RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indfoerelse af en kontrolordning under den faelles fiskeripolitik
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3),
ud fra foelgende betragtninger:
Ifoelge artikel 12 i Raadets forordning (EOEF) nr. 3760/92 af 20. december 1992 om en faellesskabsordning for fiskeri og akvakultur (4) skal Raadet indfoere en faellesskabskontrolordning;hvis den faelles fiskeripolitik skal give tilfredsstillende resultater, boer der indfoeres en effektiv kontrolordning, der omfatter alle aspekter af denne politik;
med henblik paa at naa dette maal er det noedvendigt, at en saadan ordning omfatter regler for overvaagning af foranstaltninger til bevarelse og forvaltning af ressourcerne, strukturforanstaltninger og den faelles markedsordning, samt bestemmelser om sanktioner i tilfaelde af overtraedelse heraf, der skal gaelde for hele fiskerisektoren lige fra producenten til forbrugeren;
ordningen vil kun kunne foere til de oenskede resultater, hvis de involverede parter erkender, at den er berettiget;
selv om kontrollen i foerste raekke er medlemsstaternes ansvar, boer Kommissionen ogsaa soege at sikre, at medlemsstaterne overvaager og forebygger overtraedelser paa en rimelig maade;
Kommissionen boer raade over de oekonomiske, juridiske og lovgivningsmaessige midler, der er noedvendige for at loese denne opgave saa effektivt som muligt;
de erfaringer, der er opnaaet ved anvendelsen af Raadets forordning (EOEF) nr. 2241/87 af 23. juli 1987 om fastsaettelse af visse foranstaltninger til kontrol af fiskeri (5), viser, at det er noedvendigt at skaerpe kontrollen med anvendelsen af reglerne om bevarelse af fiskeressourcerne;
alle involverede parter i fiskerisektoren boer ansvarliggoeres i hoejere grad med henblik paa overholdelse af foranstaltningerne til bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne;
ressourceforvaltningspolitikken, som isaer bygger paa samlede tilladte fangstmaengder (TAC) og kvoter og paa tekniske foranstaltninger, boer ogsaa omfatte forvaltning af fiskeriindsatsen, hvilket indebaerer overvaagning af fiskeriaktiviteterne og fiskerikapaciteten;
for at der kan foeres kontrol med alle fangster og landinger, boer medlemsstaterne i alle farvande overvaage EF-fiskerfartoejers fiskeri og alle dertil knyttede aktiviteter, saa det er muligt at efterproeve gennemfoerelsen af bestemmelserne vedroerende den faelles fiskeripolitik;
det er af afgoerende betydning, at medlemsstaterne samarbejder i praksis under fiskeriinspektioner paa havet, hvis inspektionen, herunder inspektion af fiskeri, som udoeves i de farvande, der ligger uden for en medlemsstats jurisdiktion eller hoejhedsomraade, skal vaere effektiv og oekonomisk forsvarlig;
det er i forbindelse med gennemfoerelsen af den faelles fiskeripolitik noedvendigt med overvaagningsforanstaltninger over for fartoejer, der foerer et tredjelands flag og befinder sig i Faellesskabets farvande, navnlig en ordning der goer det muligt at foelge fartoejernes bevaegelser og modtage meddelelse om, hvilke arter der medbringes, uden at dette dog anfaegter retten til uskadelig passage gennem territorialfarvandet og friheden til at sejle i 200 soemile-fiskerizonen;
medlemsstaternes gennemfoerelse, i samarbejde med Kommissionen, af pilotprojekter, der omfatter visse kategorier fartoejer, vil goere det muligt for Raadet inden den 1. januar 1996 at beslutte, om der boer anvendes satellitkontrol eller et alternativt system;
forvaltningen af fiskeriet ved hjaelp af fastsaettelse af TAC kraever indgaaende kendskab til sammensaetningen af fangsterne; dette kendskab er ligeledes noedvendigt for de oevrige procedurer, der er fastsat i forordning (EOEF) nr. 3760/92; dette noedvendiggoer, at hver foerer af et fiskerfartoej foerer en logbog;
landingsmedlemsstaten skal kunne overvaage landingerne paa sit omraade, og med henblik herpaa er det hensigtsmaessigt, at fiskerfartoejer, der er registreret i andre medlemsstater, meddeler landingsmedlemsstaten, at de agter at lande deres fangster paa dens omraade;
det er vaesentligt, at logbogsoplysningerne ved landingen bliver naermere praeciseret og bekraeftet; i dette oejemed er det noedvendigt, at de virksomheder, som er involveret i landingen og afsaetningen af fangsterne, anmelder, hvor store maengder der er landet, omladet, udbudt til salg eller koebt;
for at kunne indroemme undtagelser fra pligten til at foere en logbog eller udfylde en landingsopgoerelse for smaa fiskerfartoejer, for hvilke en saadan pligt ville vaere en uforholdsmaessig stor byrde i forhold til deres fiskerikapacitet, er det noedvendigt, at hver medlemsstat kan overvaage saadanne fartoejers aktiviteter ved at gennemfoere en proeveudtagningsplan;
for at sikre, at Faellesskabets bevarelses- og handelsforanstaltninger overholdes, boer alle fiskerivarer, der landes eller indfoeres i Faellesskabet, vaere ledsaget af et transportdokument, hvori deres oprindelse indtil foerste salg er angivet;
begraensninger af fangsterne boer forvaltes baade paa medlemsstatsniveau og paa faellesskabsniveau; medlemsstaterne boer registrere landingerne og give Kommissionen meddelelse herom ved elektronisk dataoverfoersel; det er derfor noedvendigt at kunne indroemme undtagelser fra denne pligt for smaa maengder, der landes, idet meddelelse herom ved elektronisk dataoverfoersel ville udgoere en uforholdsmaessig administrativ og oekonomisk byrde for myndighederne i den paagaeldende medlemsstat;
for at sikre bevarelsen og forvaltningen af alle de udnyttede ressourcer kan bestemmelserne om logbog, landings- og salgsopgoerelser samt oplysninger om omladninger og registrering af fangster udvides til at omfatte de bestande, for hvilke der hverken er fastsat TAC eller kvoter;
medlemsstaterne boer holdes underrettet om resultaterne af deres fartoejers aktiviteter i farvande under tredjelandes jurisdiktion eller i internationale farvande; derfor boer forpligtelserne vedroerende logbog og landings- og omladningsopgoerelse ogsaa gaelde for foererne af disse fartoejer; de oplysninger, som medlemsstaterne modtager, boer meddeles Kommissionen;
forvaltningen af indsamlingen og behandlingen af data kraever, at der oprettes edb-databaser, som navnlig skal goere det muligt at sammenholde data; Kommissionen og dens inspektoerer maa derfor have adgang til disse databaser ad elektronisk vej for at kunne efterproeve dem;
overholdelsen af bestemmelserne om anvendelse af fiskeredskaber kan ikke sikres paa tilfredsstillende maade, hvis fartoejerne medfoerer net med forskellige maskestoerrelser, medmindre de underkastes yderligere kontrolforanstaltninger; det kan vaere hensigtsmaessigt at indfoere specifikke regler som f.eks. et-nets-reglen, for specifikke former for fiskeri;
naar en medlemsstats kvote er opbrugt eller naar selve TAC er opbrugt, er det noedvendigt, at Kommissionen traeffer en afgoerelse om forbud mod fiskeri;
det er noedvendigt at genoprette den skade, der paafoeres en medlemsstat, som ikke har opbrugt sin kvote, tildeling af en del af en bestand eller gruppe af bestande, naar fiskeriet standses som foelge af, at en samlet tilladt fangstmaengde er opbrugt; med henblik herpaa boer der indfoeres en kompensationsordning;
i tilfaelde, hvor denne forordning ikke er blevet overholdt af de ansvarlige for fiskerfartoejerne, boer de paagaeldende fartoejer underkastes supplerende kontrolforanstaltninger af bevarelseshensyn;
for at sikre effektiv forvaltning af de vedtagne foranstaltninger er det noedvendigt at indfoere opgoerelsesmekanismer, der er i overensstemmelse med forvaltningsmaalene og -strategierne i artikel 8 i forordning (EOEF) nr. 3760/92, og som skal finde anvendelse paa en medlemsstat, der har overfisket sin kvote;
tilpasning af fangstkapaciteten til de forhaandenvaerende ressourcer er et af hovedmaalene med den faelles fiskeripolitik; ifoelge artikel 11 i forordning (EOEF) nr. 3760/92 fastlaegger Raadet maalsaetninger og strategier for en omlaegning af fiskeriindsatsen; det er ogsaa noedvendigt at sikre, at foranstaltningerne vedroerende den faelles markedsordning overholdes, isaer af personer, for hvem disse foranstaltninger gaelder; det er derfor afgoerende, at hver medlemsstat ud over den finansielle kontrol, der allerede er foreskrevet i EF-bestemmelserne, foretager en teknisk kontrol for at sikre, at de af Raadet fastsatte bestemmelser foelges;
det er noedvendigt at indfoere generelle regler, saaledes at Faellesskabets inspektoerer, der udpeges af Kommissionen, kan sikre, at faellesskabsreglerne anvendes ensartet, og kan efterproeve den kontrol, der udfoeres af medlemsstaternes myndigheder;
for at sikre efterproevningernes objektivitet er det vigtigt, at Faellesskabets inspektoerer under visse betingelser og uafhaengigt kan foretage inspektioner uden forudgaaende varsel for at efterproeve de kontrolforanstaltninger, der udfoeres af medlemsstaternes kompetente myndigheder; disse inspektioner vil under ingen omstaendigheder omfatte kontrol af privatpersoner;
forfoelgningen af overtraedelser kan variere fra den ene medlemsstat til den anden, hvilket giver fiskerne en foelelse af uretfaerdighed; mangelen paa tilstraekkeligt prohibitive sanktioner i nogle medlemsstater mindsker kontrollens effektivitet, og foelgelig boer medlemsstaterne traeffe de noedvendige ikke-diskriminerende foranstaltninger til forebyggelse og forfoelgning af uregelmaessigheder, bl.a. ved indfoerelse af et katalog over sanktioner, der effektivt beroever overtraederen den oekonomiske fordel ved overtraedelsen;
i tilfaelde hvor en landingsmedlemsstat ikke forfoelger overtraedelser effektivt, vil det svaekke flagmedlemsstatens muligheder for at sikre, at ordningen for bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne overholdes; det er derfor noedvendigt at fastsaette bestemmelser om, at ulovlige fangster afskrives paa landingsmedlemsstatens kvote, hvis denne undlader at traeffe effektive foranstaltninger;
medlemsstaterne boer aflaegge periodiske beretninger til Kommissionen om deres inspektionsaktiviteter og om, hvilke foranstaltninger der traeffes ved overtraedelse af EF-foranstaltningerne;
det er hensigtsmaessigt at fastsaette detaljerede gennemfoerelsesforanstaltninger for visse af de foranstaltninger, der er omhandlet i denne forordning;
det boer sikres, at de data, der indsamles som led i denne forordning, behandles fortroligt;
denne forordning boer ikke udelukke anvendelse af nationale overvaagningsbestemmelser, der henhoerer under dens anvendelsesomraade, men som er mere vidtgaaende end dens mindstekrav, for saa vidt de paagaeldende nationale bestemmelser dog er forenelige med faellesskabsretten;
forordning (EOEF) nr. 2241/87 boer ophaeves, dog med undtagelse af artikel 5, der fortsat skal vaere i kraft, indtil den fortegnelse, der er omhandlet i artikel 6, stk. 2, i naervaerende forordning er vedtaget;
det er noedvendigt at fastsaette en overgangsperiode for gennemfoerelsen af visse specifikke bestemmelser for at goere det muligt for medlemsstaternes myndigheder at indfoere og tilpasse deres procedurer til kravene i den nye forordning;
i det omfang visse bestemmelser vedroerer fiskeri i Middelhavet, hvor den faelles fiskeripolitik ikke er gennemfoert fuldt ud, boer de traede i kraft den 1. januar 1999 -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. For at sikre, at reglerne i den faelles fiskeripolitik overholdes, indfoeres der en faellesskabsordning, som bl.a. indeholder bestemmelser vedroerende teknisk overvaagning af:
- foranstaltningerne til bevarelse og forvaltning af ressourcerne
- strukturforanstaltningerne
- foranstaltningerne under den faelles markedsordning
samt visse bestemmelser om effektiviteten af de sanktioner, der finder anvendelse ved manglende overholdelse af ovennaevnte foranstaltninger.
2. Med henblik herpaa traeffer hver medlemsstat i overensstemmelse med EF-reglerne de noedvendige foranstaltninger for at sikre ordningens effektivitet. Medlemsstaterne stiller tilstraekkelige midler til raadighed for deres myndigheder, saaledes at disse kan varetage den inspektion og overvaagning, som er fastlagt i denne forordning.
3. Ordningen gaelder for enhver form for fiskeri og dertil knyttet virksomhed paa medlemsstaternes omraade og inden for de farvande, der hoerer under deres hoejhedsomraade eller jurisdiktion, herunder virksomhed, der udoeves fra fartoejer, som foerer et tredjelands flag eller er registreret i et tredjeland, uden at dette dog anfaegter retten til uskadelig passage gennem territorialfarvandet og friheden til at sejle i 200 soemile-fiskerizonen; den gaelder ogsaa for EF-fiskerfartoejer, som fisker i tredjelandsfarvande eller paa aabent hav, uden at dette dog indskraenker anvendelsen af de saerlige bestemmelser, der maatte vaere fastsat i fiskeriaftaler indgaaet mellem Faellesskabet og tredjelande eller i internationale konventioner, som Faellesskabet er part i.
AFSNIT I
Inspektion og overvaagning af fiskerfartoejer og deres aktiviteter
Artikel 2
1. For at sikre, at alle gaeldende regler vedroerende bevarelses- og kontrolforanstaltninger overholdes, skal hver medlemsstat paa sit omraade og inden for de farvande, der hoerer under dens hoejhedsomraade eller jurisdiktion, foretage overvaagning af fiskeriet og den dertil knyttede virksomhed. Medlemsstaten inspicerer fiskerfartoejer og foerer tilsyn med alle aktiviteter, herunder landing, salg, transport og opbevaring af fisk samt registrering af landinger og salg, og efterproever saaledes, om denne forordning overholdes.
2. Fiskerfartoejer, der maatte udoeve fiskerivirksomhed under et tredjelandsflag i farvande, der henhoerer under medlemsstaternes hoejhedsomraade eller jurisdiktion, undergives en ordning, der goer det muligt at foelge fartoejernes bevaegelser og modtage meddelelse om, hvilke fangster der medbringes.
Medlemsstaterne giver Kommissionen underretning om de gennemfoerelsesforanstaltninger, der traeffes for at sikre overholdelsen af disse procedurer.
3. Uden for EF-fiskerizonen overvaager hver medlemsstat fiskeriet fra sine fiskerfartoejer, i den udstraekning det er noedvendigt for at sikre overholdelsen af de EF-bestemmelser, der gaelder for saadanne farvande.
4. For at goere inspektionen saa effektiv og saa oekonomisk som mulig samordner medlemsstaterne deres kontrol. De kan i den forbindelse udarbejde faelles inspektionsprogrammer, som aabner mulighed for at inspicere EF-fiskerfartoejer i de i stk. 1 og 3 omhandlede farvande. Medlemsstaterne traeffer foranstaltninger, der kan sikre, at deres myndigheder og Kommissionen gensidigt og regelmaessigt holdes underrettet om de indvundne erfaringer.
Artikel 3
1. For at opnaa en stoerre effektivitet i overvaagningen af fiskeriet skal Raadet inden den 1. januar 1996 efter fremgangsmaaden i traktatens artikel 43 beslutte, om, i hvilket omfang og hvornaar der for EF-fiskerfartoejer skal indfoeres et jord- eller satellitbaseret system med loebende registrering af fiskerfartoejernes position samt datatransmission ved hjaelp af satellitkommunikation.
2. For at det kun vurderes, hvilken teknologi der skal anvendes, og hvilke fartoejer der skal omfattes af ovennaevnte system, skal medlemsstaterne i samarbejde med Kommissionen gennemfoere pilotprojekter inden den 30. juni 1995. Med henblik herpaa skal medlemsstaterne sikre, at der for visse kategorier af EF-fartoejer indfoeres et jord-eller satellitbaseret system med loebende bestemmelse af fiskerfartoejernes position samt datatransmission ved hjaelp af satellitkommunikation.
Medlemsstaterne kan samtidig gennemfoere pilotprojekter med henblik paa at vurdere anvendelsen af anordninger til automatisk positionsregistrering.
3. Ved gennemfoerelsen af de pilotprojekter, der er omhandlet i stk. 2, tager den medlemsstat, hvis flag fartoejet foerer, eller i hvilken fartoejet er registreret, de fornoedne skridt til registrering i edb-laesbar form af de oplysninger, der transmitteres af eller indhentes fra dets fiskerfartoejer, uanset i hvilke farvande eller i hvilke havne de befinder sig.
Hvis fiskerfartoejerne befinder sig i farvande, der henhoerer under en anden medlemsstats hoejhedsomraade eller jurisdiktion, soerger flagmedlemsstaten for oejeblikkelig meddelelse af disse oplysninger til myndighederne i den paagaeldende medlemsstat.
4. Der skal fastlaegges detaljerede regler for gennemfoerelsen af pilotprojekter efter fremgangsmaaden i artikel 36.
Artikel 4
1. Den i artikel 2 naevnte inspektion og overvaagning udfoeres af hver enkelt medlemsstat for egen regning ved hjaelp af et inspektionssystem, som medlemsstaten selv fastlaegger.
