KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 270/2007
af 13. marts 2007
om ændring af forordning (EF) nr. 1973/2004 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 for så vidt angår støtteordningerne i henhold til afsnit IV og IVa i nævnte forordning og anvendelse af udtagne arealer til produktion af råvarer
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (1), særlig artikel 145, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 3, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004 (2) skal Kommissionen have tilsendt bestemte oplysninger. Meddelelsen om den vejledende tobaksstøtte skal gives for produktionsåret og ikke det følgende år som nævnt i litra d) i samme artikel, som derfor bør ændres.
(2)
De meddelelser, som i henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1973/2004 og artikel 171ai, stk. 3, i samme forordning skal gives til Kommissionen om afgrødespecifikke betalinger for bomuld overlapper hinanden. Derfor bør artikel 171ai, stk. 3, udgå.
(3)
I henhold til artikel 71a, stk. 2, litra d), i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 af 21. april 2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (3) skal medlemsstaterne tage hensyn til de nedsættelser eller udelukkelser, der skal foretages i forbindelse med individuelle støtteansøgninger, når de fastsætter den nedsættelseskoefficient, som skal anvendes, hvis budgetloftet over støtteordningerne er overskredet.
(4)
I henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1973/2004 skal der fastsættes visse nedsættelseskoefficienter senest den 15. november i et givet år. På det tidspunkt har medlemsstaterne ikke nødvendigvis kendskab til, hvor stor en samlet virkning nedsættelserne og udelukkelserne får på de individuelle støtteansøgninger. Desuden er det heller ikke nødvendigt at fastsætte koefficienterne allerede på det tidspunkt.
(5)
Erfaringen har endvidere vist, at det ofte er vanskeligt at fastsætte yderligere nedsættelseskoefficienter som krævet i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 1973/2004 senest den 15. november det pågældende år. Da der ikke er noget specielt behov for at fastsætte koefficienterne på så tidligt et tidspunkt, og da det er tidligt nok, at Kommissionen får oplysningerne senest den 31. januar det følgende år, når blot det sker, inden der foretages nogen betalinger, bør artikel 4 ændres. Ændringen får indflydelse på nævnte forordnings artikel 3, 61, 69 og 171bb og bilag III og VI, hvorfor de også bør ændres.
(6)
I Kommissionens rapport til Rådet om gennemgangen af støtten til energiafgrøder, jf. artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003, understreges det, at støtten bør gøres mere tiltrækkende både for landbrugerne og forarbejdningsvirksomhederne. Gennemførelsesbestemmelserne i kapitel 8 i forordning (EF) nr. 1973/2004 bør derfor forenkles.
(7)
Ordningen med sikkerhedsstillelser garanterer, at den råvare, der dyrkes på arealer, hvortil der ydes støtte til energiafgrøder, og som leveres til opkøbere eller første forarbejdningsvirksomheder, i sidste ende forarbejdes til energi. Medlemsstaterne bør dog i stedet for ordningen med sikkerhedsstillelser kunne anvende en alternativ ordning med godkendelse af erhvervsdrivende, der er lige så effektiv. De godkendte erhvervsdrivende skal overholde nogle mindstekrav, og der vil, hvis de ikke overholder deres forpligtelser, blive iværksat sanktioner over for dem i henhold til regler, som de nationale myndigheder skal fastsætte.
(8)
Kontraktlige forpligtelser er et effektivt middel til at sikre, at landbrugere, der ansøger om støtte til energiafgrøder, i sidste ende leverer råvarerne til en opkøber eller en forarbejdningsvirksomhed. Da permanente afgrøder (f.eks. hurtigtvoksende stævningsskov) ikke kan høstes det/de første år efter plantningen, bør den kontraktlige forpligtelse først gælde fra det år, hvor der høstes første gang.
(9)
Der bør anvendes repræsentative udbytter til beregning af den mængde råvarer, som landbrugeren mindst skal levere, for at sikre, at de pågældende arealer anvendes til energiformål. For nogle råvarers vedkommende er misbrug dog praktisk taget umuligt på grund af deres originale karakter, og det er derfor ikke nødvendigt at fastsætte et repræsentativt udbytte for dem.
(10)
Der er pligt til at levere alle de råvarer, som er høstet på de pågældende arealer, og det er ikke tilladt at erstatte de høstede råvarer med en tilsvarende mængde af den samme råvare. For enårige afgrøder er denne forpligtelse ikke nødvendig og bør ophæves, så ordningen kan gennemføres mere fleksibelt, uden at ordningens grundlæggende mål bringes i fare.
(11)
Det bør fastsættes, at landbrugerens, opkøberens og den første forarbejdningsvirksomheds meddelelser til betalingsorganet så vidt muligt skal foregå på en sådan måde, at de ikke overlapper hinanden.
(12)
I henhold til artikel 25 i forordning (EF) nr. 1973/2004 kan medlemsstaterne give landbrugerne tilladelse til at anvende råvarer på deres egen bedrift til energiformål. Af klarheds- og åbenhedshensyn bør der under hensyntagen til denne mulighed fastsættes særlige regler for dette tilfælde.
(13)
Korn og oliefrø, der anvendes på bedriften, skal denatureres, hvilket udtrykkeligt er fastsat i artikel 25, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1973/2004. I betragtning af, at denne produktion kan være af meget begrænset størrelse, og at der er tekniske vanskeligheder forbundet hermed, bør det være op til medlemsstaterne at fastsætte de foranstaltninger og den kontrol, der skal anvendes. Dette bør også gælde beregningen af, hvor store mængder råvarer der er høstet.
(14)
I henhold til artikel 24, stk. 3, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1973/2004 skal en første forarbejdningsvirksomhed eller opkøber, der vælger at erstatte råvarer, mellemprodukter eller biprodukter med tilsvarende mængder, underrette myndighederne herom. Ifølge samme bestemmelse skal medlemsstaternes myndigheder informere hinanden, hvis transaktionerne vedrører flere medlemsstater, således at medlemsstaternes myndigheder har tilstrækkelige informationer herom. Derfor er forpligtelsen til at anvende kontroleksemplar T5, jf. artikel 37 og 38 i samme forordning, ikke påkrævet og bør ophæves.
(15)
For at harmonisere de arealrelaterede støtteordningers regler og forenkle forvaltningen og kontrollen af støtteansøgningerne bør de elementer, der er nævnt i de retsakter, som er anført i bilag III til forordning (EF) nr. 1782/2003, eller som indgår i betingelserne for god landbrugs- og miljømæssig stand, jf. samme forordnings artikel 5 og bilag IV, gælde for alle arealrelaterede støtteordninger, herunder enkeltbetalingsordningen. Derfor bør artikel 30, stk. 3, i forordning (EF) nr. 796/2004 også gælde for denne ordning.
(16)
Det er nødvendigt at have oplysninger om udbyttet i forbindelse med arealstøtten til markafgrøder, for at der kan udarbejdes udgiftsprognoser. I artikel 104 i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsættes der differentierede udbytter til beregning af støtten, alt efter om majs behandles særskilt eller ej. Derfor bør bilag IX til forordning (EF) nr. 1973/2004 tilpasses.
(17)
Forordning (EF) nr. 1973/2004 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(18)
Da ændringerne i denne forordning vedrører støtteansøgninger, som skal indsendes i 2007, bør forordningen anvendes fra den 1. januar 2007. På grund af administrative problemer bør nogle af ændringerne dog først anvendes fra den 1. januar 2008.
(19)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1973/2004 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 3, stk. 1, foretages følgende ændringer:
a)
Som litra b)a indsættes:
»b)a
senest den 15. oktober efter udgangen af det år, som støtten ydes for, alle de oplysninger, der kræves for at evaluere støtten til energiafgrøder, især:
-
antallet af ansøgninger
-
arealerne for hver råvareart
-
mængderne af hver type råvare og fremstillede slutprodukter.«
b)
I litra c) foretages følgende ændringer:
i)
Indledningen affattes således:
»senest den 31. januar det følgende år:«.
ii)
Nr. iii) affattes således:
»iii)
den samlede fastslåede mængde for så vidt angår tillægsbetalingerne til producenterne af mejeriprodukter i henhold til artikel 96 i forordning (EF) nr. 1782/2003.«
c)
Litra d) affattes således:
»d)
senest den 31. marts det pågældende produktionsår det vejledende støttebeløb pr. kg, for så vidt angår tobaksstøtten i henhold til artikel 110j i forordning (EF) nr. 1782/2003, opdelt på grupper af tobakssorter som omhandlet i bilag XXV til nærværende forordning, og i påkommende tilfælde pr. kvalitetsgrad.«
2)
Artikel 4 affattes således:
»Artikel 4
Koefficienten for nedsættelse af arealer i de i artikel 75, artikel 78, stk. 2, artikel 82 og 85, artikel 89, stk. 2, og artikel 98 og 143 i forordning (EF) nr. 1782/2003 nævnte tilfælde eller for nedsættelse af mængder tillige med de objektive kriterier i det i nævnte forordnings artikel 95, stk. 4, nævnte tilfælde fastsættes senest den 31. januar det følgende år, før der foretages betalinger til landbrugerne, på grundlag af de oplysninger, der er meddelt i henhold til artikel 3, stk. 1, litra b), b)a og c), i nærværende forordning.«
3)
Kapitel 8 affattes således:
»KAPITEL 8
STØTTE TIL ENERGIAFGRØDER
AFDELING 1
Definitioner
Artikel 23
Definitioner
I dette kapitel forstås ved:
a)
»ansøger«: en landbruger, som dyrker de arealer, der er omhandlet i artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003, for at opnå den i nævnte artikel omhandlede støtte
b)
»støtte«: den støtte til energiafgrøder, der er omhandlet i artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003
c)
»energiprodukt«: et af de energiprodukter, der er nævnt i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003
d)
»første forarbejdningsvirksomhed«: en bruger af landbrugsråvarer - bortset fra ansøgere, der anvender råvarer på bedriften - som foretager den første forarbejdning for at opnå et eller flere af de produkter, der er omhandlet i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003
e)
»opkøber«: en person, der indgår kontrakt med en ansøger som omhandlet i artikel 25, og som i eget navn køber råvarer, der er nævnt i artikel 24, stk. 1, og bestemt til de anvendelsesformål, som er fastsat i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
AFDELING 2
Anvendelse af råvarer
Artikel 24
Anvendelse af råvarer
1. Alle landbrugsråvarer kan dyrkes på de arealer, der er omfattet af støtten, forudsat at de primært skal anvendes til produktion af energiprodukter på de betingelser, som er fastsat i stk. 2 til 8.
