RAADETS FORORDNING (EF) Nr. 821/94 af 12. april 1994 om indfoerelse af en endelig antidumpingtold paa importen af siliciumcarbid med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Polen, Den Russiske Foederation og Ukraine
RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 12, 14 og 15,
efter forslag forelagt af Kommissionen efter konsultation i det raadgivende udvalg, og
ud fra foelgende betragtninger:
A. PROCEDURE (1) I oktober 1986 godtog Kommissionen ved afgoerelse 86/497/EOEF (2) pristilsagn afgivet af eksportoererne i Norge, Den Kinesiske Folkerepublik (i det foelgende benaevnt »Kina«), Polen og det tidligere USSR i forbindelse med antidumpingprocedure vedroerende importen af siliciumcarbid. Foranstaltningerne vedroerende Norge blev suspenderet ved Raadets forordning (EF) nr. 5/94 med virkning fra 1. januar 1994 (3).
(2) Efter offentliggoerelsen i april 1991 (4) af en meddelelse om det forestaaende ophoer af de gaeldende foranstaltninger modtog Kommissionen en anmodning om en ny undersoegelse indgivet af Conseil Européen des Fédérations de l'Industrie Chimique (CEFIC) paa vegne af producenter, der haevdedes at tegne sig for en betydelig del af den samlede produktion af siliciumcarbid i Faellesskabet.
Kommissionen offentliggjorde derefter en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (5) om indledning af en ny undersoegelse af de gaeldende antidumpingforanstaltninger.
(3) Kommissionen underrettede de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, repraesentanterne for eksportlandene samt de klagende faellesskabsproducenter, og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert.
(4) Alle de klagende faellesskabsproducenter besvarede spoergeskemaet og tilkendegav skriftligt deres mening. CEFIC anmodede Kommissionen, om at blive hoert, hvilket blev imoedekommet.
(5) Den polske eksportoer, Intervis Co. Ltd, Warszawa, besvarede spoergeskemaet og tilkendegav skriftligt sin mening. De norske eksportoerer, der er opfoert i betragtning 7, besvarede kun spoergeskemaet med hensyn til de eksporttransaktioner, der var omfattet af de gaeldende foranstaltninger. Tre kinesiske sammenslutninger, China Minerals Import and Export Corporation, China Abrasives Export Corporation og China Metallurgical Import and Export Corporation, Jiangu Branch, som tegner sig for en mindre del af den samlede eksport af siliciumcarbid med oprindelse i Kina, besvarede spoergeskemaet. Tre tidligere sovjetiske eksportorganisationer fik tilsendt spoergeskemaer, men besvarede dem ikke.
Den oprindelige undersoegelse omfattede hele det tidligere Sovjetunionen. Men da det fremgaar af de oplysninger, Kommissionen har til raadighed, at den paagaeldende siliciumcarbid kun har oprindelse i Den Russiske Foederation (i det foelgende benaevnt »Rusland«) og Ukraine, er denne nye undersoegelse derfor begraenset til importen af siliciumcarbid med oprindelse i disse to lande i det tidligere Sovjetunionen.
(6) Fire importoerer besvarede spoergeskemaet.
(7) Kommissionen indhentede og efterproevede alle de oplysninger, den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en afgoerelse og aflagde kontrolbesoeg hos:
- Klagende faellesskabsproducenter:
- Pechiney Electrometallurgie, Frankrig
- Elektroschmelzwerk Kempten GmbH, Tyskland
- Samatec, Società Abrasivi e Materiali Ceramici SA, Italien
- Navarro SA, Spanien
- Producenter/eksportoerer:
- Arendal Smelteverk AS, Norge
- Norton AS, Norge
- Orkla-Exolon AS, Norge
- Importoerer:
- Frank und Schulte GmbH, Tyskland
- Ferrocarbon GmbH, Tyskland
- Referenceland:
- Exolon ESK Company, Tonawanda, USA
- Norton Company, Worchester, USA
(8) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden 1. juli 1990 til 30. juni 1991 (undersoegelsesperiode).
(9) Paa grund af den komplicerede undersoegelse og omfanget af de indhentede oplysninger kunne undersoegelsen ikke afsluttes inden for den normale tidsfrist paa et aar som fastsat i artikel 7, stk. 9, litra a), i forordning (EOEF) nr. 2423/88 (i det foelgende benaevnt »grundforordningen«).
