*****
KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 18. december 1987
om en procedure i henhold til EOEF-Traktatens artikel 85
(IV/31.735 - Nye Kartofler)
(Kun den franske udgave er autentisk)
(88/109/EOEF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,
under henvisning til Raadets forordning nr. 26 af 4. april 1962 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion og handel med landbrugsvarer (1), aendret ved forordning nr. 49 (2),
under henvisning til den begaering i medfoer af artikel 2 i forordning nr. 26, som den franske regering indgav den 17. oktober 1985 (3),
efter at have indhentet udtalelse fra medlemsstaterne og hoert de paagaeldende parter, og
ud fra foelgende betragtninger:
A. SAGSFREMSTILLING
I. Procedure
Den 17. oktober 1985 forelagde de franske myndigheder Kommissionen - samtidig med en anmodning om udvidet anvendelse af de regler, der er fastsat af fire regionale oekonomiske landbrugsudvalg inden for frugt- og groensagssektoren - en anmodning om anvendelse af artikel 2 i forordning nr. 26 for saa vidt angaar de beslutninger angaaende produktion og afsaetning af nye kartofler, som er vedtaget af syv oekonomiske udvalg.
II. De franske regler vedroerende
frugt- og groensagssektoren
(1) Som led i landbrugets markedsordninger blev den franske lov af 8. august 1962 vedtaget med det formaal at regulere priserne og dirigere produktionen og afsaetningen af de paagaeldende produkter hen til de markeder, hvor der er efterspoergsel.
Den franske stat har med dette maal for oeje og under dens tilsyn overladt det til anerkendte producentsammenslutninger og oekonomiske udvalg, der er godkendt af landbrugsministeriet, at gennemfoere en markedsordning inden for frugt- og groensagssektoren.
I henhold til artikel 14 i den foernaevnte lov kan disse producentsammenslutninger fastsaette regler med henblik paa at organisere og koordinere produktionen og afsaetningen og med henblik paa at regulere priserne, herunder eventuelt ved fastsaettelse af en bestemt tilbagetagelsespris.
I henhold til artikel 15 kan anerkendte producentsammenslutninger - med henblik paa tilrettelaeggelse og koordinering af produktionen og afsaetningen - slutte sig sammen i et oekonomisk landbrugsudvalg, der daekker en bestemt region.
(2) Ved dekret af 22. november 1962 er der fastsat naermere regler for anerkendelse af producentsammenslutninger og for godkendelse af oekonomiske udvalg, ligesom der ogsaa er fastsat regler for den kontrol, som landbrugsministeriet udoever over for disse organer.
a) Ansoegning om anerkendelse af en producentsammenslutning skal indsendes til landbrugsministeriet via vedkommende praefekt, der foretager visse undersoegelser vedroerende den paagaeldende producentsammenslutning. Ministeren tager stilling til ansoegningen efter indhentet udtalelse fra et nationalt teknisk udvalg, der er nedsat ved artikel 14 i lov af 8. august 1962.
Anerkendes sammenslutningen er dette ensbetydende med, at ogsaa de regler, der er udarbejdet af sammenslutningen, og som er blevet forelagt paa forhaand, godkendes.
Landbrugsministeren kan bestemme, at godkendelsen ikke gaelder samtlige regler, saaledes at f.eks. visse regler naegtes godkendelse.
En anerkendt producentsammenslutning kan ikke udarbejde nye regler eller aendre allerede godkendte regler, medmindre landbrugsministeren udtrykkeligt giver sin godkendelse efter indhentet udtalelse fra det nationale tekniske udvalg. Ansoegningen om godkendelse, der fremsendes via vedkommende praefekt, skal vaere indgivet senest seks uger foer den dato, hvor de nye eller aendrede regler ifoelge planen skal traede i kraft.
b) OEkonomiske landbrugsudvalg samt de af dem udarbejdede regler godkendes efter stort set samme procedure som den, der finder anvendelse over for producentsammenslutninger:
- ansoegningen om godkendelse indsendes til landbrugsministeriet via vedkommende praefekt
- der indhentes udtalelse fra det nationale tekniske udvalg
- der er mulighed for at naegte visse regler godkendelse
- landbrugsministerens godkendelse er noedvendig, naar der skal vedtages nye regler.