2. Sukkerroer kan dyrkes på de arealer, der er nævnt i stk. 1, hvis eventuelle mellemprodukter anvendes til produktion af energiprodukter og hvis biprodukter, der indeholder sukker, anvendes i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 (4).
3. Artikel 29 i Kommissionens forordning (EF) nr. 795/2004 (5) og artikel 33 i forordning (EF) nr. 796/2004 finder anvendelse på hamp.
4. Medlemsstaterne kan udelukke enhver landbrugsråvare fra støtten, hvis denne råvare skaber problemer med hensyn til kontrol, folkesundhed, miljøet eller strafferetten eller giver anledning til en nedsat procentsats leverede energiprodukter.
5. Medlemsstaterne kan for en råvare fastsætte et mindsteareal, der skal dyrkes.
6. Den økonomiske værdi af de energiprodukter, der er fremkommet ved forarbejdning af råvarer, skal bestemt efter vurderingsmetoden i artikel 38, stk. 6, i denne forordning være højere end værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre formål og fremkommet ved den samme forarbejdning.
7. Uanset stk. 6 kan sojabønner dyrkes på de arealer, der er nævnt i stk. 1, hvis eventuelle mellemprodukter bortset fra sojamel anvendes til produktion af energiprodukter.
8. Ved produktion af energiprodukter må der højst medvirke tre forarbejdningsvirksomheder.
AFDELING 3
Kontrakt
Artikel 25
Kontrakt
1. Produktionen af de råvarer, der er nævnt i artikel 24, skal i henhold til artikel 90 i forordning (EF) nr. 1782/2003 være omfattet af en kontrakt indgået på de betingelser, der er fastsat i dette kapitel.
2. Uanset stk. 1 kan ansøgeren for årene før den første høst af andre afgrøder end enårige afgrøder ved en skriftlig erklæring forpligte sig til i løbet af det pågældende år at så eller plante den pågældende afgrøde og anvende de råvarer, der skal høstes, til produktion af energiprodukter. Erklæringen skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a)
arterne af alle de pågældende råvarer og arealets størrelse for hver art
b)
året for den første høst.
3. Som bilag til enkeltansøgningen skal ansøgeren inden den dato, der er fastsat i artikel 11 i forordning (EF) nr. 796/2004, sende den myndighed, vedkommende sorterer under, en genpart af den kontrakt, der er indgået med en opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, eller eventuelt den erklæring, som er nævnt i stk. 2.
Medlemsstaterne kan bestemme, at kontrakten kun må indgås mellem en ansøger og en første forarbejdningsvirksomhed.
Medlemsstaterne kan kræve, at den enkelte ansøger kun må indgå én kontrakt pr. råvare.
4. Ansøgeren skal sørge for, at kontrakten mindst indeholder følgende:
a)
kontrahenternes navn og adresse
b)
kontraktens løbetid
c)
arterne af alle de pågældende råvarer og arealets størrelse for hver art
d)
alle betingelser, der gælder for leveringen af de forventede mængder råvarer
e)
tilsagn fra landbrugeren om, at forpligtelserne i artikel 27, stk. 1, vil blive overholdt
f)
tilsagn fra den første forarbejdningsvirksomhed eller opkøber om at anvende råvarerne i overensstemmelse med dette kapitel.
AFDELING 4
Repræsentative udbytter, levering af råvarer og mængder, der skal leveres
Artikel 26
Repræsentative udbytter
1. Efter en passende procedure fastlægger medlemsstaterne hvert år i god tid de repræsentative udbytter, der skal opnås for hver råvareart, og underretter ansøgerne herom.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne beslutte at undlade at fastlægge repræsentative udbytter for andre afgrøder end enårige afgrøder. Hvis det ved kontrollen, jf. artikel 27, stk. 1, andet afsnit, som følge heraf viser sig, at der er risiko for, at forpligtelsen til at levere alle de høstede råvarer, vil blive misligholdt, fastlægger medlemsstaterne efter en passende procedure repræsentative udbytter for de afgrøder, som er omfattet af risikoen.
Artikel 27
Levering af råvarer og mængder, der skal leveres
1. Ansøgeren skal til en opkøber eller en første forarbejdningsvirksomhed levere:
a)
de mængder råvarer, der mindst svarer til det repræsentative udbytte
b)
alle råvarer, der stammer fra afgrøder, med hensyn til hvilke medlemsstaten har besluttet at anvende valgmuligheden i artikel 26, stk. 2.
Medlemsstaterne indfører kontrolforanstaltninger for at sikre, at forpligtelsen til at levere alle råvarerne, jf. første afsnit, litra b), overholdes.
2. Ansøgeren eller opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed giver den myndighed, de sorterer under, meddelelse om leveringen af råvarerne ved en skriftlig erklæring, som er underskrevet af opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed og ansøgeren. Erklæringen skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a)
leveringsdatoen
b)
de mængder, der er leveret af hver art.
3. Opkøberne eller de første forarbejdningsvirksomheder overtager råvarerne, jf. stk. 1, og sørger for, at der i EU anvendes en tilsvarende mængde råvarer til fremstilling af et eller flere energiprodukter.
4. Opkøberne leverer en tilsvarende mængde af alle de råvarer, de har overtaget fra ansøgerne, til de(n) første forarbejdningsvirksomhed(er).
5. Den første forarbejdningsvirksomhed kan anvende en tilsvarende mængde råvarer, mellemprodukter eller biprodukter til at fremstille et eller flere energiprodukter.
I det tilfælde, der er nævnt i første afsnit, eller hvis opkøberen sælger en tilsvarende mængde høstede råvarer, underretter den første forarbejdningsvirksomhed eller opkøberen den myndighed, over for hvilken der er stillet sikkerhed, jf. artikel 31, eller, hvis artikel 37 finder anvendelse, den myndighed, der er ansvarlig for at godkende den pågældende opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed. Hvis denne tilsvarende mængde anvendes i en anden medlemsstat end den, hvor råvaren er høstet, giver myndighederne i de pågældende medlemsstater hinanden nærmere oplysninger om denne transaktion.
6. Afhængigt af de nationale bestemmelser om kontraktforhold kan den første forarbejdningsvirksomhed uddelegere opkøbet af råvaren hos den landbruger, der ansøger om støtte, til tredjemand. Den første forarbejdningsvirksomhed er eneansvarlig, når det gælder de forpligtelser, der er fastsat i dette kapitel.
Artikel 28
Usædvanlige omstændigheder
I tilfælde af usædvanlige omstændigheder eller force majeure, jf. artikel 40, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan en ansøger efter proceduren i artikel 72 i forordning (EF) nr. 796/2004 meddele den myndighed, han sorterer under, at han på grund af disse omstændigheder er ude af stand til at levere hele eller en del af den råvare, der er anført i den kontrakt, som er omhandlet i artikel 25. Myndigheden kan, når den har fået forelagt tilfredsstillende dokumentation for de usædvanlige omstændigheder, tillade, at de mængder, der skal leveres til opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed, ændres.
AFDELING 5
Betingelser for betaling af støtten
Artikel 29
Betaling
1. Uden at foregribe de sanktioner, der kan træffes i henhold til artikel 51 i forordning (EF) nr. 796/2004 og artikel 30 i nærværende forordning, udbetales der kun støtte:
a)
hvis der er sendt en genpart af kontrakten til den ansvarlige myndighed i henhold til artikel 25
b)
hvis den sikkerhed, der er omhandlet i artikel 31, er blevet stillet, medmindre artikel 37 finder anvendelse
c)
hvis den erklæring, der er omhandlet i artikel 27, stk. 2, er blevet sendt til den ansvarlige myndighed
d)
hvis den ansvarlige myndighed har kontrolleret, at betingelserne i artikel 25 og 27 er opfyldt for hver ansøgning.
2. Uanset stk. 1 og uden at foregribe nedsættelser eller udelukkelser i henhold til artikel 51 i forordning (EF) nr. 796/2004 eller sanktioner i henhold til artikel 30 i nærværende forordning udbetales der støtte for årene før den første høst for andre afgrøder end enårige afgrøder, hvis den erklæring, der er nævnt i artikel 25, stk. 2, er blevet sendt til myndigheden, og myndigheden har kontrolleret, at den er i overensstemmelse med artikel 25, stk. 2.
Artikel 30
Sanktioner i tilfælde af urigtig leveringserklæring
Viser det sig ved kontrollen, at der forsætligt er afgivet urigtig leveringserklæring, jf. artikel 27, stk. 2, mister ansøgeren retten til støtte. Er støtten allerede udbetalt, kræves den tilbagebetalt i henhold til artikel 73 i forordning (EF) nr. 796/2004. For andre afgrøder end enårige afgrøder kræves alle tidligere uretmæssigt udbetalte beløb tilbagebetalt.
AFDELING 6
Opkøbers og første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser
Artikel 31
Sikkerhedsstillelser
1. Opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed stiller en sikkerhed i henhold til stk. 2 over for den myndighed, de sorterer under, inden sidste frist for ændringer af betalingsansøgninger for det pågældende år i den pågældende medlemsstat, jf. artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 796/2004. Medlemsstaterne kan dog fravige kravet om sikkerhedsstillelse i henhold til artikel 5 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 (6).
