*****
KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 2053/89
af 10. juli 1989
om gennemfoerelsesbestemmelser for ordningen med minimumsimportpris for visse former for forarbejdede kirsebaer
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 426/86 af 24. februar 1986 om den faelles markedsordning for produkter forarbejdet paa basis af frugt og groensager (1), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1125/89 (2), saerlig artikel 9, stk. 6,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 1676/85 af 11. juni 1985 om regningsenhedens vaerdi og om de omregningskurser, der skal anvendes i den faelles landbrugspolitik (3), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1636/87 (4), saerlig artikel 10, stk. 2, og
ud fra foelgende betragtninger:
Ifoelge artikel 9, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 426/86 skal der anvendes en minimumsimportpris for visse produkter, der er anfoert i samme forordnings bilag I, del B; listen over produkter, der er undergivet denne ordning, er ved Raadets forordning (EOEF) nr. 2247/88 (5) blevet udvidet til at omfatte visse former for forarbejdede kirsebaer;
ved Raadets forordning (EOEF) nr. 3225/88 (6) fastsaettes de almindelige regler for ordningen med minimumsimportpris for visse former for forarbejdede kirsebaer; der boer fastlaegges gennemfoerelsesbestemmelser for ordningen; formaalet med disse bestemmelser maa vaere at hindre, at de erhvervsdrivende undlader at overholde minimumspriserne ved hjaelp af svigagtige transaktioner, der er vanskelige at paavise og bekaempe effektivt; saadanne svigagtige transaktioner kan faa alvorlige konsekvenser for EF-markedet for de paagaeldende produkter, idet den manglende opkraevning af udligningsafgifter, som er foelgen, vil medfoere en alvorlig indtaegtsnedgang paa budgettet;
for at undgaa svig og de heraf foelgende skadelige konsekvenser for markedet for de omtalte forarbejdede kirsebaer boer der ske en reel skaerpelse af toldkontrollen; blandt andet boer medlemsstaternes toldvaesener for hvert indfoert vareparti kontrollere, om minimumsimportprisen er blevet overholdt og, hvis dette ikke er tilfaeldet, opkraeve en udligningsafgift, der er lig med forskellen mellem minimumsimportprisen og den angivne importpris;
hovedsigtet med en ordning med minimumsimportpriser er at sikre, at produkter fra tredjelande ikke bringer forstyrrelse paa EF-markedet, fordi de udbydes til for lave priser; det boer derfor indtil det salgsled, hvor varen afsaettes, kontrolleres, om minimumsimportprisen virkelig er blevet overholdt; der maa derfor som bevis for, at minimumsimportprisen er blevet overholdt, kraeves dokumenter, der angiver videresalgsprisen;
der er stor risiko for ukorrekt angivelse af importprisen; der boer derfor indfoeres en saerlig procedure, der kan anvendes i de tilfaelde, hvor der er mistanke om saadan ukorrekt angivelse;
det maa sikres, at den pligtige udligningsafgift opkraeves, hvis det viser sig, at minimumsimportprisen faktisk ikke er blevet overholdt; produkterne frigives derfor i henhold til artikel 13 i Raadets direktiv 79/695/EOEF (7), senest aendret ved direktiv 81/853/EOEF (8), og til artikel 20 i Kommissionens direktiv 82/57/EOEF (9), aendret ved direktiv 83/371/EOEF(10); desuden er importoeren forpligtet til at foere bevis for, at minimumsprisen er blevet overholdt; der boer ogsaa fastlaegges frister for fremlaeggelsen af naevnte beviser;
det er ogsaa noedvendigt at indfoere efterfoelgende kontrol af importen, og medlemsstaternes kompetente myndigheder maa foretage stikproevekontrol af omkring 10 % af de indfoerte varepartier; de erhvervsdrivende boer derfor opbevare de relevante dokumenter i en bestemt periode med henblik paa de kompetente myndigheders adgang til disse dokumenter; det vil vaere rimeligt at begraense perioden til de tre aar, der foelger efter det aar, hvor angivelsen om overgang til fri omsaetning er blevet antaget;
Kommissionen boer underrettes om, hvilke kontrolforanstaltninger der gennemfoeres for at undersoege, om minimumsimportpriserne overholdes;
Forvaltningskomitéen for Produkter Forarbejdet paa Basis af Frugt og Groensager har ikke givet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Principper og definitioner
Artikel 1
Minimumsimportprisen for visse former for forarbejdede kirsebaer overholdes, naar importprisen ikke er lavere end den minimumsimportpris, der er gaeldende paa det tidspunkt, hvor angivelsen om overgang til fri omsaetning antages.
