionen af eksportvarerne. Dette mener Kommissionen ikke er tilstrækkeligt til at opfylde kravene til en effektiv kontrolordning i overensstemmelse med bilag II og III til grundforordningen.
(39)
Ansøgeren fremlagde ingen dokumentation for, at punktafgiftskontrollen af CENVAT-kreditterne førte til nogen oplysninger om sammenhængen mellem de anvendte materialer og de færdige eksportvarer. Kommissionen anser derfor ikke denne kontrol for at være en del af kontrolordningen, jf. bilag II og III til grundforordningen. DEECB-registret blev endvidere afskaffet ved EKSIM-politikken 02-07 og kan således ikke længere anses for et relevant kontrolelement, som det ellers blev hævdet af ansøgeren. Der blev desuden ikke fremlagt dokumentation for, at ansøgeren opførte oplysninger om det faktiske forbrug i DEECB-registret. Det blev heller ikke bevist, at den indiske regering på nogen anden vis reelt set benyttede sig af en ordning, som kunne give tilstrækkelig nøjagtige oplysninger om sammenhængen mellem de indførte materialer og de færdige eksportvarer, dvs. på anden vis end ved hjælp af for højt fastsatte standardnormer. I den forbindelse skal det bemærkes, at kontrolordninger rent faktisk bør anvendes på hver enkelt forsendelse for at være i overensstemmelse med de standarder, der er fastlagt ved EKSIM-politikken 02-07, jf. betragtning 33. Det er kun ved hjælp af sådanne standarder, at kontrolmyndighederne kan efterprøve, om de faste regler for henholdsvis en godtgørelsesordning eller en substitutionsgodtgørelsesordning er opfyldt. En substitutionsgodtgørelsesordning er desuden ifølge bilag I, litra i), i grundforordningen kun tilladt i særlige tilfælde, bl.a. kun i en periode på to år mellem indførslen af substitutionsmaterialerne og de tilsvarende eksporttransaktioner.
(40)
Endelig er Kommissionen ikke bundet af nogen tidligere undersøgelser vedrørende ALS for fysisk eksport. Denne ordning blev aldrig analyseret på grundlag af oplysninger, der kan sammenlignes med dem, der kom frem under denne undersøgelse, hvilket især beror på de unøjagtige SION-oplysninger for den pågældende vare.
(41)
Da der ikke foreligger nogen tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning, og kontrolordningen ikke er effektiv til det påtænkte formål, svarer den udligningsberettigede fordel til eftergivelsen af de samlede importafgifter, der normalt skal betales ved indførslen.
(42)
Subsidiebeløbet blev beregnet på basis af de eftergivne importafgifter (grundlæggende toldafgifter samt en særlig tillægstold) på de materialer, der blev indført i henhold til ALS for fysisk eksport i tilknytning til den pågældende vare i undersøgelsesperioden, med fradrag af gebyrer, der nødvendigvis påløber for at opnå subsidier, jf. artikel 7, stk. 1, litra a), i grundforordningen (tæller). Dette beløb blev fordelt på eksportomsætningen fra den pågældende vare i undersøgelsesperioden i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen (nævner), da dette subsidie ikke blev ydet på grundlag af de fremstillede, producerede, udførte eller transporterede mængder. På dette grundlag udgjorde subsidiet 22 %.
3. Det samlede udligningsberettigede subsidiebeløb
(43)
Under hensyntagen til de ovenfor anførte undersøgelsesresultater vedrørende de forskellige ordninger udgør de udligningsberettigede subsidiebeløb for ansøgeren følgende:
(%)
DEPBS
ALS
I ALT
Nestor Pharmaceuticals Ltd.
3,3
22
25,3
(44)
I overensstemmelse med artikel 15, stk. 1, i grundforordningen bør udligningstolden være lavere end det samlede udligningsberettigede subsidiebeløb, hvis en sådan lavere told er tilstrækkelig til at afhjælpe den skade, der er påført EF-erhvervsgrenen. I den oprindelige undersøgelse blev den gennemsnitlige skadestærskel konstateret at være 14,6 %. Ansøgeren anmodede ikke om en fornyet undersøgelse af undersøgelsesresultaterne vedrørende skade. Derfor er den udligningstold, der kan fastsættes i denne fornyede undersøgelse, begrænset af den oprindeligt fastsatte skadestærskel.