B. DEN UNDERSOEGTE VARE OG SPOERGSMAALET OM SAMME VARE (10) Den vare, der er omfattet af klagen, og for hvilken der blev indledt en ny undersoegelse, er siliciumcarbid henhoerende under KN-kode 2849 20 00. Det er samme vare som den, der var genstand for den tidligere undersoegelse, og for hvilken der blev godtaget pristilsagn.
(11) Produktionsprocessen for siliciumcarbid er af en saadan art, at produktet automatisk omfatter en raekke forskellige kvaliteter siliciumcarbid. Disse kvaliteter kan opdeles i to hovedtyper, krystallisk og metallurgisk. Det krystallinske materiale anvendes normalt, afhaengigt af kvaliteten, ved fremstillingen af slibevaerktoej, slibesten, ildfaste produkter af hoej kvalitet, keramiske produkter, plastmaterialer osv., hvorimod det metallurgiske materiale almindeligvis anvendes som siliciumkilde i stoeberier og hoejovne.
De forskellige kvaliteter betyder ikke de store forskelle i varens grundlaeggende fysiske egenskaber, selv om der er forskelle i forbindelse med anvendelsen.
Da begge hovedtyper fremstilles ved samme produktionsproces - den ene type kan ikke fremstilles uden den anden - og da det metallurgiske materiale teknisk set kan erstattes med det krystallinske, boer begge typer og deres forskellige kvaliteter anses for en og samme vare med henblik paa denne procedure.
(12) Det fremgik af undersoegelsen, at den vare, faellesskabsproducenterne fremstillede og solgte paa markedet i Faellesskabet, med hensyn til saerlige egenskaber er identisk med den siliciumcarbid, der blev importeret fra de paagaeldende fem lande. Den boer derfor anses for samme vare i den i artikel 2, stk. 12, i grundforordningen anfoerte betydning.
C. DEN BEROERTE ERHVERVSGREN I FAELLESSKABET (13) De klagende producenter fremstiller fortsat over 90 % af produktionen af siliciumcarbid i Faellesskabet. Det blev derfor fastslaaet, at disse producenter tegner sig for en betydelig del af den samlede produktion i Faellesskabet af denne vare.
Der blev taget hensyn til, at nogle faellesskabsproducenter importerede smaa maengder siliciumcarbid fra de lande, der var omfattet af undersoegelsen. Da de importerede varen som proeveindkoeb med henblik paa at analysere konkurrenternes varer og i alle tilfaelde kun i ganske ubetydelige maengder, synes der ikke at vaere nogen grund til at undtage disse faellesskabsproducenter fra begrebet »erhvervsgren i Faellesskabet« i henhold til artikel 4, stk. 5, i grundforordningen. De paagaeldende importerende faellesskabsproducenter hverken deltog i, drog fordel af eller var beskyttet mod dumpingimport fra de omhandlede lande.
D. DEN NUVAERENDE SITUATION PAA MARKEDET I FAELLESSKABET (14) For at fastslaa om udloebet af de gaeldende foranstaltninger ville bevirke, at der igen fandt dumping sted og forvoldtes skade eller opstod trussel om skade, var det noedvendigt foerst at undersoege den nuvaerende oekonomiske situation for erhvervsgrenen i Faellesskabet.
a) Produktion, kapacitetsudnyttelse og lager
(15) Faellesskabsindustriens produktion af siliciumcarbid viste en lille stigning mellem 1988 og 1989 fra 101 500 tons til 107 500 tons, men faldt saa gradvis til 101 700 tons i 1990 og 95 000 tons i undersoegelsesperioden. Det svarer til en nedgang paa 6,4 % i forhold til 1988, 11,6 % i forhold til 1989 og 6,5 % i forhold til 1990.
Faellesskabsindustriens produktionskapacitet laa stabilt paa 129 000 tons, og industriens udnyttelsesgrad, som var 79 % i 1988, oegedes til 83 % i 1989, men faldt saa til 74 % i undersoegelsesperioden.
I samme periode oegedes faellesskabsproducenternes lagre gradvis fra 17 000 tons til 20 500 tons, dvs. med 20,6 %.
b) Salg
(16) Mellem 1988 og undersoegelsesperiodens udloeb mindskedes den maengde siliciumcarbid, faellesskabsproducenterne solgte paa markedet i Faellesskabet, gradvis fra 93 419 tons til 79 385 tons, dvs. med 15 %.
c) Fortjeneste
(17) Det blev fastslaaet, at fortjenesten for erhvervsgrenen i Faellesskabet som helhed faldt betydeligt efter 1988. I 1990 havde et gennemsnit af erhvervsgrenen tab, selv om nogle faellesskabsproducenter fortsat opnaaede fortjeneste, men i undersoegelsesperioden havde alle faellesskabsproducenter tab.