Artikel 2
1. Ved anvendelse af denne forordning anses importprisen for at vaere sammensat af foelgende elementer:
a) fob-prisen i oprindelseslandet
b) transport- og forsikringsomkostningerne indtil indfoerselsstedet til Faellesskabets toldomraade.
2. I stk. 1 forstaas ved »fob-pris« den kontantpris, der er betalt, eller som skal betales for produktmaengden i et vareparti, herunder omkostningerne ved indladning i et transportmiddel paa indladningsstedet i oprindelseslandet samt andre omkostninger afholdt i det paagaeldende land. fob-prisen omfatter ikke omkostninger, som saelgeren afholder fra det tidspunkt, hvor produkterne er blevet indladet i transportmidlet.
3. Hvis det for over 15 % af et indfoert vareparti konstateres, at priserne ved videresalg, der foregaar enten direkte eller via mellemmand, er lavere end minimumsprisen, betragtes det vejede gennemsnit af disse priser dog som importprisen.
4. Naar de i stk. 1 omhandlede elementer er angivet i en anden valuta end valutaen i den medlemsstat, hvor overgangen til fri omsaetningen sker, anvendes bestemmelserne i Kommissionens forordning (EOEF) nr. 1766/85 (1) om de valutakurser, der skal anvendes ved fastsaettelse af toldvaerdien.
5. Importprisen skal anfoeres i angivelsen om overgang til fri omsaetning.
6. I naervaerende forordning forstaas ved endelig bruger enten en fabrikant, som anvender det paagaeldende produkt ved at forarbejde det til et andet produkt henhoerende under en anden KN-kode end den, der er anfoert i angivelsen om overgang til fri omsaetning, eller en detailhandler, som udelukkende afsaetter sine varer til forbrugere.
7. I naervaerende forordning forstaas ved indfoert vareparti alle produkter, som er omfattet af samme angivelse om overgang til fri omsaetning.
Artikel 3
Minimumsimportprisen justeres med en monetaer koefficient, der er fastlagt saaledes, at prisen omregnes ved hjaelp af den gennemsnitlige vekselkurs, som er fastlagt for fastsaettelsen eller aendringen af de monetaere udligningsbeloeb.
Kontrol og afgifter ved import
Artikel 4
Hver gang en angivelse om overgang til fri omsaetning antages, sammenligner medlemsstaternes kompetente myndigheder den angivne importpris med den minimumsimportpris, der gaelder for varen den dag, hvor angivelsen antages.
Er der til den paa fakturaen anfoerte pris knyttet en betalingsfrist paa over tre maaneder, nedsaettes denne pris med 1 % for hver maaneds betalingsfrist ud over disse tre maaneder.
Artikel 5
Er importprisen lavere end minimumsimportprisen for varen, opkraever medlemsstaternes kompetente myndigheder en udligningsafgift, der er lig med forskellen mellem de to priser.
Saerlig kontrolprocedure
Artikel 6
1. Hvis toldmyndighederne naerer begrundet tvivl om, at den pris, der er anfoert i angivelsen om overgang til fri omsaetning, ikke svarer til den faktiske importpris, kraever de af importoeren, at han inden seks maaneder foerer bevis for, at produktet er blevet afsat paa betingelser, der garanterer, at minimumsimportprisen er blevet overholdt, uden at dette beroerer anvendelsen af artikel 13 i direktiv 79/695/EOEF og artikel 20 i direktiv 82/57/EOEF.
