++++
RAADETS FOERSTE DIREKTIV
af 24 . juli 1973
om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til udoevelse af direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring
( 73/239/EOEF )
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 57 , stk . 2 ,
under henvisning til den almindelige plan om ophaevelse af begraensninger i etableringsfriheden ( 1 ) , saerlig afsnit IV C ,
under henvisning til forslag fra Kommissionen ,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og
ud fra foelgende betragtninger :
I medfoer af forannaevnte almindelige plan er ophaevelse af begraensninger ved oprettelse af agenturer og filialer for saa vidt angaar virksomheder , der driver direkte forsikring , undergivet samordningen af betingelserne for adgang til og udoevelse af saadan virksomhed ; denne samordning skal i foerste omgang gennemfoeres for direkte forsikring bortset fra livsforsikring ;
for at lette adgangen til og udoevelsen af disse former for forsikringsvirksomhed er det vigtigt at fjerne visse forskelle i de nationale lovgivninger vedroerende tilsyn ; for at naa dette maal , samtidig med at der garanteres de sikrede og tredjemaend i alle medlemsstaterne en tilstraekkelig beskyttelse , boer navnlig de bestemmelser samordnes , der vedroerer de finansielle garantier , som kraeves af forsikringsvirksomheder ;
det er noedvendigt at risici klassificeres inden for forsikringsklasser navnlig for at bestemme , hvilke former for virksomhed , der er genstand for en obligatorisk tilladelse , samt stoerrelsen af den minimumsgarantifond , der fastsaettes for den paagaeldende forsikringsklasse ;
visse gensidige forsikringsselskaber boer udelukkes fra dette direktivs anvendelsesomraade , da de paa grund af deres juridiske status opfylder visse sikkerhedsbetingelser og frembyder saerlige finansielle garantier ; endvidere vil det vaere hensigtsmaessigt i flere medlemsstater at udelukke bestemte organer , hvis virksomhed kun omfatter et meget snaevert felt , og som vedtaegtsmaessigt er begraenset til et bestemt omraade eller til bestemte personer ;
de forskellige lovgivninger indeholder forskellige regler for samtidig udoevelse af sygeforsikring , kredit - og kautionsforsikring samt retshjaelpsforsikring med forskelle saavel mellem lovgivningerne indbyrdes som i forhold til andre forsikringsklasser ; opretholdelsen af disse forskelle efter ophaevelse af begraensninger i etableringsretten inden for forsikringsklasserne bortset fra livsforsikring vil fortsat laegge hindringer i vejen for etableringsfriheden ; dette problem maa loeses inden for rammerne af en senere samordning , der skal gennemfoeres i en forholdsvis naer fremtid ;
i hver medlemsstat maa tilsynet udvides til at omfatte alle de forsikringsklasser , der er omfattet af dette direktiv ; dette tilsyn er kun muligt , hvis disse former for virksomhed undergives en administrativ tilladelse ; betingelserne for meddelelse og tilbagekaldelse af denne tilladelse maa derfor fastsaettes naermere ; det er noedvendigt at indfoere adgang til domstolsproevelse af beslutninger om afslag eller tilbagekaldelse ;
de saakaldte transportfors * ger under numrene 4 , 5 , 6 , 7 og 12 i punkt A i bilaget og kreditforsikringerne under numrene 14 og 15 i punkt A i bilaget boer undergives en smidigere ordning paa grund af bestandige svingninger inden for vare - og kredittransaktioner ;
udarbejdelsen af en faelles metode til beregning af de tekniske reserver er for tiden genstand for en undersoegelse paa faellesskabsplan ; det synes derfor formaalstjenligt at udskyde gennemfoerelse af samordningen paa dette omraade samt spoergsmaal om fastsaettelse af anbringelsesmaader og om vaerdiansaettelse af aktiverne til senere direktiver ;
det er noedvendigt at forsikringsvirksomhederne ud over tekniske reserver , der er tilstraekkelige til at opfylde indgaaede forpligtelser , raader over en supplerende reserve , en saakaldt solvensmargin , i form af frie midler , for at kunne imoedegaa svingninger i virksomheden ; for i den forbindelse at sikre , at de paalagte forpligtelser fastsaettes paa grundlag af objektive kriterier , der giver virksomheder af samme stoerrelse de samme konkurrencevilkaar , boer det bestemmes , at denne margin dels skal staa i forhold til virksomhedens samlede omsaetning og dels skal fastsaettes paa grundlag af to sikkerhedsindicier , hvoraf det ene bygger paa praemierne , det andet paa skaderne ;