2. Sikkerhedsstillelsen beregnes for hver råvare på grundlag af en sats på 60 EUR pr. hektar multipliceret med det samlede areal, der er omfattet af en kontrakt indgået af den pågældende opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, og som er anvendt til produktion af råvaren.
3. Ved produktion af andre afgrøder end enårige afgrøder, stilles der dog kun sikkerhed for det første år, der høstes, og den gælder for de følgende år i kontraktens gyldighedsperiode.
4. Er kontrakten blevet ændret i henhold til artikel 28, tilpasses sikkerhedsstillelsen i forhold hertil.
5. Medmindre andet følger af artikel 20 til 24 i forordning (EØF) nr. 2220/85, frigives den sikkerhed, der er stillet af opkøberen, når råvaren er leveret til den første forarbejdningsvirksomhed, forudsat at den myndighed, som opkøberen sorterer under, har modtaget dokumentation for, at den første forarbejdningsvirksomhed har stillet en tilsvarende sikkerhed over for den myndighed, som den sorterer under. Finder den første forarbejdning sted i en medlemsstat, der anvender artikel 37, frigives opkøberens sikkerhedsstillelse, når råvaren er blevet leveret til en godkendt første forarbejdningsvirksomhed.
Artikel 32
Primære, sekundære og underordnede krav gældende for opkøbere og forarbejdningsvirksomheder
1. Følgende forpligtelser udgør primære krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85:
a)
opkøbers forpligtelse til at levere alle råvarer til den første forarbejdningsvirksomhed, jf. artikel 27, stk. 4
b)
den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelse til mindst at forarbejde de mængder råvarer, der er fastlagt i henhold til artikel 27, stk. 1, til de slutprodukter, som er fastsat i kontrakten
c)
den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelse i forbindelse med den økonomiske værdi af de energiprodukter, som fremkommer ved forarbejdning af råvarerne, jf. artikel 24, stk. 6.
2. Den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelse til at forarbejde råvarerne senest den 31. juli det andet år efter høsten er et sekundært krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85.
3. Følgende forpligtelser udgør underordnede krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85:
a)
for opkøbere og første forarbejdningsvirksomheder:
i)
forpligtelsen til at overetage de relevante mængder råvarer, som ansøgerne leverer i henhold til artikel 27, stk. 3
ii)
forpligtelsen til at underskrive den leveringserklæring, der er nævnt i artikel 27, stk. 2
b)
for første forarbejdningsvirksomheder eventuelt forpligtelsen til at stille en sikkerhed inden den frist, som er fastsat i artikel 31, stk. 1.
4. Uanset artikel 20, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2220/85 er en opkøbers eller første forarbejdningsvirksomheds forpligtelse til at acceptere eller lette myndighedernes kontrol på stedet eller udlevere de registre, der er nævnt i artikel 38 i nærværende forordning, et primært krav.
AFDELING 7
Særlige regler for anvendelse af råvarer på bedriften
Artikel 33
Anvendelse af råvarer på bedriften
1. Uanset artikel 25, stk. 1, kan medlemsstaterne give ansøgeren tilladelse til:
a)
at anvende hurtigtvoksende skovtræer henhørende under KN-kode ex 0602 90 41 eller samtlige mængder høstet korn eller oliefrø henhørende under KN-kode 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 og 1206 00 99:
i)
som brændstof til opvarmning på landbrugsbedriften
ii)
til energi- eller biobrændstofproduktion på landbrugsbedriften
b)
på sin bedrift at forarbejde alle de høstede råvarer til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.
2. Hvis stk. 1 i nærværende artikel anvendes, finder artikel 25 ikke anvendelse. Ansøgeren skal inden den dato, der er fastsat i artikel 11 i forordning (EF) nr. 796/2004, som bilag til enkeltansøgningen sende den myndighed, vedkommende sorterer under, en skriftlig erklæring, der mindst skal indeholde følgende oplysninger:
a)
arterne af alle de pågældende råvarer og arealets størrelse for hver art
b)
eventuelt året for den første høst
c)
et tilsagn fra ansøgeren om direkte at anvende eller forarbejde de råvarer, som er omfattet af erklæringen, i henhold til nærværende artikels stk. 1 og artikel 24, stk. 1, inden udløbet af en frist, som medlemsstaten fastsætter, dog senest den 31. juli det andet år efter høsten
d)
råvarernes påtænkte anvendelse og en teknisk beskrivelse af den planlagte forarbejdning.
3. Medmindre andet er fastsat i denne afdeling, gælder dette kapitel for de pågældende landbrugere.
Artikel 34
Mængder af råvarer, der skal anvendes på bedriften
1. Ansøgeren skal på bedriften anvende:
a)
en mængde råvarer, der mindst svarer til det repræsentative udbytte, som er nævnt i artikel 26, eller
b)
alle de råvarer, der er høstet, hvis der ikke er fastsat et repræsentativt udbytte for dem.
Medlemsstaterne indfører passende kontrolforanstaltninger for at sikre, at forpligtelsen i stk. 1, litra b), overholdes.
2. Ansøgeren skal inden en dato, som medlemsstaten fastsætter, forelægge den myndighed, vedkommende sorterer under, en høsterklæring, der mindst indeholder følgende oplysninger:
a)
høstdatoen
b)
de mængder råvarer, der er høstet.
3. I tilfælde af usædvanlige omstændigheder eller force majeure, jf. artikel 40, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan en ansøger efter proceduren i artikel 72 i forordning (EF) nr. 796/2004 meddele den myndighed, han sorterer under, at han er ude af stand til at høste eller anvende hele eller en del af den råvare, der er nævnt i nærværende artikels stk. 1. Myndigheden kan, når den har fået forelagt tilfredsstillende dokumentation for de usædvanlige omstændigheder, tillade, at de mængder, der skal anvendes på bedriften, ændres.
Artikel 35
Kontrol
Uanset kontrollen i artikel 24 og 26 i forordning (EF) nr. 796/2004 og artikel 37, stk. 4-6, i nærværende forordning indfører medlemsstater, der anvender artikel 33, stk. 1, i nærværende forordning, passende kontrolforanstaltninger for at sikre:
a)
at de relevante mængder råvarer høstes i henhold til artikel 34.
Kontrolforanstaltningerne skal mindst omfatte følgende:
i)
administrativ kontrol af, at de høstede mængder er i overensstemmelse med artikel 34
ii)
kontrol på stedet af mindst 10 % af bedrifterne for at undersøge de høstede mængder, som ansøgerne har anmeldt i henhold til artikel 34, stk. 2
b)
kontrol af, at de råvarer, der er nævnt i litra a), anvendes direkte på bedriften eller forarbejdes til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.
Artikel 36
Betalinger
1. Uden at foregribe de nedsættelser og udelukkelser, der kan foretages i henhold til artikel 51 i forordning (EF) nr. 796/2004 og nærværende artikels stk. 2, udbetales der kun støtte til ansøgerne:
a)
hvis de fornødne mængder råvarer er høstet, jf. artikel 34
b)
hvis de erklæringer, der er nævnt i artikel 33, stk. 2, og artikel 34, stk. 2, er blevet forelagt for den ansvarlige myndighed
c)
hvis den ansvarlige myndighed har gennemført den kontrol, som er omhandlet i artikel 35, litra a).
2. Viser det sig, at en ansøger forsætligt har afgivet en urigtig høsterklæring, jf. artikel 34, stk. 2, i nærværende forordning, er vedkommende ikke støtteberettiget, jf. dog artikel 40 i forordning (EF) nr. 1782/2003. Er støtten allerede udbetalt, kræves den tilbagebetalt i henhold til artikel 73 i forordning (EF) nr. 796/2004.
Er råvarerne ikke forarbejdet til energiprodukter inden den dato, der er nævnt i artikel 33, stk. 2, litra c), kræves den støtte, der er udbetalt for den pågældende høst, tilbagebetalt i henhold til artikel 73, i forordning (EF) nr. 796/2004, og landbrugeren udelukkes fra at modtage støtte for energiafgrøder for det følgende år.
Artikel 36a
Medlemsstaterne kan beslutte at anvende denne afdeling fra den 1. januar 2008.
AFDELING 8
Fakultativ godkendelsesordning
Artikel 37
Fakultativ godkendelsesordning
1. Uanset artikel 31 kan medlemsstaterne beslutte at indføre en ordning for godkendelse af opkøbere og første forarbejdningsvirksomheder, i det følgende benævnte »godkendte erhvervsdrivende«.
Medlemsstaterne offentliggør den beslutning, der er nævnt i første afsnit, senest den 1. november året før anvendelsen. For 2007 offentliggør medlemsstaterne dog deres beslutning senest den 1. marts 2007.
Medmindre andet er fastsat i denne afdeling, gælder dette kapitel for de medlemsstater, der har besluttet at anvende første afsnit.
2. Har en medlemsstat besluttet at anvende stk. 1, vedtager den de nødvendige beslutninger og træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre sig, at dette kapitels bestemmelser overholdes. Medlemsstaterne fastsætter navnlig betingelser for godkendelse af erhvervsdrivende, der garanterer, at mindst følgende kriterier overholdes:
a)
for opkøbere:
i)
at de har administrativ kapacitet til at fungere som opkøber og foretage den registrering, der er nævnt i artikel 38
ii)
at de har indgået kontrakt med mindst en forarbejdningsvirksomhed om levering af råvarer eller har drevet handel i en tilstrækkeligt lang periode
b)
for første forarbejdningsvirksomheder:
i)
at de har administrativ kapacitet til at fungere som første forarbejdningsvirksomhed og foretage den registrering, der er nævnt i artikel 38
ii)
at de har produktionskapacitet til at producere mindst et energiprodukt som nævnt i artikel 24, stk. 1.
3. Medlemsstaterne indfører en procedure for kontrol af godkendelsen for godkendte erhvervsdrivende, før den liste, der er nævnt i stk. 6, offentliggøres.