d) Beskaeftigelse
(18) Der skete generelt en indskraenkning af de klagende producenters arbejdsstyrke, og i Italien lukkede en fabrik i undersoegelsesperioden.
e) Forbruget i Faellesskabet
(19) Mellem 1988 og undersoegelsesperioden steg det samlede anslaaede forbrug i Faellesskabet af den paagaeldende vare fra 152 977 tons til 185 400 tons, dvs. en stigning paa 21 % siden 1988.
f) Faellesskabsproducenternes markedsandel
(20) Faellesskabsproducenternes andel af markedet i Faellesskabet steg fra 52,5 % i 1984 til 61,1 % i 1988 som et resultat af de antidumpingforanstaltninger, der blev vedtaget i 1986. Denne markedsandel faldt imidlertid efter 1988 til 42,8 % ved udloebet af undersoegelsesperioden.
g) Konklusion
(21) Kommissionen konkluderede i overensstemmelse hermed, at den beroerte erhvervsgren i Faellesskabet trods de gaeldende pristilsagn fortsat viser tydelige tegn paa oekonomiske vanskeligheder. Denne situation er loebende blevet vaerre siden 1988, hvilket har vist sig dels ved nedgang i produktion, kapacitetsudnyttelse og salg, dels ved voksende lagre, tab af beskaeftigelse, finansielle tab og en faldende markedsandel, uanset et stigende forbrug i Faellesskabet.
E. DE BEROERTE EKSPORTOERERS ADFAERD (22) Det var ogsaa noedvendigt at undersoege de beroerte eksportoerers adfaerd.
a) Maengde og markedsandel for importen fra de beroerte eksportlande
(23) Importmaengden fra Norge steg fra 42 035 tons til 49 185 tons mellem 1988 og 1989, men faldt derefter til 45 288 tons i undersoegelsesperioden. Markedsandelen for importen fra Norge steg lidt mellem 1988 og 1989 fra 27,5 % til 28,8 %, men udhuledes i loebet af 1990 til 25,7 % og faldt til 24,4 % i undersoegelsesperioden.
Importen fra Kina steg mellem 1988 og undersoegelsesperioden fra 1 758 tons til 28 295 tons; importen fra Polen steg i samme periode fra 1 276 tons til 3 497 tons og importen fra Rusland og Ukraine fra 5 078 tons til 12 921 tons. Dette svarer til en foroegelse af markedsandelen i samme periode fra 1,1 % til 15,3 % for Kinas vedkommende, fra 0,8 % til 1,9 % for Polens vedkommende og fra 3,3 % til 7 % for Ruslands og Ukraines vedkommende. Den samlede importmaengde fra Kina, Polen, Rusland og Ukraine steg saaledes over fire en halv gang i denne periode. Markedsandelen for de fire lande tilsammen steg fra 5,2 % til 24,2 % mellem 1988 og undersoegelsesperioden.
Den samlede import fra Kina, Norge, Polen, Rusland og Ukraine steg fra 50 147 tons i 1988 til 90 001 tons i undersoegelsesperioden, hvilket svarer til en stigning i markedsandel fra 32,7 % til 48,6 %.
b) Priser
(24) Det blev undersoegt om de eksporterende producenter underboed faellesskabsproducenternes priser i undersoegelsesperioden. Priserne blev sammenlignet paa grundlag af baade faellesskabsindustriens og eksportoerernes salg til ikke-forbundne kunder i samme omsaetningsled paa de vigtigste markeder i Faellesskabet. For at sikre en rimelig sammenligning anvendtes priserne paa varer af samme kvalitet.
Det fremgik af sammenligningen, at eksportoererne i alle de beroerte lande, undtagen Norge, underboed priserne i betydeligt omfang. Det konstateredes, at de norske priser laa omkring faellesskabsindustriens priser.