E. AFSLUTNING AF DEN FREMSKYNDEDE FORNYEDE UNDERSØGELSE
(45)
På baggrund af konklusionerne af denne fornyede undersøgelse bør importen til Fællesskabet af den pågældende vare, der produceres og eksporteres af ansøgeren, fortsat være omfattet af en udligningstold, der svarer til den skadestærskel, der blev fastsat i den oprindelige undersøgelse.
(46)
Da denne toldsats allerede finder anvendelse for alle de selskaber, der ikke er udtrykkeligt nævnt i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 2164/98, bør den pågældende forordning ikke ændres. Den fremskyndede fornyede undersøgelse vedrørende ansøgeren bør derfor afsluttes.
F. FREMLÆGGELSE AF OPLYSNINGER
(47)
Ansøgeren og den indiske regering blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det påtænktes at anbefale, at den fremskyndede fornyede undersøgelse blev afsluttet. De fik også en rimelig frist til at fremsætte bemærkninger. Den indiske regering fremsatte ingen bemærkninger. Der blev taget hensyn til ansøgerens bemærkninger, som kun vedrører ALS for fysisk eksport, jf. betragtning 37 til 40 -
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Eneste artikel
Den fremskyndede fornyede undersøgelse af Rådets forordning (EF) nr. 2164/98 vedrørende Nestor Pharmaceuticals Limited afsluttes.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. oktober 2004.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. října 2004,
kterým se ukončuje urychlený přezkum nařízení Rady (ES) č. 2164/98 ukládající konečné vyrovnávací clo na dovoz určitých širokospektrálních antibiotik pocházejících z Indie
(2004/830/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2026/97 ze dne 6. října 1997 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) („základní nařízení“), a zejména na článek 20 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PŘEDCHOZÍ POSTUP
(1)
Rada nařízením (ES) č. 2164/98 (2) uložila konečné vyrovnávací clo na dovoz určitých širokospektrálních antibiotik, jmenovitě na amoxicilinový trihydrát, ampicilinový trihydrát a cefalexin kódů KN ex 2941 10 10, ex 2941 10 20 a ex 2941 90 00 pocházející z Indie, které nejsou v odměřených dávkách nebo ve formách či baleních pro maloobchodní prodej („dotčený výrobek“). Opatření měla formu valorického cla v rozsahu mezi 0 % a 12 % pro jednotlivé vývozce se sazbou zbytkového cla ve výši 14,6 % pro nespolupracující vývozce.
B. SOUČASNÝ POSTUP
1. Žádost o přezkum
(2)
Po uložení konečných opatření přijala Komise od indického výrobce dotčeného výrobku, společnosti Nestor Pharmaceuticals Limited („žadatele“), žádost o zahájení urychleného přezkumu nařízení Rady (ES) č. 2164/98 podle článku 20 základního nařízení. Žadatel prohlásil, že není spojen s žádným dalším vývozcem dotčeného výrobku v Indii. Navíc tvrdil, že nevyvážel dotčený výrobek během původního období šetření (tedy od 1. července 1996 do 30. června 1997), ale vyvážel dotčený výrobek do Společenství až po uplynutí tohoto období. Na základě výše uvedených skutečností požadoval, aby pro něj byla v případě poskytnutí subvence zavedena samostatná sazba cla.
2. Zahájení urychleného přezkumu
(3)
Komise přezkoumala důkaz předložený žadatelem a uznala ho za dostatečný k tomu, aby bylo zdůvodněno zahájení přezkumu podle ustanovení článku 20 základního nařízení. Po konzultaci s poradním výborem a poté, co bylo příslušnému výrobnímu odvětví Společenství umožněno vyjádřit se, zahájila Komise prostřednictvím oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (3) urychlený přezkum nařízení (ES) č. 2164/98 s ohledem na žadatele.