4. Hvis det konstateres, at en godkendt erhvervsdrivende ikke har overholdt forpligtelserne i dette kapitel eller de nationale bestemmelser, der er vedtaget på grundlag heraf, eller hvis en opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed ikke accepterer eller letter den kontrol på stedet, som myndighederne skal foretage, og/eller ikke udleverer de oplysninger, der er nævnt i artikel 38, iværksætter medlemsstaterne sanktioner. Sanktionerne beregnes efter, hvor alvorlig misligholdelsen er, og i forhold til de sikkerhedsstillelser, der fortabes på grund af misligholdelse af kravene i artikel 32.
5. Undlader en godkendt erhvervsdrivende på grund af grov uagtsomhed, som skal defineres af medlemsstaten, at efterleve dette kapitels bestemmelser eller de nationale bestemmelser, kan medlemsstaten beslutte at inddrage godkendelsen for en periode, den selv fastsætter.
6. Inden den 15. december året før det år, for hvilket støtten udbetales, offentliggør medlemsstaterne en liste over godkendte opkøbere og første forarbejdningsvirksomheder. For så vidt angår den støtte, der skal udbetales for 2007, offentliggøres listen over godkendte opkøbere og første forarbejdningsvirksomheder dog senest den 15. april 2007.
7. Har en medlemsstat besluttet at anvende stk. 1, udbetales støtten kun til ansøgere, der har indgået kontrakter med godkendte opkøbere eller forarbejdningsvirksomheder.
AFDELING 9
Kontrol
Artikel 38
Registre
1. Medlemsstatens ansvarlige myndighed fastsætter, hvilke registre opkøberen, forarbejdningsvirksomheden eller ansøgeren, jf. artikel 33, stk. 1, skal føre, og hvor hyppigt de skal føres, hvilket dog skal ske mindst en gang om måneden.
2. For en forarbejdningsvirksomheds vedkommende skal disse registre mindst omfatte følgende:
a)
mængderne af de forskellige råvarer, der er købt til forarbejdning
b)
de mængder råvarer, der er forarbejdet, samt mængderne og typerne af slutprodukter og biprodukter, som er fremstillet heraf
c)
svind ved forarbejdningen
d)
destruerede mængder og en begrundelse for destruktionen
e)
mængden og typen af produkter, som forarbejdningsvirksomheden har solgt eller overdraget, og de opnåede priser
f)
i givet fald navn og adresse på den efterfølgende forarbejdningsvirksomhed.
3. For en opkøbers vedkommende skal disse registre mindst omfatte følgende:
a)
mængderne af alle de råvarer, der er købt og solgt til forarbejdning under denne ordning
b)
navn og adresse på alle første forarbejdningsvirksomheder.
4. For en ansøgers vedkommende, jf. artikel 33, stk. 1, skal registrene mindst omfatte et lagerregnskab, så de produkter, der er høstet og forarbejdet på bedriften, kan spores.
5. Den myndighed, som opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, kontrollerer, at den forelagte kontrakt opfylder betingelserne i artikel 24, stk. 1. Hvis betingelserne ikke er opfyldt, underrettes de myndigheder, som ansøgeren sorterer under.
6. For at kunne beregne den økonomiske værdi af de produkter, der er nævnt i artikel 24, stk. 6, sammenligner myndighederne på grundlag af de oplysninger, der er nævnt i stk. 2, summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og fremkommet ved den samme forarbejdning. Hver værdi skal svare til den relevante mængde multipliceret med gennemsnittet af de priser ab fabrik, der blev registreret det foregående produktionsår. Hvis disse priser ikke foreligger, bestemmer myndighederne de relevante priser, navnlig på grundlag af de oplysninger, som er omhandlet i artikel 39, stk. 1.
Artikel 39
Kontrol af forarbejdningen
1. Den første forarbejdningsvirksomhed forelægger de myndigheder, den sorterer under, de nødvendige oplysninger om den pågældende forarbejdningskæde, især hvad angår priserne og de tekniske forarbejdningskoefficienter, der bruges til at bestemme de mængder slutprodukter, der kan produceres.
2. De ansvarlige myndigheder i de medlemsstater, hvor opkøberne er beliggende, udfører kontrol på stedet hos mindst 25 % af de opkøbere, der er etableret på deres område, udvalgt på grundlag af en risikoanalyse. Kontrollen skal omfatte fysisk kontrol og kontrol af handelsdokumenter for at sikre, at der er overensstemmelse mellem opkøbene af råvarer og leverancerne, og at de primære, sekundære og underordnede krav i artikel 32 overholdes.
3. De ansvarlige myndigheder i de medlemsstater, hvor forarbejdningen finder sted, udfører hos mindst 25 % af de forarbejdningsvirksomheder, der er etableret på deres område, og som er udvalgt på grundlag af en risikoanalyse, kontrol på stedet af, at artikel 24, stk. 1, og de primære, sekundære og underordnede krav i artikel 32, stk. 2, er overholdt. Denne kontrol skal mindst omfatte følgende:
a)
en sammenligning af summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og fremkommet ved den samme forarbejdning
b)
en analyse af forarbejdningsvirksomhedens produktionssystem, der omfatter fysisk kontrol og kontrol af handelsdokumenter, for at kontrollere, om der er overensstemmelse mellem leverancerne af råvarer, slutprodukter og biprodukter.
Med henblik på den i første afsnit, litra b), nævnte kontrol baserer myndighederne sig navnlig på de tekniske forarbejdningskoefficienter for de pågældende råvarer. Hvis EF-forskrifterne indeholder bestemmelser om sådanne koefficienter i forbindelse med eksport, anvendes de. Hvis det ikke er tilfældet, men der findes andre koefficienter i EF-forskrifterne, anvendes disse koefficienter. I alle andre tilfælde anvendes de koefficienter, der er almindeligt anerkendte inden for den pågældende forarbejdningsindustri.
4. Når det gælder de i artikel 33, stk. 1, nævnte forarbejdninger, foretages der kontrol hos 10 % af ansøgerne, der udvælges på grundlag af en risikoanalyse under hensyntagen til:
a)
støttebeløb
b)
arten af den produktion, der er anmeldt til forarbejdning, især andre afgrøder end enårige afgrøder
c)
antallet af landbrugsparceller
d)
udviklingen i forhold til det foregående år
e)
kontrolresultaterne fra tidligere år
f)
andre parametre, som skal fastlægges af medlemsstaterne baseret på de forelagte erklæringers repræsentativitet.
5. Den kontrol, der er nævnt i stk. 4, skal mindst omfatte:
a)
en sammenligning af summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og fremkommet ved den samme forarbejdning
b)
kontrol af, at der findes anlæg til anvendelse eller forarbejdning af råvarerne på bedriften.
6. Hvis der ved den i stk. 4 nævnte kontrol konstateres uregelmæssigheder, foretager myndighederne supplerende kontrol i årets løb og forhøjer som følge deraf den procentdel ansøgere, som skal undergå kontrol på stedet det følgende år, jf. artikel 26, stk. 3, i forordning (EF) nr. 796/2004.
7. Hvis det er fastsat, at visse elementer af kontrollen, jf. stk. 2, 3 og 4, kan gennemføres på grundlag af en stikprøve, skal stikprøven give garanti for, at kontrollen er af et sådant omfang, at den er pålidelig og repræsentativ.
8. I forbindelse med hver kontrol på stedet udarbejdes der en kontrolrapport, som inspektøren underskriver, hvori der i enkeltheder redegøres for den udførte kontrol. Denne rapport skal navnlig indeholde oplysninger om følgende:
a)
kontroldatoen
b)
de tilstedeværende personer
c)
den periode, kontrollen dækker
d)
de anvendte kontrolmetoder, herunder, hvis det er relevant, en henvisning til prøveudtagningsmetoderne
e)
kontrolresultaterne.
Artikel 40
Yderligere foranstaltninger og gensidig bistand
1. Medlemsstaterne træffer alle yderligere foranstaltninger, der er nødvendige for at anvende dette kapitel korrekt, og yder hinanden den fornødne bistand i forbindelse med den i dette kapitel fastsatte kontrol. Hvis dette kapitel ikke indeholder bestemmelser om nedsættelser og udelukkelser, kan medlemsstaterne vedtage passende nationale sanktioner over for markedsdeltagere, der er involveret i proceduren for ydelse af støtte.
2. I det omfang, det er nødvendigt eller er foreskrevet i dette kapitel, yder medlemsstaterne hinanden gensidig bistand for at sikre en effektiv kontrol og for at sikre, at ægtheden af forelagte dokumenter og nøjagtigheden af de udvekslede oplysninger kan efterprøves.
4)
Artikel 61, stk. 1, affattes således:
»1. Hvis der konstateres en overskridelse af de arealer, der er nævnt i artikel 59 og 60, beregner den pågældende medlemsstat senest den 31. januar det følgende år den definitive overskridelsesprocent med to decimaler, før der udbetales støtte til landbrugerne.«
5)
Artikel 69 affattes således:
»Artikel 69
Meddelelser
Hvis der konstateres en overskridelser af de arealer, der er nævnt i artikel 59 og 60, fastsætter den pågældende medlemsstat senest den 31. januar det følgende år den definitive overskridelsesprocent, før der udbetales støtte til landbrugerne, og meddeler den til Kommissionen senest den 31. januar det følgende år. De data, der er lagt til grund for beregningen af overskridelsesprocenten for et basisareal, meddeles ved hjælp af skemaet i bilag VI.«
6)
I artikel 136 udgår »artikel 30, stk. 3«.
7)
I artikel 171ai udgår stk. 3.
8)
Artikel 171bb, stk. 2, første afsnit, affattes således:
»Medlemsstaterne fastsætter senest den 31. januar det følgende år støtten pr. GIS-ha oliven for hver kategori olivenplantager, før der udbetales støtte til landbrugerne.«
9)
I bilag III udgår overskriften »INDSENDELSESFRIST: 15. NOVEMBER HVERT ÅR«.