Den polske eksportoers priser var op til 29 % lavere end faellesskabsproducenternes. Priserne paa eksporten fra Rusland og Ukraine var 23 % til 49 % lavere end faellesskabsproducenternes priser og paa eksporten fra Kina 50 % til 71 % lavere.
c) Pristilsagn
(25) Prisundersoegelsen viste ogsaa, at eksporten fra Kina, Rusland og Ukraine konsekvent solgtes under misligholdelse af de tilsagn, Kommissionen havde godtaget i forbindelse med den tidligere procedure. Den polske eksportoer anvendte lavere priser, men misligholdt ikke sit eget pristilsagn. De norske eksportoerer overholdt ogsaa deres pristilsagn.
d) Konklusion
(26) Stadig stoerre indtraengen paa markedet af importerede varer fra Kina, Polen, Rusland og Ukraine sammen med det fastlagte prisunderbud for de paagaeldende lande og alle landes misligholdelse af pristilsagnene med undtagelse af Norge og Polen betoed, at det var noedvendigt at undersoege, om der fandt dumping sted, som bidrog til faellesskabsindustriens forvaerrede situation, og om udloebet af beskyttelsesforanstaltninger ville foere til, at der igen fandt dumping sted og forvoldtes skade.
F. FORNYET DUMPING i) Referenceland
(27) Landene i denne procedure, undtagen Norge, var i undersoegelsesperioden lande uden markedsoekonomi. Den normale vaerdi for disse lande maatte derfor baseres paa oplysninger fra et land med markedsoekonomi (i overensstemmelse med artikel 2, stk. 5, i grundforordningen). De beroerte parter foreslog flere lande, herunder Norge, som referenceland til formaalet. Men Norge kunne ikke anvendes, da de norske eksportoerer ikke indgav oplysninger om hjemmemarkedspriser, produktionsomkostninger og eksportpriser for alle typer af den paagaeldende vare.
Det blev bestemt, at markedet i Amerikas Forenede Stater (USA), i det foelgende benaevnt »markedet i USA« ville vaere et hensigtsmaessigt og ikke urimeligt valg paa grund af den lette adgang til raavarer, energiforsyning til konkurrencedygtige priser, markedets aabenhed og konkurrencedygtighed, og fordi det med hensyn til maengde og udvalget af kvaliteter af siliciumcarbid blev anset for repraesentativt i sammenligning med eksporten fra hvert enkelt af de paagaeldende lande uden markedsoekonomi.
Endvidere har den vare, der fremstilles i USA, samme grundlaeggende fysiske og kemiske egenskaber som den vare, der fremstilles af alle de beroerte lande uden markedsoekonomi, og kan derfor anses for samme vare.
ii) Normal vaerdi
a) Lande uden markedsoekonomi
(28) Den normale vaerdi blev fastlagt paa grundlag af de priser i normal handel, hvortil siliciumcarbid faktisk solgtes til forbrug paa markedet i USA. Alle salgstransaktioner var til ikke-forbundne koebere og omfattede maengder, der blev betragtet som repraesentative.
Der blev taget hensyn til, om de undersoegte selskaber paa referencemarkedet var direkte eller indirekte forbundet med visse siliciumcarbidproducenter i Faellesskabet eller Norge. Det blev undersoegt, om denne forbindelse havde indflydelse paa fastlaeggelsen af den normale vaerdi. Da den normale vaerdi blev fastlagt paa grundlag af salgspriserne til uafhaengige kunder paa markedet i USA, og disse priser var underlagt normale konkurrencevilkaar, konkluderedes det, at forbindelsen ikke havde nogen indflydelse paa den saaledes fastlagte normale vaerdi.
b) Norge
(29) Der kunne ikke fastlaegges en normal vaerdi baseret paa priserne eller omkostningerne i Norge, da de norske producenter ikke deltog i undersoegelsen paa alle punkter. I betragtning af ligheden i produktionsprocesser, omkostninger til raamaterialer, navnlig energiomkostninger, og andre oekonomiske forhold mellem Norge og USA med hensyn til denne vare og det forhold, at producenterne i begge lande opererer paa et konkurrencedygtigt marked, blev det fastslaaet, at priserne for denne vare i USA var de bedste tilgaengelige oplysninger som grundlag for priserne i Norge.
Den normale vaerdi for alle kvaliteter blev derfor, som omhandlet i artikel 2, stk. 3, litra a), i grundforordningen, fastlagt paa grundlag af et vejet gennemsnit af de amerikanske salgspriser. Oplysningerne om omkostningerne ved produktion af siliciumcarbid i USA - forhoejet med en rimelig margen for fortjeneste (som angivet i betragtning 49) - bekraeftede, at det var rimeligt at anvende salgspriserne paa markedet i USA.