det er noedvendigt at kraeve en minimumsgarantifond , hvis stoerrelse fastsaettes paa grundlag af risikoens betydning inden for de paagaeldende forsikringsklasser , dels for at sikre , at virksomhederne allerede ved deres stiftelse raader over tilstraekkelige midler , dels for at garantere , at solvensmarginen i inter tilfaelde under udoevelse af virksomheden falder under et sikkerhedsminimum ;
det er noedvendigt at fastsaette foranstaltninger for det tilfaelde , at virksomhedens finansielle situation skulle udvikle sig saaledes , at det bliver vanskeligt for den at opfylde sine forpligtelser ;
de samordnede regler for udoevelse af direkte forsikringsvirksomhed i Faellesskabet skal principielt finde anvendelse paa alle de virksomheder , der goer sig gaeldende paa markedet , og altsaa ligeledes paa agenturer og filialer af virksomheder , hvis vedtaegtsmaessige hjemsted ligger uden for Faellesskabet ; for saa vidt angaar tilsynsbestemmelserne boer der dog fastsaettes saerlige regler for disse agenturer og filialer , da midlerne i de virksomheder hvortil de hoerer , befinder sig uden for Faellesskabet ;
der boer imidlertid aabnes mulighed for en lempelse af disse saerlige betingelser uden dog at fravige det princip , at disse virksomheders agenturer og filialer ikke maa behandles mere gunstigt end Faellesskabets virksomheder ;
visse overgangsbestemmelser er paakraevet for at goere det muligt navnlig for bestaaende smaa og mellemstore virksomheder at tilpasse sig de forskrifter , der skal udstedes af medlemsstaterne til gennemfoerelse af dette direktiv med forbehold af artikel 53 i traktaten ;
det er vigtigt , at den ensartede anvendelse af de samordnede regler sikres , og med henblik herpaa at forudse et snaevert samarbejde paa dette omraade mellem Kommissionen og medlemsstaterne ,
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :
Afsnit I - Almindelige bestemmelser
Artikel 1
Dette direktiv vedroerer adgang til og udoevelse af selvstaendig direkte forsikringsvirksomhed udoevet gennem forsikringsvirksomheder , der er etableret i en medlemsstat , eller som oensker at etablere sig i en medlemsstat , inden for de i bilaget til dette direktiv fastsatte klasser .
Artikel 2
Dette direktiv vedroerer ikke :
1 . Foelgende forsikringer :
a ) livsforsikring , d.v.s . navnlig livsbetinget kapitalforsikring , ophoerende eller livsvarig livsforsikring , livsforsikring med udbetaling i levende live , livsforsikring med tilbagebetaling af praemier , tontiner , forsikring betalbar ved aegteskab og forsikring betalbar ved foedsel ;
b ) livrente :
c ) livsforsikringsselskabernes accessoriske forsikringer , d.v.s . forsikring mod legemsbeskadigelse herunder uarbejdsdygtighed , forsikring mod doedsfald som foelge af ulykkestilfaelde forsikring mod invaliditet som foelge af ulykkestilfaelde eller sygdom , saafremt disse forskellige forsikringer tegnes accessorisk til livsforsikring ;
d ) forsikringer , der er omfattet af en lovbestemt social sikringsordning ;
e ) forsikring , der praktiseres i Irland og Det forenede Kongerige under betegnelsen sygeforsikring , og som indgaas for en lang periode og er uopsigelig ( " permanent health insurance not subject to cancellation " ) .
2 . Foelgende former for virksomhed :
a ) kapitalisationsvirksomhed , saaledes som denne er naermere fastlagt i de enkelte medlemsstaters lovgivning ;
b ) virksomhed , der udoeves af forsoergelses - og understoettelsesorganer , hvis ydelsen varierer efter de disponible midler , medens medlemsbidraget udgoer et fast beloeb ;
c ) virksomhed , der udoeves af en organisation , der ikke har status som juridisk person , og hvis formaal er gensidig sikring af dens medlemmer uden betaling af praemier og uden oprettelse af tekniske reserver ;
d ) indtil den senere samordning , der skal gennemfoeres inden en frist paa fire aar efter dette direktivs bekendtgoerelse , eksportkreditforsikringsvirksomhed for statens regning eller med statsstoette .