Medlemsstaterne sikrer ved udfoerelsen af de opgaver, de er paalagt, at de i artikel 2 omhandlede bestemmelser og foranstaltninger overholdes. De udfoerer endvidere inspektionen saaledes, at unoedvendige indgreb i de normale fiskeriaktiviteter undgaas. Medlemsstaterne drager ligeledes omsorg for, at der ikke sker nogen forskelsbehandling, hvad angaar de sektorer og fartoejer, der udvaelges med henblik paa inspektion.
2. De ansvarlige for de fiskerfartoejer, lokaler eller transportmidler, som inspiceres, skal medvirke til at lette den inspektion, der gennemfoeres i overensstemmelse med stk. 1.
Artikel 5
Efter fremgangsmaaden i artikel 36 kan der vedtages gennemfoerelsesbestemmelser til artikel 2, 3 og 4, navnlig vedroerende:
a) identifikation af officielt udpegede inspektoerer og af inspektionsfartoejer eller andre lignende inspektionsmidler, som en medlemsstat maatte benytte
b) den fremgangsmaade, som inspektoerer og foerere af fiskerfartoejer skal benytte, naar en inspektoer oensker at borde et fartoej
c) den fremgangsmaade, som inspektoerer, der har bordet et fiskerfartoej, skal benytte ved inspektionen af fartoejet, dets redskaber eller dets fangster
d) den rapport, som inspektoererne skal udfaerdige efter hver inspektion om bord
e) maerkning og identifikation af fiskerfartoejer og deres redskaber
f) certificering af de af fiskerfartoejernes karakteristika, der vedroerer udoevelsen af fiskeri
g) registrering af oplysninger vedroerende fiskerfartoejernes position og videresendelse af disse oplysninger til medlemsstaterne og Kommissionen
h) den ordning der gaelder for fartoejer, der foerer et tredjelands flag, og som goer det muligt at foelge deres bevaegelser og meddele, hvilke fiskerivarer der medbringes.
AFSNIT II
Overvaagning af fangsterne
Artikel 6
1. Foerere af EF-fiskerfartoejer, der fisker efter en bestand eller gruppe af bestande, skal foere en logbog, i hvilken de for hver art isaer anfoerer de fangstmaengder, som opbevares om bord, dato og sted (statistisk ICES-rektangel) for disse fangster samt arten af de anvendte redskaber.
2. De arter, der skal anfoeres i logbogen i henhold til stk. 1, skal vaere dem, der er omfattet af TAC'er eller kvoter, samt andre, der opfoeres paa fortegnelser, som Raadet traeffer afgoerelse om med kvalificeret flertal og paa forslag af Kommissionen.
3. Foerere af EF-fiskerfartoejer skal i deres logbog anfoere de fangede maengder, dato og sted for disse fangster og de i stk. 2 omhandlede arter. De maengder, der genudsaettes, kan registreres med henblik paa evaluering.
4. Foerere af EF-fiskerfartoejer fritages for kravene i stk. 1 og 3, hvis fartoejernes laengde overalt er under 10 meter.
5. Raadet kan med kvalificeret flertal og paa forslag af Kommissionen vedtage andre undtagelser end dem, der er anfoert i stk. 4.
6. Hver medlemsstat skal ved proeveudtagning overvaage de fiskerfartoejers virksomhed, der er fritaget for logbogskravene i henhold til stk. 4 og 5, for at sikre at fartoejerne overholder gaeldende EF-regler.
Med henblik herpaa udarbejder hver medlemsstat en proeveudtagningsplan og fremsender den til Kommissionen. Resultaterne af den stedfundne overvaagning meddeles regelmaessigt Kommissionen.
7. Foerere af EF-fiskerfartoejer skal registrere de i stk. 1 og 3 kraevede oplysninger enten i edb-laesbar form eller paa papir.
8. Detaljerede regler for gennemfoerelsen af denne artikel vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 36, herunder et andet geografisk grundlag end det statistiske ICES-rektangel i saerlige tilfaelde.
Artikel 7
1. Foereren af et EF-fiskerfartoej, der oensker at benytte landingssteder i en anden medlemsstat end flagmedlemsstaten, skal mindst to timer i forvejen give myndighederne i den paagaeldende medlemsstat meddelelse om:
- landingsstedet/landingsstederne og det forventede anloebstidspunkt
- de maengder af hvert art, der skal landes.
2. Hvis en fartoejsfoerer, som omhandlet i stk. 1, undlader at foretage den naevnte meddelelse, kan han af de kompetente myndigheder paalaegges passende sanktioner.
3. Kommissionen kan efter fremgangsmaaden i artikel 36 fritage visse kategorier af EF-fiskerfartoejer fra forpligtelsen i stk. 1 for en begraenset periode, som dog kan fornyes, eller fastsaette en anden meddelelsesfrist, idet der tages hensyn til afstanden mellem fiskebankerne, landingsstederne og de havne, hvor de paagaeldende fartoejer er registreret eller opfoert i fortegnelser.
Artikel 8
1. Foereren af et EF-fiskerfartoej med en laengde overalt paa mindst 10 meter eller dennes stedfortraeder skal efter hvert togt inden 48 timer efter landing indgive en opgoerelse til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor landingen finder sted. Foereren er ansvarlig for noejagtigheden af opgoerelsen, som mindst skal indeholde oplysninger om de landede maengder af hver af de i artikel 6, stk. 2, omhandlede arter og om det sted, hvor de blev fanget.
2. Raadet kan med kvalificeret flertal og paa forslag af Kommissionen vedtage ligeledes at lade forpligtelsen i stk. 1 gaelde for fartoejer med en laengde overalt paa mindre end 10 meter. Raadet kan endvidere med kvalificeret flertal og paa forslag af Kommissionen traeffe beslutning om undtagelser fra forpligtelsen i stk. 1 for visse kategorier af fartoejer, med en laengde overalt paa mindst 10 meter, og som udoever specifikke former for fiskeri.
3. Hver medlemsstat skal ved proeveudtagning overvaage den virksomhed, som udoeves fra fiskerfartoejer, der er fritaget for kravene i stk. 1, for at sikre, at disse fartoejer overholder gaeldende EF-regler.
Med henblik herpaa udarbejder hver medlemsstat en proeveudtagningsplan og fremsender den til Kommissionen. Resultaterne af den stedfundne overvaagning meddeles regelmaessigt Kommissionen.
4. Detaljerede regler for gennemfoerelsen af denne artikel vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 36.
Artikel 9
1. Auktioner eller andre af medlemsstaterne bemyndigede organer, som er ansvarlige for foerste markedsfoering af fiskerivarer, der landes i en medlemsstat, skal ved foerste salg indgive en salgsnota, hvis noejagtighed er de paagaeldende organers ansvar, til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, paa hvis omraade den foerste markedsfoering foretages. Ansvaret gaelder kun de i stk. 3 naevnte oplysninger.
2. Hvis foerste markedsfoering af fiskerivarer, der landes i en medlemsstat, foretages paa anden maade end den, der er anfoert i stk. 1, maa de landede fiskerivarer ikke fjernes af koeberen, foer der er indgivet en salgsnota til de kompetente myndigheder eller andre bemyndigede organer i den medlemsstat, paa hvis omraade markedsfoeringen er foretaget. Koeberen er ansvarlig for, at oplysningerne i salgsnotaen, jf. stk. 3, er noejagtige.
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede salgsnotaer skal mindst indeholde foelgende oplysninger:
- for alle arter, hvor det er relevant, individuel stoerrelse eller vaegt, klasse, behandlingsgrad og friskhed
- pris og maengde ved foerste salg for hvert art og, hvor det er relevant, paa grundlag af individuel stoerrelse eller vaegt, klasse, behandlingsgrad og friskhed
- eventuelt angivelse af, hvad varer, der traekkes tilbage fra markedet, er beregnet til (biprodukter, konsum, prolongation)
- navn paa saavel saelger som koeber
- tid og sted for salget.
4. Disse salgsnotaer suppleres og fremsendes i overensstemmelse med landingsmedlemsstatens lovgivning paa en saadan maade og paa saadanne salgsbetingelser, at foelgende oplysninger anfoeres:
- havnekendingsbogstaver og -nummer samt navn paa det fiskerfartoej, der har landet de paagaeldende maengder
- rederens eller fartoejsfoererens navn
- landingshavn og -dato.
5. De i stk. 1 omhandlede salgsnotaer fremsendes inden 48 timer efter salget til medlemsstatens kompetente myndigheder eller andre bemyndigede organer enten ved hjaelp af edb eller paa papir.
6. De kompetente myndigheder opbevarer en genpart af hver salgsnota i en periode paa et aar regnet fra begyndelsen af det aar, der foelger efter aaret for registreringen af de til de kompetente myndigheder indgivne oplysninger.
7. Kommissionen kan efter fremgangsmaaden i artikel 36 indroemme fritagelse fra pligten til at forelaegge salgsnotaen for medlemsstatens kompetente myndigheder eller andre bemyndigede organer for fiskerivarer, der er landet fra visse kategorier af EF-fiskerfartoejer med en laengde overalt paa mindre end 10 meter.
Saadanne fritagelser kan kun indroemmes, hvis den paagaeldende medlemsstat har indfoert en tilstraekkelig overvaagningsordning.
8. En koeber, der erhverver maengder, som ikke derefter markedsfoeres, men kun bruges til privat konsum, er fritaget fra kravene i stk. 2.
9. Detaljerede regler for gennemfoerelsen af denne artikel vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 36.
Artikel 10
1. a) Fiskerfartoejer, som foerer et tredjelands flag eller er registreret i et tredjeland, og som har tilladelse til at fiske i farvande henhoerende under en medlemsstats hoejhedsomraade eller jurisdiktion, skal foere en logbog, i hvilken de i artikel 6 naevnte oplysninger anfoeres.
b) Hver medlemsstat paaser, at foereren af et fiskerfartoej, som foerer et tredjelands flag eller er registreret i et tredjeland, eller dennes stedfortraeder ved landingen forelaegger myndighederne i den medlemsstat, hvis landingssteder han benytter, en opgoerelse, hvis noejagtighed fartoejsfoereren eller dennes stedfortraeder er ansvarlig for, og som angiver de landede maengder samt dato og sted for hver fangst.
c) Foereren af et fiskerfartoej, som foerer et tredjelands flag eller er registreret i et tredjeland, skal give myndighederne i den medlemsstat, hvis landingssteder han oensker at benytte, meddelelse om anloebstidspunkt til landingshavnen senest 72 timer i forvejen.
Vedkommende maa ikke lande fangster, medmindre den paagaeldende medlemsstats myndigheder har bekraeftet modtagelsen af den forudgaaende meddelelse.
Medlemsstaterne fastsaetter naermere regler for gennemfoerelsen af dette litra, som skal meddeles Kommissionen.
2. Kommissionen kan efter fremgangsmaaden i artikel 36 for en begraenset periode, der kan forlaenges, fritage visse kategorier af tredjelandes fiskerfartoejer fra forpligtelsen i stk. 1, litra c), eller fastsaette en anden meddelelsesfrist, idet der bl.a. tages hensyn til afstanden mellem fiskebankerne, landingsstederne og de havne, hvor de paagaeldende fartoejer er registreret eller opfoert i fortegnelser.
3. Stk. 1 og 2 finder anvendelse med forbehold af bestemmelserne i de fiskeriaftaler, som er indgaaet mellem Faellesskabet og visse tredjelande.
Artikel 11
1. Med forbehold af artikel 7, 8 og 9 skal foereren af et EF-fiskerfartoej, som:
- til et andet fartoej, i det foelgende benaevnt »modtagerfartoejet«, omlader en hvilken som helst fangstmaengde af en bestand eller af en gruppe af bestande, der er undergivet en TAC eller kvote, uanset omladningsstedet, eller
- uden omladning lander en saadan fangstmaengde uden for Faellesskabets omraade
ved omladningen eller landingen give den medlemsstat, hvis flag hans fartoej foerer, eller i hvilken fartoejet er registreret, meddelelse om de paagaeldende arter og maengder samt om datoen for omladningen eller landingen og fangststedet med henvisning til det mindste omraade, for hvilket en TAC eller kvote er fastsat.
2. Senest 24 timer inden indledningen samt ved afslutningen af en omladning eller en raekke omladninger, der finder sted i en havn eller et farvand henhoerende under en medlemsstats hoejhedsomraade eller jurisdiktion, underretter foereren af modtagerfartoejet de kompetente myndigheder i den paagaeldende medlemsstat om stoerrelsen af de fangster af en bestand eller en gruppe af bestande undergivet TAC eller kvoter, der er om bord paa dette fartoej.
Foereren af modtagerfartoejet skal opbevare oplysningerne om stoerrelsen af de fangster af en bestand eller en gruppe af bestande undergivet TAC eller kvoter, der er modtaget ved omladning, om datoen for modtagelsen og om det fartoej, hvorfra disse omladninger har fundet sted. Denne forpligtelse anses for at vaere opfyldt, naar der opbevares genparter af de omladningsopgoerelser, der er udfaerdiget i henhold til de naermere bestemmelser om medlemsstaternes registrering af oplysninger om fiskefangster.
Naar en omladning eller en raekke omladninger er afsluttet, indgiver foereren af modtagerfartoejet disse oplysninger til ovennaevnte myndigheder inden for en frist paa 24 timer.
Foereren af modtagerfartoejet skal ligeledes opbevare oplysningerne om stoerrelsen af de fangster af en bestand eller en gruppe af bestande undergivet TAC eller kvoter, som modtagerfartoejet omlader til et tredje fartoej, og underrette ovennaevnte myndigheder om saadanne omladninger, senest 24 timer inden de finder sted. Efter omladningen underretter fartoejsfoereren ovennaevnte myndigheder om de maengder, der er blevet omladet.
Foereren af modtagerfartoejet og foereren af ovennaevnte tredje fartoej skal give ovennaevnte myndigheder adgang til at efterproeve noejagtigheden af de oplysninger, der kraeves efter dette stykke.
3. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterproeve noejagtigheden af de oplysninger, der er modtaget i henhold til stk. 1 og 2, og underretter i givet fald den eller de medlemsstater, hvor modtagerfartoejet og det fartoej, hvorfra omladningen til modtagerfartoejet finder sted, er registreret, eller hvis flag de foerer, om saadanne oplysninger og resultaterne af kontrollen.
4. Stk. 2 og 3 gaelder ligeledes for modtagerfartoejer, som foerer et tredjelands flag eller er registreret i et tredjeland.
Artikel 12
Saafremt omladningen eller landingen forventes af finde sted mere end 15 dage efter fangsten, skal de i artikel 8 og 11 kraevede oplysninger fremsendes til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvis flag fartoejet foerer, eller i hvilken fartoejet er registreret, senest 15 dage efter fangsten.
Artikel 13
1. Alle fiskerivarer, der landes eller indfoeres i Faellesskabet, enten uforarbejdede eller efter at vaere blevet forarbejdet om bord, og som transporteres til et andet sted end landingsstedet eller indfoerselsstedet, skal ledsages af et dokument, der udfaerdiges af transportoeren, indtil foerste salg har fundet sted.
2. Dette dokument skal indeholde oplysninger om
a) forsendelsens oprindelse (fartoejets navn og havnekendingsbogstaver samt -nummer)
b) forsendelsens (forsendelsernes) bestemmelsessted og transportmidlet
c) fiskemaengderne (i kg forarbejdet vaegt) for hver transporteret art, navnet paa afsenderen og sted og dato for losningen.
3. Hver transportoer skal sikre, at det i stk. 1 naevnte dokument mindst indeholder alle de oplysninger, der er naevnt i stk. 2.
4. Transportoeren er fritaget for forpligtelsen i stk. 1, hvis en af foelgende betingelser er opfyldt:
a) det i stk. 1 naevnte dokument erstattes af en kopi af en af de erklaeringer, der er naevnt i artikel 8 eller 10 vedroerende de transporterede maengder
b) det i stk. 1 naevnte dokument erstattes af en kopi af T 2 M-dokumentet, der angiver de transporterede maengders oprindelse.
5. En medlemsstats kompetente myndigheder kan indroemme undtagelser fra kravet i stk. 1, hvis fiskemaengderne transporteres inden for havneomraadet eller hoejst 20 km fra landingsstedet.
6. Hver medlemsstat foretager stikproevekontrol paa sit omraade for at efterproeve, om forpligtelserne i henhold til denne artikel bliver opfyldt.
7. Medlemsstaterne koordinerer deres kontrolaktiviteter for at sikre, at inspektionen er saa effektiv og oekonomisk som muligt. Medlemsstaterne overvaager med henblik herpaa isaer transport af varer, som ifoelge oplysninger, de har modtaget, maa formodes at vaere i modstrid med Faellesskabets forordninger.
Artikel 14
1. Medlemsstaterne drager omsorg for, at alle landinger i en medlemsstat som omhandlet i artikel 8, 9 og 10 registreres. Med henblik herpaa kan de kraeve, at foerste markedsfoering sker ved offentlig auktion.
2. Hvis foerste markedsfoering af landede fangster ikke sker ved auktion som foreskrevet i artikel 9, stk. 2, soerger medlemsstaterne for, at auktionerne eller andre af medlemsstaterne bemyndigede organer underrettes om de paagaeldende maengder.
3. Oplysninger om landinger fra kategorier af fartoejer, der er omfattet af undtagelserne i artikel 7 og 8, eller om landinger i havne, der ikke har en tilstraekkeligt udviklet administrativ struktur til at registrere landingerne, kan efter derom fremsat anmodning fra en medlemsstat til Kommissionen inden tolv maaneder efter denne forordnings ikrafttraeden undtages fra kravet om, at saadanne oplysninger skal behandles. Denne undtagelse indroemmes, hvis registreringen af de paagaeldende data ville give de nationale myndigheder uforholdsmaessigt store vanskeligheder i forhold til de samlede landinger, og hvis de landede arter saelges lokalt. Hver medlemsstat udarbejder en liste over de havne og fartoejer, der opfylder kravene for en saadan undtagelse, og sender listen til Kommissionen.