For kvaliteter, der er omfattet af godtagne tilsagn fra de beroerte norske eksportoerer, blev der fastlagt saerskilte normale vaerdier paa grundlag af et vejet gennemsnit af salgspriserne paa det amerikanske marked for tilsvarende kvaliteter.
iii) Eksportpriser
a) Polen
(30) Den polske eksportoer/producent eksporterede varer direkte til uafhaengige importoerer i Faellesskabet. Eksportpriserne blev derfor fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk betaltes eller skulle betales for den solgte vare.
b) Kina
(31) De samarbejdende kinesiske eksportsammenslutninger tegnede sig for 22 % af den samlede eksport til Faellesskabet af siliciumcarbid fra Kina i undersoegelsesperioden. Det blev overvejet, om der skulle traeffes afgoerelse for hvert enkelt selskab for saa vidt angaar de tre kinesiske eksportsammenslutninger, der er naevnt i betragtning 5. Men da de alle er statsejede sammenslutninger, blev der ikke truffet individuelle afgoerelser i overensstemmelse med institutionernes faste praksis, specielt fordi staten kan gribe ind i sammenslutningernes oekonomiske transaktioner paa et hvilket som helst tidspunkt. Desuden skoennedes det, at 22 % ikke var en tilstraekkelig stor maengde til at vaere repraesentativ for den samlede kinesiske eksport af siliciumcarbid. Priserne paa den kinesiske eksport blev derfor baseret paa de tilgaengelige oplysninger i henhold til artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen. Eurostat-oplysningerne blev saaledes anvendt, fratrukket alle omkostninger, der paaloeb mellem den kinesiske indskibningshavn og cif Faellesskabets graense.
c) Norge
(32) Da de norske producenter kun indgav oplysninger om en del af deres eksport, blev der fastlagt en gennemsnitlig eksportpris for siliciumcarbid fra Norge, uanset kvalitet, paa grundlag af Eurostat-tal.
d) Rusland og Ukraine
(33) Eksportoererne i Rusland og Ukraine medvirkede ikke ved undersoegelsen. Eksportpriserne maatte derfor baseres paa de tilgaengelige oplysninger. Eksportpriserne for Rusland og Ukraine blev fastlagt paa grundlag af en uafhaengig importoers indkoebspriser, hvilket blev anset for rimeligt, da vedkommende tegnede sig for over 50 % af den samlede import af siliciumcarbid med oprindelse i de paagaeldende lande i undersoegelsesperioden. Indkoebspriserne blev fastlagt frit bestemmelsessted. Paaloebne omkostninger til fragt og forsikring blev fratrukket for fastlaeggelse af en pris ab national graense. Ud fra oplysningerne fra den paagaeldende importoer var det ikke muligt at skelne mellem siliciumcarbid med oprindelse i Rusland og i Ukraine.
iv) Sammenligning
(34) For alle lande undtagen Kina og Norge blev den normale vaerdi i hvert enkelt tilfaelde sammenlignet med eksportprisen ab fabrik for sammenlignelige kvaliteter. For landene uden markedsoekonomi anvendtes prisen ab fabrik som en pris ab national graense i overensstemmelse med normal praksis for disse lande. Det blev ikke kraevet eller skoennet noedvendigt at foretage justering for forskellige omsaetningsled (artikel 2, stk. 9, litra a), i grundforordningen), da det af undersoegelsen fremgik, at prismoenstret paa referencemarkedet var det samme for de forskellige siliciumcarbidkunder.
For varer med oprindelse i Rusland og Ukraine blev der foretaget en justering baseret paa detaljerede oplysninger fra den i betragtning 33 omtalte importoer ved fastlaeggelsen af den normale vaerdi for at tage hensyn til forskelle i fysiske egenskaber i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9, litra a), i grundforordningen.
(35) Gennemsnitsprisen for alle norske eksporttransaktioner med siliciumcarbid, baseret paa Eurostat-tal, blev sammenlignet ab fabrik med den normale vaerdi for siliciumcarbid fastlagt paa grundlag af gennemsnitsprisen for alle transaktioner paa det amerikanske marked, alle kvaliteter taget under ét.
Eksportpriserne for visse kvaliteter, angivet i de norske producenters tilsagn, blev ogsaa sammenlignet med salgspriserne paa det amerikanske marked for sammenlignelige kvaliteter. Disse resultater bekraeftede resultaterne af sammenligningen af alle norske eksporttransaktioner.