Artikel 3
1 . Dette direktiv vedroerer ikke de gensidige forsikringsselskaber , der opfylder samtlige foelgende betingelser :
- vedtaegterne giver mulighed for opkraevning af ekstrabidrag eller nedsaettelse af ydelserne ,
- virksomheden omfatter ikke ansvarsforsikring - med mindre denne udgoer en accessorisk sikring i henhold til punkt C i bilaget - samt kreditforsikring og kaution ,
- den aarlige praemieindtaegt , der opkraeves i forbindelse med virksomhed , som omfattes af dette direktiv , onverstiger ikke 1 million regningsenheder ,
- mindst halvdelen af de praemier , der opkraeves i forbindelse med virksomhed , som omfattes af dette direktiv , stammer fra fysiske personer , der er deltagere i det gensidige forsikringsselskab .
2 . Endvidere vedroerer dette direktiv ikke gensidige forsikringsselskaber , som med en anden virksomhed af samme art har indgaaet en aftale , der omfatter fuld genforsikring af de forsikringskontrakter , som de indgaar , eller indebaerer det overtagende selskabs indtraeden i det overdragende selskabs sted ved opfyldelsen af forpligtelser i henhold til de naevnte kontrakter .
I saa fald er det overtagende forsikringsselskab dog omfattet af dette direktiv .
Artikel 4
Saafremt deres vedtaegsmaessige kompetence ikke aendres , vedroerer dette direktiv ikke :
a ) i Tyskland
- foelgende offentligretlige organer med monopol ( Monopolanstalten ) :
1 . Badische Gebaeudeversicherungsanstalt , Karlsruhe
2 . Bayerische Landesbrandversicherungsanstalt , Muenchen
3 . Bayerische Landestierversicherungsanstalt , Schlachtviehversicherung , Muenchen
4 . Braunschweigische Landesbrandversicherungsanstalt , Braunschweig
5 . Hamburger Feuerkasse , Hamburg
6 . Hessische Brandversicherungsanstalt ( Hessische Brandversicherungskammer ) , Darmstadt
7 . Hessische Brandversicherungsanstalt , Kassel
8 . Hohenzollernsche Feuerversicherungsanstalt , Sigmaringen
9 . Lippische Landesbrandversiel erungsanstalt , Detmold
10 . Nassauische Brandversicherungsanstalt , Wiesbaden
11 . Oldenburgische Landesbrandkasse , Oldenburg
12 . Ostfriesische Landschaftliche Brandkasse , Aurich
13 . Feuersozietaet Berlin , Berlin
14 . Wuerttembergische Gebaeudebrandversicherungsanstalt , Stuttgart .
Den territoriale kompetence anses dog ikke som aendret i tilfaelde af en sammenslutning af disse organer , naar det nye organ bevarer de sammensluttede organers territoriale kompetence ; ligeledes anses kompetencen med hensyn til klasserne ikke som aendret , saafremt et af disse organer for det samme omraade overtager en eller flere klasser fra et af de omhandlede organer .
- foelgende halvstatslige organer :
1 . Postbeamtenkrankenkasse
2 . Krankenversorgung der Bundesbahnbeamten ;
b ) i Frankrig
foelgende organer :
1 . Caisse départementale des Incendiés des Ardennes
2 . Caisse départementale des Incendiés de la Côte d'Or
3 . Caisse departementale des Incendies de la Marne
4 . Caisse départementale des Incendiés de la Mause
5 . Caisse départementale des Incendiés de la Somme
6 . Caisse départementale Grêle du Gers
7 . Caisse départementale Grêle de l'Hérault ;
c ) i Irland
Voluntary Health Insurance Board ;
d ) i Italien
la Cassa di Previdenza per l'assicurazione degli sportivi ( Sportass ) .
e ) i Det forenede Kongerige
the Crown Agents .
Artikel 5
I dette direktiv forstaas ved :
a ) regningsenhed : den i artikel 4 i vedtaegterne for Den europaeiske Investeringsbank fastsatte enhed ;
b ) kongruens : daekning af forpligtelser , der kan kraeves opfyldt i en bestemt valuta ved aktiver , der lyder paa , eller som kan realiseres i denne samme valuta ;
c ) aktivernes lokalisering : tilstedevaerelse af roerlige eller faste aktiver inden for en medlemsstat dog uden krav om deponering af roerlige aktiver og uden restriktive foranstaltninger med hensyn til faste aktiver saasom tinglysning af panterettigheder . De aktiver , der bestaar i fordringer , anses som lokaliseret i den medlemsstat , hvor de kan indfries .
Afsnit II - Regler for virksomheder med vedtaegtsmaessigt hjemsted inden for Faellesskabet
Afdeling A : Betingelser for adgang til forsikringsvirksomhed
Artikel 6
1 . Hver medlemsstat goer adgang til direkte forsikringsvirksomhed paa sit omraade afhaengig af en administrativ tilladelse .