10)
I bilag VI udgår overskriften »INDSENDELSESFRIST: 15. NOVEMBER HVERT ÅR«.
11)
Bilag IX affattes som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2007. Afdeling 3, 4, 5, 6 og 9 i kapitel 8 i forordning (EF) nr. 1973/2004, ændret ved artikel 1, nr. 3), i nærværende forordning, anvendes dog fra den 1. januar 2008.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. marts 2007.
NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 270/2007
ze dne 13. března 2007,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1973/2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ohledně režimů podpor stanovených v hlavě IV a IVa tohoto nařízení a ohledně využití půdy vyjmuté pro pěstování surovin
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (1), a zejména na článek 145 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 3 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 1973/2004 (2) stanoví sdělování některých údajů Komisi. Pokud jde o podporu na tabák, vyžaduje se sdělení o orientační částce podpory na sklizňový rok, a nikoli na následující rok, jak je uvedeno v písmenu d) uvedeného článku, které je třeba odpovídajícím způsobem pozměnit.
(2)
Pokud jde o zvláštní platby na bavlnu, oznámení Komisi požadovaná čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1973/2004 a čl. 171ai odst. 3 téhož nařízení jsou redundantní. Ustanovení čl. 171ai odst. 3 by se proto mělo zrušit.
(3)
V souladu s čl. 71a odst. 2 písm. d) nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro podmíněnost, odlišení a integrovaný administrativní a kontrolní systém podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (3), musejí členské státy brát v úvahu žádosti o snížení nebo vynětí, které se mají použít u žádostí o jednotlivé podpory při stanovení koeficientu snížení v případě, kdy jsou překročeny rozpočtové stropy stanovené pro některé režimy podpory.
(4)
Článkem 4 nařízení (ES) č. 1973/2004 se stanoví některé koeficienty snížení k 15. listopadu daného roku. Celkový dopad snížení a vynětí, jež se mají použít na žádosti o jednotlivé podpory, nemusejí členské státy k uvedenému dni nutně znát. Kromě toho není třeba stanovit uvedené koeficienty k uvedenému dni.
(5)
Zkušenost dále ukazuje, že stanovení dalších koeficientů snížení požadované článkem 4 nařízení (ES) č. 1973/2004 je často obtížné provést ve lhůtě do 15. listopadu dotyčného roku. Protože není zvláštní potřeba stanovit uvedené koeficienty v tak raném stádiu a stačí, pokud se tyto údaje sdělí Komisi do 31. ledna následujícího roku, avšak v každém případě před poskytnutím plateb, měl by se článek 4 odpovídajícím způsobem pozměnit. Uvedená změna má dopad na články 3, 61, 69 a 171bb a na přílohu III a přílohu VI uvedeného nařízení, které by se tudíž měly také pozměnit.
(6)
Zpráva Komise Radě o revizi podpory pro energetické plodiny stanovená v článku 88 nařízení (ES) č. 1782/2003 zdůraznila potřebu zvýšit přitažlivost této podpory jak pro zemědělce, tak pro zpracovatele. Proto by se měla zjednodušit prováděcí pravidla v kapitole 8 nařízení (ES) č. 1973/2004.
(7)
Režim jistot zaručuje, že suroviny vypěstované na plochách, u nichž se využívá podpora pro energetické plodiny, dodávané nákupčím nebo prvním zpracovatelům, se nakonec zpracují na energii. Jeví se však jako potřebné umožnit členským státům nahradit režim jistot alternativním režimem schválení provozovatelů, který by měl zaručit stejný stupeň efektivity. Tito schválení provozovatelé by museli dodržovat minimální požadavky a byli by postihováni v případě neplnění závazků v souladu s prováděcími pravidly, která by stanovily příslušné orgány na vnitrostátní úrovni.
(8)
Smluvní závazek je efektivním způsobem zajištění toho, že zemědělci požadující podporu pro energetické plodiny nakonec dodají uvedenou surovinu nákupčímu nebo zpracovateli. Protože však trvalé plodiny (např. rychle rostoucí mlaziny) nelze sklízet v prvním roce (prvních letech) od výsadby, měl by se smluvní závazek použít pouze od roku první sklizně.
(9)
Pro vypočítání minimálního množství suroviny, které musí zemědělec dodat k zajištění toho, aby dotyčné plochy byly použity pro energetické účely, je třeba použít reprezentativní výnosy. U některých surovin je však v důsledku jejich původní povahy zneužití prakticky nemožné, takže stanovit reprezentativní výnos není nezbytné.
(10)
Povinnost dodat všechny suroviny sklizené na dotyčných plochách neumožňuje nahradit sklizenou surovinu rovnocenným množstvím téže suroviny. U jednoletých plodin není tato povinnost nezbytná a měla by se zrušit, čímž se provádění režimu učiní pružnějším, aniž by se ohrozil základní cíl režimu.
(11)
Je třeba stanovit, pokud to je možné, že sdělení platební agentuře ze strany zemědělce i nákupčího nebo prvního zpracovatele by se měla činit tak, aby se vyloučila duplicita.
(12)
Článkem 25 nařízení (ES) č. 1973/2004 se pro členské státy stanoví možnost povolit zemědělcům používat suroviny k energetickým účelům ve vlastním hospodářství. V zájmu jasnosti a průhlednosti a v zájmu zohlednění zvláštní povahy této možnosti je třeba pro tento případ stanovit zvláštní pravidla.
(13)
U obilovin a olejnin používaných ve vlastním hospodářství se podle čl. 25 odst. 4 nařízení (ES) č. 1973/2004 výslovně vyžaduje denaturace produkce. V zájmu zohlednění možného omezeného objemu této produkce a technických obtíží u takového postupu by bylo třeba ponechat stanovení vhodných opatření a kontrol na členských státech. Tento přístup by měl být rozšířen i na stanovení množství sklizených surovin.
(14)
V souladu s třetím pododstavcem čl. 24 odst. 3 nařízení (ES) č. 1973/2004 musejí první zpracovatelé a nákupčí, kteří se rozhodnou nahradit suroviny a meziprodukty nebo vedlejší produkty jejich rovnocenným množstvím, o tom informovat příslušné orgány. Podle tohoto ustanovení musí být také zajištěna komunikace mezi vnitrostátními orgány členských států v případě, že se tyto transakce týkají různých členských států, aby vnitrostátní orgány členských států měly o těchto transakcích dostatek informací. Povinnost používat výtisk T5 stanovená v článcích 37 a 38 téhož nařízení tedy není nezbytná a měla by se zrušit.
(15)
S cílem harmonizovat pravidla pro režimy podpory na plochu a zjednodušit správu a kontroly žádostí o podporu je nutné, aby se charakteristické prvky uvedené v aktech, jejichž seznam je uveden v příloze III nařízení (ES) č. 1782/2003, nebo které mohou být součástí dobrého zemědělského a ekologického stavu, jak je uvedeno v článku 5 a příloze IV uvedeného nařízení, staly způsobilými pro veškeré režimy podpory na plochu včetně režimu jednotné platby na plochu. Ustanovení čl. 30 odst. 3 nařízení (ES) č. 796/2004 by se proto na uvedený režim měla také vztahovat.
(16)
Informace o výnosu v rámci platby na plochu pro plodiny na orné půdě jsou nezbytné k předpovědi výdajů. Článek 104 nařízení (ES) č. 1782/2003 navíc stanoví diferencované výnosy pro výpočet podpory podle toho, zda se kukuřice zpracovává odděleně nebo neodděleně. Příloha IX nařízení (ES) č. 1973/2004 by proto měla být odpovídajícím způsobem přizpůsobena.
(17)
Nařízení (ES) č. 1973/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(18)
Vzhledem k tomu, že změny stanovené tímto nařízením se vztahují na žádosti o podporu podané roku 2007, mělo by se toto nařízení používat od 1. ledna 2007. V důsledku administrativních omezení by se však některé změny měly používat od 1. ledna 2008.
(19)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1973/2004 se mění takto:
1.
V článku 3 se odstavec 1 mění takto:
a)
vkládá se nové písmeno b)a, které zní:
„b)a
do 15. října následujícího po konci roku, na který je poskytnuta podpora, veškeré informace potřebné k vyhodnocení podpory na energetické plodiny, a zejména:
-
množství žádostí,
-
plochy odpovídající každému druhu suroviny,
-
množství každého druhu suroviny a získaný konečný produkt;“;
b)
písmeno c) se mění takto:
i)
návětí se nahrazuje tímto:
„nejpozději k 31. lednu následujícího roku:“,
ii)
bod iii) se nahrazuje tímto:
„iii)
celkové stanovené množství v případě dodatečných plateb producentům mléčných výrobků podle článku 96 nařízení (ES) č. 1782/2003.“;
c)
písmeno d) se nahrazuje tímto:
„d)
nejpozději ke 31. březnu sklizňového roku orientační částku podpory na kilogram v případě podpory na tabák podle článku 110j nařízení (ES) č. 1782/2003 podle skupin odrůd tabáku, jak jsou uvedeny v příloze XXV tohoto nařízení, a případně na každý stupeň jakosti;“.
2.
Článek 4 se nahrazuje tímto:
„Článek 4
Koeficient snížení plochy v případě uvedeném v článku 75, čl. 78 odst. 2, článku 82, článku 85, čl. 89 odst. 2, článku 98 a článku 143 nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo koeficient snížení množství a objektivní kritéria v případě uvedeném v čl. 95 odst. 4 uvedeného nařízení se stanoví před poskytnutím plateb zemědělcům a nejpozději k 31. lednu následujícího roku na základě údajů sdělených v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. b) a b)a a c) tohoto nařízení.“
3.