4. Medlemsstater, der er omfattet af undtagelsen i stk. 3, udarbejder en proeveudtagningsplan for at vurdere omfanget af de forskellige landinger i de beroerte havne. Planen skal godkendes af Kommissionen, inden undtagelser finder anvendelse. Medlemsstaten sender regelmaessigt resultaterne af disse vurderinger til Kommissionen.
Artikel 15
1. Hver medlemsstat giver inden den 15. i hver maaned via edb Kommissionen meddelelse om de maengder af hver bestand eller gruppe af bestande, der er undergivet TAC eller kvoter, og som er landet i den foregaaende maaned, og meddeler den alle oplysninger, der er modtaget i henhold til artikel 11 og 12.
Meddelelserne til Kommissionen skal indeholde oplysning om fangststedet som beskrevet i artikel 6 og 8 samt om de paagaeldende fiskerfartoejers nationalitet.
For de arter, hvor fangsterne fra de fiskerfartoejer, der foerer en given medlemsstats flag eller er registreret i denne medlemsstat, anses for at udgoere mindst 70 % af den kvote, den tildeling eller den andel, der er til raadighed for den paagaeldende medlemsstat, giver medlemsstaten Kommissionen en udnyttelsesprognose med angivelse af tidspunktet for, hvornaar kvoten, tildelingen eller andelen forventes at vaere opfisket.
Medlemsstaterne skal efter anmodning fra Kommissionen give denne mere detaljerede eller hyppigere oplysninger end bestemt i dette stykke, hvis det maa forudses, at fangsterne af bestande eller grupper af bestande undergivet TAC eller kvoter vil kunne naa niveauet for de paagaeldende TAC eller kvoter.
2. Kommissionen soerger for, at medlemsstaterne via edb kan goere sig bekendt med de meddelelser, den har modtaget i henhold til denne artikel.
3. Hvis Kommissionen konstaterer, at en medlemsstat ikke har overholdt den i stk. 1 fastsatte frist for meddelelse af oplysninger om de maanedlige fangster, kan den fastsaette en dato, paa hvilken fangsterne af en bestand eller gruppe af bestande, undergivet en kvote eller en anden maengdemaessig begraensning og taget af fiskerfartoejer, der foerer den paagaeldende medlemsstats flag eller er registreret i den paagaeldende medlemsstat, anses for at udgoere 70 % af den kvote, tildeling eller andel, der er til raadighed for medlemsstaten, og den forventede dato for, hvornaar kvoten, tildelingen eller andelen anses for at vaere opfisket.
4. Hver medlemsstat meddeler inden udgangen af den foerste maaned i hvert kvartal via edb Kommissionen, hvor store maengder der i det foregaaende kvartal er blevet landet af andre bestande end dem, der er naevnt i stk. 1.
Artikel 16
1. Medlemsstaterne meddeler efter anmodning fra den beroerte medlemsstat denne oplysninger om de landinger, udbud til salg eller omladninger af fiskerivarer, som finder sted i dens havne eller i farvande under deres jurisdiktion fra fiskerfartoejer, der foerer denne medlemsstats flag eller er registreret i denne, og som omfatter fisk af en bestand eller gruppe af bestande, der er undergivet en kvote, som er tildelt den paagaeldende medlemsstat, jf. dog artikel 15.
Oplysningerne skal bestaa af navn og havnekendingsbogstaver og -nummer paa fartoejet, maengderne af fisk for hver bestand eller gruppe af bestande, som fartoejet har landet, udbudt til salg eller omladet, samt dato og sted for landing, udbud til salg eller omladning. Oplysningerne meddeles senest fire arbejdsdage efter anmodningen fra den anden medlemsstat eller inden for en yderligere tidsfrist, som den paagaeldende medlemsstat eller landingsmedlemsstaten fastsaetter.
2. Den medlemsstat, hvor fangsten landes, udbydes til salg for foerste gang eller omlades, sender disse oplysninger til Kommissionen efter dennes anmodning, samtidig med at den sender dem til registreringsmedlemsstaten.
Artikel 17
1. Medlemsstaterne traeffer de fornoedne foranstaltninger til at sikre overvaagning af fangst af de arter, som deres fartoejer tager i farvande, der hoerer under tredjelandes hoejhedsomraade eller jurisdiktion, og paa aabent hav, samt kontrol og registrering af omladninger og landinger af saadanne fangster.
2. Kontrolforanstaltningerne skal sikre, at redere og/eller fartoejsfoerere overholder foelgende forpligtelser:
- der skal om bord paa fiskerfartoejet forefindes en logbog, i hvilken fartoejsfoereren skal registrere fangsterne
- der skal ved landinger i havne i Faellesskabet forelaegges landingsmedlemsstatens myndigheder en landingopgoerelse
- der skal gives oplysninger til flagmedlemsstaten om enhver omladning af fisk til fiskerfartoejer fra tredjelande og om landinger, der foretages direkte i tredjelande.
3. Stk. 1 og 2 finder anvendelse med forbehold af de fiskeriaftaler, som er indgaaet mellem Faellesskabet og tredjelande, og af internationale konventioner, som Faellesskabet er part i.
Artikel 18
1. Hver medlemsstat meddeler inden udgangen af den foerste maaned af hvert kvartal via edb Kommissionen, hvilke maengder der er taget i de i artikel 17 omhandlede farvande, og som er landet i det foregaaende kvartal, samt alle oplysninger, der er modtaget i henhold til artikel 17, stk. 2.
2. For fangster taget i tredjelandes farvande opdeles de oplysninger, der meddeles i henhold til stk. 1, paa de enkelte tredjelande og de enkelte bestande, med henvisning til det mindste statistiske omraade, der er fastlagt for det paagaeldende fiskeri.
Fangster taget paa aabent hav meddeles med henvisning til det mindste statistiske omraade, som er fastlagt i den internationale konvention om fangststedet, og med opdeling paa de enkelte arter eller grupper af arter, for saa vidt angaar alle bestande i det paagaeldende fiskeri.
3. Inden den 1. oktober hvert aar soerger Kommissionen for, at medlemsstaterne kan goere sig bekendt med de oplysninger, som den modtager i henhold til denne artikel.
Artikel 19
1. For at sikre at de i artikel 3, 6, 8, 9, 10, 14 og 17 fastsatte forpligtelser opfyldes, indfoerer medlemsstaterne et valideringssystem, som navnlig skal omfatte sammenholdelse og efterproevning af de oplysninger, der er indkommet som foelge af de naevnte forpligtelser.
2. For at lette efterproevningen opretter medlemsstaterne en edb-database, hvor de i stk. 1 omhandlede oplysninger registreres.
Medlemsstaterne kan oprette decentraliserede databaser, forudsat at baserne og procedurerne i forbindelse med indsamling og registrering af data er standardiserede, saa de er kompatible paa hele medlemsstatens omraade.
3. Hvis en medlemsstat for en del af eller for hele sit fiskeri ikke med det samme kan efterkomme kravene i stk. 2, kan Kommissionen efter derom fremsat anmodning fra den paagaeldende medlemsstat beslutte at indroemme en overgansperiode paa hoejst tre aar fra datoen for denne forordnings ikrafttraeden efter fremgangsmaaden i artikel 36.
4. En medlemsstat, der indroemmes en saadan undtagelse, skal ved hjaelp af ikke-datamatiseret dokumentation foere optegnelser over de oplysninger, der er omhandlet i stk. 1, i mindst tre aar og skal udarbejde en proeveudtagningsplan, der skal godkendes af Kommissionen, saa det kan blive muligt at efterproeve oplysningerne paa stedet. Kommissionen kan paa eget initiativ foretage efterproevning paa stedet for at vurdere, om proeveudtagningsplanen er effektiv.
5. Inden tolv maaneder efter ikrafttraedelsen af denne forordning forelaegger hver medlemsstat en rapport for Kommissionen, hvori det beskrives, hvordan oplysningerne indsamles og efterproeves, og hvor paalidelige de er. Kommissionen udarbejder i samarbejde med medlemsstaterne et sammendrag af rapporterne, som den sender til medlemsstaterne.
6. Detaljerede regler for gennemfoerelsen af denne artikel vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 36.
AFSNIT III
Overvaagning af, hvilke redskaber der anvendes
Artikel 20
1. Alle fangster, der opbevares om bord paa et EF-fiskerfartoej, skal vaere i overensstemmelse med den artssammensaetning, der er fastlagt for net om bord paa dette fartoej i Raadets forordning (EOEF) nr. 3094/86 af 7. oktober 1986 om fastlaeggelse af tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne (6).
Net, der befinder sig om bord, men som ikke anvendes, skal bortstuves, saaledes at de ikke kan bruges uden videre, efter foelgende bestemmelser:
a) redskabets net, synk og lignende udstyr skal vaere adskilt fra dets skovle og dets slaebe- og trawlliner samt wirer
b) redskaber, der befinder sig paa eller over daekket, skal vaere solidt fastgjort til en del af overbygningen.
2. Hvis fangster, der er blevet opbevaret paa et EF-fiskerfartoej, er blevet taget med net med forskellige mindstemaskestoerrelser paa samme togt, skal artssammensaetningen beregnes for hver del af fangsten, der er taget paa forskellige vilkaar.
Med henblik herpaa skal alle aendringer i forhold til den tidligere benyttede maskestoerrelse samt fangstsammensaetningen om bord, naar der foretages saadanne aendringer, noteres i logbogen og landingsopgoerelsen. I saerlige tilfaelde vedtages der efter fremgangsmaaden i artikel 36 detaljerede regler for, hvorledes der om bord for hver art skal udarbejdes og ajourfoeres en lasteplan over forarbejdede produkter med angivelse af, hvor de opbevares under daek.
3. Uanset stk. 1 og 2 kan Raadet dog paa grundlag af en rapport, som Kommissionen udarbejder med kvalificeret flertal og paa forslag af Kommissionen beslutte,
a) at EF-fiskerfartoejer, der deltager i saerlige fiskerier, ikke maa medbringe net af forskellige mindstemaskestoerrelser paa samme fisketogt
b) at der skal gaelde saerlige regler for anvendelsen af net af forskellige maskestoerrelser i saerlige fiskerier.
AFSNIT IV
Regulering og suspension af fiskeri
Artikel 21
1. Alle fangster af en kvoteret bestand eller gruppe af bestande, som tages af EF-fiskerfartoejer, afskrives paa den kvote, der for den paagaeldende bestand eller gruppe af bestande er tildelt flagmedlemsstaten, uanset landingsstedet.
2. Hver medlemsstat fastsaetter, fra hvilken dato fangsterne af en kvoteret bestand eller gruppe af bestande, taget af fiskerfartoejer, som foerer dens flag eller er registreret i denne, maa antages at have opbrugt den kvote, der er blevet den tildelt for denne bestand eller gruppe af bestande. Medlemsstaten nedlaegger fra denne dato foreloebigt forbud mod fiskeri af fisk efter denne bestand eller gruppe af bestande for de naevnte fartoejer samt forbud mod opbevaring om bord, omladning og landing af fangster heraf, der er taget efter denne dato, og den fastsaetter, indtil hvilken dato omladning og landing er tilladt, eller inden hvilken dato de sidste fangstopgoerelser skal indgives. Denne foranstaltning meddeles straks Kommissionen, som underretter de oevrige medlemsstater herom.
3. Hvad angaar en bestand eller gruppe af bestande, der er underlagt en TAC, kvote eller anden kvantitativ begraensning, fastsaetter Kommissionen efter meddelelse i henhold til stk. 2 eller paa eget initiativ paa grundlag af de foreliggende oplysninger, paa hvilken dato de fangster, som er taget af fiskerfartoejer, som foerer en medlemsstats flag eller er registreret i en medlemsstat, maa antages at have opbrugt den kvote, tildeling eller andel, som staar til raadighed for denne medlemsstat eller alt efter omstaendighederne for Faellesskabet.
I forbindelse med vurderingen af den i foerste afsnit omhandlede situation underretter Kommissionen de beroerte medlemsstater om sandsynligheden for et fiskeristop som foelge af, at en TAC er opbrugt.
EF-fiskerfartoejer ophoerer med at fiske efter en bestand eller gruppe af bestande, der er undergivet en kvote eller TAC, paa den dato, hvor den kvote, der er tildelt vedkommende medlemsstat for denne bestand eller gruppe af bestande, maa antages at vaere opbrugt eller paa den dato, paa hvilken TAC for den art, der udgoer den paagaeldende bestand eller gruppe af bestande, maa antages at vaere opbrugt; disse fartoejer ophoerer tillige med at omlade eller lande, lade omlade eller lande eller beholde fangster af saadanne bestande eller gruppe af bestande, maa antages at vaere opbrugt eller paa den dato, paa hvilken TAC for den art, der udgoer den paagaeldende bestand eller gruppe af bestande, maa antages at vaere opbrugt; disse fartoejer ophoerer tillige med at omlade eller lande, lade omlade eller lande eller beholde fangster af saadanne bestande eller gruppe af bestande om bord, hvis de er taget efter denne dato.
4. Naar Kommissionen i overensstemmelse med stk. 3, foerste afsnit, har indfoert fiskeristop, fordi den TAC, kvote, tildeling eller andel, der staar til raadighed for Faellesskabet, formodes opbrugt, og det viser sig, at en medlemsstat i realiteten ikke har opbrugt den kvote, tildeling eller andel, der staar til den paagaeldende medlemsstats raadighed for en bestand eller gruppe af bestande, finder nedenstaaende bestemmelser anvendelse.
Hvis den skade, der er paafoert den medlemsstat, ved at fiskeri er blevet forbudt, inden dens kvote er opbrugt, ikke er blevet genoprettet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 3760/92, traeffes der efter fremgangsmaaden i artikel 36 foranstaltninger med henblik paa passende genopretning af den skade, der er foraarsaget. Disse foranstaltninger kan indebaere, at der foretages fradrag for den medlemsstat, der har overskredet sin kvote, tildeling eller andel, idet de fratrukne maengde paa passende vis tildeles de medlemsstater, hvis fiskeri er blevet stoppet, inden deres kvote var opbrugt. Disse fradrag og de efterfoelgende tildelinger foretages under hensyn foerst og fremmest til de arter og zoner, for hvilke der er fastsat aarlige kvoter, tildelinger eller andele. Disse fradrag eller tildelinger kan foretages i loebet af det aar, hvor skaden er foraarsaget, eller i loebet af det eller de foelgende aar.
Gennemfoerelsesbestemmelserne til dette stykke, herunder metoden for vurdering af de paagaeldende maengder, fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 36.
Artikel 22
1. Konstaterer en medlemsstats kompetente myndigheder, at et EF-fiskerfartoej ved sit fiskeri har gjort sig skyldig i grov eller gentagen overtraedelse af denne forordning, kan flagmedlemsstaten underkaste det paagaeldende fartoej yderligere kontrolforanstaltninger.
Flagmedlemsstaten underretter Kommissionen og de oevrige medlemsstater om navn og havnekendingsbogstaver og -nummer for de fartoejer, der paalaegges denne yderligere kontrolforanstaltning.
Artikel 23
1. Konstaterer Kommissionen, at en medlemsstat har overskredet den kvote, tildeling eller andel af en bestand eller gruppe af bestande, der staar til dens raadighed, foretager Kommissionen fradrag i den aarlige kvote, tildeling eller andel for den medlemsstat, der har overskredet disse. Fradragene foretages efter fremgangsmaaden i artikel 36.
2. Raadet vedtager med kvalificeret flertal paa forslag af Kommissionen regler for fradrag i overensstemmelse med de maalsaetninger og forvaltningsstrategier, der er opstillet i artikel 8 i forordning (EOEF) nr. 3760/92, idet den foerst og fremmest tager hensyn til foelgende parametre:
- overskridelsens omfang
- eventuelle tilfaelde af overfiskning af den samme bestand i foregaaende aar
- den paagaeldende bestands biologiske tilstand.
AFSNIT V
Inspektion og overvaagning af visse foranstaltninger til forbedring og tilpasning af fiskeristrukturerne, herunder akvakulturstrukturerne
Artikel 24
For at sikre overholdelse af de maalsaetninger og strategier, der fastlaegges af Raadet i henhold til artikel 11 i forordning (EOEF) nr. 3760/92, herunder de kvantificerede maal med hensyn til faellesskabsflaadernes fiskerikapacitet og tilpasningen af deres aktiviteter, gennemfoerer hver medlemsstat paa sit omraade og i de farvande, der henhoerer under dens hoejhedsomraade eller jurisdiktion, en regelmaessig overvaagning af alle, der er beroert af virkeliggoerelsen af naevnte maal.
Artikel 25
1. Medlemsstaterne vedtager bestemmelser med henblik paa at efterproeve om de i artikel 24 naevnte maal er opfyldt. I den forbindelse foretager de en teknisk overvaagning, bl.a. paa foelgende omraader:
a) omstrukturering, fornyelse og modernisering af fiskerflaaden
b) tilpasning af fiskerikapaciteten gennem midlertidigt eller endelig ophoer
c) begraensning af visse fiskerfartoejers aktivitet
d) restriktive bestemmelser om fiskeredskabers form og antal samt om anvendelsesmaaden
e) udvikling af akvakultur og kystomraader.
2. Konstaterer Kommissionen, at en medlemsstat ikke efterkommer bestemmelserne i stk. 1, kan den forelaegge Raadet forslag til passende generelle foranstaltninger, jf. dog artikel 169 i traktaten. Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal.
Artikel 26
1. Der kan efter fremgangsmaaden i artikel 25 navnlig med hensyn til efterproevning af:
a) fiskerfartoejernes motorkraft
b) fiskerfartoejernes tonnage
c) fiskerfartoejernes oplaegningstid
d) fiskeredskabernes karakteristika og af deres antal pr. fartoej.
2. Medlemsstaterne giver straks Kommissionen meddelelse om de anvendte kontrolmetoder samt om navn og adresse paa de myndigheder, der varetager efterproevningen.