3. Dotčený výrobek
(4)
Výrobek, jehož se tento přezkum týká, je stejný jako výrobek, na nějž se vztahuje nařízení (ES) č. 2164/98.
4. Období šetření
(5)
Šetření subvencování pokrývalo období od 1. dubna 2002 do 31. března 2003 („období šetření přezkumu“).
5. Dotčené strany
(6)
Komise úředně navrhla žadateli a vládě Indie („VI“), aby zahájili šetření. Navíc poskytla dalším zúčastněným stranám možnost, aby písemně vyjádřily svá stanoviska a požádaly o slyšení. Komise však žádná stanoviska ani žádost o slyšení neobdržela.
(7)
Komise poslala žadateli dotazník a do stanoveného termínu obdržela úplnou odpověď. Komise vyhledala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné pro účely šetření, a provedla všechny ověřovací návštěvy v prostorách žadatele v Novém Dillí a v Hyderabadu.
C. ROZSAH PŘEZKUMU
(8)
Protože žadatel nepožádal o přezkum zjištění o újmě, přezkum se omezil pouze na subvencování.
(9)
Komise přezkoumala stejné režimy subvencí, jaké byly analyzovány v původním šetření. Přezkoumala také, zda žadatel použil jiné režimy subvencí nebo přijal subvence ad hoc týkající se dotčeného výrobku.
D. VÝSLEDKY ŠETŘENÍ
1. Nová kvalifikace vývozce
(10)
Žadatel byl schopen uspokojivě prokázat, že nebyl přímo ani nepřímo spojen se žádným z indických vyvážejících výrobců podléhajících platným vyrovnávacím opatřením s ohledem na dotčený výrobek.
(11)
Šetření potvrdilo, že žadatel nevyvážel dotčený výrobek během původního období šetření, tzn. od 1. července 1996 do 30. června 1997, a že jej začal vyvážet do Společenství až po tomto období.
Žadatel nebyl navíc během původního šetření individuálně prošetřován z jiných důvodů než pro odmítnutí spolupráce s Komisí.
V důsledku toho se potvrzuje, že žadatel by měl být považován za nového vývozce. Proto Komise podle článku 20 základního nařízení zkoumala, zda by pro žadatele mohlo být stanoveno samostatné vyrovnávací clo.
2. Subvencování
(12)
Na základě informací obsažených v odpovědi žadatele na dotazník Komise a dále získaných v průběhu šetření byly prošetřovány následující režimy:
-
režim Duty Entitlement Passbook Scheme,
-
režim osvobození od daně z příjmu,
-
režim Passbook,
-
režim Export Promotion Capital Goods,
-
oblasti pracující pro vývoz/vývozně zaměřené jednotky,
-
Režim zálohových licencí na fyzické vývozy.
2.1. Režimy původně šetřené a používané společností
2.1.1. Režim Duty Entitlement Passbook Scheme („DEPBS“)
(13)
Bylo zjištěno, že žadatel získal příspěvek v rámci režimu DEPBS na poexportním základu. Podrobný popis režimu je uveden v odstavci 4.3. Vývozní a dovozní politiky 2002-2007 („Politika EXIM 02-07“) a v kapitole 4 Příručky postupů, ve svazku I 2002-2007 („HOP I 02-07“) (4). Politika EXIM 02-07 je založena na zákonu o zahraničním obchodu (rozvoji a řízení) 1992 (č. 22 z roku 1992).
(14)
K účasti v tomto režimu je oprávněn jakýkoli výrobce-vývozce nebo obchodník-vývozce. Může požádat o úvěry DEPBS, které se vypočítají jako procentní podíl z hodnoty výrobků vyvážených podle tohoto režimu. Uvedené sazby DEPBS stanovily indické orgány pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku. Stanovují se na základě standardních norem vstupů a výstupů („SION“) s přihlédnutím k předpokládanému obsahu vstupů do vyváženého výrobku a celních poplatků za tento předpokládaný dovoz bez ohledu na to, zda dovozní cla byla ve skutečnosti zaplacena či nikoli.