Kapitola 8 se nahrazuje tímto:
„KAPITOLA 8
PODPORA PRO ENERGETICKÉ PLODINY
ODDÍL 1
Definice
Článek 23
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a)
‚žadatelem‘ kterýkoli zemědělec obhospodařující plochy uvedené v článku 88 nařízení (ES) č. 1782/2003 s perspektivou získání podpory stanovené v uvedeném článku;
b)
‚podporou‘ podpora na energetické plodiny podle článku 88 nařízení (ES) č. 1782/2003;
c)
‚energetickými produkty‘ některý z energetických produktů uvedených v čl. 88 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003;
d)
‚prvním zpracovatelem‘ jakýkoli uživatel zemědělských surovin, který provádí jejich první zpracování s perspektivou získání jednoho nebo více produktů uvedených v čl. 88 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003, kromě žadatelů používajících suroviny ve vlastním hospodářství;
e)
‚nákupčím‘ jakákoliv osoba uzavírající smlouvu s žadatelem podle článku 25, která kupuje na vlastní účet suroviny uvedené v čl. 24 odst. 1 a určené pro účely podle čl. 88 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003.
ODDÍL 2
Použití suroviny
Článek 24
Použití suroviny
1. Na plochách, na které se vztahuje podpora, lze pěstovat jakoukoli zemědělskou surovinu za podmínky, že je primárně určena k použití v produkci energetických produktů za podmínek stanovených v odstavcích 2 až 8.
2. Řepu cukrovou lze pěstovat na plochách uvedených v odstavci 1, pokud se v produkci energetických produktů používá meziprodukt a pokud se při produkci energetických produktů používá druhotný produkt nebo vedlejší produkt obsahující cukr podle nařízení Rady (ES) č. 318/2006 (4).
3. U konopí se použijí článek 29 nařízení Komise (ES) č. 795/2004 (5) a článek 33 nařízení (ES) č. 796/2004.
4. Členské státy mohou z podpory vyloučit zemědělskou surovinu, pokud v souvislosti s touto surovinou vznikají obtíže z hlediska kontrol, veřejného zdraví, životního prostředí, trestního práva nebo sníženého podílu konečných energetických produktů.
5. U jakékoli suroviny mohou členské státy stanovit minimální obdělávanou plochu.
6. Hospodářská hodnota energetických produktů získaných zpracováním surovin musí být vyšší než hospodářská hodnota všech ostatních produktů určených pro ostatní účely a získaných tímto zpracováním, jak se stanoví oceňovací metodou stanovenou v čl. 38 odst. 6 tohoto nařízení.
7. Odchylně od odstavce 6 lze sójové boby pěstovat na plochách uvedených v odstavci 1, pokud se při produkci energetických produktů používá jiný meziprodukt než moučka ze sójových bobů.
8. Energetické produkty získává nanejvýše třetí zpracovatel v pořadí.
ODDÍL 3
Smlouva
Článek 25
Smlouva
1. Na produkci surovin uvedených v článku 24 se vztahuje smlouva podle článku 90 nařízení (ES) č. 1782/2003 za podmínek stanovených v této kapitole.
2. Odchylně od odstavce 1 se na roky před první sklizní jiných plodin než jednoletých mohou zájemci zavázat písemným prohlášením, že během dotyčného roku vysadí a budou používat suroviny, které mají být předmětem sklizně, na produkci energetických produktů. Prohlášení musí obsahovat nejméně toto:
a)
druhy jednotlivých dotčených surovin a plochy oseté jednotlivými druhy;
b)
uvedení roku určeného k první sklizni.
3. Na podporu jediné žádosti o podporu a do dne stanoveného v článku 11 nařízení (ES) č. 796/2004 předloží žadatelé svým příslušným orgánům kopii smlouvy uzavřené s nákupčím nebo prvním zpracovatelem nebo případně prohlášení podle odstavce 2.
Členské státy mohou rozhodnout, že smlouva může být uzavřena pouze mezi žadatelem a prvním zpracovatelem.
Členské státy mohou požadovat, aby žadatelé uzavřeli na každou surovinu samostatnou smlouvu.
4. Žadatel zajistí, aby v této smlouvě bylo uvedeno alespoň toto:
a)
jména a adresy smluvních stran;
b)
doba trvání smlouvy;
c)
druhy všech jednotlivých dotčených surovin a plochy oseté jednotlivými druhy;
d)
podmínky pro dodání předpokládaných množství surovin;
e)
závazek zemědělce, že splní povinnosti podle čl. 27 odst. 1;
f)
závazek prvního zpracovatele nebo nákupčího, že použije suroviny v souladu s touto kapitolou.
ODDÍL 4
Reprezentativní výnosy, dodávka surovin a dodávaná množství
Článek 26
Reprezentativní výnosy
1. Členské státy každý rok včas a vhodným postupem stanoví reprezentativní výnosy, kterých musí být dosaženo u každého druhu suroviny, a informují o nich dotyčné žadatele.
2. Odchylně od odstavce 1 může členský stát rozhodnout, že pro jiné než jednoleté plodiny reprezentativní výnosy nestanoví. V uvedeném případě, pokud kontroly podle čl. 27 odst. 1 druhého pododstavce ukáží riziko nesplnění povinnosti dodat veškerou sklizenou surovinu, musí členský stát vhodným postupem stanovit reprezentativní výnosy pro uvedené plodiny dotčené uvedeným rizikem.
Článek 27
Dodávka surovin a dodávaná množství
1. Žadatelé musí dodat nákupčímu nebo prvnímu zpracovateli:
a)
množství suroviny alespoň odpovídající reprezentativnímu výnosu;
b)
veškerou surovinu získanou z plodin, u nichž členské státy rozhodly o použití možnosti stanovené v čl. 26 odst. 2.
Členské státy stanoví vhodná kontrolní opatření k zajištění toho, aby byla splněna povinnost dodat veškeré suroviny podle písmene b) prvního pododstavce.
2. Žadatelé nebo nákupčí nebo první zpracovatelé musejí ohlásit příslušnému orgánu dodávku surovin písemným prohlášením podepsaným nákupčím nebo prvním zpracovatelem a žadatelem. Prohlášení musí obsahovat nejméně toto:
a)
datum dodávky;
b)
dodaná množství u každého druhu.
3. Nákupčí nebo první zpracovatelé převezmou dodávku suroviny podle odstavce 1 a zajistí, aby odpovídající množství těchto surovin bylo v rámci Společenství použito k produkci jednoho nebo více energetických produktů.
4. Nákupčí musejí dodat prvnímu zpracovateli (prvním zpracovatelům) odpovídající množství veškerých surovin, jež převzaly od žadatelů.
5. První zpracovatel může použít odpovídající množství suroviny, meziproduktů nebo vedlejších produktů k produkci jednoho nebo více energetických produktů.
V případě uvedeném v prvním pododstavci nebo pokud nákupčí prodá rovnocenné množství sklizené suroviny, musí první zpracovatel nebo nákupčí odpovídajícím způsobem informovat příslušný orgán, u něhož je složena jistota podle článku 31, nebo v případě použití článku 37 orgán příslušný pro schválení dotyčného nákupčího nebo prvního zpracovatele. Pokud je toto odpovídající množství použito v jiném členském státě, než ve kterém byla surovina sklizena, příslušné orgány dotyčných členských států se o údajích z takových transakcí navzájem informují.
6. V souladu s vnitrostátními předpisy, které upravují smluvní vztahy, může první zpracovatel zmocnit třetí osobu ke sběru suroviny u zemědělce žádajícího o podporu. První zpracovatel zůstává jediným odpovědným vzhledem k závazkům stanoveným v této kapitole.
Článek 28
Výjimečné okolnosti
V případě výjimečných okolností nebo vyšší moci podle čl. 40 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003 může žadatel informovat svůj příslušný orgán postupem podle článku 72 nařízení (ES) č. 796/2004, že v důsledku takových okolností není s to dodat veškeré suroviny uvedené ve smlouvě podle článku 25 nebo jejich část. Příslušný orgán může po obdržení dostatečných důkazů o těchto výjimečných okolnostech povolit změny množství, jež se mají dodat nákupčímu nebo prvnímu zpracovateli.
ODDÍL 5
Podmínky vyplacení podpory
Článek 29
Platba
1. Aniž jsou dotčeny sankce podle článku 51 nařízení (ES) č. 796/2004 a článku 30 tohoto nařízení, se podpora vyplatí pouze tehdy, pokud:
a)
byla u příslušného orgánu v souladu s článkem 25 uložena kopie smlouvy;
b)
byla složena jistota podle článku 31, ledaže se použije článek 37;
c)
příslušnému orgánu bylo předloženo prohlášení podle čl. 27 odst. 2;
d)
orgán příslušný pro platbu ověřil, že byly pro každou žádost splněny podmínky podle článků 25 a 27.
2. Odchylně od odstavce 1 a aniž jsou dotčena snížení a vynětí podle článku 51 nařízení (ES) č. 796/2004 a sankce podle článku 30 tohoto nařízení, se vyplatí podpora za roky před první sklizní na jiné než jednoleté plodiny za podmínky, že příslušnému orgánu bylo předloženo prohlášení podle čl. 25 odst. 2 a že příslušný orgán prověřil splnění čl. 25 odst. 2.
Článek 30
Sankce v případě nepravdivého prohlášení o dodávce
Pokud se během kontrol zjistí, že v prohlášení podle čl. 27 odst. 2 byly úmyslně uvedeny nepravdivé údaje, žadatel ztratí způsobilost pro podporu. Pokud je již podpora vyplacena, musí být inkasována nazpět v souladu s ustanoveními článku 73 nařízení (ES) č. 796/2004. U jiných než jednoletých plodin se inkasují nazpět platby již vyplacené až do poslední způsobilé platby.
ODDÍL 6
Povinnosti nákupčích a prvních zpracovatelů
Článek 31
Jistoty
1. Nákupčí nebo první zpracovatelé musí složit jistotu podle odstavce 2 u svých příslušných orgánů do konečného termínu pro změny žádostí o platby za předmětný rok v dotyčném členském státě, jak je uvedeno v čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 796/2004. Členské státy se však mohou vzdát požadavku na jistotu za podmínek stanovených v článku 5 nařízení Komise (EHS) č. 2220/85 (6).