2 . Ansoegning om denne tilladelse skal indgives til den kompetente myndighed i den paagaeldende medlemsstat af :
a ) den virksomhed , der opretter sit vedtaegtsmaessige hjemsted paa denne stats omraade ,
b ) den virksomhed , hvis vedtaegtsmaessige hjemsted befinder sig i en anden medlemsstat , og som aabner en filial eller et agentur paa den paagaeldende medlemsstats omraade ,
c ) den virksomhed , som efter at have modtaget den under litra a ) eller b ) omhandlede tilladelse udstraekker sin virksomhed paa denne stats omraade til andre forsikringsklasser ,
d ) den virksomhed , der i overensstemmelse med artikel 7 , stk . 1 , har opnaaet tilladelse for en del af den paagaeldende stats omraade , og som udstraekker sin virksomhed ud over dette omraade .
3 . Medlemsstaterne maa ikke goere denne tilladelse betinget af et depot eller en sikkerhedsstillelse .
Artikel 7
1 . Tilladelsen gaelder for den paagaeldende medlemsstats samlede omraade , medmindre ansoegeren kun anmoder om at udoeve virksomhed paa en del af den paagaeldende stats omraade , i det omfang den nationale lovgivning aabner mulighed herfor .
2 . Tilladelsen gives saerskilt for hver forsikringsklasse . Den omfatter hele den paagaeldende klasse , medmindre ansoegeren kun oensker at daekke en del af de risici , der i henhold til punkt A i bilaget hoerer under denne klasse .
a ) Hver medlemsstat har dog mulighed for at meddele tilladelse for de grupper af klasser , der er anfoert under punkt B i bilaget , idet tilladelsen gives den deri fastsatte tilsvarende benaevnelse .
b ) Den tilladelse , der gives for en klasse eller for en gruppe af klasser omfatter ligeledes daekning af de under en anden klasse hoerende accessoriske risici , saafremt de under punkt C i bilaget fastsatte betingelser er opfyldt .
c ) Indtil den senere samordning , der finder sted inden for en frist af fire aar efter meddelelse af dette direktiv , kan forbundsrepublikken Tyskland opretholde forbudet mod , at sygeforsikring , kredit - og kautionsforsikring eller retshjaelpsforsikring udoeves sideloebende eller samtidig med andre klasser paa dens omraade .
Artikel 8
1 . Hver medlemsstat kraever , at de virksomheder , der oprettes paa dens omraade , og som ansoeger om godkendelse :
a ) antager en af foelgende former :
- for kongeriget Belgien :
" société anonyme " / " naamloze vennootschap " , " société en commandite par actions " / " vennootschap bij wijze van geldschieting op aandelen " , " association d'assurance mutuelle " / " onderlinge verzekeringsmaatschappij " , " société coopérative " / " cooeperatieve vennootschap " ,
- for kongeriget Danmark :
" aktieselskaber " , " gensidige selskaber " ,
- for forbundsrepublikken Tyskland :
" Aktiengesellschaft " , " Versicherungsverein auf Gegenseitigkeit " , Oeffentlich-rechtliches Wettbewerbs-Versicherungsunternehmen " ,
- for Den franske Republik :
" société anonyme " , " société à forme mutuelle " , " mutuelle " , " union de mutuelles " ,
- for Irland :
" incorperated companies limited by shares or by guarantee or unlimited " ,
- for Den italienske Republik :
" società per azioni " , " società cooperativa " , " mutua di assicurazione " ,
- for storhertugdoemmet Luxembourg :
" société anonyme " , " société en commandite par actions " , " association d'assurances mutuelles " , " société coopérative " ,
- for kongeriget Nederlandene :
" naamloze vernnootschap " , " onderlinge waarborgsmaatschappij " , " cooeperatieve vereniging " ,
- for Det forenede Kongerige :
" incorperated companies limited by shares or by guarantee or unlimited " , " societies registered under the industrial and provident societies acts " , " societies registered under the friendly societies act " , sammenslutningen af forsikringsgivere kaldet Lloyd's .
Endvidere kan medlemsstaterne i givet fald oprette virksomheder af enhver offentligretlig form , naar disse organers formaal er udoevelse af forsikringsvirksomhed paa samme vilkaar som privatretlige virksomheder ;
b ) begraenser deres formaal til forsikringsvirksomhed og dermed direkte forbundne forretninger med udelukkelse af enhver anden erhvervsmaessig virksomhed ,
c ) fremlaegger en driftsplan i overensstemmelse med artikel 9 ,
d ) raader over den i artikel 17 , stk . 2 , fastsatte minimumsgarantifond .