(15)
Aby byla společnost způsobilá pro příspěvky v rámci tohoto režimu, musí vyvážet. V okamžiku vývozní transakce musí vývozce učinit u indických orgánů prohlášení uvádějící, že vývoz probíhá podle režimu DEPBS. Aby mohlo být zboží vyvezeno, vydají indické celní orgány při odeslání doklad o nakládce pro vývoz. Tento doklad popisuje mimo jiné velikost úvěru DEPBS, který má být pro tuto vývozní transakci přidělen. V tomto okamžiku vývozce ví, jaký příspěvek obdrží. Jakmile celní orgány vydají doklad o nakládce pro vývoz, VI již nemá žádnou rozhodovací pravomoc týkající se přidělení úvěru DEPBS. Příslušná sazba DEPBS pro výpočet příspěvku je sazba použitá v okamžiku, kdy je učiněno vývozní prohlášení. Proto nelze výši příspěvku upravovat zpětně.
(16)
Bylo také zjištěno, že podle indických účetních norem lze úvěry DEPBS po splnění vývozního závazku účtovat na akruálním základě jako příjem v komerčních účtech.
(17)
Tyto úvěry lze použít pro zaplacení celních poplatků za následující dovoz jakéhokoli zboží, jehož dovoz není omezen, s výjimkou investičního majetku. Zboží dovážené na základě těchto úvěrů lze prodat na domácím trhu (po připočtení daně z obratu) nebo použít jiným způsobem.
Úvěry DEPBS jsou volně převoditelné a platné po období 12 měsíců od data vydání.
(18)
Žádost o úvěr DEPBS se může vztahovat až 25 vývozních transakcí a při elektronickém podání na neomezené množství vývozních transakcí. Ve skutečnosti neexistují žádné přísné lhůty, protože období uvedená v kapitole 4.47 HOP I 02-07 se vždy počítají z nejnovějších vývozních transakcí zahrnutých v příslušné žádosti o DEPBS.
(19)
Hlavní rysy režimu DEPBS se od původního šetření nezměnily. Režim je subvencí stanovenou zákonem v závislosti na vývozní výkonnosti. Proto bylo během původního šetření stanoveno, že je považován za specifický a vyrovnatelný podle čl. 3 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(20)
V původním šetření byla částka subvence DEPBS počítána na základě nejlepších informací, které byly dostupné podle čl. 28 odst. 1 základního nařízení a časově přepočtená sazba DEPBS byla považována za odpovídající sazbu subvence. V důsledku spolupráce žadatele, která je považována za změnu okolností ve smyslu čl. 22 odst. 4 základního nařízení, by tato metodologie neměla být používána k jeho újmě.
(21)
Podle čl. 2 odst. 2 a článku 5 základního nařízení byla výše vyrovnatelných subvencí počítána z hlediska příspěvků připadajících na příjemce a bylo zjištěno, že totéž platilo během období šetření. V této souvislosti bylo zvažováno, že příspěvek připadá na příjemce v okamžiku, kdy je podle tohoto režimu provedena vývozní transakce. V tomto okamžiku se VI zříká celních poplatků, čímž vzniká finanční příspěvek ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) podbodu ii) základního nařízení. Jak je uvedeno ve výše uvedeném 15. bodu odůvodnění, jakmile celní orgány vydají prohlášení o nakládce pro vývoz uvádějící mimo jiné i výši úvěru DEPBS, která bude pro tuto vývozní transakci poskytnuta, nemá VI žádnou volnost, zda subvenci udělit či nikoli, a nemá ani volnost vzhledem k výši subvence. Navíc, jak je uvedeno výše ve stejném bodu odůvodnění, žádná změna sazby DEPBS mezi skutečným vývozem a vydáním licence DEPBS nemá zpětný vliv na výši poskytnutého příspěvku. Jak je dále uvedeno výše v 16. bodu odůvodnění, mohou společnosti podle účetních norem Indie zaúčtovat úvěry DEPBS na akruálním základě jako příjem v okamžiku vývozní transakce. Na závěr, vzhledem ke skutečnosti, že si je společnost vědoma, že dostane subvenci na základě režimu DEPBS a také příspěvky na základě jiných režimů, je z hlediska konkurenceschopnosti ve výhodnějším postavení, protože může na subvence reagovat nabídkou nižších cen.