2. Jistota se vypočítá pro každou surovinu na základě částky 60 EUR na hektar vynásobené úhrnem všech obdělávaných ploch, které jsou předmětem smlouvy podepsané dotyčným nákupčím nebo prvním zpracovatelem a které jsou využívány pro produkci uvedené suroviny.
3. V případě produkce jiných než jednoletých plodin se však jistota složí pouze za rok první sklizně a zůstává platná pro následující roky během období platnosti smlouvy.
4. Pokud je smlouva změněna podle článku 28, přizpůsobí se odpovídajícím způsobem také složené jistoty.
5. Aniž jsou dotčeny články 20 až 24 nařízení (EHS) č. 2220/85 a pokud byla jistota složena nákupčím, uvolní se poté, co byla dotčená surovina dodána prvnímu zpracovateli, za předpokladu, že příslušný orgán, jemuž nákupčí podléhá, má důkaz, že první zpracovatel složil odpovídající jistotu u příslušného orgánu. V případě prvního zpracování v členském státě používajícím ustanovení článku 37 se uvolní jistota složená nákupčím, jakmile je předmětná surovina dodána schválenému prvnímu zpracovateli.
Článek 32
Zásadní, vedlejší a podřízené požadavky pro nákupčí a zpracovatele
1. Následující povinnosti představují zásadní požadavky ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85:
a)
povinnost nákupčích dodat veškerá množství surovin prvnímu zpracovateli podle čl. 27 odst. 4;
b)
povinnost prvních zpracovatelů zpracovat nejméně množství surovin stanovená v souladu s čl. 27 odst. 1 na konečné produkty uvedené ve smlouvě;
c)
povinnost prvních zpracovatelů v souvislosti s hospodářskou hodnotou energetických produktů získaných zpracováním surovin podle čl. 24 odst. 6.
2. Povinnost prvních zpracovatelů zpracovat suroviny do 31. července druhého roku po roce sklizně tvoří vedlejší požadavek ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85.
3. Následující povinnosti představují podřízené požadavky ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85:
a)
pro nákupčí a první zpracovatele:
i)
povinnost převzít dodávku relevantních množství surovin dodanou ze strany žadatelů podle čl. 27 odst. 3,
ii)
povinnost podepsat prohlášení o dodávce podle čl. 27 odst. 2;
b)
pro první zpracovatele povinnost případně složit jistotu během lhůty stanovené v čl. 31 odst. 1.
4. Odchylně od čl. 20 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2220/85 představuje povinnost nákupčího nebo prvního zpracovatele akceptovat kontroly na místě prováděné příslušnými orgány nebo těmto kontrolám napomáhat nebo poskytovat záznamy podle článku 38 tohoto nařízení zásadní požadavek.
ODDÍL 7
Zvláštní pravidla pro používání suroviny ve vlastním hospodářství
Článek 33
Používání suroviny ve vlastním hospodářství
1. Bez ohledu na čl. 25 odst. 1 mohou členské státy povolit, aby žadatelé:
a)
používali rychle rostoucí lesní porost kódu ex 0602 90 41 nebo všechny obiloviny nebo olejniny kódů KN 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 a 1206 00 99 sklizené:
i)
jako paliva pro vytápění vlastního hospodářství,
ii)
k výrobě energie nebo biopaliva ve vlastním hospodářství;
b)
zpracovávali ve vlastních hospodářstvích veškeré sklizené suroviny na bioplyn kódu KN 2711 29 00.
2. Pokud se použije odstavec 1 tohoto článku, nepoužije se článek 25. Žadatelé musejí do dne stanoveného v článku 11 nařízení (ES) č. 796/2004 a na podporu jediné žádosti předložit svým příslušným orgánům písemné prohlášení, jež musí obsahovat nejméně tyto informace:
a)
druhy jednotlivých dotčených surovin a plochy oseté jednotlivými druhy;
b)
případně uvedení roku určeného k první sklizni;
c)
podnik, ve kterém hodlá žadatel použít nebo přímo zpracovat surovinu, jíž se týká prohlášení podle odstavce 1 tohoto článku a čl. 24 odst. 1 a do dne, který stanoví členské státy a který nesmí být pozdější než 31. července druhého roku po roce sklizně;
d)
zamýšlené konečné použití suroviny a technický popis zamýšleného zpracování.
3. Pokud v tomto oddíle není stanoveno jinak, použije se ustanovení této kapitoly na dotyčné zemědělce.
Článek 34
Množství surovin, která se použijí ve vlastním hospodářství
1. Žadatelé použijí ve vlastním hospodářství:
a)
množství suroviny přinejmenším odpovídající reprezentativnímu výnosu podle článku 26 nebo
b)
u suroviny, pro kterou nebyl reprezentativní výnos stanoven, veškerou sklizenou surovinu.
Členské státy zavedou odpovídající kontrolní opatření k zajištění splnění povinnosti stanovené v písmenu b) prvního pododstavce.
2. Žadatelé do dne, který stanoví členské státy, předloží příslušnému orgánu prohlášení o sklizni obsahující alespoň tyto informace:
a)
datum sklizně;
b)
množství sklizených surovin.
3. V případě výjimečných okolností nebo vyšší moci podle čl. 40 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003 může žadatel informovat svůj příslušný orgán podle článku 72 nařízení (ES) č. 796/2004, že nebude s to sklidit nebo použít část nebo celé množství suroviny uvedené v odstavci 1 tohoto článku. Příslušný orgán může po obdržení dostatečných důkazů o těchto výjimečných okolnostech povolit změny množství, jež se mají použít ve vlastním hospodářství.
Článek 35
Kontroly
Aniž jsou dotčeny kontroly podle článků 24 a 26 nařízení (ES) č. 796/2004 a čl. 37 odst. 4 až čl. 37 odst. 6 tohoto nařízení, zavedou členské státy používající čl. 33 odst. 1 tohoto nařízení odpovídající kontrolní opatření k zajištění toho, aby:
a)
byla sklizena relevantní množství surovin v souladu s článkem 34.
Tato kontrolní opatření se budou vztahovat alespoň na toto:
i)
administrativní kontrolu dodržení článku 34 co do sklizených množství,
ii)
kontroly na místě v alespoň 10 % hospodářství ohledně kontroly sklizeného množství uvedeného žadatelem v prohlášení v souladu s čl. 34 odst. 2;
b)
suroviny uvedené v písmenu a) se přímo používají ve vlastním hospodářství nebo zpracovávají na bioplyn kódu KN 2711 29 00.
Článek 36
Platby
1. Aniž jsou dotčena snížení a vynětí podle článku 51 nařízení (ES) č. 796/2004 a odstavce 2 tohoto článku, podpora se žadatelům vyplatí, pokud:
a)
byla sklizena požadovaná množství surovin podle článku 34;
b)
příslušnému orgánu byla předložena prohlášení podle čl. 33 odst. 2 a čl. 34 odst. 2;
c)
příslušný orgán završil kontroly podle čl. 35 písm. a).
2. Aniž je dotčen článek 40 nařízení (ES) č. 1782/2003, pokud se zjistí, že žadatel předložil úmyslně nepravdivé prohlášení o sklizni podle čl. 34 odst. 2 tohoto nařízení, není způsobilý k podpoře. Pokud je již podpora vyplacena, musí být inkasována nazpět v souladu s článkem 73 nařízení (ES) č. 796/2004.
Pokud suroviny nebyly zpracovány na energetické produkty do dne uvedeného v čl. 33 odst. 2 písm. c), musí se předmětná vyplacená podpora zinkasovat nazpět v souladu s článkem 73 nařízení (ES) č. 796/2004 a zemědělec je vyloučen z podpory na energetické plodiny na příští rok.
Článek 36a
Členské státy mohou rozhodnout, že tento oddíl použijí od 1. ledna 2008.
ODDÍL 8
Dobrovolný systém schválení
Článek 37
Dobrovolný systém schválení
1. Odchylně od článku 31 mohou členské státy rozhodnout, že zřídí systém schvalování nákupčích a prvních zpracovatelů (dále jen „schválené hospodářské subjekty“).
Členský stát zpřístupní veřejnosti rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci do 1. listopadu roku předcházejícího před jeho použitím. Členské státy však na rok 2007 zpřístupní své rozhodnutí veřejnosti do 1. března 2007.
Pokud není v tomto oddíle stanoveno jinak, vztahují se ustanovení této kapitoly na členské státy, které se rozhodly použít první pododstavec.
2. Pokud se členský stát rozhodl použít odstavec 1, přijme nezbytné předpisy a učiní nezbytná opatření k zajištění splnění ustanovení této kapitoly. Členské státy zejména stanoví podmínky pro schválení hospodářských subjektů zajišťující alespoň dodržení těchto kritérií:
a)
u nákupčích:
i)
mít administrativní kapacity k činnosti nákupčího a k vedení/archivaci záznamů podle článku 38,
ii)
mít smluvní vztah s alespoň jedním zpracovatelem o dodávce surovin nebo vykonávat obchodní činnost během dostatečně dlouhého období;
b)
u prvních zpracovatelů:
i)
mít administrativní kapacity k činnosti prvního zpracovatele a administrativní způsobilost k vedení/archivaci záznamů podle článku 38,
ii)
mít vhodné produkční kapacity k produkci alespoň jednoho energetického produktu podle čl. 24 odst. 1.
3. Členské státy stanoví postup pro kontroly schválení u schválených hospodářských subjektů před zveřejněním prvního seznamu podle odstavce 6.