Endvidere udpeges der til hvert enkelt oekonomisk udvalg en ministeriel delegeret, hvis opgave er at fungere som teknisk raadgiver og bistaa under bestyrelsens og generalforsamlingens moeder. Den af ministeriet delegerede repraesentant kan paa stedet konsultere og forlange at faa forelagt alle dokumenter m.v. vedroerende de aktiviteter, som landbrugsudvalget eller de organer, der er medlemmer heraf, udfoerer.
c) Endelig indeholder dekretet bestemmelser om, at de forskellige oekonomiske landbrugsudvalg kan slutte sig sammen i en sammenslutning med henblik paa én bestemt produktsektor.
(3) Bestemmelserne i hoveddekretet af 22. november 1962 er blevet suppleret med to andre dekreter, der blev vedtaget den 2. august 1963, og som giver producentorganisationerne mulighed for
a) at opkraeve bidrag (dekret nr. 63.786),
b) at paalaegge sanktioner, dersom reglerne ikke overholdes (dekret nr. 63.767).
(4) Inden for rammerne af de ovenfor under nr. 1 til 3 beskrevne regler:
a) har det franske landbrugsministerium ved ministeriel bekendtgoerelse og i henhold til artikel 14 og 15 i lov af 8. august 1962 godkendt:
- Comité Economique Agricole Régional Fruits et Légumes de Bretagne (CERAFEL) ved bekendtgoerelse af 27. juli 1966,
- CEAFL Languedoc-Roussillon ved bekendtgoerelse af 30. december 1966,
- CEAFL Nord de la France og CEAFL Provence ved bekendtgoerelse af 4. januar 1967,
- CEAFL Aquitaine ved bekendtgoerelse af 6. juli 1965,
- CEAFL Val de Loire ved bekendtgoerelse af 10. januar 1967,
- CEAFL Basse-Normandie ved bekendtgoerelse af 6. oktober 1971, samt de hertil knyttede producentsammenslutninger.
b) Med hjemmel i artikel 28 i dekret af 22. november 1962 har de ovennaevnte syv godkendte oekonomiske udvalg sluttet sig sammen i en sammenslutning, Association française des comités économiques agricoles de fruits et légumes (AFCOFEL), hvis vedtaegter blev indsendt den 6. juli 1971, og som sikrer koordinationen af de forskellige udvalgs markedsregulerende virksomhed. Nedennaevnte oekonomiske landbrugsudvalg, som ikke specielt beskaeftiger sig med kartoffelsektoren, er ogsaa medlemmer af AFCOFEL:
- Det oekonomiske landbrugsudvalg for Est de la France og Bourgogne
- Det oekonomiske landbrugsudvalg for Île-de-France
- Det oekonomiske landbrugsudvalg for Midi-Pyrénées
- Det oekonomiske landbrugsudvalg for Rhône-Alpes
- Det oekonomiske landbrugsudvalg for Korsika.
III. Regler om sektoren for nye kartofler
Med henblik paa at organisere og koordinere produktionen og afsaetningen af nye kartofler har de syv paagaeldende oekonomiske udvalg - i loebet af de tre seneste hoestaar - vedtaget og gennemfoert foelgende regler og beslutninger:
(1) producentsammenlutningernes og de oekonomiske udvalgs vedtaegtsmaessige regler, hvori der paalaegges en forpligtelse til udelukkende levering til sammenslutningen for saa vidt angaar produkter, der skal afsaettes, og en forpligtelse til at lade de oekonomiske udvalg afsaette produkterne som led i en markedsordning;
(2) specielle regler, der i loebet af hoestaaret udarbejdes af de anerkendte oekonomiske udvalg. Disse regler, der finder anvendelse paa samtlige regionale udvalg, kan inddeles i foelgende kategorier:
a) Regler, hvorefter der skal gives meddelelse om forventet hoest samt andre oplysninger:
ved begyndelsen af hoestaaret skal der indsendes en opgoerelse over tilplantet areal. I loebet af hoestaaret skal der dagligt gives meddelelse om forventet kartoffeloptagning, den stedfundne oplagring den foregaaende dag og paa meddelelsesdagen, samt oplysninger om kartoflernes anvendelsesformaal.