(22)
Důvodem pro uložení vyrovnávacího cla je však náprava nerovných obchodních praktik na základě nedovoleného konkurenčního zvýhodnění. Z hlediska výše uvedené skutečnosti se považuje za vhodné zhodnotit příspěvek v rámci DEPBS jako součet úvěrů získaných při všech vývozních transakcích provedených podle tohoto režimu během období šetření. Podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vzniklé k získání subvence sníženy.
(23)
Žadatel tvrdil, že pro výpočet rozpětí subvence jsou v tomto šetření relevantní pouze úvěry DEPBS vzniklé při vývozních transakcích dotčeného výrobku. V DEPBS však neexistuje žádný závazek omezující používání úvěrů DEPBS na bezcelní dovoz vstupního materiálu v souvislosti s konkrétním výrobkem. Naopak, úvěry DEPBS jsou volně převoditelné, mohou být dokonce i prodány a použity pro dovoz jakéhokoli neomezeně dováženého zboží (vstupní materiály dotčeného výrobku patří do této kategorie) s výjimkou investičního majetku. V důsledku toho může dotčený výrobek využívat všech vytvořených úvěrů DEPBS.
(24)
Žadatel dále tvrdil, že by daň z obratu splatná při převodu úvěrů DEPBS měla být při stanovení výše subvence odečtena jako náklad. Daň z obratu však není náklad, který nutně vzniká pro oprávnění k získání subvence nebo pro získání subvence ve smyslu čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení. Daň z obratu je pouze důsledkem čistě komerčního rozhodnutí zbavit se již získaného úvěru DEPBS tím, že se prodá místo toho, aby se použil bez daně z obratu pro úhradu cel splatných pro další dovozy. Poplatky za žádost o získání úvěrů DEPBS však byly chápány jako nutné náklady a byly odečteny.
(25)
Částka celkové subvence (čitatel) byla přidělena pro celkové vývozní prodeje během zkoumaného období šetření (jmenovatel) podle čl. 7 odst. 2 základního nařízení, protože tato subvence nebyla poskytnuta pro množství, která byla zpracována, vyrobena, vyvezena nebo přepravena. Rozpětí subvence pro žadatele podle tohoto režimu bylo 3,3 %.
2.1.2. Režim osvobození od daně z příjmu („ITES“)
(26)
Bylo stanoveno, že žadatel získá příspěvek spočívající v částečném osvobození od daně z příjmu na zisky z vývozních prodejů během zkoumaného období šetření. Právní základ tohoto osvobození je stanoven v oddílu 80HHC zákona o dani z příjmu z roku 1961.
(27)
Oddíl 80HHC zákona o dani z příjmu z roku 1961 byl pro vyměřovací období 2005-2006 (tzn. pro finanční rok od 1. dubna 2004 do 31. března 2005) zrušen. V důsledku toho nepřinese tento režim žadatelům po 31. březnu 2004 žádné výhody. Podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení není proto tento režim vyrovnáván.
2.2. Režimy původně šetřené, které však společnost nepoužívá
2.2.1. Režim Passbook („RPB“)
(28)
Bylo zjištěno, že žadatel nezískal příspěvky na základě RPB, který byl dne 1. března 1997 zrušen a nahrazen svým následným režimem DEPBS.
2.2.2. Režim Export Promotion Capital Goods („REPCG“)
(29)
Bylo zjištěno, že žadatel nedovezl v rámci režimu REPCG žádný investiční majetek, a proto tento režim nevyužil.
2.2.3. Oblasti pracující pro vývoz („OPV“)/vývozně zaměřené jednotky („VZJ“)
(30)
Bylo zjištěno, že se žadatel nenacházel v OPV a nepracoval podle režimu VZJ, a proto tento režim nevyužil.
