RÅDETS DIREKTIV 1999/59/EF
af 17. juni 1999
om ændring af direktiv 77/388/EØF hvad angår merværdiafgiftssystemet for teletjenester
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I traktatens artikel 14 defineres det indre marked som et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital i overensstemmelse med traktatens bestemmelser;
(2) de nuværende momsregler for teletjenester i artikel 9 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag(4) er ikke tilstrækkelige til at omfatte alle de tjenester, der forbruges i Fællesskabet, og de kan heller ikke hindre konkurrenceforvridning på dette område;
(3) for at det indre marked kan fungere tilfredsstillende, bør en sådan konkurrenceforvridning fjernes, og der bør indføres nye, harmoniserede regler for denne type aktiviteter;
(4) på teleområdet bør der navnlig ske beskatning af disse tjenester i Fællesskabet, der anvendes af kunder, som er etableret her;
(5) for at nå dette mål skal teletjenester, der leveres til afgiftspligtige etableret i Fællesskabet eller til aftagere etableret i tredjelande, principielt beskattes på aftagerens sted;
(6) for at teletjenester, som leveres af afgiftspligtige etableret i tredjelande til ikke-afgiftspligtige etableret i Fællesskabet, og som faktisk benyttes eller udnyttes her, kan beskattes ens, bør medlemsstaterne obligatorisk gøre brug af muligheden for at anse tjenesten for at være leveret et andet sted, jf. artikel 9, stk. 3, litra b), i direktiv 77/388/EØF; for så vidt angår tilsvarende teletjenester til andre aftagere i Fællesskabet kan artikel 9, stk. 3, i nævnte direktiv dog fortsat finde uændret anvendelse;
(7) indførelse af en særregel for bestemmelse af stedet, hvor teletjenester anses for leveret, kræver, at der fastsættes en definition af disse tjenester, som bør tage udgangspunkt i de definitioner, der allerede er enighed om på internationalt niveau, og som bl.a. omfatter tjenester i forbindelse med fremføring og tilslutning af internationale telefonsamtaler samt adgang til globale informationsnet;
(8) beskatning på aftagerens sted indebærer også, at de afgiftspligtige ikke skal gøre brug af procedurerne i direktiv 79/1072/EØF(5) og 86/560/EØF(6); den nye ordning vedrørende leveringssted bør ikke medføre, at udenlandske afgiftspligtige skal lade sig momsregistrere i en anden stat; dette opnås ved, at aftageren obligatorisk skal betale afgiften, hvis vedkommende er afgiftspligtig;
(9) direktiv 77/388/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Direktiv 77/388/EØF ændres således:
1) I slutningen af artikel 9, stk. 2, litra e), ændres punktummet til et komma, og følgende nye led indsættes:
"- teletjenester. Ved teletjenester forstås tjenesteydelser, hvis formål er transmission, udsendelse eller modtagelse af signaler, skrift, billeder og lyd eller alle andre informationer, ved hjælp af trådforbindelse eller radiobølger eller ved optiske eller andre elektromagnetiske medier, herunder også den hermed forbundne overdragelse af retten til at benytte adgangen til transmission, udsendelse eller modtagelse. Teletjenester som defineret i denne bestemmelse omfatter også formidling af adgang til globale informationsnet."
2) I artikel 9 tilføjes følgende stykke: "4. Når de i stk. 2, litra e), definerede teletjenester af en afgiftspligtig, der er etableret uden for Fællesskabet, leveres til en ikke-afgiftspligtig, der er etableret i Fællesskabet, gør medlemsstaterne brug af stk. 3, litra b)."
3) Artikel 21, nr. 1, litra b), affattes således: "b) den afgiftspligtige aftager af en ydelse omhandlet i artikel 9, stk. 2, litra e), eller aftageren af en ydelse omhandlet i artikel 28b, nr. C, D, E og F, der i indlandet er registreret som afgiftspligtig, hvis ydelsen leveres af en afgiftspligtig, der er etableret i udlandet; medlemsstaterne kan dog bestemme, at tjenesteyderen hæfter solidarisk for afgiftens erlæggelse."
Artikel 2
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. januar 2000. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv, eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 3
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 17. juni 1999.