b) Regler om kvoter for optagning, hvis stoerrelse afhaenger af markedssituationen og afsaetningsmulighederne. Vedroerende produktionen kan der fastsaettes retningslinjer med hensyn til laeggekartofler og sorter. c) Regler om sortering, herunder stoerrelsessortering. En minimumsstoerrelse skal overholdes (+ 30 eller + 32 mm).
d) Fastsaettelse af en tilbagetagelsespris af en minimumspris.
e) OEkonomisk deltagelse:
- til daekning af udgifterne i forbindelse med administration og kontrol
- til daekning af udgifterne i forbindelse med foranstaltninger til indarbejdning af et regionalt kartoffelmaerkes image
- til daekning af udgifterne ved forsoegsvirksomhed.
De opkraevede bidrag varierer fra region til region afhaengig af, hvilke aktiviteter der udfoeres, og er saaledes for Aquitaines vedkommende 38 ffr. pr. ton, for Val de Loires vedkommende 40 ffr. pr. ton og for Bretagnes vedkommende 80 ffr. pr. ton (landbrugsudvalget for denne region har paa det regionale plan foretaget et saerligt salgsfremstoed til fordel for produktet).
f) Regler om kontrol.
Producenterne saavel som pakkecentralerne, til hvilke producenterne leverer deres produkter, har pligt til at foretage maerkning paa emballagen med angivelse af produktets oprindelse samt med angivelse af, at produktet opfylder de fastlagte forskrifter. (Der kan paalaegges sanktioner, dersom der ikke foretages maerkning).
Alle disse regler og beslutninger er blevet godkendt af landbrugsministeren som vaerende i overensstemmelse med de for frugt- og groensagssektoren gaeldende franske regler.
IV. OEkonomiske virkninger af gennemfoerelsen af reglerne om sektoren for nye kartofler
Alle medlemmer af producentsammenslutninger, der er tilsluttet de syv godkendte oekonomiske udvalg, skal afsaette deres produktion af nye kartofler paa markeder i regionen, som styres af de oekonomiske udvalg. Paa disse markeder koncentreres saaledes dels de paagaeldende producenters samlede udbud til salg, dels den samlede efterspoergsel fra forhandlere/afsendere, som har adgang til disse markeder.
Prisen fastsaettes frit paa disse markeder i forhold til udbud og efterspoergsel. Ved produktionsaarets begyndelse i foerste halvdel af maj og indtil udgangen af maj svinger priserne paa engrosmarkederne i gennemsnit mellem 4 ffr. og 2 ffr. pr. kg. I de to foerste uger af juni falder priserne fra 2 ffr. pr. kg til 0,60 ffr. og selv 0,40 ffr. pr. kg.
Visse regler, som fastsaettes af de oekonomiske udvalg, kan dog have indflydelse paa, hvilke maengder der dagligt tilfoeres disse markeder: fastsaettelse af en mindstestoerrelse, optagningskvoter, fastsaettelse af en tilbagetagelsespris og en daglig minimumsstoettepris. Disse regler anvendes, naar der indtraeffer et kraftigt fald i noteringerne paa udtalte overskudsmarkeder, hvilket generelt sker i juni.
I hele produktionsaaret kan der kun afsaettes nye kartofler af en stoerrelse paa over 30 eller 32 mm. Fra midt i juni, som er det tidspunkt, hvor der er tendens til overskud i udbuddet, kan mindstestoerrelsen forhoejes til 35 mm.
Det er ogsaa paa det tidspunkt, at der generelt fastlaegges begraensninger for optagning i form af maksimumsmaengder pr. hektar.
For endelig at bremse eller endog standse et fald i noteringerne, saerlig i forbindelse med salg ved hjaelp af hollandsk ur, fastsaettes der i tilslutning til disse foranstaltninger en tilbagetagelsespris og en minimumsstoettepris.
Tilbagetagelsesprisen fastsaettes undtagen i meget ekstraordinaere tilfaelde for et produktionsaar til langt under produktionsomkostningerne. I 1987 blev tilbagetagelsesprisen for produktionsaaret fastsat til 0,48 ffr. pr. kg for Bretagne, som er det stoerste produktionsomraade for nye kartofler i Frankrig.