2. Den kompetente myndighed kan forlaenge den i stk. 1 omhandlede frist med hoejst tre maaneder, hvis den erhvervsdrivende indgiver en begrundet ansoegning herom.
Artikel 7
1. Minimumsimportprisen anses at vaere overholdt, hvis importoeren for mindst 95 % af det indfoerte vareparti foerer bevis for, at produktet i uforandret stand efter emballering er blevet afsat direkte eller via mellemmaend til de endelige brugere til en pris, der er lig med eller hoejere end minimumsimportprisen.
2. Hvis beviser hidroerende fra den endelige bruger ikke kan fremlaegges paa trods af importoerens bestraebelser herpaa, kan de kompetente myndigheder acceptere andre beviser, der godtgoer, at produktet er blevet solgt paa betingelser, der angiver, at minimumsprisen er blevet overholdt.
3. Anvendelsen af den saerlige kontrolprocedure hindrer ikke den efterfoelgende kontrol som omhandlet i artikel 8, 9 og 10.
Efterfoelgende kontrol
Artikel 8
Med henblik paa efterfoelgende kontrol opbevarer importoeren i mindst tre aar efter det aar, hvor angivelsen om overgang til fri omsaetning er blevet antaget, beviserne for, at saelgeren har faaet betaling, samt alle forretningspapirer saasom fakturaer, kontrakter og korrespondance vedroerende koeb og salg af de paagaeldende produkter, saaledes at de kan stilles til raadighed for de kompetente myndigheder.
Artikel 9
1. De kompetente myndigheder foretager stikproevekontrol.
2. Kontrollen skal hvert kalenderaar omfatte omkring 10 % af de indfoerte varepartier.
Artikel 10
Hvis de kompetente myndigheder i forbindelse med kontrol konstaterer, at minimumsimportprisen ikke er blevet overholdt, opkraever de udligningsafgiften, hvorfra i givet fald er trukket det beloeb, der allerede tidligere er blevet betalt som udligningsafgift.
Afsluttende bestemmelser
Artikel 11
Medlemsstaterne underretter en gang om aaret inden udgangen af foerste halvaar Kommissionen, om, hvilke kontrolforanstaltninger der er blevet gennemfoert det foregaaende aar for at undersoege, om minimumspriserne er blevet overholdt.
Artikel 12
Denne forordning traeder i kraft paa ottendedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 10. juli 1989.
Nařízení Komise (EHS) č. 2053/89
ze dne 10. července 1989,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu minimálních dovozních cen pro některé zpracované třešně
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 426/86 ze dne 24. února 1986 o společné organizaci trhu s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny [1], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 1125/89 [2], a zejména na čl. 9 odst. 6 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení (EHS) č. 1676/85 ze dne 11. června 1985 o hodnotě zúčtovací jednotky a přepočítacích koeficientech použitelných pro účely společné zemědělské politiky [3], naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 1636/87 [4], a zejména na čl. 10 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že čl. 9 odst. 1 nařízení (EHS) č. 426/86 stanoví používání minimální dovozní ceny pro některé produkty uvedené v příloze I části B téhož nařízení; že některé zpracované třešně byly nařízením Rady (EHS) č. 2247/88 [5] doplněny do seznamu produktů podléhajících tomuto režimu;
vzhledem k tomu, že nařízení Rady (EHS) č. 3225/88 [6] stanoví obecná pravidla k režimu minimálních dovozních cen pro některé zpracované třešně; že je třeba stanovit prováděcí pravidla k tomuto režimu; že cílem těchto pravidel je zabránit, aby se hospodářské subjekty vyhýbaly dodržování minimálních dovozních cen za použití podvodných praktik, které je obtížné odhalit a účinně potírat; že tyto podvodné praktiky mohou mít vážné důsledky pro trh Společenství s dotyčnými produkty a že nevybrání vyrovnávacích poplatků způsobené uvedenými praktikami představuje značné ztráty v rozpočtových prostředcích;