Artikel 27
1. For at lette den i artikel 25 omhandlede overvaagning indfoerer medlemsstaterne et valideringssystem, der navnlig skal omfatte efterproevning af oplysningerne om fiskerflaadernes kapacitet og aktiviteter i bl.a.:
- den logbog, der naevnes i artikel 6
- den landingsopgoerelse, der naevnes i artikel 8
- Faellesskabets fortegnelse over fiskerfartoejer som fastsat i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 163/89 (7).
2. Med henblik herpaa opretter medlemsstaterne edb-databaser eller udbygger allerede eksisterende edb-baser med de relevante oplysninger om fiskerflaadernes kapacitet og aktiviteter.
3. De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 19, stk. 3, 4 og 5, finder anvendelse.
4. De naermere bestemmelser for gennemfoerelsen af denne artikel vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 36.
AFSNIT VI
Inspektion og overvaagning af visse foranstaltninger under den faelles markedsordning for fiskerivarer
Artikel 28
1. For at sikre overholdelse af de tekniske regler i forskrifterne om de foranstaltninger, der er fastsat i Raadets forordning (EOEF) nr. 3759/92 af 17. december 1992 om den faelles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter (8), gennemfoerer hver medlemsstat paa sit omraade en regelmaessig overvaagning af alle, der er beroert af naevnte foranstaltninger.
2. Denne overvaagning skal bl.a. omfatte de tekniske aspekter af gennemfoerelsen af:
a) handelsnormerne, navnlig mindstemaalene
b) prisordningen, navnlig
- tilbagetagelse af varer fra markedet til andre anvendelsesformaal end konsum
- oplagring og/eller forarbejdning af varer, der er taget tilbage fra markedet.
Medlemsstaterne foretager sammenligning mellem oplysningerne i dokumenterne angaaende den foerste markedsfoering af maengder som omhandlet i artikel 9 og de landede maengder, dokumenterne vedroerer, bl.a. med hensyn til vaegten.
3. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om de vedtagne kontrolforanstaltninger, kontrolmyndighederne, konstaterede overtraedelser, samt hvilke skridt der er taget i den forbindelse.
Kommissionen og medlemsstaternes kompetente myndigheder samt tjenestemaend, og oevrige ansatte er forpligtet til ikke at videregive oplysninger, som de har indsamlet i henhold til denne artikel, og som er omfattet af tavshedspligt.
4. Denne artikel beroerer ikke de nationale bestemmelser om tavshedspligt i forbindelse med retlige procedurer.
AFSNIT VII
Gennemfoerelse og efterproevning af overvaagningen
Artikel 29
1. Kommissionen efterproever, hvordan medlemsstaterne gennemfoerer denne forordning, ved kontrol af dokumenter og besoeg paa stedet. Kommissionen beslutter, om den finder det noedvendigt at foretage denne efterproevning uden forudgaaende varsel.
Ved gennemfoerelsen af besoeg paa stedet udsteder Kommissionen skriftlige instrukser til sine inspektoerer med angivelse af deres myndighed og formaalet med inspektionen.
2. Naar Kommissionen finder det noedvendigt, kan dens inspektoerer vaere til stede ved de nationale kontrolmyndigheders overvaagning og inspektion. I forbindelse med inspektionerne tager Kommissionen passende kontakt til medlemsstaterne for om muligt at udarbejde et inspektionsprogram, der kan accepteres af begge parter.
a) Medlemsstaterne samarbejder med Kommissionen for at goere det lettere for den af gennemfoere sine opgaver. De traeffer isaer de noedvendige foranstaltninger til, at inspektionerne ikke goeres til genstand for omtale, der kan skade inspektionens og kontrollens kvalitet.
Hvis Kommissionen eller dens bemyndigede repraesentanter stoeder paa vanskeligheder under gennemfoerelsen af deres opgaver, stiller den beroerte medlemsstat saadanne midler til raadighed for Kommissionen, at denne kan loese sin opgave, og giver inspektoererne mulighed for at evaluere de saerlige kontrolforanstaltninger.
b) Hvis forholdene paa stedet goer det umuligt at gennemfoere den inspektion og overvaagning, der var planlagt i det oprindelige inspektionsprogram, aendrer Kommissionens inspektoerer i samarbejde og forstaaelse med de nationale kontrolmyndigheder den oprindeligt planlagte inspektion og overvaagning.
c) I forbindelse med inspektion paa havet eller fra luften har medlemsstatens myndigheder, hvis de nationale tjenester skal varetage andre vigtige opgaver, saerlig i forbindelse med militaert forsvar og sikkerheden til soes, dog ret til at udsaette eller omlaegge de inspektioner, Kommissionen agtede at gennemfoere. I saadanne tilfaelde samarbejder medlemsstaten med Kommissionen om alternative foranstaltninger.
Ved inspektion paa havet eller fra luften er fartoejets/luftfartoejets chef alene ansvarlig for inspektionen under hensyn til myndighedernes pligt til at anvende denne forordning. De af Kommissionen bemyndigede inspektoerer, der deltager i inspektionen, skal foelge de regler og den praksis som chefen fastsaetter.
3. Kommissionen kan om noedvendigt, og navnlig hvis EF-inspektoerernes inspektioner i henhold til stk. 2 viser, at der kan forekomme uregelmaessigheder i forbindelse med anvendelsen af denne forordning, anmode medlemsstaterne om at meddele den i detaljer, hvilket inspektions- og kontrolprogram de kompetente nationale myndigheder har planlagt eller fastsat for en bestemt periode og for bestemte fiskeriaktiviteter og omraader. Efter modtagelsen heraf udfoerer de af Kommissionen bemyndigede inspektoerer, naar Kommissionen finder det noedvendigt, uafhaengige inspektioner for at efterproeve, om en medlemsstats myndigheder har gennemfoert programmet.
Naar EF-inspektoererne efterproever gennemfoerelsen af dette program, er medlemsstatens repraesentanter paa ethvert tidspunkt ansvarlige for udfoerelsen af det naevnte program. EF-inspektoererne maa ikke paa eget initiativ bruge de inspektionsbefoejelser, der er tillagt nationale repraesentanter. Inspektoererne har ikke adgang til fartoejer eller lokaler, medmindre de er ledsaget af en medlemsstats repraesentant.
Efter kontrollen sender Kommissionen den beroerte medlemsstat en evalueringsrapport om programmet og anbefaler eventuelt kontrolforanstaltninger for at forbedre medlemsstatens gennemfoerelse af kontrollen.
4. I forbindelse med inspektioner fra luften, paa havet eller paa land maa de bemyndigede inspektoerer ikke foretage kontrol af fysiske personer.
5. I forbindelse med deres besoeg som omhandlet i stk. 2 og 3 har Kommissionens bemyndigede inspektoerer i de ansvarlige tjenesters naervaer umiddelbar adgang til oplysninger i naermere bestemte databaser, enten i aggregeret eller i individuel form, og de kan ogsaa gennemgaa alle de dokumenter, der er relevante for gennemfoerelsen af denne forordning.
Hvis nationale bestemmelser foreskriver tavshedspligt under sagsbehandlingen, er videregivelse af disse oplysninger betinget af en tilladelse fra den kompetente juridiske instans.
Artikel 30
1. Medlemsstaterne stiller paa anmodning af Kommissionen alle oplysninger om gennemfoerelsen af denne forordning til raadighed for denne. Fremsaetter Kommissionen en saadan anmodning om oplysninger, skal den angive, inden for hvilken rimelig frist oplysningerne skal vaere den i haende.
2. Skoenner Kommissionen, at der er sket ukorrekt anvendelse af denne forordning, eller at de eksisterende kontrolbestemmelser og -midler ikke er effektive, skal den underrette den eller de paagaeldende medlemsstater, der herefter ivaerksaetter en administrativ undersoegelse, hvori repraesentanter for Kommissionen kan deltage.
Den eller de paagaeldende medlemsstater giver Kommissionen meddelelse om undersoegelsens forloeb og resultater og tilstiller Kommissionen en genpart af undersoegelsesrapporten og det centrale bevismateriale, der har dannet grundlag for udarbejdelse af rapporten.
Naar der medvirker repraesentanter for Kommissionen ved de i dette stykke naevnte undersoegelser, fremviser de en skriftlig fuldmagt, hvori deres identitet og adkomst til at medvirke i sagen er angivet.
3. Naar Kommissionens inspektoerer deltager i en undersoegelse, skal denne altid ledes af medlemsstatens egne inspektoerer; Kommissionens inspektoerer maa ikke paa eget initiativ bruge de inspektionsbefoejelser, der er tillagt de nationale inspektoerer; de har dog adgang til de samme lokaler og dokumenter som disse inspektoerer.
Naar udfoerelsen af visse handlinger i henhold til den nationale strafferetspleje er forbeholdt bestemte personer, der udpeges i henhold til den nationale lovgivning, deltager Kommissionens inspektoerer ikke i saadanne handlinger. De medvirker navnlig ikke i forbindelse med ransagning af lokaler eller formel afhoering af personer i henhold til nationale strafferetlige bestemmelser. De har dog adgang til oplysninger, der er fremskaffet paa denne maade.
4. Denne artikel anfaegter ikke nationale bestemmelser om retsprocedurers fortrolige karakter.
AFSNIT VIII
Foranstaltninger ved manglende overholdelse af gaeldende bestemmelser
Artikel 31
1. Medlemsstaterne sikrer, at der traeffes passende foranstaltninger, herunder indledning af en administrativ sag eller straffesag i overensstemmelse med den nationale lovgivning mod de ansvarlige fysiske eller juridiske personer, hvis det konstateres, at den faelles fiskeripolitiks bestemmelser ikke er overholdt, navnlig efter overvaagning eller inspektion, som foretages i medfoer af denne forordning.
2. Den sag, der rejses i henhold til stk. 1, skal vaere af en saadan art, at den efter de relevante bestemmelser i den nationale lovgivning rimeligvis i praksis vil beroeve de ansvarlige for overtraedelsen det oekonomiske udbytte heraf eller indebaere resultater, der staar i et rimeligt forhold til overtraedelsens omfang, og som effektivt modvirker yderligere overtraedelser af samme art.
3. Alt efter hvor alvorlig overtraedelsen er, kan sanktioner, der foelger af en sag i henhold til stk. 2, omfatte
- boeder
- beslaglaeggelse af forbudte redskaber og fangster
- foreloebig beslaglaeggelse af fartoejet
- midlertidig oplaegning af fartoejet
- suspension af licensen
- tilbagekaldelse af licensen.
4. Denne artikel er ikke til hinder for, at landings- eller omladningsmedlemsstaten kan overdrage retsforfoelgningen af overtraedelsen til de kompetente myndigheder i registreringsmedlemsstaten efter aftale med sidstnaevnte, hvis en saadan overdragelse giver bedre muligheder for at opnaa det i stk. 2 naevnte resultat. Landings- eller omladningsmedlemsstaten giver Kommissionen underretning om enhver saadan overdragelse.
Artikel 32
1. Hvis de kompetente myndigheder i landings- eller omladningsmedlemsstaten konstaterer en overtraedelse af denne forordning, traeffer de passende foranstaltninger i henhold til artikel 31 mod den paagaeldende fartoejsfoerer eller enhver anden person, der er ansvarlig for overtraedelsen.
2. Saafremt landings- eller omladningsmedlemsstaten ikke er den samme som flagmedlemsstaten, og dens kompetente myndigheder ikke i overensstemmelse med deres nationale lovgivning traeffer passende foranstaltninger, herunder indledning af en administrativ sag eller straffesag mod de ansvarlige fysiske eller juridiske personer eller overdrager retsforfoelgningen som omhandlet i artikel 31, stk. 4, kan den maengde fisk, der er landet eller omladet ulovligt, afskrives paa den foerstnaevnte medlemsstats kvote.
Den maengde fisk, der skal afskrives paa denne medlemsstats kvote, fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 36, efter at Kommissionen har hoert de paagaeldende to medlemsstater.
Hvis landings- eller omladningsmedlemsstaten ikke har mere tilbage af den paagaeldende kvote, finder artikel 21, stk. 4, tilsvarende anvendelse, som om den maengde fisk, der er ulovligt landet eller omladet, var lig med omfanget af den skade, der er paafoert registreringsmedlemsstaten som omhandlet i naevnte artikel.
Artikel 33
1. Medlemsstaternes kompetente myndigheder underretter straks i overensstemmelse med deres procedurer i henhold til national ret flag- eller registreringsmedlemsstaten om alle overtraedelser af de i artikel 1 naevnte EF-regler, og giver oplysning om det paagaeldende fartoejs navn og havnekendingsbogstaver og -nummer, fartoejsfoererens og rederens navne, omstaendighederne ved overtraedelsen samt straffesager eller administrative sager og andre forholdsregler, der maatte vaere taget, samt alle endelige afgoerelser i forbindelse med saadanne overtraedelser. Medlemsstaterne skal paa anmodning underrette Kommissionen om disse oplysninger i konkrete tilfaelde.
2. Efter en overdragelse af en retsforfoelgning i medfoer af artikel 31, stk. 4, traeffer flag- eller registreringsmedlemsstaten enhver passende foranstaltning i henhold til artikel 31.
3. Flag- eller registreringsmedlemsstaten underretter straks Kommissionen om alle foranstaltninger, der er truffet i henhold til stk. 2, samt om navn og havnekendingsbogstaver og -nummer paa det beroerte fartoej.
Artikel 34
1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de nationale love og administrative bestemmelser, de har vedtaget for at forebygge og forfoelge uregelmaessigheder.
De giver hvert aar meddelelse om enhver aendring i de fastsatte minimums- og maksimumsboeder for hver type overtraedelse samt om, hvilke andre sanktioner de har til raadighed.
2. Medlemsstaterne giver regelmaessigt Kommissionen meddelelse om resultaterne af den inspektion eller overvaagning, der foretages i medfoer af denne forordning, herunder isaer antallet og arten af de overtraedelser, der konstateres, samt de foranstaltninger, der traeffes i den forbindelse. Efter anmodning fra Kommissionen giver medlemsstaterne meddelelse om boedestoerrelsen i forbindelse med konkrete overtraedelser.
3. Kommissionen sender medlemsstaterne et sammendrag af de oplysninger, den har modtaget i henhold til stk. 1 og 2.
AFSNIT IX
Almindelige bestemmelser
Artikel 35
Medlemsstaterne tilsender hver aar inden den 1. juni Kommissionen en indberetning om gennemfoerelsen af denne forordning i det foregaaende kalenderaar; den skal isaer indeholde en vurdering af den tekniske og menneskelige indsats og en redegoerelse for de foranstaltninger, der kan afhjaelpe konstaterede mangler. Kommissionen udarbejder paa grundlag af medlemsstaternes indberetninger og sine egne iagttagelser en aarsrapport og tilsender den enkelte medlemsstat den del, som vedroerer medlemsstaten selv. Efter at have taget behoerigt hensyn til medlemsstaternes svar offentliggoer Kommissionen hele rapporten med medlemsstaternes svar og eventuelt forslag til foranstaltninger, der har til formaal at afhjaelpe de konstaterede mangler.
Artikel 36
Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel, indbringer formanden sagen for Forvaltningskomitéen for Fiskeri og Akvakultur, nedsat ved forordning (EOEF) nr. 3760/92, i det foelgende benaevnt »komitéen«, enten paa eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats repraesentant.
Kommissionens repraesentant forelaegger komitéen et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Komitéen afgiver udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget spoergsmaalet haster. Den udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Under afstemninger i komitéen tildeles de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, som er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
Kommissionen vedtager foranstaltninger, som straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med den af komitéen afgivne udtalelse, underrettes Raadet dog straks af Kommissionen om disse foranstaltninger, den har truffet afgoerelse om, i et tidsrum paa hoejst en maaned regnet fra datoen for denne meddelelse.
Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe en anden afgoerelse inden for det tidsrum, der er naevnt i foregaaende stykke.
Artikel 37
1. Medlemsstaterne og Kommissionen traeffer alle noedvendige foranstaltninger for at sikre, at oplysninger, som modtages i forbindelse med denne forordning, behandles fortroligt.
2. Navnene paa fysiske eller juridiske personer meddeles kun Kommissionen eller en anden medlemsstat, hvis der udtrykkelig er aabnet mulighed herfor i denne forordning, eller hvis det er noedvendigt for at forebygge eller retsforfoelge overtraedelser eller underkaste formodede overtraedelser en proevelse.
De i stk. 1 naevnte oplysninger videregives kun, hvis de er aggregerede med andre oplysninger paa en saadan maade, at det ikke er muligt direkte eller indirekte at identificere fysiske eller juridiske personer.
3. De oplysninger, der udveksles mellem medlemsstaterne og Kommissionen, videregives ikke til andre end de personer i medlemsstaterne og i EF-institutionerne, hvis opgaver goer det noedvendigt for dem at have adgang til oplysningerne, medmindre den medlemsstat, der har fremsendt oplysningerne, udtrykkeligt giver sit samtykke hertil.
4. Oplysninger, der i den ene eller den anden form meddeles eller modtages i henhold til denne forordning, er omfattet af tavshedspligt og skal nyde samme beskyttelse, som lignende oplysninger er omfattet af i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, der modtager oplysningerne, og i henhold til de tilsvarende bestemmelser for EF-institutionerne.
5. De oplysninger, der er naevnt i stk. 1, maa ikke anvendes til andre formaal end dem, der foelger af denne forordning, medmindre de myndigheder, der leverer oplysningerne, giver deres udtrykkelige samtykke hertil, og gaeldende bestemmelser i den modtagende medlemsstat ikke forbyder en saadan anvendelse eller meddelelse.
