RÅDETS AFGØRELSE
af 22. december 2009
om ændring af bilag 3, del I, i de fælles konsulære instrukser om statsborgere fra tredjelande, som er underlagt kravet om lufthavnstransitvisum
(2009/1015/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 789/2001 af 24. april 2001 om at forbeholde Rådet gennemførelsesbeføjelserne vedrørende visse detailbestemmelser og konkrete procedurer i forbindelse med behandling af visumansøgninger (1),
under henvisning til initiativ fra Forbundsrepublikken Tyskland, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Bilag 3, del I, i de fælles konsulære instrukser indeholder en fælles liste over tredjelande, hvis statsborgere er underlagt kravet om lufthavnstransitvisum (ATV) i alle medlemsstater.
(2)
Tyskland og Nederlandene ønsker at begrænse kravet om ATV til kun at gælde for etiopiske statsborgere, som ikke er i besiddelse af et gyldigt visum til en medlemsstat eller en stat, der er part i EØS-aftalen af 2. maj 1992, Canada, Japan eller USA. Bilag 3, del I, i de fælles konsulære instrukser bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(3)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter at der er truffet afgørelse om denne afgørelse til udbygning af Schengenreglerne efter bestemmelserne i tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne afgørelse i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen om Danmarks stilling.
(4)
For så vidt angår Island og Norge er denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (2), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale (3).
(5)
For så vidt angår Schweiz udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (4), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3, i Rådets afgørelse 2008/146/EF af 28. januar 2008 om indgåelse af nævnte aftale på Det Europæiske Fællesskabs vegne (5).
(6)
For så vidt angår Liechtenstein udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i afgørelse 2008/261/EF af 28. februar 2008 om undertegnelse af nævnte protokol på Det Europæiske Fællesskabs vegne (6).
(7)
Denne afgørelse udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (7). Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.
(8)
Denne afgørelse udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (8). Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.
(9)
For så vidt angår Cypern er denne afgørelse en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2003.
(10)
Denne afgørelse er en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005 -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
I bilag 3, del I, i de fælles konsulære instrukser foretages følgende ændringer:
1)
I angivelsen vedrørende Etiopien indsættes følgende fodnote:
»For Tyskland og Nederlandene:
gælder, at følgende personer er fritaget for kravet om lufthavnstransitvisum:
-
Statsborgere i besiddelse af et visum, som er gyldigt i en medlemsstat eller en stat, der er part i EØS-aftalen af 2. maj 1992, Canada, Japan eller USA, eller når de vender tilbage fra disse lande efter anvendelse af visummet.«
2)
Efter listen over tredjelande i den forklarende del i tredje afsnit tilføjes følgende nye afsnit:
»Undtagelserne fra kravet om lufthavnstransitvisum gælder også for lufthavnstransit for en tredjelandsstatsborger, som er i besiddelse af et gyldigt visum til en medlemsstat eller en stat, der er part i EØS-aftalen af 2. maj 1992, Canada, Japan eller USA, og som rejser til ethvert andet tredjeland. De gælder ikke for lufthavnstransit for en tredjelandsstatsborger, som vender tilbage fra ethvert andet tredjeland efter at visummet er udløbet.«
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 3
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2009
ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 22. prosince 2009,
kterým se mění část I přílohy 3 Společné konzulární instrukce týkající se státních příslušníků třetích zemí podléhajících povinnosti letištních průjezdních víz
(2009/1015/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 789/2001 ze dne 24. dubna 2001, kterým se Radě vyhrazují prováděcí pravomoci v oblasti určitých podrobných předpisů a praktických postupů týkajících se posuzování žádostí o udělení víza (1),
s ohledem na podnět Spolkové republiky Německa,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Část I přílohy 3 Společné konzulární instrukce obsahuje společný seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci podléhají ve všech členských státech povinnosti letištních průjezdních víz.
(2)
Německo a Nizozemsko si přejí, pokud jde o státní příslušníky Etiopie, omezit povinnost letištních průjezdních víz na osoby, které nejsou držiteli víza platného pro členský stát nebo pro stát, který je stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992, Japonsko, Kanadu nebo Spojené státy americké. Část I přílohy 3 Společné konzulární instrukce je proto třeba odpovídajícím způsobem změnit.
(3)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí navazuje na schengenské acquis podle hlavy V části třetí Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto rozhodnutí, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(4)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (2), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody (3).
(5)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (4), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES ze dne 28. ledna 2008 o uzavření uvedené dohody jménem Evropské unie (5).
(6)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu podepsaného mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (6), která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí 2008/261/ES ze dne 28. února 2008 o podpisu uvedeného protokolu jménem Evropského společenství (7).
(7)
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (8). Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
(8)
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (9). Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
(9)
Pokud jde o Kypr, představuje toto rozhodnutí akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 3 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2003.
(10)
Toto rozhodnutí představuje akt navazující na schengenské acquis nebo s ním jinak související ve smyslu čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Část I přílohy 3 Společné konzulární instrukce se mění takto:
1)
U položky týkající se Etiopie se vkládá nová poznámka pod čarou, která zní:
„Pro Německo a Nizozemsko
Následující osoby jsou osvobozeny od povinnosti letištních průjezdních víz:
-
Státní příslušníci, kteří jsou držiteli víza platného pro členský stát nebo pro stát, který je stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992, Japonsko, Kanadu, Spojené státy americké nebo Švýcarsko, anebo se z těchto zemí po použití uvedeného víza vracejí.“
2)
Ve vysvětlující části se pod seznamem třetích zemí doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Osvobození od požadavku letištních průjezdních víz se vztahuje rovněž na tranzit přes letiště uskutečňovaný státním příslušníkem třetí země, který je držitelem víza platného pro členský stát nebo pro stát, jenž je stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru ze dne 2. května 1992, Kanadu, Japonsko nebo Spojené státy americké a který cestuje do kterékoli další třetí země. Nevztahují se na tranzit přes letiště uskutečňovaný státním příslušníkem třetí země při jeho návratu ze kterékoli další třetí země po uplynutí doby platnosti uvedeného víza.“
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 3
Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvami.
V Bruselu dne 22. prosince 2009.