vzhledem k tomu, že k zabránění podvodům a jejich neblahým důsledkům pro trh s dotyčnými zpracovanými třešněmi je třeba zavést podstatně zesílené celní kontroly; že je třeba, aby vnitrostátní celní orgány prověřovaly, zda je minimální dovozní cena dodržována u každé dovezené zásilky a v případě, že cena dodržena není, vybíraly vyrovnávací poplatek, který je roven rozdílu mezi minimální dovozní cenou a ohlášenou dovozní cenou;
vzhledem k tomu, že hlavním účelem režimu minimálních dovozních cen je zaručit, aby produkty ze třetích zemí nenarušovaly trh Společenství tím, že jejich cena je příliš nízká; že je následně třeba prověřovat skutečné dodržování minimální dovozní ceny až po stadium prodeje; že za účelem prokázání dodržení minimální dovozní ceny je třeba mít přístup k dokladům, které stanoví cenu dalšího prodeje;
vzhledem k tomu, že riziko nepravdivého prohlášení o dovozních cenách je vysoké; že je proto třeba zavést zvláštní postup pro řešení podezřelých případů nepravdivých prohlášení;
vzhledem k tomu, že v případech skutečného nedodržení minimální dovozní ceny musí být zajištěno vybrání vyrovnávacího poplatku; že za tím účelem mohou být produkty propuštěny do volného oběhu podle článku 13 směrnice Rady 79/695/EHS [7] naposledy pozměněné směrnicí 81/853/EHS [8] a podle článku 20 směrnice Rady 82/57/EHS [9] naposledy pozměněné směrnicí 83/371/EHS [10]; že dovozce musí předložit důkaz o dodržení minimální ceny; že je třeba také stanovit časové lhůty pro předložení tohoto důkazu;
vzhledem k tomu, že je také nezbytné zavést zpětné kontroly dovozů; že příslušné orgány členských států musí provádět kontroly na základě vzorků přibližně 10 % dovezených zásilek; že od hospodářských subjektů se proto musí požadovat, aby po určité období uchovávaly příslušné doklady s cílem zpřístupnit je příslušným orgánům; že toto období je třeba omezit na tři roky následující po roce, v němž bylo přijato prohlášení o propuštění do volného oběhu;
vzhledem k tomu, že Komise musí být vyrozuměna o kontrolách prováděných za účelem ověření dodržování minimálních dovozních cen;
vzhledem k tomu, že Řídící výbor pro produkty zpracované z ovoce a zeleniny nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Zásady a definice
Článek 1
Minimální dovozní cena některých zpracovaných třešní se považuje za dodrženou, jestliže tato dovozní cena není nižší než minimální dovozní cena použitelná v den, kdy je přijato prohlášení o propuštění do volného oběhu.
Článek 2
1. Pro účely tohoto nařízení tvoří dovozní ceny tyto složky:
a) cena FOB v zemi původu a
b) náklady na dopravu a pojištění až do místa vstupu na celní území Společenství.
2. Pro účely odstavce 1 se "cenou FOB" rozumí okamžitá cena vyplácená nebo vyplatitelná za množství produktu obsaženého v zásilce včetně nákladů na umístění zásilky na palubu dopravního prostředku v místě nakládky v zemi původu a jiných nákladů vzniklých v této zemi. Cena FOB nezahrnuje náklady na jakékoliv služby, které nese prodávající od okamžiku, kdy jsou produkty umístěny na palubu dopravního prostředku.
3. Jestliže se zjistí, že ceny při dalším prodeji, přímém nebo prostřednictvím obchodních zprostředkovatelů, jsou o více než 15 % nižší, než činí minimální cena za dovezenou zásilku, považuje se za dovozní cenu vážený průměr těchto cen.
4. Jestliže jsou složky uvedené v odstavci 1 vyjádřeny v jiné měně, než je měna členského státu, v němž jsou produkty propuštěny do volného oběhu, použije se nařízení Komise (EHS) č. 1766/85 [1] Úř. věst. L 168, 28.6.1985, s. 21. o směnných kurzech použitelných pro stanovení celní hodnoty.