6. Stk. 1 til 5 er ikke til hinder for, at oplysninger, der er indhentet i kraft af denne forordning, anvendes i forbindelse med retsskridt, der senere foretages paa grund af manglende overholdelse af Faellesskabets fiskeribestemmelser. Myndighederne i den medlemsstat, der fremsender oplysningerne, skal underrettes om alle tilfaelde, hvor de paagaeldende oplysninger anvendes med dette formaal for oeje.
Denne artikel beroerer ikke forpligtelserne i henhold til internationale konventioner om gensidig bistand i straffesager.
7. Naar en medlemsstat meddeler Kommissionen, at det paa baggrund af en undersoegelse er godtgjort, at en fysisk eller juridisk person, hvis navn er blevet meddelt den i henhold til bestemmelserne i denne forordning, ikke har vaeret involveret i en overtraedelse, underretter Kommissionen med det samme alle, til hvem den har meddelt navnet paa den paagaeldende person, om resultatet af undersoegelsen eller retsforfoelgningen. Den paagaeldende skal ikke laengere anses for at vaere involveret i uregelmaessighederne i henhold til den foerste meddelelse. Oplysninger, der er opbevaret paa en saadan maade, at det er muligt at identificere den paagaeldende person, skal straks slettes.
8. Stk. 1 til 5 er ikke til hinder for, at der offentliggoeres generelle oplysninger eller undersoegelser, som ikke omtaler enkelte fysiske eller juridiske personer.
9. De oplysninger, der er omhandlet i denne forordning, maa kun opbevares i en form, der goer det muligt at identificere de beroerte personer, saa laenge dette er formaalstjenligt.
10. De oplysninger, der modtages i forbindelse med denne forordning, skal efter anmodning stilles til raadighed for de beroerte fysiske eller juridiske personer.
Artikel 38
Denne forordning er ikke til hinder for nationale kontrolbestemmelser, som er mere vidtgaaende end forordningens mindstekrav, hvis de er i overensstemmelse med faellesskabsretten og med den faelles fiskeripolitik.
De i stk. 1 omhandlede nationale bestemmelser meddeles Kommissionen i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i Raadets forordning (EOEF) nr. 101/76 af 19. januar 1976 om etablering af en faelles strukturpolitik for fiskerisektoren (9).
Artikel 39
1. Forordning (EOEF) nr. 2241/87 ophaeves pr. 1. januar 1994, med undtagelse af artikel 5, som fortsat finder anvendelse, indtil forordningerne om udarbejdelse af de fortegnelser, der er naevnt i naervaerende forordnings artikel 6, stk. 2, er traadt i kraft.
2. Henvisninger til den i henhold til stk. 1 ophaevede forordning betragtes som henvisninger til naervaerende forordning.
Artikel 40
Denne forordning traeder i kraft den 1. januar 1994.
Medlemsstaterne fritages indtil den 1. januar 1996 for at skulle anvende artikel 9, 15 og 18 for saa vidt angaar edb-fremsendelse af salgsnotaer og landingsangivelser.
Medlemsstaterne fritages indtil den 1. januar 1999 for at skulle anvende denne forordnings artikel 6, 8 og 19 for saa vidt angaar fiskeri i Middelhavet.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 12. oktober 1993.
Nařízení Rady (EHS) č. 2847/93
ze dne 12. října 1993
o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že podle článku 12 nařízení Rady (EHS) č. 3760/92 ze dne 20. prosince 1992 o zavedení režimu Společenství pro rybolov a akvakulturu [4] by měla Rada zavést kontrolní režim Společenství;
vzhledem k tomu, že předpokladem úspěšnosti společné rybářské politiky je zavedení účinného kontrolního režimu, který postihne všechny oblasti této politiky;
vzhledem k tomu, že k dosažení tohoto cíle by se měla stanovit pravidla, podle kterých bude prováděna kontrola opatření k zachování a řízení zdrojů, strukturálních opatření a opatření týkajících se společné organizace trhu, jakož i určitá ustanovení postihující nedodržování opatření, která musejí platit pro celé odvětví rybolovu, od producenta ke spotřebiteli;
vzhledem k tomu, že tento režim může přinést očekávaný výsledek pouze v případě, že představitelé odvětví uznají jeho oprávněnost;
vzhledem k tomu, že za provádění kontrol odpovídají především jednotlivé členské státy; že i Komise je povinna dbát na to, aby členské státy prováděly kontrolu a zamezovaly porušování předpisů přiměřeným způsobem; že je v důsledku toho nutné ji vybavit finančními, právními a legislativními prostředky, jež jí umožní plnit co nejúčinněji tento úkol;
vzhledem k tomu, že zkušenosti získané při provádění nařízení Rady (EHS) č. 2241/87 ze dne 23. července 1987 o zavedení některých kontrolních opatření vztahujících se na rybolovné činnosti [5] prokázala, že je nutné zpřísnit kontrolu používání pravidel zachování rybolovných zdrojů;
vzhledem k tomu, že dodržování opatření k zachování a řízení rybolovných zdrojů si vyžaduje zvýšenou odpovědnost všech subjektů působících v odvětví rybolovu;
vzhledem k tomu, že politika řízení rybolovných zdrojů, která vychází především z hodnot celkového přípustného odlovu (TAC), z kvót a technických opatření, musí být doplněna řízením intenzity rybolovu, což zahrnuje i kontrolu lovných činností a kapacit;
vzhledem k tomu, že dohled nad všemi úlovky a jejich vykládkou je možno zaručit, pokud budou členské státy povinně provádět ve všech svých mořských vodách kontrolu činností plavidel Společenství a všech činností s tím souvisejících, což umožní prověřovat provádění právních předpisů v oblasti společné rybářské politiky;
vzhledem k tomu, že má prvořadou důležitost, aby členské státy při provádění kontrol rybolovných činností na moři spolupracovaly na operační úrovni a umožnily tak účinnou a finančně únosnou kontrolu zejména operací probíhajících ve vodách, které nespadají do jurisdikce nebo svrchovanosti určitého členského státu;
vzhledem k tomu, že provádění společné rybářské politiky vyžaduje zavedení kontrolních opatření pro plavidla plující pod vlajkou třetích zemí operujících ve vodách Společenství, a to především režim sdělování údajů o pohybu plavidel a o živočišných druzích nacházejících se na jejich palubě, aniž je dotčeno právo pokojného průjezdu pobřežním mořem a svoboda plavby v pásmu rybolovu sahajícím až do vzdálenosti 200 námořních mil;
vzhledem k tomu, že skutečnost, že členské státy provádějí ve spolupráci s Komisí pilotní projekty týkající se některých kategorií plavidel, umožní Radě učinit do 1. ledna 1996 rozhodnutí o tom, zda je nutné zavést systém satelitního sledování nebo jiný systém;
vzhledem k tomu, že k řízení rybolovu prostřednictvím stanovení TAC je nutné mít podrobné údaje o složení úlovků, tyto údaje jsou rovněž nezbytné i pro ostatní postupy uvedené v nařízení (EHS) č. 3760/92; že by proto velitel každého plavidla měl vést lodní deník;
vzhledem k tomu, že členský stát vykládky musí mít možnost kontrolovat vykládky na jeho území a že k tomuto účelu by měla plavidla zapsaná v rejstříku jiných členských států oznámit členskému státu vykládky svůj úmysl provést vykládku na jeho území;
vzhledem k tomu, že je nezbytné v okamžiku vykládky upřesnit a potvrdit údaje z lodních deníků; že k tomuto účelu je nutné, aby osoby pověřené vykládkou a uvedením úlovku na trh úředně ohlásily množství úlovku vyloženého nebo přeloženého na jiné plavidlo, nabídnutého k prodeji nebo nakoupeného;
vzhledem k tomu, že za účelem stanovení odchylek od povinnosti vést lodní deník nebo vyplňovat prohlášení o vykládce malými rybářskými plavidly, pro které by tato povinnost mohla představovat neúměrné zatížení vzhledem k jejich lovné kapacitě, je nutné, aby každý členský stát kontroloval činnosti těchto plavidel pomocí plánu namátkové kontroly;
vzhledem k tomu, že za účelem zajištění dodržování opatření k zachování zdrojů a obchodních opatření Společenství, by měl být ke všem produktům rybolovu vyloženým nebo dovezeným do Společenství přiložen, až do prvního uvedení do prodeje, přepravní doklad udávající jejich původ;
vzhledem k tomu, že omezení odlovu musejí být řízena jak na úrovni členských států, tak na úrovni Společenství; že by členské státy měly zaznamenávat vykládky a sdělovat tyto údaje elektronickou cestou Komisi; že je proto nezbytné stanovit odchylky od této povinnosti u malých objemů vykládaného úlovku, u nichž by elektronické zasílání údajů představovalo pro orgány členských států neúměrnou administrativní a finanční zátěž;
vzhledem k tomu, že za účelem zajištění zachování a řízení všech využívaných zdrojů mohou být ustanovení týkající se lodních deníků, prohlášení o vykládce a o prodeji, jakož i údaje týkající se překládek a zaznamenávání úlovků, rozšířena i na populace, na které se nevztahuje TAC ani množstevní kvóta;
vzhledem k tomu, že členské státy musejí být informovány o výsledcích činnosti jejich plavidel ve vodách spadajících do jurisdikce třetích zemí nebo v mezinárodních vodách; že by se proto na velitele těchto plavidel měly vztahovat povinnosti týkající se lodních deníků a prohlášení o vykládce a překládce; že údaje získané členskými státy by měly být předány Komisi;
vzhledem k tomu, že řízení sběru a zpracování dat je podmíněno vytvořením počítačových databází umožňujících především křížovou kontrolu dat; že Komise a její zmocněnci proto musejí mít elektronický přístup k těmto databázím za účelem prověření těchto dat;
vzhledem k tomu, že nemůže být náležitě zaručeno dodržování ustanovení týkajících se používání lovných zařízení, nachází-li se na palubě sítě o různé velikosti ok, ledaže by se na ně vztahovala doplňující kontrolní opatření; že by pro různé druhy rybolovu měla být stanovena zvláštní pravidla, např. pravidlo o jednotné rybářské síti;
vzhledem k tomu, že je nutné, aby v případě, kdy dojde k vyčerpání kvóty některého členského státu nebo k vyčerpání samotného TAC, byl rybolov z rozhodnutí Komise zastaven;
vzhledem k tomu, že je třeba nahradit újmu způsobenou členskému státu tím, že ačkoli nevyčerpal svou kvótu, svůj příděl nebo svou část populace nebo skupiny populací, byl rybolov z důvodu vyčerpání TAC zastaven; že k tomuto účelu by měl být stanoven systém náhrad;
vzhledem k tomu, že v případě, kdy osoby odpovědné za rybářská plavidla nedodrží ustanovení tohoto nařízení, je třeba zajistit, aby byla tato plavidla podrobena doplňkovým kontrolním opatřením majícím za cíl zachování zdrojů;
vzhledem k tomu, že k zajištění účinného provedení přijatých opatření by měly být stanoveny ohlašovací postupy v souladu s cíly a strategiemi řízení uvedenými ve článku 8 nařízení (EHS) č. 3760/92 použitelnými na členský stát, který překročil svoji kvótu odlovu;
vzhledem k tomu, že jedním z hlavních cílů společné rybářské politiky je přizpůsobení kapacity rybolovu dostupným zdrojům; že podle článku 11 nařízení (EHS) č. 3760/92 je úkolem Rady stanovit cíle a strategie restrukturalizace intenzity rybolovu; že je také nutné zajistit, aby byla dodržována opatření týkajících se společné organizace trhu, a to především ze strany osob, kterých se použití těchto opatření týká; že je proto nezbytné, aby každý členský stát prováděl kromě finančních kontrol, již stanovených právními předpisy Společenství, také technické kontroly, aby bylo zajištěno dodržování ustanovení přijatých Radou;
vzhledem k tomu, že je nutné stanovit obecná pravidla, na jejichž základě by inspektoři Společenství jmenovaní Komisí mohli dohlížet na jednotné uplatňování pravidel Společenství a prověřovat kontroly provedené příslušnými orgány členských států;
vzhledem k tomu, že s cílem zajistit objektivitu prověřování, musí být inspektorům Společenství umožněno, aby mohli za určitých podmínek plnit své úkoly nezávisle a bez předběžného upozornění, což jim umožní prověřovat kontrolní operace prováděné příslušnými orgány členských států; že tato prověřování nebudou v žádném případě zahrnovat kontroly fyzických osob;
vzhledem k tomu, kroky podniknuté v případě porušení předpisů se mohou v jednotlivých členských státech lišit a vyvolávat tak u rybářů pocit nerovného zacházení; že neexistence odrazujících sankcí v určitých členských státech snižuje účinnost prováděných kontrol a že je s ohledem na tuto skutečnost nutné, aby členské státy přijaly všechna potřebná a nediskriminační opatření mající za cíl předcházet nesrovnalostem a postihovat je, a to zejména prostřednictvím zavedení režimu sankcí, jež by účinně zbavovaly porušovatele předpisů jejich hospodářského zisku, který jim z porušení plyne;
vzhledem k tomu, že nepostihuje-li členský stát vykládky účinně nesrovnalosti, snižuje tím možnost členského státu vlajky zajistit dodržování režimu zachování a řízení rybolovných zdrojů; že je proto nezbytné stanovit, aby byly protiprávně získané úlovky odepsány z kvóty členského státu vykládky, pokud tento stát neuplatnil účinný právní postup;
vzhledem k tomu, že by členské státy měly pravidelně Komisi předkládat zprávy o své inspekční činnosti a o přijatých opatřeních v případě porušení opatření Společenství;
vzhledem k tomu, že je pro některá opatření uvedená v tomto nařízení nutné přijmout prováděcí pravidla;
vzhledem k tomu, že je nutné zaručit důvěrnost údajů získaných v rámci tohoto nařízení;
vzhledem k tomu, že se toto nařízení nesmí dotýkat vnitrostátních kontrolních předpisů, které, přestože zasahují do oblasti působnosti tohoto nařízení, mají větší rozsah než minimální opatření tohoto nařízení, jsou-li ovšem tyto vnitrostátní předpisy v souladu s právními předpisy Společenství;
vzhledem k tomu, že by mělo být zrušeno nařízení (EHS) č. 2241/87, avšak s výjimkou článku 5 uvedeného nařízení, který zůstane v platnosti až do přijetí seznamů uvedených v čl. 6 odst. 2 tohoto nařízení;
vzhledem k tomu, že je nutné stanovit přechodné období k provedení zvláštních ustanovení uvedených v některých článcích a umožnit tak příslušným orgánům jednotlivých členských států, aby přijaly vlastní postupy a přizpůsobily je požadavkům nového nařízení;
vzhledem k tomu, že ustanovení některých článků, týkají-li se lovných operací ve Středozemním moři, kde ještě nebyla plně použita společná rybářská politika, vstoupí v platnost dne 1. ledna 1999,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Za účelem zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky se stanoví režim Společenství, který zahrnuje zejména ustanovení o technické kontrole:
- opatření k zachování a řízení zdrojů,
- strukturálních opatření,
- opatření týkajících se společné organizace trhu,
jakož i určitá ustanovení o účinnosti sankcí použitelných v případě nedodržení výše uvedených opatření.
2. Za tímto účelem přijme každý členský stát v souladu s předpisy Společenství patřičná opatření k zajištění účinnosti tohoto režimu. Příslušným orgánům pak poskytne dostatečné prostředky, aby mohly plnit inspekční a kontrolní úkoly vymezené v tomto nařízení.
3. Režim se vztahuje na všechny lovné činnosti a na všechny činnosti s tím související prováděné na území členských států a v mořských vodách pod svrchovaností nebo jurisdikcí členských států, včetně činností vykonávaných plavidly plujících pod vlajkou třetí země nebo zapsaných v rejstříku třetí země, aniž je dotčeno právo pokojného průjezdu pobřežními vodami a svoboda plavby v pásmu rybolovu sahajícím až do vzdálenosti 200 námořních mil; režim se vztahuje též na činnosti vykonávané rybářskými plavidly Společenství ve vodách třetích zemí nebo na volném moři, aniž jsou dotčena zvláštních ustanovení dohod o rybolovu uzavřených mezi Společenstvím a třetími zeměmi nebo mezinárodních úmluv, kterých je Společenství smluvní stranou.
HLAVA I
Inspekce a kontroly rybářských plavidel a jejich činnosti
Článek 2
1. Aby bylo zajištěno dodržování všech platných právních předpisů týkajících se opatření k zachování zdrojů a kontrolních opatření, kontroluje každý členský stát na svém území a v mořských vodách pod jeho svrchovaností nebo jurisdikcí rybolov a činnosti s ním související. Provádí inspekce rybářských plavidel, kontroluje všechny činnosti, zejména vykládku, prodej, převoz a uskladnění ryb a záznamy o vykládce a prodeji, čímž umožní prověřování provádění tohoto nařízení.
2. Na rybářská plavidla schopná vykonávat lovné činnosti, plující pod vlajkou třetí země a operující v mořských vodách pod svrchovaností nebo jurisdikcí členského státu se vztahuje režim sdělování údajů o pohybu plavidla a o úlovcích uložených na plavidle.
Členské státy sdělí Komisi opatření přijatá za účelem dodržování těchto postupů.
3. Každý členský stát kontroluje činnosti těchto plavidel mimo rybolovné pásmo Společenství v případě, že je tato kontrola nezbytná k dodržování pravidel Společenství použitelných v těchto vodách.
4. Členské státy koordinují svoji kontrolní činnost, aby byla zajištěno, že prohlídka bude co nejúčinnější a nejhospodárnější. Za tímto účelem mohou vytvořit společné inspekční programy umožňující jim provádět prohlídky rybářských plavidel Společenství ve vodách uvedených v odstavcích 1 a 3. Přijmou opatření umožňující pravidelné vzájemné sdělování zjištěných skutečností mezi příslušnými orgány členských států a Komisí.