2.3. Další režimy, které žadatel využíval pro dotčený výrobek a které byly shledány za vyrovnatelné: Režim zálohových licencí na fyzické vývozy („ALS“ pro fyzické vývozy)
(31)
Bylo zjištěno, že žadatel získal během zkoumaného období šetření podle tohoto režimu příspěvky. Podrobný popis režimu je součástí odstavců 4.1.1 až 4.1.7 politiky EXIM 02-07 a kapitol 4.1 až 4.30 HOP I 02-07.
(32)
Pro tento režim jsou způsobilí výrobci-vývozci a prodejci-vývozci „vázaní na“ podporující zpracovatele.
(33)
ALS pro fyzické vývozy umožňuje bezcelní dovoz vstupních materiálů, které musejí být fyzicky obsaženy ve výsledném vyváženém zboží. Za účelem ověření indickými orgány je vývozce právně vázán vést „pravdivé a řádné účetnictví spotřeby a využívání dováženého zboží v souladu s licencí“ ve stanoveném formátu (kapitola 4.30 a dodatek 18 HOP I 02-07), tzn. rejstřík skutečné spotřeby. Dovozní příspěvek i vývozní povinnost, které z hlediska objemu a hodnoty stanoví VI, jsou zdokumentovány na licenci. Kromě toho mají být odpovídající transakce v době vývozu a dovozu zdokumentovány státními úředníky odpovídajícími za licenci. Objem vývozu povolený podle tohoto režimu určuje VI na základě standardních norem, tzn. SION, které mají odrážet nejúčinnější možné využití pro vytvoření referenčního množství výsledného vyváženého výrobku. Normy SION, které existují pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku, jsou zveřejněny v HOP II 02-07. Dovážené vstupní materiály nejsou převoditelné a musejí být použity pro výrobu výsledného vyváženého výrobku. Vývozní povinnost musí být splněna v předem stanoveném časovém rámci (18 měsíců se dvěma možnými prodlouženími v délce 6 měsíců pro každý z nich).
(34)
V průběhu zkoumaného šetření bylo zjištěno, že vstupní materiály bezcelně dovážené žadatelem na základě tohoto režimu podle dovozního příspěvku SION přesáhly materiál potřebný k vytvoření referenčního množství vyváženého výrobku. SION pro dotčený výrobek proto nebyl dostatečně přesný. Žadatel navíc nevedl rejstřík skutečné spotřeby podle své reálné spotřeby. Místo toho do rejstříku nesprávně zaznamenával spotřebu podle velkorysejších norem SION stanovených VI, přestože ve skutečnosti spotřeboval pro referenční vývozní výrobu méně vstupního materiálu. Žadatel ani VI nebyli schopni prokázat, že osvobození od dovozního cla nevedlo k nadměrnému vrácení.
(35)
Osvobození od vývozních cel je subvence ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) podbodu ii) a čl. 2 odst. 2 základního rozhodnutí, tzn. finanční příspěvek VI, jímž byl žadatel zvýhodněn. Kromě toho jsou ALS pro fyzické vývozy subvencí stanovenou zákonem v závislosti na vývozní výkonnosti, a proto jsou považovány za specifické a vyrovnatelné podle čl. 3 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(36)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení nebo navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) podbodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům stanoveným v příloze I podbodu i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. VI účinně neuplatnila svůj ověřovací systém nebo postup, jímž by se potvrdilo, zda a v jakých dávkách byly vstupy spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (příloha II část II bod 4 základního nařízení) a u režimů navracení u náhradních vstupů (příloha III část II bod 2 základního nařízení). Normy SION pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nelze je považovat za ověřovací systém skutečné spotřeby. Nebyla provedena účinná kontrola založená na správně vedeném rejstříku skutečné spotřeby. VI neprovedla ani další přezkoumání na základě skutečných vstupů, který by běžně měl být při absenci účinně použitého ověřovacího systému proveden (příloha II část II bod 5 a příloha III část II bod 3 základního nařízení), ani neprokázala, že nedošlo k nadměrnému vrácení.