(36) For saa vidt angaar Kina kraevede de tre eksportoerer, som besvarede Kommissionens spoergeskema, flere justeringer for forskelle i fysiske egenskaber og visse salgsomkostninger. Da disse eksportoerer som tidligere naevnt ikke blev anset for at vaere repraesentative for den samlede kinesiske eksport af siliciumcarbid til Faellesskabet, var det ikke muligt paa grundlag af de foreliggende oplysninger at fastslaa, om saadanne justeringer skulle gaelde for hele eksporten til Faellesskabet. Men da det fra forskellige kilder i forbindelse med undersoegelsen blev oplyst, at Kina i langt overvejende grad eksporterer metallurgisk siliciumcarbid, blev det fastslaaet, at det ifoelge artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen (tilgaengelige oplysninger) ikke ville vaere rimeligt at anvende en gennemsnitlig normal vaerdi baseret paa baade krystallinsk og metallurgisk siliciumcarbid. Der anvendtes derfor en normal vaerdi baseret paa gennemsnitsprisen for metallurgisk materiale alene. Sammenligningen blev foretaget mellem denne normale vaerdi og eksportprisen som fastlagt ovenfor. Der blev saaledes taget hensyn til berettigede justeringer for forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed i forbindelse med de tre samarbejdende kinesiske eksportoerers eksportmaengde.
Krav om justering for forskelle i omkostningsfaktorer, saasom arbejdskraft, mellem de amerikanske producenter paa den ene side og de kinesiske producenter paa den anden side blev afvist, da der kun kan indroemmes justering for forskelle, der skyldes sammenlignelige naturlige fordele. Eventuelle forskelle i omkostninger, som skyldes det eksisterende oekonomiske system i eksportlandet, kan ikke tages i betragtning, da det ville vaere i modstrid med formaalet med artikel 2, stk. 5, i grundforordningen om fastlaeggelse af den normale vaerdi paa grundlag af priserne eller omkostningerne i et land med markedsoekonomi; omkostningsforskelle som foelge af sammenlignelige naturlige fordele skyldes derimod ikke det eksisterende oekonomiske system i eksportlandet.
v) Dumpingmargener
(37) Disse sammenligninger viste foelgende vejede gennemsnitlige dumpingmargener udtrykt i % af prisen frit Faellesskabets graense:
- Kina: 72,5 %
- Norske eksporterende producenter: 0,0 %
- Polen: 8,3 %
- Rusland: 23,3 %
- Ukraine: 23,3 %
G. FORNYET SKADE (38) Paa baggrund af ovenstaaende analyse og for at vurdere virkningen af de gaeldende foranstaltningers ophoer blev foelgende fastslaaet:
i) Norge
(39) Selv om de norske eksportoerer ikke samarbejdede paa alle punkter, fremgaar det klart af de foreliggende oplysninger, at den norske vare oftest saelges paa markedssegmentet med varer af hoej kvalitet, hvor hoeje priser er dominerende.
Paa baggrund af de norske producenters tidligere adfaerd med hensyn til priser, hvor de generelt anvendte priser paa linje med faellesskabsproducenternes, ogsaa selv om det gav tab af markedsandele, forekom det ikke sandsynligt, at tilsagnenes bortfald oejeblikkelig ville foere til fornyet dumping og skade forvoldt af norske eksportoerer.
ii) Kina, Polen, Rusland og Ukraine
(40) Eksportoererne i disse lande, undtagen den polske eksportoer, solgte siliciumcarbid i stigende maengder til Faellesskabet til priser, som laa langt under faellesskabsproducenternes, og overholdt med undtagelse af den polske eksportoer ikke betingelserne i de tilsagn, der var aftalt med Kommissionen.
Da denne import fortsat paafoerte erhvervsgrenen i Faellesskabet skade, maa det forventes, at foranstaltningernes bortfald kun vil betyde yderligere forvaerring af en allerede svaekket erhvervsgrens situation i Faellesskabet.
iii) Virkningerne af den kumulerede lavprisimport
(41) Med henblik paa denne undersoegelse blev det fundet noedvendigt at kumulere importen fra Kina, Polen, Rusland og Ukraine, fordi eksportoererne i disse lande stort set optraadte paa samme maade med hensyn til lave priser, og fordi de importerede varer har samme grundlaeggende fysiske egenskaber, kan ombyttes indbyrdes, har samme distributionskanaler og solgtes paa samme geografiske marked i samme periode.
(42) Ved undersoegelsen af forholdet mellem denne lavprisimport og faellesskabsindustriens svage situation konstateredes det, at stigningen i importens omfang og markedsandel kombineret med prisunderbuddet faldt sammen med forvaerringen af faellesskabsindustriens situation.