Článek 3
1. Ve snaze zlepšit účinnost dohledu nad rybolovnými činnostmi, rozhodne Rada do 1. ledna 1996 postupem podle článku 43 Smlouvy, zda, do jaké míry a k jakému datu bude pro rybářská plavidla Společenství zaveden systém nepřetržitého sledování polohy řízený z pozemního stanoviště nebo ze satelitu a používající k přenosu dat satelit.
2. Aby mohlo být posouzeno jakou technologii pro výše uvedený systém použít a která plavidla do něj začlenit, uskuteční členské státy ve spolupráci s Komisí do 30. června 1995 pilotní projekty. K tomuto účelu členské státy zajistí, aby byl pro některé kategorie rybářských plavidel Společenství zaveden systém nepřetržitého sledování polohy řízený z pozemního stanoviště nebo ze satelitu a používající k přenosu dat satelit.
Členské státy mohou současně uskutečnit pilotní projekty, které vyhodnotí používání přístrojů automaticky zaznamenávajících polohu.
3. Při uskutečňování pilotních projektů uvedených v odstavci 2 přijme členský stát, pod jehož vlajkou plavidlo pluje nebo v němž je plavidlo zapsáno do rejstříku, opatření potřebná tomu, aby zajistil, že údaje přenášené jeho rybářskými plavidly nebo z nich získané se zaznamenají v podobě snímatelné počítačem, bez ohledu na vody, ve kterých operují nebo přístav, ve kterém se nacházejí.
Nacházejí-li se jeho plavidla ve vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci jiného členského státu, členský stát vlajky neprodleně zajistí předání těchto údajů příslušným orgánům dotčeného členského státu.
4. Prováděcí pravidla k pilotním projektům se stanoví postupem podle článku 36.
Článek 4
1. Inspekce a kontroly podle článku 2 provádí každý z členských států na vlastní účet s pomocí inspekčního systému, který si sám určí.
Při výkonu úkolů, které jim byly svěřeny, dohlížejí členské státy na dodržování ustanovení a opatření uvedených v článku 2. Kromě toho jednají tak, aby jakkoli neoprávněně nezasahovaly do běžných rybolovných činností. Rovněž dbají na to, aby při výběru odvětví a plavidel, která mají být podrobena inspekci, nedocházelo k žádné diskriminaci.
2. Osoby odpovědné za rybářská plavidla, zařízení nebo za dopravní prostředky, které jsou předmětem inspekce, spolupracují tak, že usnadňují inspekci prováděnou v souladu s odstavcem 1.
Článek 5
V souladu s postupem uvedeným v článku 36 je možno stanovit prováděcí pravidla k článků 2, 3 a 4, zejména pokud jde o:
a) identifikaci úředně jmenovaných inspektorů, inspekčních plavidel a všech dalších prostředků sloužících k inspekci téhož typu, kterého může členský stát využít;
b) postup, kterým se musejí řídit inspektoři a velitelé rybářských plavidel, přeje-li si inspektor provést prohlídku plavidla;
c) postup, kterým se musejí řídit inspektoři, kteří se nacházejí na rybářském plavidle a provádějí inspekci plavidla, jeho lovných zařízení a úlovků;
d) zprávy, kterou mají inspektoři za povinnost vypracovat po každé prohlídce provedené na plavidle;
e) značení a identifikaci rybářských plavidel a jejich lovných zařízení;
f) vystavování osvědčení o charakteristických znacích rybářských plavidel, jež souvisejí s výkonem rybolovných činností;
g) zaznamenávání údajů o poloze rybářských plavidel a přenos těchto dat členským státům a Komisi;
h) režim sdělování údajů o pohybech plavidel a o produktech rybolovu nacházejících se na palubě, který platí pro plavidla plující pod vlajkou třetí země.
HLAVA II
Sledování úlovků
Článek 6
1. Velitelé rybářských plavidel Společenství lovících rybí populace nebo skupiny populací vedou lodní deník, do něhož zaznamenávají především množství jedinců každého druhu ulovených a uskladněných na palubě, datum a místo výlovu (statistický obdélník ICES) jakož i typ použitého lovného zařízení.
2. Do lodního deníku se podle odstavce 1 zaznamenávají druhy, na které se vztahují TAC nebo kvóty, jakož i ostatní druhy uvedené na seznamech, které Rada přijme kvalifikovanou většinou na návrh Komise.
3. Velitelé rybářských plavidel Společenství do lodního deníku zaznamenávají množství odlovená na moři, datum a místo výlovu a druhy uvedené v odstavci 2. Objem ryb vrácených do moře lze zaznamenávat pro účely vyhodnocení.
4. Velitelé rybářských plavidel Společenství o celkové délce nižší než deset metrů jsou zproštěni povinností uvedených v odstavcích 1 a 3.
5. Rada může kvalifikovanou většinou na návrh Komise přijmout další odchylky nad rámec odchylek uvedených v odstavci 4.
6. Každý členský stát provádí namátkové kontroly činností rybářských plavidel zproštěných povinností uvedených v odstavcích 4 a 5, aby tak zajistil dodržování platných předpisů Společenství.
Za tímto účelem vypracuje každý členský stát plán namátkových kontrol, který předá Komisi. Výsledky provedených kontrol jsou pravidelně sdělovány Komisi.
7. Velitelé rybářských plavidel Společenství zaznamenávají údaje podle odstavců 1 a 3 buď v podobě snímatelné počítačem nebo na papír.
8. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 36, zejména pak, v některých přesně určených případech, vymezení jiného zeměpisného území než statistického obdélníku ICES.
Článek 7
1. Velitel rybářského plavidla Společenství, který zamýšlí využít prostory pro vykládku nacházející se v jiném členském státě, než je jeho stát vlajky, musí oznámit příslušným orgánům tohoto členského státu alespoň dvě hodiny předem:
- prostory pro vykládku a předpokládanou dobu příjezdu,
- množství každého druhu ryb určených k vykládce.
2. Pokud by velitel podle odstavce 1 neučinil výše uvedené oznámení, příslušné orgány na něj mohou uvalit patřičné sankce.
3. Komise může, v souladu s postupem podle odstavce 36, některé kategorie rybářských plavidel Společenství zprostit na omezenou dobu, kterou lze prodloužit, povinnosti uvedené v odstavci 1 nebo jim může stanovit jinou oznamovací lhůtu s ohledem na, kromě jiného, vzdálenost mezi lovištěm, místem pro vykládku a přístavy, ve kterých jsou příslušná plavidla zapsaná do rejstříku nebo registrovaná.
Článek 8
1. Velitel nebo zástupce velitele každého rybářského plavidla Společenství, jehož celková délka je 10 metrů nebo vyšší, předá, po každém vyplutí a do 48 hodin po vykládce, příslušným orgánům členského státu vykládky prohlášení. Velitel zodpovídá za přesnost údajů v prohlášení, v němž musí být uvedeno alespoň vyložené množství každého druhu ryb podle čl. 6 odst. 2 a oblast výlovu.
2. Rada může na návrh Komise kvalifikovanou většinou rozhodnout o vztažení povinnosti uvedené v odstavci 1 i na plavidla o celkové délce nižší než 10 metrů. Rovněž také může Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou rozhodnout o odchylkách z povinnosti uvedené v odstavci 1 pro některé kategorií plavidel o celkové délce 10 metrů nebo vyšší, jež vykonávají některé zvláštní rybolovné činnosti.
3. Každý členský provádí namátkové kontroly činnosti rybářských plavidel zproštěných povinnosti podle odstavce 1, aby tak zajistil dodržování platných předpisů Společenství.
Za tímto účelem vypracuje každý členský stát plán namátkových kontrol, který předá Komisi. Výsledky provedených kontrol jsou pravidelně sdělovány Komisi.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 36.
Článek 9
1. Dražební střediska nebo jiné organizace schválené členskými státy, které zajišťují první prodej produktů rybolovu vyložených v některém z členských států, předloží při prvním prodeji příslušným orgánům členského státu, na jehož území jsou produkty poprvé uvedeny na trh, doklad o prodeji, za jehož přesnost nesou odpovědnost výše uvedené organizace. Tato odpovědnost se omezuje na údaje získané v souladu s odstavcem 3.
2. Pokud k prvnímu uvedení na trh produktů rybolovu vyložených v členském státě došlo jinak, než je uvedeno v odstavci 1, vyložené produkty rybolovu si kupující nemůže převzít, dokud není doklad o prodeji předložen příslušným orgánům nebo jiným schváleným orgánům členského státu, na jehož území k tomuto úkonu došlo. Za přesnost údajů podle odstavce 3 uvedených v dokladu o prodeji odpovídá kupující.
3. Doklady o prodeji uvedené v odstavcích 1 a 2 obsahují alespoň tyto údaje:
- u všech druhů, je-li to nutné, velikost nebo hmotnost, jakost, úpravu a čerstvost,
- cenu a jakost při prvním prodeji u každého druhu zvlášť a, je-li nutné, obojí v závislosti na velikosti nebo hmotnosti, jakosti, úpravě a čerstvosti,
- je-li nutné i určení produktů stažených z trhu (vedlejší produkty, lidská spotřeba, převedení),
- jméno prodávajícího a kupujícího,
- místo a datum prodeje.
4. Tyto doklady o prodeji se vyplní a předají v souladu s právními předpisy členského státu vykládky způsobem a za podmínek prodeje, které umožní zahrnutí těchto údajů:
- vnější identifikace a jméno rybářského plavidla, které dané produkty vyložilo;
- jméno vlastníka plavidla nebo velitele plavidla;
- přístav a datum vykládky.
5. Doklady o prodeji uvedené v odstavci 1 se předloží do 48 hodin po prodeji příslušným orgánům nebo jiným schváleným organizacím členského státu v elektronické nebo písemné podobě.
6. Příslušné orgány uschovají jednu kopii každého dokladu o prodeji po dobu jednoho roku počínaje rokem následujícím po roce, ve kterém byly údaje předané příslušným orgánům zaznamenány.
7. Komise může postupem podle článku 36 přiznat odchylku od povinnosti předkládat příslušným orgánům nebo jiným schváleným organizacím členského státu doklad o prodeji v případě produktů rybolovu, které byly vyloženy z rybářských plavidel Společenství určitých kategorií, jež mají celkovou délku nižší než 10 metrů.
Tyto odchylky lze přiznat pouze v případě, že daný členský stát zavedl přijatelný kontrolní systém.
8. Kupující, který získá produkty, jež následně neuvede na trh, ale použije výlučně k osobní spotřebě, je zproštěn povinností uvedených podle odstavce 2.
9. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 36.
Článek 10
1. a) Rybářská plavidla plující pod vlajkou třetí země nebo zapsaná v rejstříku třetí země, která mají povoleno lovit v mořských vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci členského státu, vedou lodní deník, do kterého zaznamenávají údaje podle článku 6.
b) Každý členský stát dohlíží na to, aby velitel nebo zástupce velitele rybářského plavidla plujícího pod vlajkou třetí země nebo zapsaného v rejstříku třetí země předložil během vykládky příslušným orgánům členského státu, jehož místo pro vykládku využívá, prohlášení o vyloženém množství s uvedením data a místa každého výlovu, prohlášení, jehož správnost potvrzuje velitel plavidla nebo jeho zástupce.
c) Velitel rybářského plavidla plujícího pod vlajkou třetí země nebo zapsaného v rejstříku třetí země je povinen příslušným orgánům členského státu, jehož místo pro vykládku chce využít, sdělit hodinu připlutí do přístavu vykládky nejméně 72 hodin předem.
Vykládku nebude možno provést, pokud příslušné orgány tohoto členského státu nepotvrdily příjem výše uvedeného oznámení.
Členské státy stanoví prováděcí pravidla k tomuto bodu a oznámí je Komisi.
2. Komise může v souladu s postupem podle článku 36 některé kategorie rybářských plavidel třetích zemí zprostit na omezenou dobu, kterou lze prodloužit, povinnosti uvedené v odst. 1 písm. c) nebo jim může stanovit jinou oznamovací lhůtu s ohledem na, kromě jiného, vzdálenost mezi lovištěm, místem pro vykládku a přístavy, ve kterých jsou příslušná plavidla zapsaná do rejstříku nebo registrovaná.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí aniž jsou dotčena ustanovení dohod o rybolovu uzavřených mezi Společenstvím a některými třetími zeměmi.
Článek 11
1. Aniž jsou dotčeny články 7, 8 a 9 velitel rybářského plavidla Společenství,
- ze kterého se překládá na jiné plavidlo (dále jen "přijímající plavidlo") jakékoli množství úlovku populace nebo skupiny populací, na které se vztahuje TAC nebo kvóta, bez ohledu na místo překládky, nebo
- které provádí vykládku takových množství mimo území Společenství,
informuje v okamžiku překládky nebo vykládky členský stát, pod jehož vlajkou jeho plavidlo pluje nebo v němž je zapsáno do rejstříku, o dotčených druzích a množstvích, jakož i o datu překládky nebo vykládky a o místě výlovu odkazem na nejmenší pásmo, na které se vztahuje TAC nebo kvóta.
2. Velitel přijímajícího plavidla informuje příslušné orgány členského státu o velikosti úlovku z populace nebo skupiny populací, na něž se vztahuje TAC nebo kvóta, nejpozději 24 hodin před začátkem, jakož i na konci překládky nebo řady překládek, které probíhají v přístavu nebo v mořských vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci členského státu.
Velitel přijímajícího plavidla uchová údaje o velikosti úlovku z populace nebo skupin populací, na něž se vztahuje TAC nebo kvóta, datum přijetí tohoto úlovku a údaje o plavidlu, z něhož byl úlovek na přijímající plavidlo přeložen. Tato povinnost je považována za splněnou tím, že se uchovají kopie prohlášení o překládce, dodané v souladu s postupy upravujícími záznam údajů o úlovcích ryb členskými státy.
Na konci překládky nebo řady překládek předá velitel přijímajícího plavidla tyto údaje výše uvedeným příslušným orgánům ve lhůtě 24 hodin.
Velitel přijímajícího plavidla si uchová též údaje o velikosti úlovku z populace nebo skupiny populací, na něž se vztahuje TAC nebo kvóta, který se překládá přijímajícím plavidlem na třetí plavidlo, a informuje výše uvedené příslušné orgány o této překládce nejméně s 24 hodinovým předstihem. Po provedení překládky informuje velitel plavidla tyto orgány o velikosti přeloženého úlovku.
Velitel přijímajícího plavidla a velitel výše uvedeného třetího plavidla umožní příslušným orgánům, aby si prověřily přesnost informací a údajů vyžadovaných v souladu s tímto odstavcem.
3. Členské státy přijmou nezbytná opatření za účelem prověření přesnosti údajů přijatých podle odstavce 1 a 2 a případně informují členský/é stát/y, ve kterém/ých jsou přijímací plavidlo a překládající rybářské plavidlo zapsány nebo pod jehož vlajkou plují, o těchto údajích a o výsledku prověření.
4. Odstavce 2 a 3 se použijí rovněž na plavidlo plující pod vlajkou třetí země nebo zapsané ve třetí zemi.
Článek 12
Pokud k překládce nebo vykládce musí dojít po více než patnácti dnech od výlovu, údaje uvedené ve článcích 8 a 11 se předají příslušným orgánům členského státu, pod jehož vlajkou plavidlo pluje, nebo členského státu, v němž je plavidlo zapsáno, a to nejpozději do patnácti dnů od výlovu.
Článek 13
1. Ke všem produktům rybolovu vyloženým nebo dovezeným do Společenství, buď v surovém stavu, nebo po zpracování na plavidle, které jsou převáženy na jiné místo než je místo vykládky nebo dovozu, se až do doby prvního prodeje přikládá doklad vystavený přepravcem.
2. Tento doklad obsahuje údaje o:
a) původu zásilky (jméno plavidla a jeho vnější identifikace);
b) místo určení zásilky (zásilek) a označení dopravního prostředku;
c) množství ryb (v kilogramech zpracované hmotnosti) u každého přepravovaného druhu, jméno příjemce a místo a datum nakládky.
3. Každý přepravce musí dbát na to, aby doklad uvedený v odstavci 1 obsahoval alespoň všechny údaje uvedené v odstavci 2.
4. Přepravce je zproštěn povinnosti podle odstavce 1, pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
a) doklad uvedený v odstavci 1 je nahrazen jednou kopií některého z prohlášení uvedených ve článku 8 nebo 10 o přepravovaných množstvích;
b) doklad uvedený v odstavci 1 je nahrazen jednou kopií dokladu T 2 M uvádějícího původ přepravovaného množství.
5. Příslušné orgány členského státu mohou přiznat odchylku z povinnosti uvedené v odstavci 1, pokud jsou množství produktů rybolovu přepravována uvnitř přístavního areálu nebo v okruhu nepřesahujícím 20 km od místa vykládky.
6. Každý členský stát provádí na svém území namátkové kontroly s cílem prověřit, zda jsou dodržována ustanovení tohoto článku.
7. Členské státy koordinují svoji kontrolní činnost, aby byla inspekce prováděna co nejúčinněji a nejhospodárněji. Za tímto účelem dohlížejí členské státy především na přesuny zboží, na které byly upozorněny v tom smyslu, že by mohly být předmětem operací, jež jsou v rozporu s právními předpisy Společenství.
Článek 14
1. Členské státy dbají na to, aby byly všechny vykládky provedené v členském státě podle článků 8, 9 a 10 zaznamenány. Za tímto účelem jsou oprávněny požadovat, aby bylo první uvedení na trh provedeno prostřednictvím prodeje ve veřejné dražbě.
2. Nejsou-li vyložená množství produktů rybolovu poprvé uvedena na trh prostřednictvím prodeje ve veřejné dražbě v souladu se čl. 9 odst. 2, ujistí se členské státy o tom, že dotčená množství jsou oznámena dražebním střediskům nebo jiným organizacím schváleným členskými státy.