(37)
Po zveřejnění žadatel prohlásil, že ALS pro fyzické vývozy fungovaly jako povolený režim navracení nebo navracení u náhradních vstupů. Aniž by poskytl nový konkrétní důkaz nebo zdůvodnění svých nároků, odůvodňoval své jednání tím, že VI provedla správné ověření v souladu se základním nařízením. Za tímto účelem žadatel odkazoval na následující prvky ověření, které měla VI k dispozici: údajné přesné normy SION pro dotčený výrobek, množstevní informace o vstupním materiálu a výsledných výrobcích ve vývozních a dovozních dokladech (prohlášení o nakládce pro vývoz, dovozní celní prohlášení), dovozní rejstřík vývozních a dovozních závazků podle ALS pro fyzické vývozy, rejstřík skutečné spotřeby (viz výše 33. bod odůvodnění), Certifikační knihu vývozu oprávněného ke clu („DEECB“) a další ověřovací mechanismy, které používají indické orgány pro správu spotřebních daní (např. ochranná opatření, aby nebyly požadovány žádné úvěry na spotřební daň na vstupní materiály (úvěry „CENVAT“) neoprávněně pro vstupní materiál dovážený bez cla podle ALS). Dále argumentoval tím, že Komise měla číselně vyjádřit nepřesnost norem SION. Kromě toho žadatel tvrdil, že není třeba prokazovat u každé dodávky spojení mezi dováženými materiály a výslednými výrobky, aby byl ověřovací systém v souladu se základním nařízením. Závěrem žadatel prohlásil, že Komise je vázána výsledky minulých šetření, a nemůže proto použít vyrovnávácí opatření na režim ALS.
(38)
Postoj žadatele souhrnně popsaný výše v 37. bodu odůvodnění nemění závěry Komise týkající se ALS pro fyzické vývozy. Žadatel nevyvrátil, že v tomto případě podle skutečnosti, nikoli podle práva, VI účinně nepoužila ověřovací systém skutečné spotřeby. Během šetření bylo na základě údajů o skutečné spotřebě, které poskytl žadatel, zjištěno, že SION pro dotčený výrobek není dostatečně přesná (viz 34. bod odůvodnění výše). Žadatel si je této skutečnosti vědom, a potvrdil to během šetření prováděného ověřovacím týmem. Úkolem Komise není zjistit přesnou míru nepřesnosti SION, ale pouze na základě dostatečných důkazů vyvrátit údajnou přesnost standardních norem. Žadatel dále neposkytl žádný důkaz, že vedl záznamy nebo jinou dokumentaci pro účely ověření ALS provedeného VI, které odrážejí jeho skutečnou spotřebu, tzn. nejen standardní očekávanou spotřebu. Pro účely ověření množství spotřebovaného při vývozu výrobků tedy VI vycházela z nepřesných standardních norem. To Komise považuje za nedostatečné ke splnění požadavků účinného ověřovacího systému podle příloh II a III základního nařízení.
(39)
Žadatel nezdůvodnil, že kontroly spotřební daně úvěrů CENVAT poskytují jakékoli informace o souvislosti mezi vstupním materiálem a výslednými vyváženými výrobky. V důsledku toho Komise tyto kontroly nepovažuje za součást ověřovacího systému podle příloh II a III základního nařízení. Politikou EXIM 02-07 byla dále zrušena DEECB, a tak již nemůže tvořit vhodný ověřovací prvek, na rozdíl od tvrzení žadatele. Kromě tohoto nebylo zdůvodněno, že skutečné údaje o spotřebě žadatel zaznamenal do DEECB. Nebyl poskytnut žádný důkaz o tom, že VI účinně použila jakýkoli jiný režim pro zjištění souvislosti mezi dovezenými vstupními materiály a výslednými vyváženými výrobky s potřebnou přesností, tzn. jiným způsobem než na základě příliš velkorysých standardních norem. V tomto smyslu by mělo být uvedeno, že ověřovací systém by měl být vždy založen na konkrétní dodávce, aby odrážel normu stanovenou politikou EXIM 02-07, jak je uvedeno výše v 33. bodu odůvodnění. Jen taková norma navíc umožňuje kontrolním orgánům ověřit, zda jsou splněna přísná pravidla pro režim navracení nebo navracení u náhradních vstupů. Mělo by být připomenuto, že podle přílohy I pásm. i) základního nařízení je systém navracení povolen jen v konkrétních případech a mimo jiné pouze během dvouletého období mezi dovozem náhradních vstupů a vývozem.