4. Pokud se zjistí, že schválený hospodářský subjekt neplní povinnosti stanovené v této kapitole nebo vnitrostátní předpisy přijaté na základě této kapitoly nebo pokud nákupčí nebo první zpracovatel neakceptuje kontroly na místě vykonávané příslušnými orgány nebo jim při kontrole není nápomocen a/nebo neposkytuje informace uvedené v článku 38, uloží členské státy přiměřené (finanční) sankce. Sazba (finančních) sankcí se počítá podle závažnosti porušení předpisu a úměrně k jistině propadlé z důvodu nesplnění požadavků stanovených v článku 32.
5. Pokud schválený hospodářský subjekt v důsledku hrubé nedbalosti, kterou stanoví členský stát, nesplní ustanovení této kapitoly nebo vnitrostátní předpisy, mohou členské státy rozhodnout o odnětí schválení na dobu, kterou stanoví členský stát.
6. Do 15. prosince roku před rokem, na který se poskytuje podpora, zpřístupní členské státy veřejnosti seznam schválených nákupčích a prvních zpracovatelů. Na podporu poskytovanou na rok 2007 se však seznam schválených nákupčích a prvních zpracovatelů zpřístupní veřejnosti nejpozději do 15. dubna 2007.
7. Pokud členský stát rozhodl, že použije odstavec 1, vyplatí se podpora pouze žadatelům, kteří uzavřeli smlouvy se schválenými nákupčími nebo se schválenými zpracovateli.
ODDÍL 9
Kontroly
Článek 38
Vedení/archivace záznamů
1. Příslušný orgán členského státu stanoví, které záznamy musí vést nákupčí, zpracovatelé nebo žadatelé uvedení v čl. 33 odst. 1 a s jakou četností musí uvedené záznamy aktualizovat, přičemž četnost musí být alespoň měsíční.
2. U zpracovatelů musí tyto záznamy obsahovat alespoň tyto informace:
a)
množství různých surovin koupených ke zpracování;
b)
množství zpracovaných surovin a množství a druhy konečných produktů, druhotných produktů a vedlejších produktů, které z nich byly získány;
c)
ztráty při zpracování;
d)
zničená množství a důvody, proč ke zničení došlo;
e)
množství a druhy produktů prodané nebo převedené zpracovatelem a získané ceny;
f)
případně jména a adresy následných zpracovatelů.
3. U nákupčích musí tyto záznamy obsahovat alespoň tyto informace:
a)
množství všech surovin koupených a prodaných ke zpracování v rámci stávajícího režimu;
b)
jména a adresy prvních zpracovatelů.
4. V případě žadatelů uvedených v čl. 33 odst. 1 musí záznamy obsahovat alespoň skladové účetnictví umožňující sledovatelnost sklizní a zpracování ve vlastním hospodářství.
5. Příslušný orgán, jemuž podléhá nákupčí nebo první zpracovatel, ověří, zda předložená smlouva dodržuje podmínky stanovené v čl. 24 odst. 1. Pokud nejsou uvedené podmínky splněny, mělo by se to oznámit příslušnému orgánu žadatele.
6. Ohledně výpočtu hospodářské hodnoty produktů uvedených v čl. 24 odst. 6 porovnají příslušné orgány na základě informací podle odstavce 2 součet hodnot všech energetických produktů se součtem hodnot všech ostatních produktů určených k jinému účelu a získaných stejným zpracováním. Jednotlivé hodnoty se získají vynásobením příslušného množství průměrnými cenami „ze závodu“, které byly zaznamenány během předchozího hospodářského roku. Pokud tyto ceny nejsou dostupné, určí příslušný orgán odpovídající ceny zejména na základě údajů uvedených v čl. 39 odst. 1.
Článek 39
Kontroly zpracování
1. První zpracovatelé poskytnou příslušnému orgánu požadované údaje o dotčeném zpracovatelském řetězci, zejména pokud jde o ceny a technické zpracovatelské koeficienty, které se použijí pro určení množství konečných produktů, která lze získat.
2. Příslušné orgány členských států, v nichž sídlí nákupčí, provádějí kontroly v provozovnách alespoň 25 % nákupčích usazených na jejich území, vybraných na základě analýzy rizik. Tyto kontroly zahrnují fyzické kontroly a prohlídku obchodních dokladů, a to s cílem ověřit konzistentnost mezi nákupy surovin a odpovídajícími dodávkami a splnění zásadních, vedlejších a podřízených požadavků podle článku 32.
3. Příslušné orgány členských států, v nichž se provádí zpracování, zkontrolují splnění čl. 24 odst. 1 a zásadních, vedlejších a podřízených požadavků podle čl. 32 odst. 2 v provozovnách nejméně 25 % zpracovatelů nacházejících se na jejich území a vybraných na základě analýzy rizik. Tyto kontroly zahrnují alespoň:
a)
porovnání úhrnu hodnot všech energetických produktů s úhrnem hodnot všech ostatních produktů určených k jiným účelům a získaných stejným zpracováním;
b)
analýzu produkčního systému zpracovatele zahrnující fyzické kontroly a prohlídku obchodních dokladů s cílem ověřit si, zda souhlasí dodávky surovin, konečné produkty, druhotné produkty a vedlejší produkty.
Pokud jde o kontroly uvedené v písmenu b) prvním pododstavci, příslušný orgán se zejména opírá o technické koeficienty zpracování dotyčných surovin. Pokud takové koeficienty v právních předpisech Společenství pro vývoz existují, použijí se. Pokud neexistují, avšak v právních předpisech Společenství existují jiné, použijí se. Ve všech ostatních případech bude ověřování založeno především na koeficientech, které jsou všeobecně uznávané zpracovatelským průmyslem.
4. U zpracovatelských úkonů uvedených v čl. 33 odst. 1 se kontroly provádějí u 10 % žadatelů vybraných na základě analýzy rizik, kdy se zohledňuje toto:
a)
částky podpory;
b)
druh produkce uvedené v prohlášení ke zpracování, zejména jiné než jednoleté plodiny;
c)
počet zemědělských ploch;
d)
vývoj od předcházejícího roku;
e)
výsledky kontrol provedených v předchozích letech;
f)
ostatní parametry definované členskými státy na základě reprezentativnosti předložených prohlášení.
5. Kontroly uvedené v odstavci 4 zahrnují alespoň:
a)
porovnání úhrnu hodnot všech energetických produktů s úhrnem hodnot všech ostatních produktů určených k jiným účelům a získaných stejným zpracováním;
b)
ověření existence zařízení k využití nebo zpracování surovin ve vlastním hospodářství.
6. Pokud se kontrolami uvedenými v odstavci 4 zjistí nesrovnalosti, provede příslušný orgán během roku další kontroly a následně zvýší procentní podíl žadatelů, kteří budou podrobeni kontrole na místě příští rok v souladu s čl. 26 odst. 3 nařízení (ES) č. 796/2004.
7. Pokud bylo stanoveno, že některé prvky kontrol podle odstavců 2, 3 a 4 lze provádět na základě vzorku, uvedený vzorek musí zaručit spolehlivou a reprezentativní úroveň prohlídky.
8. Každá kontrola na místě je předmětem kontrolní zprávy podepsané kontrolorem a popisující přesně jednotlivé části kontroly. Zpráva musí obsahovat především:
a)
datum kontroly;
b)
přítomné osoby;
c)
období, na které se kontrola vztahuje;
d)
používané kontrolní metody včetně případného odkazu na metody odběru vzorků;
e)
výsledky kontroly.
Článek 40
Další opatření a vzájemná pomoc
1. Členské státy přijmou veškerá další opatření nezbytná k řádnému uplatňování této kapitoly a poskytují si vzájemnou pomoc při provádění kontrol požadovaných podle této kapitoly. Pokud tato kapitola nestanoví náležitá snížení a vynětí, mohou členské státy použít vhodné vnitrostátní sankce proti hospodářským subjektům zapojeným do postupu na poskytnutí podpory.
2. Pokud je to nezbytné nebo to tak vyžaduje tato kapitola, členské státy si vzájemně pomáhají s cílem umožnit a zajistit účinné kontroly a ověření pravosti předložených dokumentů a správnosti vyměněných údajů.
4.
V článku 61 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Pokud se zjistí překročení ploch uvedených v článcích 59 a 60, určí dotyčný členský stát konečnou míru překročení limitu zaokrouhlenou na dvě desetinná místa, a to před poskytnutím plateb zemědělcům a nejpozději do 31. ledna následujícího roku.“
5.
Článek 69 se nahrazuje tímto:
„Článek 69
Sdělování
Pokud se zjistí, že plochy uvedené v článcích 59 a 60 byly překročeny, stanoví dotyčný členský stát před poskytnutím plateb zemědělcům a nejpozději do 31. ledna následujícího roku konečnou sazbu překročení a oznámí ji Komisi nejpozději do 31. ledna následujícího roku. Údaje použité pro výpočet sazby, o kterou je základní plocha překročena, se sdělí v podobě formuláře podle přílohy VI.“
6.
V článku 136 se zrušují slova „čl. 30 odst. 3“.
7.
V článku 171ai se zrušuje odstavec 3.
8.
V čl. 171bb odst. 2 se první pododstavec nahrazuje tímto:
„Členské státy stanoví částku podpory na hektar podle geografického informačního systému pro olivovníky pro každou kategorii olivového háje dříve, než se zemědělcům poskytnou platby, a nejpozději do 31. ledna následujícího roku.“
9.
V příloze III se nadpis „LHŮTA PRO PŘEDÁNÍ ÚDAJŮ: KAŽDOROČNĚ DO 15. LISTOPADU“ zrušuje.
10.
V příloze VI se nadpis „LHŮTA PRO PŘEDÁNÍ ÚDAJŮ: KAŽDOROČNĚ DO 15. LISTOPADU“ zrušuje.
11.
Příloha IX se nahrazuje přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2007. Oddíly 3, 4, 5, 6 a 9 kapitoly 8 nařízení (ES) č. 1973/2004 ve znění čl. 1 odst. 3 tohoto nařízení se však použijí od 1. ledna 2008.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. března 2007.