5. Dovozní cena musí být uvedena v prohlášení o propuštění do volného oběhu.
6. Pro účely tohoto nařízení se konečným uživatelem rozumí buď producent, který dotyčný produkt používá s cílem zpracovat jej na jiný produkt spadající pod jiný kód KN, než produkty, které jsou uvedeny v prohlášení o propuštění do volného oběhu, nebo maloobchodní prodejce, který prodává výlučně spotřebitelům.
7. Pro účely tohoto nařízení tvoří dovezenou zásilku všechny produkty, které jsou předmětem jednoho a téhož prohlášení o propuštění do volného oběhu.
Článek 3
Minimální dovozní cena se upravuje měnovým koeficientem stanoveným tak, aby byla cena přepočítána podle průměrného směnného kurzu používaného ke stanovení nebo změně peněžních vyrovnávacích poplatků.
Kontrola a zdanění dovozu
Článek 4
Při každém přijetí prohlášení o propuštění do volného oběhu příslušné vnitrostátní orgány porovnají ohlášenou dovozní cenu s minimální dovozní cenou použitelnou pro zboží v den přijetí prohlášení.
Jestliže je cena uvedená na faktuře cenou pro odloženou platbu během období přesahujícího tři měsíce, cena uvedená na faktuře se sníží o 1 % za každý měsíc odkladu poskytnutého nad tyto tři měsíce.
Článek 5
Jestliže je dovozní cena nižší než minimální dovozní cena použitelná na zboží, příslušné vnitrostátní orgány vyberou vyrovnávací poplatek rovnající se rozdílu mezi těmito cenami.
Zvláštní kontrolní postup
Článek 6
1. V případech, ve kterých mají celní orgány opodstatněné pochybnosti o tom, zda cena uvedená v prohlášení o propuštění do volného oběhu odráží skutečnou dovozní cenu, požádají dovozce, aby do šesti měsíců předložil důkaz, že produkt byl prodán za podmínek zaručujících dodržení minimální dovozní ceny, aniž tím je dotčeno použití článku 13 směrnice 79/695/EHS a článku 20 směrnice 82/57/EHS.
2. Lhůta stanovená v odstavci 1 může být na řádně odůvodněnou žádost hospodářského subjektu příslušným orgánem prodloužena nejvýše o tři měsíce.
Článek 7
1. Minimální dovozní cena se považuje za dodrženou, pokud dovozce předloží nejméně na 95 % dovezené zásilky doklad o tom, že produkt byl prodán konečnému uživateli bez dalšího zpracování po zabalení přímo nebo prostřednictvím obchodních zprostředkovatelů za cenu alespoň rovnou minimální dovozní ceně.
2. Jestliže přes veškeré kroky učiněné dovozcem není možné doklad od konečného uživatele předložit, příslušné orgány mohou přijmout jiný doklad v tom smyslu, že produkt byl prodán za podmínek zaručujících, že minimální dovozní cena byla dodržena.
3. Uplatňování tohoto zvláštního kontrolního postupu se nijak nedotýká zpětných kontrol zmíněných v článcích 8, 9 a 10.
Zpětné kontroly
Článek 8
Dovozce s ohledem na zpětné kontroly uchovává pro případ posouzení příslušnými orgány doklad o platbě prodávajícímu a všechny obchodní doklady, jako jsou faktury, smlouvy a korespondence o nákupu a prodeji dotyčných produktů, a to nejméně po dobu tří let následujících po roce, v němž bylo přijato prohlášení o propuštění do volného oběhu.
Článek 9
1. Příslušné orgány provádějí kontroly na základě vzorků.
2. Kontroly musí být každoročně provedeny přibližně u 10 % dovezených zásilek.
Článek 10
Jestliže v průběhu kontroly příslušné orgány zjistí, že minimální dovozní cena nebyla dodržena, vyberou vyrovnávací poplatek snížený o veškeré částky, které byly již dříve zaplaceny jako vyrovnávací poplatek.
Závěrečná ustanovení
Článek 11
Členské státy uvědomí Komisi jednou ročně před koncem prvních šesti měsíců o kontrolách provedených v předcházejícím roce za účelem ověření dodržování minimálních dovozních cen.
Článek 12
Toto nařízení vstupuje v platnost osmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. července 1989.