I begyndelsen af juni fastsaettes der ligeledes en minimumsstoettepris, der skal bidrage til at hindre et lejlighedsvis fald i markedsnoteringerne. Den fastsaettes i foerste omgang til ca. det dobbelte af tilbagetagelsesprisen og nedsaettes derefter i tre eller fire omgange (den 10. juni, den 20. juni, den 30. juni) ved udgangen af juni til niveauet for tilbagetagelsesprisen. Denne gradvise nedsaettelse af stoetteprisen afspejler i vid udstraekning et fald i produktionsomkostningerne som foelge af oeget udbytte pr. hektar i loebet af produktionsaaret.
I den periode, hvor stoetteprisen finder anvendelse, overfoeres de varer, der ikke kan afsaettes til priser over denne mindstepris, til den foelgende dags marked, undtagen i ekstraordinaere tilfaelde, hvor de kan blive overgivet til forarbejdning, foderbrug eller i sidste instans destruktion. Varer, som ikke kan afsaettes til priser over tilbagetagelsesprisen, traekkes endeligt tilbage fra markedet og destrueres. De beroerte producenter holdes skadesloese for usolgte maengder gennem udbetalinger fra en udligningskasse. I 1987 har ordningen med stoettepriser og tilbagetagelsespriser betydet at ca. 1 % af udbuddet er blevet endeligt trukket tilbage fra markedet. Systemet har saaledes haft til virkning gennem en begraensning af de maengder, der bringes paa markedet, at bremse udbuddet af nye kartofler i de beroerte regioner, naar dette viser tendens til at blive for rigeligt. Som foelge af de specifikke kendetegn ved afsaetningen af kartofler samt den beskedne stoerrelse af stoetteprisen, der bl.a. har til formaal at imoedegaa risikoen for lejlighedsvise udsving, som er typiske i forbindelse med salg ved hjaelp af hollandsk ur, sker prisdannelsen fortsat normalt paa markederne i takt med udbuddet og efterspoergslen. Systemet indebaerer i oevrigt ingen hindringer for konkurrencen fra alle andre producenter i EF, som fortsat kan goere sig fuldstaendig gaeldende paa forbrugsmarkederne, eftersom disse producenters udbud paa ingen maade paavirkes af de paagaeldende foranstaltninger.
V. Den oekonomiske struktur i sektoren
for nye kartofler
Den franske produktion af nye kartofler ligger generelt paa over 400 000 tons om aaret, hvilket udgoer ca. 13 % af produktionen i Faellesskabet (3 mio tons).
Den produktion, som kontrolleres af ovennaevnte anerkendte producentsammenslutninger og godkendte oekonomiske udvalg udgoer ca. 250 000 tons. Denne maengde fordeler sig nogenlunde paa foelgende maade mellem de vigtigste produktionsomraader: Bretagne (150 000 tons), Aquitaine (30 til 35 000 tons), Basse Normandie (20 000 tons), Languedoc-Roussillon (15 000 tons), Provence (15 000 tons) og Val de Loire (13 000 tons).
Frankrig importerer aarligt ca. 100 000 tons nye kartofler (hovedsageligt fra Marokko, Spanien og Italien) og eksporterer 40 - 60 000 tons hovedsageligt til Storbritannien, Forbundsrepublikken Tyskland og Benelux-landene.
Hoestaaret for nye kartofler begynder i maj og loeber indtil udgangen af juli. Priserne er generelt hoeje i maj og begyndelsen af juni og falder derefter kraftigt fra midten af juni. Ikke blot det store udbud fra lande i Middelhavsomraadet (Marokko, Graekenland, Cypern osv.) paavirker priserne ved produktionsaarets begyndelse i maj, men ogsaa de betydelige lagre af kartofler fra det foregaaende aars hoest.
B. RETLIG VURDERING
Artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 26 fastsaetter, at Traktatens artikel 85, stk. 1, ikke gaelder for aftaler, vedtagelser og former for praksis, vedroerende produktion af eller handel med de i Traktatens bilag II anfoerte varer, som udgoer en integrerende del af en national markedsordning.