Směrnice Rady 1999/59/ES
ze dne 17. června 1999,
kterou se mění směrnice 77/388/EHS, pokud se jedná o úpravu daně z přidané hodnoty pro telekomunikační služby
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 93 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) článek 14 Smlouvy vymezuje vnitřní trh jako prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu v souladu s ustanoveními Smlouvy;
(2) stávající pravidla pro DPH, která se vztahují na telekomunikační služby podle článku 9 šesté směrnice Rady (77/388/EHS) ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu - Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně [4], nejsou dostatečná pro zdaňování všech těchto služeb určených pro příjemce uvnitř Společenství a pro předcházení narušení hospodářské soutěže v této oblasti;
(3) v zájmu řádného fungování vnitřního trhu by tato narušení měla být odstraněna a měla by být pro tento druh činnosti zavedena nová harmonizovaná pravidla;
(4) měla by být provedena opatření k zajištění toho, aby telekomunikační služby využívané zákazníky usazenými ve Společenství byly ve Společenství také zdaňovány;
(5) telekomunikační služby poskytované osobám povinným k dani ve Společenství nebo zákazníkům ve třetích zemích by proto měly v zásadě podléhat dani v místě přijetí služeb;
(6) aby zajistily jednotné zdanění telekomunikačních služeb poskytovaných osobami povinnými k dani usazenými ve třetích zemích osobám nepovinným k dani usazeným ve Společenství, kde jsou tyto služby skutečně využívány a převzaty, měly by členské státy využít čl. 9 odst. 3 písm. b) směrnice 77/388/EHS o změně místa poskytování služeb. Ustanovení čl. 9 odst. 3 zmíněné směrnice se však může nadále použít na případy, kdy jsou odpovídající telekomunikační služby poskytovány ostatním příjemcům v rámci Společenství;
(7) k vytvoření zvláštního pravidla pro určení místa poskytování telekomunikačních služeb musí být tyto služby jasně vymezeny. Tato definice by měla být odvozena od definic již dříve přijatých na mezinárodní úrovni, mezi něž patří směrování mezinárodních telefonních hovorů, koncové služby a přístup do celosvětových informačních sítí;
(8) zdanění v místě příjmu služeb rovněž znamená, že osoby povinné k dani nebudou moci využít postupů podle směrnic 79/1072/EHS [5] a 86/560/EHS [6]. Nová pravidla pro určení místa poskytování služeb by však neměla znamenat, že zahraniční osoby povinné k dani musí být identifikovány pro daňové účely v jiném státě. Toho lze dosáhnout tím, že bude stanoveno, že daň je povinen odvádět příjemce služeb, pokud je osobou povinnou k dani;
(9) směrnici 77/388/EHS je třeba přiměřeně změnit,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 77/388/EHS se mění takto:
1. V čl. 9 odst. 2 písm. e) se tečka na konci nahrazuje čárkou a doplňuje se nová odrážka, která zní:
"- telekomunikace. Za telekomunikační služby se považují služby vztahující se k přenosu, vysílání a příjmu signálů, písma, obrazu a zvuku nebo informací jiného druhu po okruzích, radiovými, optickými nebo jinými prostředky využívajícími elektromagnetických vln, včetně souvisejícího převedení či přidělení práv na užívání zařízení pro takový přenos, vysílání či příjem. Telekomunikační služby ve smyslu tohoto ustanovení zahrnují rovněž poskytování přístupu do celosvětových informačních sítí."
2. V článku 9 se doplňuje nový odstavec, který zní:
"4. Na telekomunikační služby uvedené v odst. 2 písm. e), které poskytuje osoba povinná k dani usazená mimo Společenství osobám nepovinným k dani usazeným ve Společenství, použijí členské státy odst. 3 písm. b)."
3. V čl. 21 bodě 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:
"b) osoby povinné k dani, kterým poskytuje služby uvedené v čl. 9 odst. 2 písm. e) osoba povinná k dani usazená v zahraničí, anebo osoby, které jsou registrovány pro daň z přidané hodnoty v tuzemsku a kterým poskytuje služby uvedené v čl. 28b částech C, D, E a F osoba povinná k dani usazená v zahraničí; členské státy mohou nicméně požadovat, aby poskytovatel služeb byl povinen odvádět daň společně a nerozdílně,"
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 2000. Uvědomí o nich Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 17. června 1999.