(40)
Závěrem, Komise není vázána žádným precedentem vztahujícím se k ALS pro fyzické vývozy. Režim nebyl nikdy analyzován na základě skutečností srovnatelných s fakty zjištěnými v průběhu tohoto šetření, zejména z hlediska nepřesnosti SION pro dotčený výrobek.
(41)
V důsledku absence povoleného režimu navracení nebo navracení u náhradních vstupů spočívá vyrovnatelný příspěvek v osvobození od celkových dovozních cel běžně splatných při dovozu.
(42)
Částka subvence byla vypočtena na základě osvobození od dovozního cla (základního cla a dalšího zvláštního dodatečného cla) za materiál dovezený na základě ALS pro fyzické vývozy pro dotčený výrobek během období kontrolního šetření s poplatky nezbytně vzniklými k získání subvence a odečtenými podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení (čitatel). Tato částka byla propočtena na celkový vývozní obrat vytvořený dotčeným výrobkem během zkoumaného období šetření podle čl. 7 odst. 2 základního nařízení (jmenovatel), neboť tato subvence nebyla přidělena vzhledem k množství zpracovanému, vyrobenému, vyvezenému nebo přepravenému. Na základě toho byla získána subvence ve výši 22 %.
3. Celková výše částky vyrovnatelných subvencí
(43)
S přihlédnutím k poznatkům týkajícím se výše uvedených režimů je částka vyrovnatelných subvencí pro žadatele následující:
(%)
DEPBS
ALS
CELKEM
Nestor Pharmaceuticals Ltd.
3,3
22
25,3
(44)
Podle čl. 15 odst. 1 základního nařízení by částka vyrovnávacího cla měla být nižší než celková částka vyrovnatelných subvencí, pokud by toto nižší clo mělo být odpovídající pro odstranění újmy způsobené průmyslovému odvětví Společenství. V původním šetření byla stanovena průměrná úroveň odstranění újmy ve výši 14,6 %. Žadatel nepožadoval přezkoumání zjištění o újmě. Proto částka vyrovnávacího cla v současném přezkumu nesmí překročit původně stanovené limity úrovně odstranění újmy.
E. UKONČENÍ URYCHLENÉHO PŘEZKUMU
(45)
Na základě zjištění plynoucích z tohoto kontrolního šetření se má za to, že dovoz dotčených výrobků vyrobených a vyvezených žadatelem do Společenství by měl dále podléhat vyrovnávací celní sazbě odpovídající úrovni odstranění újmy, jak byla stanovena během původního šetření.
(46)
Vzhledem k tomu, že je tato celní sazba již použitelná na všechny společnosti, které nebyly jednotlivě zmíněny v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2164/98, toto nařízení by nemělo být změněno. Urychlený přezkum týkající se žadatele by měl být proto ukončen.
F. ZVEŘEJNĚNÍ
(47)
Žadatel a VI byli informováni o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vyšel záměr ukončit urychlený přezkum. Byl jim také dán přiměřený čas, aby se vyjádřili. VI žádné vyjádření neposkytla. Poznámky žadatele ke zveřejnění, které se týkají pouze ALS pro fyzické vývozy, byly zohledněny, jak je uvedeno výše v 37. až 40. bodu odůvodnění,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Jediný článek
Ukončuje se urychlený přezkum nařízení (ES) č. 2164/98 týkající se společnosti Nestor Pharmaceuticals Limited.
V Bruselu dne 18. října 2004.