Da der er tale om et prisfoelsomt produkt paa et gennemsigtigt marked, som hovedsagelig bestaar af brugere i industrien, giver lavprissalg uundgaaeligt anledning til substitution, fordi kunderne vaelger at forsyne sig til den lavest mulige pris. Det konkluderedes derfor, at denne lavprisimport klart kan saettes i forbindelse med forvaerringen i faellesskabsindustriens situation.
iv) Virkningerne af andre faktorer
(43) Det blev undersoegt, om andre faktorer end lavprisimporten fra disse fire lande kunne have foert til eller bidraget til forvaerringen af faellesskabsindustriens situation, saerlig importen fra andre lande end de fire naevnte. Undersoegelsen blev baseret paa Eurostat-tal.
a) Norge
(44) Med hensyn til importen fra Norge maa det bemaerkes, at de norske priser paa siliciumcarbid importeret til EF generelt laa paa linje med faellesskabsproducenternes. Endvidere formindskedes den norske markedsandel fra 1989 til undersoegelsesperioden. Det er derfor ikke sandsynligt, at den norske import har bidraget til forvaerringen af faellesskabsindustriens situation.
b) Andre tredjelande
(45) En vis maengde af importen (en markedsandel paa 7,7 % i undersoegelsesperioden) havde oprindelse i andre tredjelande end Norge. Det konstateredes, at priserne fra disse lande i gennemsnit var lavere end faellesskabsproducenternes priser.
Kommissionen fik ikke klarhed over, om disse priser var lave, fordi der var tale om siliciumcarbid af lav kvalitet, eller om varerne faktisk solgtes til dumpingpriser.
Konklusion
(46) Det blev fastslaaet, at selv om importen fra andre lande ogsaa havde bidraget til faellesskabsindustriens vanskelige forhold, ville det ikke aendre konklusionen om, at den samlede import fra de fire paagaeldende lande, saerskilt betragtet, var en aarsag til denne vanskelige situation.
V) Konklusion vedroerende fornyet skade
(47) Paa baggrund af de nye resultater vedroerende dumping og skade konkluderes det, at en viderefoerelse af foranstaltninger for alle lande, undtagen Norge, ville vaere berettiget, men at arten af disse foranstaltninger maatte overvejes paa ny paa baggrund af de nye resultater vedroerende dumping og skade. Resultaterne for Norge, nemlig at der ikke finder dumping sted for nogen type siliciumcarbid eksporteret til Faellesskabet, dvs. ikke kun for de typer, der er omfattet af tilsagnene, bekraefter, at de norske eksportoerer prismaessigt optraadte paa en saadan maade, at intet tyder paa, at der straks igen vil blive forvoldt skade som foelge af dumping, hvis foranstaltningerne ophoerer.
H. FAELLESSKABETS INTERESSER (48) Formaalet med antidumpingforanstaltninger er normalt at fjerne konkurrencefordrejning som foelge af dumpingpraksis og saaledes genskabe aaben og loyal konkurrence paa markedet i Faellesskabet. I spoergsmaalet om Faellesskabets interesser blev der taget hensyn til effektiviteten af de eksisterende foranstaltninger samt interessen hos Faellesskabets siliciumcarbidindustri, brugerne af siliciumcarbid og de endelige forbrugere af den faerdige vare. Der erindres ogsaa om, at det blev anset for at vaere i Faellesskabets interesse at indfoere foranstaltninger i forbindelse med den tidligere undersoegelse.
At lade faellesskabsindustrien staa uden passende beskyttelse mod den konstaterede illoyale konkurrence ville oege industriens vanskeligheder og kunne betyde, at den forsvinder med deraf foelgende negative virkninger for beskaeftigelsen og investeringerne. En fabrik i Italien lukkede allerede i undersoegelsesperioden, og senere lukkede endnu en fabrik i Frankrig. Saadanne lukninger har negative foelger for brugerne, fordi det betyder reduceret konkurrence om siliciumcarbidforsyningen. Hvad angaar koeberne af siliciumcarbid kan det anfoeres, at de kunne have en vis fordel ved at koebe siliciumcarbid til dumpingpriser. En saadan fordel ville imidlertid vaere minimal, da den paagaeldende siliciumcarbid kun udgoer en lille del af prisen paa de fleste faerdigvarer.
Under disse omstaendigheder er det i Faellesskabets interesse at opretholde endelige antidumpingforanstaltninger for at fjerne de skadelige virkninger af dumpingimporten, samt at disse foranstaltninger fastsaettes i form af en antidumpingtold.
I. TOLD (49) Ved beregningen af den told, der er noedvendig for at give faellesskabsindustrien passende beskyttelse mod fortsat skadelig dumping, blev det fastslaaet, at foranstaltningerne burde give faellesskabsindustrien mulighed for at faa daekning for produktionsomkostningerne og opnaa en rimelig fortjeneste.