3. Údajů týkající se množství produktů rybolovu vyložených některými kategoriemi plavidel, na které se vztahují odchylky podle článků 7 a 8, nebo množství vyložených v přístavech, které nemají k dispozici dostatečně rozvinutou technickosprávní infrastrukturu umožňující zaznamenávání vykládek, mohou být vyňaty z povinnosti je zpracovávat, a to na žádost členského státu předloženou Komisi ve lhůtě dvanácti měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Odchylku lze přiznat v případě, kdy by zaznamenávání požadovaných údajů mohlo vnitrostátním orgánům způsobovat neúměrně velké zatížení v porovnání s celkovým vykládaným množstvím produktů, a pokud jsou různé druhy vyložených produktů prodávány v téže oblasti. Každý členský stát vypracuje seznam přístavů a plavidel, kterým může být tato odchylka přiznána, a sdělí jej Komisi.
4. Členský stát, kterému je přiznána odchylka podle odstavce 3, vypracuje plán namátkové kontroly, jejímž cílem je posoudit význam množství produktů vykládaných v dotčených přístavech. Tento plán musí schválit Komise ještě před tím, než se uplatní odchylka. Členský stát Komisi pravidelně předává výsledky těchto hodnocení.
Článek 15
1. Každý členský stát oznámí elektronickou cestou Komisi do 15. dne každého měsíce velikost úlovku z populace nebo skupiny populací, na které se vztahuje TAC nebo kvóty, jež byla vyložena v průběhu předcházejícího měsíce a sdělí jí veškeré údaje získané podle článků 11 a 12.
Oznámení předkládaná Komisi obsahují místo výlovů tak, jak je uvedeno ve článcích 6 a 8, jakož i státní příslušnost dotčených rybářských plavidel.
Každý členský stát informuje Komisi o předběžném plánu spotřeby kvóty s uvedením předpokládaného data vyčerpání této kvóty u druhů, jejichž množství odlovená rybářskými plavidly plujícími pod jeho vlajkou nebo zapsanými v jeho rejstříku, již představují 70 % kvóty, přídělu nebo podílu, s nimiž může tento členský stát nakládat.
Pokud odlovy z populací nebo skupin populací, na které se vztahuje TAC nebo kvóty, téměř dosahují úrovně TAC nebo kvót, poskytnou členské státy Komisi na její žádost podrobnější nebo častější údaje, než vyžaduje tento odstavec.
2. Komise zpřístupní v elektronické podobě členským státům oznámení, která obdržela podle tohoto článku.
3. Zjistí-li Komise, že členský stát nedodržel lhůtu pro předání údajů o měsíčních úlovcích podle odstavce 1, může stanovit datum, ke kterému, u populací nebo skupiny populací, úlovky podléhající kvótě nebo jinému množstevnímu omezení a odlovené rybářskými plavidly plujícími pod vlajkou tohoto členského státu nebo v tomto členské státě zapsané v rejstříku pravděpodobně vyčerpají 70 % kvóty, přídělu nebo podílu, s nimiž může tento členský stát nakládat, jakož i předběžné datum, ke kterému bude kvóta, příděl nebo podíl pravděpodobně vyčerpán.
4. Každý členský stát sdělí Komisi elektronickou cestou do konce prvního měsíce každého kalendářního čtvrtletí velikost úlovku z populací, které nejsou zmíněny v odstavci 1, vyložených v průběhu předcházejícího čtvrtletí.
Článek 16
1. Aniž je dotčen článek 15, předají členské státy členskému státu, který o to požádá, údaje o vykládkách, uvedeních do prodeje nebo překládkách produktů rybolovu, které v jejich přístavech nebo ve vodách spadajících pod jejich svrchovanost nebo jurisdikci uskutečnila rybářská plavidla plující pod vlajkou tohoto členského státu nebo v tomto státě zapsaná, a týkající se populace nebo skupiny populací, na které se vztahuje kvóta přidělená tomuto členskému státu.
Tyto údaje obsahují jméno a vnější identifikaci daného plavidla, množství ryb podle populací nebo skupiny populací vyložených, uvedených do prodeje nebo přeložených tímto plavidlem, jakož i datum a místo vykládky, prvního uvedení do prodeje nebo překládky. Tyto údaje se předají do čtyř pracovních dnů následujících po datu předložení žádosti příslušným členským státem nebo ve lhůtě delší, kterou může stanovit tento členský stát nebo členský stát vykládky.
2. Členský stát vykládky, prvního uvedení do prodeje nebo překládky poskytne tyto údaje Komisi na její žádost, a to ve stejné lhůtě, v jaké je sdělí členskému státu, v němž je plavidlo zapsáno v rejstříku.
Článek 17
1. Členské státy učiní nezbytná opatření, aby zajistily kontroly úlovku druhů, jež odlovila jejich plavidla operující ve vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci třetí země a na volném moři, a aby zajistily prověřování a zaznamenávání překládek a vykládek těchto úlovků.
2. Kontrolní a prověřovací opatření zajistí dodržování následujících povinností ze strany vlastníků a/nebo velitelů plavidel:
- na plavidle musí být veden lodní deník, do kterého velitelé zaznamenávají úlovky;
- při vykládkách uskutečněných v přístavech Společenství musejí být příslušným orgánům členského státu vykládky předloženy prohlášení o vykládkách;
- členskému státu vlajky musejí být sděleny údaje o každé překládce ryb na rybářské plavidlo třetí země a o vykládkách uskutečněných přímo v třetích zemích.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí aniž jsou dotčena ustanovení dohod o rybolovu uzavřených mezi Společenstvím a třetími zeměmi nebo mezinárodních úmluv, kterých je Společenství smluvní stranou.
Článek 18
1. Každý členský stát oznámí Komisi elektronickou cestou do konce prvního měsíce každého kalendářního čtvrtletí velikost úlovku odloveného v rybolovných vodách podle článku 17 a vyložené v průběhu uplynulého čtvrtletí, jakož i veškeré údaje získané na základě čl. 17 odst. 2.
2. U úlovků pocházejících z vod třetích zemí se údaje oznamované na základě článku 1 rozepisují podle třetí země a populace, odkazem na nejmenší statistické pásmo vymezené pro příslušnou rybolovnou činnost.
Úlovky odlovené na volném moři se oznamují odkazem na nejmenší statistické pásmo vymezené mezinárodní úmluvou upravující místo lovu a podle druhů nebo skupin druhů všech populací v rámci příslušné lovné činnosti.
3. Každý rok do 1. října zpřístupní Komise členským státům údaje, které získala na základě tohoto článku.
Článek 19
1. Aby bylo zajištěno dodržování povinností stanovených v článcích 3, 6, 8, 9, 10, 14 a 17 vypracuje každý členský stát validační systém sestávající zejména z prověřování pomocí křížových kontrol a kontroly dat vyplývajících z těchto povinností.
2. S cílem zjednodušit tato prověřování vytvoří každý členský stát elektronickou databázi, v níž budou zaznamenány údaje podle odstavce 1.
Členské státy mohou vytvářet decentralizované databáze, jsou-li tyto databáze i metody sběru a záznamu dat jednotné, aby bylo možné zajistit jejich vzájemnou slučitelnost v rámci území daného členského státu.
3. V případě, že některý členský stát není schopen se okamžitě přizpůsobit požadavkům odstavce 2, pokud jde o celé odvětví rybolovu nebo jeho část, může Komise na základě žádosti tohoto státu rozhodnout, že mu postupem podle článku 36 poskytne přechodné období, které však nesmí být delší než tři roky vstupu tohoto nařízení v platnost.
4. Členský stát, kterému byla přiznána tato odchylka, neelektronicky zaznamenává údaje podle odstavce 1 po dobu tří let a vypracuje plán namátkové kontroly schválený Komisí tak, aby mohla být přesnost údajů prověřována přímo na místě. Komise může též z vlastního podnětu provést prověření přímo na místě, aby zhodnotila účinnost plánu namátkové kontroly.
5. Během dvanácti měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost, předloží každý členský stát Komisi zprávu o způsobu sběru a prověřování údajů s upřesněním stupně jejich spolehlivosti. Komise ve spolupráci se členskými státy zpracuje souhrn z těchto zpráv, který pak členský státům sdělí.
6. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 36.
HLAVA III
Kontrola používání lovných zařízení
Článek 20
1. Všechny úlovky nacházející se na rybářském plavidle Společenství musejí vyhovovat druhovému složení uvedenému v nařízení Rady (EHS) č. 3094/86 ze dne 7. října 1986 o některých technických opatřeních pro zachování rybolovných zdrojů [6], pro rybářskou síť daného plavidla.
Nepoužívané sítě nacházející se na plavidle musejí být uskladněny tak, aby nebyly připraveny k okamžitému použití, v souladu s těmito ustanoveními:
a) sítě, závaží a podobné zařízení musejí být odpojeny od vlečných desek a vlečných a tralových lan a lanek,
b) sítě umístěné na palubě nebo nad palubou musejí být bezpečně připevněny k části nástavby.
2. Pokud byly úlovky nacházející se na rybářském plavidle Společenství odloveny v rámci jednoho výjezdu pomocí sítí o různé minimální velikosti ok, vypočítá se druhové složení úlovku pro každou část úlovku, která byla odlovena za odlišných podmínek.
Za tímto účelem se každá změna předtím použité velikosti ok sítě, jakož i složení úlovků nacházejících v době této změny na plavidle zapíší do lodního deníku a do prohlášení o vykládce. V určených případech se postupem podle článku 36 stanoví prováděcí pravidla k vedení plánu skladování zpracovaných produktů na plavidle, sestaveného podle druhů s uvedením jejich umístění v podpalubí.
3. Bez ohledu na odstavce 1 a 2 může Rada na návrh Komise kvalifikovanou většinou rozhodnout na základě zprávy vypracované Komisí o tom, že:
a) žádné rybářské plavidlo Společenství věnující se zvláštním druhům rybolovu nesmí s sebou na jeden rybářský výjezd vézt sítě o různé minimální velikosti ok,
b) se u některých druhů rybolovu použijí zvláštní pravidla na použití sítí o různé velikosti ok.
HLAVA IV
Úprava a zastavení rybolovných činností
Článek 21
1. Všechny úlovky z populace nebo skupiny populací, na které se vztahuje kvóta, odlovené rybářskými plavidly Společenství se odepíší z kvóty přidělené členskému státu vlajky na dotčenou populaci nebo skupinu populací, bez ohledu na místo vykládky.
2. Každý členský stát určí datum, ke kterému úlovky z populace nebo skupiny populací, na které se vztahuje kvóta, odlovené rybářskými plavidly Společenství plujícími pod jeho vlajkou nebo v něm zapsané, pravděpodobně dosáhnou úrovně vyčerpání kvóty, která byla na tuto populaci nebo skupinu populací stanovena. Počínaje tímto datem dočasně zakáže výše uvedeným plavidlům lovit tuto populaci nebo skupinu populací a skladovat na plavidle, překládat a vykládat ryby ulovené po tomto datu a stanoví datum, do kterého je povoleno provádět překládku, vykládku a předkládat konečná prohlášení o úlovku. Toto opatření musí být neprodleně oznámeno Komisi, která o něm informuje ostatní členské státy.
3. Poté, co je učiněno oznámení podle odstavce 2 nebo z podnětu Komise, stanoví Komise na základě dostupných údajů datum, ke kterému, pro populace nebo skupiny populací, úlovky podléhající TAC, kvótě nebo jiným množstevním omezením, odlovené rybářskými plavidly plujícími pod vlajkou některého členského státu nebo v něm zapsané, pravděpodobně vyčerpaly kvótu, příděl nebo podíl, s nimiž může tento členský stát nebo případně Společenství nakládat.
Po vyhodnocení situace uvedené v prvním pododstavci oznámí Komise dotčeným členským státům, do jaké míry připadá v úvahu zastavení rybolovu z důvodu vyčerpání TAC.
Rybářská plavidla Společenství zastaví lov určité populace nebo skupiny populací, na které se vztahuje kvóta nebo TAC, k datu, ke kterému je kvóta přidělená tomuto členskému státu pro danou populaci nebo skupinu populací je považována za vyčerpanou, nebo ke kterému je považován za vyčerpaný TAC stanovený pro druhy tvořící danou populaci nebo skupinu populací; tato plavidla nesmějí od tohoto data uchovávat úlovky z těchto populací nebo skupin populací, ani je překládat, vykládat nebo nechat překládat či vykládat.
4. Pokud Komise v souladu s odst. 3 prvním pododstavcem zastavila rybolov z důvodu předpokládaného vyčerpání TAC, kvóty, přídělu nebo podílu, s nimiž může Společenství nakládat, ukáže se, že některý členský stát ve skutečnosti svoji kvótu, příděl nebo podíl stanovený pro dotčenou populaci nebo skupinu populací nevyčerpal, použijí se následující ustanovení.
Pokud újma způsobená členského státu tím, že rybolov byl zastaven před tím, než vyčerpal svou kvótu, nebyla odstraněna opatřeními přijatými v souladu s čl. 9 odst. 2 nařízení (EHS) č. 3760/92, přijmou se postupem podle článku 36 opatření mající za cíl patřičným způsobem napravit způsobenou újmu. Tato opatření mohou spočívat v provedení odpočtů z kvóty členského státu, který své kvóty, příděly nebo podíly překročil a takto odečtená množství se pak patřičným způsobem rozdělí mezi členské státy, jejichž rybolov byl zastaven před vyčerpáním jejich kvót. Odpočty a jejich následné přidělování se provádějí především s ohledem na živočišné druhy a pásma, pro které byly kvóty, příděly nebo roční podíly stanoveny. Odpočty a přidělování je možno provádět v průběhu roku, ve kterém k újmě došlo, nebo v průběhu následujícího roku nebo následujících let.
Prováděcí pravidla k tomuto odstavci, zejména pokud jde o způsob určování dotčených množství, se stanoví postupem podle článku 36.
Článek 22
V případě, že příslušné orgány členského státu zjistí, že činnost některého rybářského plavidla Společenství závážně či opakovaně porušuje toto nařízení, členský stát vlajky může plavidlo podrobit doplňujícím kontrolním opatřením.
Členský stát vlajky sdělí Komisi a ostatním členským státům jméno, znak a vnější identifikační číslo plavidla, na které byla tato doplňující kontrolní opatření uvalena.
Článek 23
1. Zjistí-li Komise, že členský stát překročil svoji kvótu, příděl nebo podíl stanovený pro určitou populaci nebo skupinu populací, přistoupí Komise k provedení odpočtů z roční kvóty, přídělu nebo podílu, s nimiž nakládá členský stát, který překročil svou kvótu. Tyto odpočty se stanoví postupem podle článku 36.
2. Rada přijme kvalifikovanou většinou na návrh Komise pravidla pro odpočet v souladu s cíli a strategiemi řízení stanovenými v článku 8 nařízení (EHS) č. 3760/92 a přednostně zohlední tyto proměnné:
- míru přečerpání,
- případná přečerpání u stejné populace, k nimž došlo v průběhu předešlého roku,
- biologický stav dotčených zdrojů.
HLAVA V
Inspekce a kontrola některých opatření směřujících ke zlepšení a přizpůsobení struktur v odvětví rybolovu a akvakultury
Článek 24
Ve snaze zajistit dodržování cílů a strategií stanovených Radou v souladu s článkem 11 nařízení (EHS) č. 3760/92, zejména číselně vyjádřených cílů týkajících se lovné kapacity loďstva Společenství, jakož i přizpůsobování jejich činnosti, provádí každý členský stát na svém území a v mořských vodách spadajících pod jeho svrchovanost nebo jurisdikci pravidelné kontroly všech osob, kterých se dotýká provádění výše uvedených cílů.
Článek 25
1. Každý členský stát přijme ustanovení pro prověřování souladu s cíly uvedenými v článku 24. Za tímto účelem provádí technické kontroly, zejména v těchto oblastech:
a) restrukturalizace, obnova a modernizace rybářského loďstva;
b) přizpůsobování lovné kapacity prostřednictvím dočasného nebo konečného zastavení činnosti;
c) omezení činnosti některých rybářských plavidel;
d) omezení konstrukčních typů a počtu lovného zařízení, jakož i způsobů jejich použití;
e) rozvoj akvakultury a pobřežních oblastí.
2. Zjistí-li Komise, že členský stát nedodržel ustanovení odstavce 1, může, aniž je dotčen článek 169 Smlouvy, Radě předložit návrhy vhodných obecných opatření. Rada přijme rozhodnutí kvalifikovanou většinou.
Článek 26
1. Prováděcí pravidla k článku 25 se stanoví postupem podle článku 36, zejména pokud jde o:
a) kontrolu výkon motoru rybářských plavidel;
b) kontrolu registrované prostornosti rybářských plavidel;
c) kontrolu zastavení rybolovné činnosti rybářských plavidel;
d) kontrolu charakteristických znaků lovných zařízení a jejich počtu připadajícího na jedno rybářské plavidlo.
2. Členské státy neprodleně sdělí Komisi údaje o používaných kontrolních metodách, jakož i názvu a sídlu orgánů pověřených těmito kontrolami.
Článek 27
1. Ve snaze usnadnit kontroly uvedené v článku 25 vypracuje každý členský stát validační systém zahrnující zejména prověřování křížovými kontrolami údajů týkajících se lovné kapacity a lovných činností loďstva, které jsou uvedeny mimo jiné:
- v lodním deníku uvedeném v článku 6,
- v prohlášení o vykládce uvedeném v článku 8,
- v rejstříku rybářských plavidel Společenství uvedeném v nařízení Komise (EHS) č. 163/89 [7].
2. Členské státy za tímto účelem vytvoří elektronické databáze obsahující příslušné údaje o lovné kapacitě a lovných činnostech loďstva nebo doplní stávající databáze.