I. Den franske markedsordning for nye kartofler
(1) Definition
Selvom hverken forordning nr. 26 eller Traktaten indeholder nogen officiel definition af nationale eller faelles markedsordninger, findes der dog i Traktaten en raekke oplysninger, som kan bidrage til at praecisere begrebet. Ifoelge bestemmelserne i artikel 43, stk. 3, og artikel 45, stk. 1, afloeses den nationale ordning af en faelles ordning, saafremt den for vedkommende produktion yder tilsvarende garantier for de paagaeldende producenters beskaeftigelse og levestandard, den indeholder bestemmelser, hvis formaal er at sikre producenterne afsaetning af deres produktion, og saafremt den sikrer samhandelen inden for Faellesskabet betingelser svarende til dem, der gaelder paa et nationalt marked.
Maalene for den nationale markedsordning svarer saaledes paa nationalt plan til maalene for den faelles markedsordning paa EF-plan, som er angivet i Traktatens artikel 39.
En national markedsordning defineres som en helhed af retsmidler, der underlaegger reguleringen af markedet for de paagaeldende produkter offentlig kontrol, for gennem foroegelse af produktiviteten og bedst mulig anvendelse af produktionsfaktorerne, isaer arbejdskraften, at sikre producenterne en rimelig levestandard, stabilisere markederne og sikre forsyningerne samt rimelige priser for forbrugerne (EF-Domstolen, 10. december 1974 (Charmasson/OEkonomi- og Finansministeren 48/74), Sml. 1974, s. 1383).
(2) Anvendelse
Paa grundlag af de franske forskrifter, der er omtalt i pkt. A.II, har landbrugsministeriet overdraget de anerkendte producentsammenslutninger og de godkendte oekonomiske udvalg at regulere det franske marked for nye kartofler. Disse privatretlige organer varetager reguleringen af det paagaeldende marked paa grundlag af de i pkt. A.III opregnede vedtagelser og aftaler. Selvom det overdrages erhvervsorganisationer at realisere de maalsaetninger, der er anfoert i de franske forskrifter, dvs. at regulere noteringerne og afpasse produktionen og afsaetningen af de paagaeldende produkter efter markedskravene - hvilket er maalsaetninger, der svarer til de i Traktatens artikel 39 angivne - maa den franske markedsordning for nye kartofler betragtes som en national ordning som omhandlet i artikel 2, i forordning nr. 26, fordi de franske offentlige myndigheder foerer tilsyn med saavel oprettelsen af de paagaeldende erhvervsorganisationer som deres vedtagelser og aftaler.
II. Vedtagelsernes og aftalernes art
De beslutninger, der traeffes, og de aftaler, der indgaas af de anerkendte producentsammenslutninger og af de godkendte oekonomiske udvalg paa grundlag af de paagaeldende franske forskrifter, vedroerer produktion og handel med kartofler, som er varer, der er omfattet af bilag II til EOEF-Traktaten, og som dermed er omfattet af bestemmelserne i Traktatens artikel 39 til 46.
Disse vedtagelser og aftaler danner grundlag for reguleringen af det paagaeldende marked: de udgoer derfor en integrerende del af den paagaeldende nationale markedsordning.
Da ovennaevnte grundlaeggende aftaler og vedtagelser indeholder begraensninger for produktions- og afsaetningsfriheden, vil de kunne vaere omfattet af EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 1, hvis de paavirker handelen mellem medlemsstater.
Disse aftaler og vedtagelser, der udgoer en integrerende del af den franske nationale markedsordning for nye kartofler, er ikke til hinder for gennemfoerelse af Traktatens grundprincipper, herunder skabelse af en ordning, der sikrer, at konkurrencen paa Faellesmarkedet ikke fordrejes. De udelukker ikke konkurrencen, saerlig paa priserne (1), mellem producenter og producentsammenslutninger, der deltager i det paagaeldende system, eller med de oevrige producenter i Faellesskabet, der, som naevnt i pkt. A.IV, fortsaetter med at levere deres produkter paa samtlige forbrugsmarkeder.
Artikel 85, stk. 1, gaelder saaledes ifoelge bestemmelserne i artikel 2 i forordning nr. 26 ikke herfor -
VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
I henhold til artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 26 erklaeres bestemmelserne i EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 1, for uanvendelige paa de aftaler og beslutninger af den type, der er omhandlet i bilaget, og som er indgaaet eller truffet af de ligeledes i bilaget naevnte producentsammenslutninger og oekonomiske udvalg.
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til de i bilaget anfoerte oekonomiske udvalg og producentsammenslutninger.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 18. december 1987.