Paa grundlag af resultaterne i referencelandet konstateredes det, at en fortjenstmargen paa 5 % af produktionsomkostningerne i denne sektor ville blive betragtet som et passende minimum under hensyn til behovet for langsigtede investeringer.
(50) For at beregne tolden fastsattes et prisniveau, som ville give faellesskabsindustrien mulighed for at opnaa dette resultat.
Da siliciumcarbid bestaar af to hovedtyper, krystallinsk og metallurgisk, blev der beregnet to forskellige prisniveauer, bestaaende af det vejede gennemsnit af faellesskabsproducenternes produktionsomkostninger for hver enkelt hovedtype plus en fortjenstmargen.
(51) Det blev fastslaaet, at tolden burde daekke forskellen mellem denne pris og eksportoerernes faktiske salgspriser i Faellesskabet.
(52) For at fastsaette toldsatsen blev de fastlagte prisstigninger udtrykt i procent af det vejede gennemsnit af de importerede varers vaerdi, frit Faellesskabets graense.
(53) For Rusland og Ukraine konstateredes en skadesmargen paa 51,1 %. Da denne margen var hoejere end dumpingmargenen, boer toldsatsen fastsaettes paa grundlag af dumpingmargenen.
(54) Den fastlagte pris, netto, frit Faellesskabets graense, ufortoldet, for eksportvarer med oprindelse i Kina blev sammenlignet med den fastlagte skadestaerskel for faellesskabsindustrien med hensyn til metallurgisk siliciumcarbid. Denne sammenligning viser en skadesmargen paa 52,6 %, hvilket er lavere end dumpingmargenen. Tolden boer derfor fastsaettes paa grundlag af skadesmargenen.
(55) For Polen konstateredes en skadesmargen paa 27 %. Denne margen er hoejere end den fastlagte dumpingmargen, og tolden boer saaledes fastsaettes paa grundlag af dumpingmargenen.
Det pristilsagn, der blev godtaget i 1986 fra den eneste polske eksportoer, kan ikke laengere forhindre skade. Eksportoeren afgav ikke noget revideret tilsagn, selv om Kommissionen gav ham lejlighed dertil.
Uanset at Kommissionen godtog et tilsagn fra den russiske regering (se betragtning 56), boer der indfoeres en resttold paa importen af varer med oprindelse i Rusland, da landets oekonomiske system aendres hurtigt, hvilket kan medfoere, at der opstaar nye producenter og eksportoerer af siliciumcarbid, der opererer uafhaengigt af staten.
Tilsagn
(56) Efter at vaere blevet underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke det var hensigten at anbefale indfoerelse af en endelig told, afgav visse eksportoerer i Kina og Rusland tilsagn.
For Kinas vedkommende besvarede de i betragtning 5 anfoerte eksportoerer Kommissionens spoergeskema. De afgav tilsagn med hensyn til deres egne forhold vedroerende dumping og den derved forvoldte skade. Det blev ikke anset for rimeligt at fastsaette resultater for individuelle selskaber for saa vidt angik disse statsejede sammenslutninger af de grunde, der er anfoert i betragtning 31. Kommissionen kunne derfor ikke godtage de kinesiske eksportoerers tilsagn og underrettede de tre kinesiske eksportoerer herom.
Den russiske regering og statshandelsorganisationen V/O Stankoimport afgav tilsagn, som skulle fjerne de skadelige virkninger af dumpingeksporten. Kommissionen hoerte det raadgivende udvalg om godtagelsen af disse tilsagn og sendte Raadet en rapport om hoeringen, da der blev gjort indsigelse. Tilsagnene blev godtaget ved Kommissionens afgoerelse 94/202/EF (6) -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indfoeres en endelig antidumpingtold paa importen af siliciumcarbid henhoerende under KN-kode 2849 20 00 og med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Polen, Den Russiske Foederation og Ukraine.
Tolden gaelder dog ikke for siliciumcarbid eksporteret af V/O Stankoimport, Moskva, Rusland (Taric-tillaegskode 8746).
2. Tolden fastsaettes til foelgende procent af prisen, netto, frit Faellesskabets graense, ufortoldet:
Den Kinesiske Folkerepublik 52,6 - Polen 8,3 - Den Russiske Foederation 23,3 Ukraine 23,3 -
3. Gaeldende bestemmelser for told finder anvendelse.
Artikel 2
Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 12. april 1994.