3. Uplatní se opatření uvedená v čl. 19 odst. 3, 4 a 5.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 36.
HLAVA VI
Inspekce a kontrola některých opatření týkajících se společné organizace trhu s produkty rybolovu
Článek 28
1. Ve snaze zajistit dodržování technických stránek předpisů týkajících se opatření stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 3759/92 ze dne 17. prosince 1992 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury [8], organizuje každý členský stát na svém území pravidelné kontroly všech osob, kterých se provádění těchto opatření dotýká.
2. Tyto kontroly se musejí týkat technických stránek uplatňování:
a) obchodních norem a zejména norem stanovujících minimální velikosti;
b) režimu cen a zejména:
- stažení produktů z trhu k jiným účelům než k lidské spotřebě;
- skladování a/nebo zpracování produktů stažených z trhu.
Členské státy porovnávají doklady o prvním uvedení na trh množství uvedených ve článku 9 a vyložených množství uvedených v těchto dokladech, zejména pokud jde o jejich hmotnost.
3. Členské státy sdělí Komisi údaje o přijatých kontrolních opatřeních, o příslušných kontrolních orgánech, o druhu zjištěného porušení předpisů, jakož i o krocích podniknutých k jejich postihu.
Komise a příslušné orgány členských států, ale i jejich úředníci a další činitelé, nesmějí rozšiřovat informace, které získaly na základě provádění tohoto článku a na které vztahuje profesní tajemství.
4. Tento článek se nedotýká vnitrostátních předpisů týkajících se utajení soudního šetření.
HLAVA VII
Provádění a prověřování kontroly
Článek 29
1. Komise prověřuje provádění tohoto nařízení ze strany členských států tím, že zkoumá doklady a provádí šetření na místě. Komise se může, pokud to považuje za nezbytné, uchýlit k provádění prověřování bez předchozího upozornění.
Za účelem provádění šetření na místě, vybaví Komise své inspektory písemnými pokyny uvádějícími jejich pravomoci a cíle jejich činnosti.
2. Pokaždé, když to Komise uzná za nutné, mohou se její inspektoři účastnit kontrol a inspekcí prováděných vnitrostátními kontrolními orgány. V rámci této činnosti naváže Komise patřičné vztahy se členskými státy, aby společně vypracovaly pokud možno vzájemně přijatelný inspekční program.
a) Členské státy spolupracují s Komisí a usnadňují jí tak plnění jejích úloh. Především učiní všechna nezbytná opatření k tomu, aby se prováděné inspekční činnosti nedostávalo publicity, která by průběh inspekce a kontroly mohla poškodit.
Pokud se Komise nebo její pověření úředníci setkají při vykonávání svých povinností s obtížemi, poskytnou členské státy Komisi prostředky, které jí umožní náležitě dokončit její činnost, a umožní inspektorům provádět hodnocení dotčených kontrolních úkonů.
b) Pokud okolnosti zjištěné na místě neumožňují provedení inspekce a kontroly tak, jak byly naplánovány v rámci původního inspekčního programu, pozmění inspektoři Komise ve spolupráci s příslušnými kontrolními orgány daného členského státu a za jeho souhlasu původně stanovené inspekční a kontrolní úkony.
c) Pokud jde o inspekce prováděné na moři nebo letecky, v případech, že se příslušné kontrolní orgány daného členského státu musejí přednostně věnovat jiným úkolům spojeným především s obranou a bezpečností na moři, ponechají si orgány členského státu právo odložit nebo přesměrovat inspekční úkony, jichž se Komise hodlala účastnit. V takovém případě spolupracuje členský stát s Komisí na přijetí jiných opatření.
U inspekcí prováděných na moři nebo letecky je velitel plavidla nebo kapitán letadla jako jediný odpovědný za provádění dotčených úkonů, s ohledem na povinnost orgánů, pod které spadá, provádět toto nařízení. Inspektoři pověření Komisí, kteří se těchto úkonů účastní, se podřídí pravidlům a postupům stanoveným velitelem plavidla nebo letadla.
3. V nutném případě, zejména pokud inspektoři Společenství při vykonávání svých činností v souladu se článkem 2 odhalí, že při provádění tohoto nařízení mohlo dojít k nesrovnalostem, může Komise členské státy požádat, aby ji oznámily podrobný inspekční a kontrolní program chystaný nebo stanovený příslušnými vnitrostátními orgány pro určité období, druh rybolovu a oblasti. Po obdržení těchto údajů mohou inspektoři pověření Komisí provést, pokud to považují za nutné, nezávislé inspekce s cílem prověřit provádění tohoto programu ze strany příslušných orgánů daného členského státu.
I když inspektoři Společenství prověří provádění tohoto programu, zůstávají příslušní činitelé členského státu zodpovědní za uskutečnění uvedeného programu. Inspektoři Společenství nemohou z vlastního podnětu vykonávat inspekční pravomoci svěřené činitelům daného členského státu. Inspektoři Společenství mají přístup na plavidla nebo do provozních prostor pouze za doprovodu činitelů členského státu.
Po provedení tohoto prověření předá Komise příslušnému členskému státu hodnotící zprávu týkající se programu a, případně, doporučí kontrolní opatření vedoucí ke zlepšení provádění kontrolní činnosti ze strany tohoto členského státu.
4. Při provádění inspekcí letecky, na moři nebo na zemi nemají pověření inspektoři právo provádět kontrolu fyzických osob.
5. Při provádění šetření podle odstavců 2 a 3 mohou mít inspektoři pověření Komisí, za přítomnosti příslušných odpovědných orgánů, na místě přístup k obecným i podrobným údajům obsaženým v určených databázích a mohou nahlédnout do všech dokladů vztahujících se k provádění tohoto nařízení.
Pokud vnitrostátní předpisy stanovují utajení vyšetřování, musí být poskytnutí výše uvedených údajů povoleno příslušným soudním orgánem.
Článek 30
1. Členské státy poskytnou Komisi na její žádost veškeré údaje týkající se provádění tohoto nařízení. Požádá-li Komise o vydání těchto údajů požádá, uvede zároveň i přiměřenou lhůtu, během které jí musí být údaje poskytnuty.
2. Pokud Komise usoudí, že při provádění tohoto nařízení došlo k nesrovnalostem nebo že stávající ustanovení a metody týkající se kontroly nejsou účinné, informuje o tom dotčený členský stát nebo státy, které provedou správní šetření, kterého se mohou účastnit úředníci Komise.
Dotčený členský stát nebo státy informují Komisi o pokroku ve vyšetřování a o jeho výsledcích a poskytnou Komisi kopii vyšetřovací zprávy a základní údaje použité při vypracování zprávy.
Za účelem účasti na provádění inspekcí uvedených v tomto odstavci, předloží úředníci Komise písemné pověření uvádějící jejich totožnost afunkci.
3. Účastní-li se úředníci Komise vyšetřování, je toto vyšetřování vždy vedeno úředníky daného členského státu. Úředníci Komise nemohou z vlastního podnětu vykonávat inspekční pravomoci svěřené úředníkům daného členského státu. Naproti tomu mají úředníci Komise přístup do stejných prostor a ke stejným dokladům jako úředníci daného členského státu.
Pokud podle vnitrostátních právních předpisů ve věci trestního řízení mohou určité úkony vykonávat pouze úředníci výslovně určení vnitrostátním právem, neúčastní se úředníci Komise takovýchto úkonů. Zejména se neúčastní prohlídek nebo úředních výslechů prováděných podle trestního práva členského státu. Mají však přístup k údajům získaným těmito prostředky.
4. Tento článek se nedotýká vnitrostátních právních předpisů týkajících se utajení soudního šetření.
HLAVA VIII
Opatření, která se přijmou v případě nedodržení platných předpisů
Článek 31
1. Členské státy dbají na to, aby byla přijata patřičná opatření včetně, v souladu s jejich vnitrostátními právními předpisy, zahájení správního a trestního řízení proti fyzickým nebo právnickým osobám, je-li, zejména po skončení kontroly nebo inspekce prováděné podle tohoto nařízení, zjištěno, že nebyla dodržována pravidla společné rybářské politiky.
2. Řízení zahájená v souladu s odstavcem 1 musejí, v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy, účinně připravit odpovědné osoby o hospodářský zisk plynoucí z porušení předpisů nebo musejí, přiměřeně závažnostiporušení, působit tak, aby odradila od dalšího porušení stejného druhu.
3. Sankce vyplývající z řízení uvedených v odstavci 2 mohou podle závažnosti porušení zahrnovat:
- ukládání pokut,
- zajištění zakázaného lovného zařízení a úlovku,
- zabezpečovací zajištění plavidla,
- dočasné odstavení rybářských plavidel,
- pozastavení licence,
- odebrání licence.
4. Ustanovení tohoto článku nezabraňují tomu, aby členský stát vykládky nebo překládky postoupil stíhání porušení předpisů příslušným orgánům členského státu, ve kterém je plavidlo zapsáno, pokud s tím tento stát vyjádří souhlas a za podmínky, že tímto postoupením bude vhodnějším způsobem zaručeno dosažení výsledku uvedeného v odstavci 2. Členský stát vykládky nebo překládky oznámí každé takové postoupení Komisi.
Článek 32
1. Zjistí-li příslušné orgány členského státu vykládky nebo překládky, že došlo k porušení tohoto nařízení, učiní tyto orgány v souladu se článkem 31 příslušná opatření proti veliteli dotčeného plavidla nebo jakékoli jiné osobě odpovědné zaporušení.
2. Pokud členský stát vykládky nebo překládky není státem vlajky, a pokud jeho příslušné orgány neučiní, v souladu s vnitrostátními právními předpisy, příslušná opatření, včetně zahájení správního nebo trestního řízení proti odpovědným fyzickým nebo právnickým osobám, nebo pokud nepostoupí stíhání v souladu s čl. 31 odst. 4, mohou být protiprávně vyložená nebo přeložená množství odepsána z kvóty přidělené dříve jmenovanému členského státu.
Množství ryb, která mají být odepsána z kvóty tohoto členského státu se stanoví postupem podle článku 36 poté, co Komise věc projedná s oběma dotčenými členskými státy.
Pokud členský stát vykládky nebo překládky již nedisponuje odpovídající kvótou, použije se po provedení příslušných změn čl. 21 odst. 4, protiprávně vyložená nebo přeložená množství ryb se přitom považují za rovnající se výši újmy, která byla způsobena, podle uvedeného článku, členskému státu, v němž je plavidlo zapsáno v rejstříku.
Článek 33
1. Příslušné orgány členských států, v souladu s postupy stanovenými vnitrostátními právními předpisy, neprodleně oznámí členskému státu, pod jehož vlajkou dané plavidlo pluje nebo v němž je zapsáno, každý případ porušení předpisů Společenství podle článku 1 a zároveň uvedou jméno a identifikační znaky dotčeného plavidla, jméno velitele nebo vlastníka, okolnosti porušení předpisů a trestní nebo správní stíhání či jiná přijatá opatření, jakož i každé konečné soudní rozhodnutí týkající se tohoto porušení. Ve zvláštních případech členské státy poskytnout tyto údaje na požádání Komisi.
2. Pokud dojde k postoupení stíhání v souladu s čl. 31 odst. 4, členský stát vlajky nebo členský stát, v němž je plavidlo zapsáno, učiní všechna příslušná opatření podle článku 31.
3. Členský stát vlajky nebo členský stát, v němž je plavidlo zapsáno, neprodleně oznámí Komisi opatření, která učinil podle článku 2, a dále jméno a vnější identifikační číslo daného plavidla.
Článek 34
1. Členské státy sdělí Komisi právní a správní předpisy, které přijaly ve snaze předcházet nesrovnalostem a postihovat je.
Členské státy oznamují každý rok jakoukoli změnu nejnižší a nejvyšší výše pokut ukládaných podle typů porušení předpisů, jakož i druh všech dalších použitelných sankcí.
2. Členské státy Komisi pravidelně informují o výsledcích inspekcí a kontrol prováděných podle tohoto nařízení, především o počtu a druhu zjištěnýchporušení předpisů, jakož i o učiněných opatřeních. Na žádost Komise ji členské státy u konkrétních případů sdělí výši uložených pokut.
3. Komise členským státům poskytne souhrn údajů přijatých podle odstavců 1 a 2.
HLAVA IX
Obecná ustanovení
Článek 35
Nejpozději do 1. června každého roku předají členské státy Komisi zprávu o provádění tohoto nařízení v průběhu uplynulého kalendářního roku, která zahrnuje vyhodnocení použitých technických prostředků a lidských zdrojů a opatření, která by mohla přispět ke zmírnění případně zjištěných nedostatků. Na základě zpráv jednotlivých členských států a na základě svých vlastních pozorování vypracuje Komise výroční zprávu a každému členskému státu sdělí údaje, které se ho týkají. Po náležitém zohlednění odpovědí členských států, zveřejní Komise tuto zprávu doplněnou o odpovědi jednotlivých členských států a, případně, o návrhy opatření směřující ke zmírnění zjištěných nedostatků.
Článek 36
Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Řídícímu výboru pro rybolov a akvakulturu (dále jen "výbor") zřízenému nařízením (EHS) č. 3760/92 jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v uvedeném článku. Předseda nehlasuje.
Komise přijme opatření, která jsou okamžitě použitelná. Pokud však tato opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru, sdělí je Komise neprodleně Radě. V tomto případě může Komise nejvýše o jeden měsíc ode dne tohoto sdělení odložit použitelnost opatření, o kterých rozhodla.
Rada může kvalifikovanou většinou ve lhůtě stanovené v předchozím pododstavci přijmout jiné rozhodnutí.
Článek 37
1. Členské státy a Komise učiní všechna nezbytná opatření k tomu, aby bylo s údaji získanými v rámci tohoto nařízení zacházeno jako s důvěrnými údaji.
2. Jména fyzických nebo právnických osob se Komisi nebo jinému členskému státu sdělují pouze v případě, pokud to výslovně stanoví toto nařízení nebo pokud je to nutné pro zamezení porušení předpisů nebo pro jeho stíhání nebo je-li třeba prověřit podezření z porušení předpisů.
Údaje uvedené v odstavci 1 se předávají pouze v případě, že jsou začleněny do ostatních údajů takovým způsobem, že totožnost příslušné fyzické nebo právnické osoby nelze přímo ani nepřímo zjistit.
3. Údaje vyměňované mezi jednotlivými členskými státy a Komisí lze předat pouze osobám, jejichž funkce v členských státech nebo v orgánech Společenství vyžaduje, aby k nim měly přístup, ledaže by členské státy, které údaje sdělují, k tomu udělily výslovný souhlas.
4. Na údaje sdělované nebo získané v jakékoli podobě podle tohoto nařízení se vztahuje profesní tajemství a požívají stejné ochrany jako obdobné údaje chráněné vnitrostátními předpisy jednotlivých členských států, které tyto údaje přijímají, a příslušnými ustanoveními použitelnými na orgány Společenství.
5. Údaje uvedené v odstavci 1 lze používat pouze pro účely tohoto nařízení, ledaže by orgány, které tyto údaje sdělují, k tomu udělily výslovný souhlas, a pokud platná ustanovení členského státu orgánu, který data přijímá, takové užití nebo sdělování těchto údajů nezakazují.
6. Odstavce 1 až 5 nelze vykládat tak, že zabraňují využívání údajů získaných v rámci provádění tohoto nařízení při soudním stíhání nebo při později zahájených řízeních z důvodu nedodržování právních předpisů Společenství v oblasti rybolovu.
Tento článek se nedotýká povinností vyplývajících z mezinárodních úmluv o vzájemné pomoci ve věcech trestních.
7. Pokaždé, když členský stát informuje Komisi o tom, že se v průběhu šetření ukázalo, že určitá fyzická nebo právnická osoba, jejíž jméno jí bylo sděleno podle ustanovení tohoto nařízení, se nedopustila porušení předpisů, Komise o výsledcích šetření nebo o postupu neprodleně informuje všechny strany, kterým sdělila jméno výše uvedené osoby. Tato osoba se již nepovažuje za osobu spojenou s dotčenými nesrovnalostmi, které byly předmětem prvního oznámení. Údaje uchovávané v jakékoli podobě umožňující určit totožnost dotčené osoby jsou neprodleně zničeny.
8. Ustanovení odstavců 1 až 5 si nelze vykládat tak, že zakazují zveřejnění údajů obecného charakteru nebo studií neobsahujících žádný jmenný odkaz na fyzické nebo právnické osoby.
9. Údaje podle odstavců 1 až 5 se uchovávají v podobě umožňující určit totožnost dotčených osob pouze po dobu nezbytně nutnou pro provedení výše uvedených cílů.
10. Údaje získané v rámci tohoto nařízení jsou dány k dispozici dotčeným fyzickým nebo právnickým osobám, které o to požádají.
Článek 38
Toto nařízení se provádí aniž jsou dotčeny vnitrostátní kontrolní předpisy, které překračují minimální požadavky tohoto nařízení, pokud jsou v souladu s právními předpisy Společenství a se společnou rybářskou politikou.
Vnitrostátní předpisy uvedené v prvním pododstavci se sdělí Komisi v souladu s čl. 2 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 101/76 ze dne 19. ledna 1976, kterým se stanoví společná strukturální politika pro odvětví rybolovu [9].
Článek 39
1. Nařízení (EHS) č. 2241/87 se zrušuje ke dni 1. ledna 1994, s výjimkou článku 5, který zůstane v platnosti až do doby, než vstoupí v platnost nařízení stanovující seznamy uvedené v čl. 6 odst. 2.
2. Odkazy na zrušené nařízení podle odstavce 1 se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 40
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1994.
Členské státy jsou až do 1. ledna 1996 zproštěny povinnosti provádět články 9, 15 a 18, pokud se týkají oznamování dokladů o prodeji a záznamů o vykládce elektronickou cestou.
Členské státy jsou až do 1. ledna 1999 zproštěny povinnosti provádět články 6, 8 a 19, pokud se týkají rybolovných operací ve Středozemním moři.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 12. října 1993.