2 . Den virksomhed , der ansoeger om tilladelse til udvidelse af virksomheden til andre klasser eller , i det i artikel 6 , stk . 2 , litra d ) , naevnte tilfaelde , til en anden del af omraadet , skal fremlaegge en driftsplan i overensstemmelse med artikel 9 for saa vidt angaar disse andre klasser eller denne anden del af omraadet .
Den skal endvidere godtgoere , at den raader over den i artikel 16 fastsatte solvensmargin , samt at den , saafremt der i henhold til artikel 17 , stk . 2 , for disse andre klasser kraeves en stoerre minimumsgarantifond end tidligere , er i besiddelse af dette minimum .
3 . Den nuvaerende samordning er ikke til hinder for medlemsstaternes anvendelse af bestemmelser , der foreskriver krav til bestyrelsesmedlemmernes faglige kvalifikationer samt godkendelse af vedtaegterne , de almindelige og specielle forsikringsbetingelser i policerne , tariffer og alt andet materiale , der er noedvendigt for den normale gennemfoerelse af tilsynet .
4 . De ovennaevnte bestemmelser kan ikke foreskrive , at ansoegningen om tilladelse behandles under hensyntagen til markedets oekonomiske behov .
Artikel 9
Den i artikel 8 , stk . 1 , litra c ) , naevnte driftsplan skal indeholde angivelser eller dokumentation vedroerende :
a ) arten af de risici som virksomheden har til hensigt at daekke ; de almindelige og specielle forsikringsbetingelser i de policer , den har til hensigt at benytte ;
b ) de tariffer , som virksomheden har til hensigt at anvende for de enkelte kategorier af dispositioner ;
c ) grundprincipperne for genforsikring ;
d ) sammensaetningen af minimumsgarantifonden ;
e ) de anslaaede omkostninger i forbindelse med opbygningen af administrationen og funktionsnettet samt de dertil bestemte finansielle midler ;
og endvidere for de tre foelgende regnskabsaar :
f ) de anslaaede administrationsomkostninger bortset fra omkostninger i forbindelse med administrationens opbygning , navnlig de loebende almindelige omkostninger og provisioner ;
g ) de anslaaede praemier eller bidrag og skadesudgifter ;
h ) den sandsynlige finansielle stilling ;
i ) de anslaaede finansielle midler , der er bestemt til daekning af forpligtelser og solvensmargin .
De under litra a ) og b ) naevnte angivelser kraeves dog ikke i forbindelse med de under numrene 4 , 5 , 6 , 7 og 12 i punkt A i bilaget anfoerte risici ; heller ikke kraeves de under litra b ) naevnte angivelser i forbindelse med de under numrene 14 og 15 i punkt A i bilaget anfoerte risici . De under litra a ) og b ) naevnte angivelser kraeves ikke i forbindelse med de under nummer 11 i samme punkt anfoerte risici .
Artikel 10
1 . Hver medlemsstat kraever , at en virksomhed , der har sit vedtaegtsmaessige hjemsted paa en anden medlemsstats omraade , og som ansoeger om tilladelse til aabning af et agentur eller en filial :
a ) meddeler sine vedtaegter og listen med bestyrelsesmedlemmerne ;
b ) fremlaegger et certifikat , der er udstedt af de kompetente myndigheder i det land , hvor det vedtaegtsmaessige hjemsted er beliggende , og hvori godtgoerelse inden for hvilke klasser den paagaeldende virksomhed er befoejet til at udoeve virksomhed , og at den raader over minimumsgarantifonden eller , saafremt den er stoerre , over den i henhold til artikel 16 , stk . 3 , beregnede minimumssolvensmargin ; certifikatet skal endvidere angive de risici , som virksomheden faktisk daekker , samt de i artikel 11 , stk . 1 , litra e ) , omhandlede finansielle midler ;
c ) fremlaegger en driftsplan i henhold til artikel 11 ;
d ) udpeger en generalbefuldmaegtiget med bopael og fast opholdssted i vaertslandet , som har tilstraekkelige befoejelser til at forpligte virksomheden over for tredjemand samt til at repraesentere den over for vaertslandets myndigheder og domstole ; saafremt den befuldmaegtigede er en juridisk person , skal denne have sit vedtaegtsmaessige hjemsted i vaertslandet og for sit vedkommende som sin repraesentant udpege en fysisk person , der opfylder de ovennaevnte betingelser . Den udpegede befuldmaegtigede kan kun afvises af en medlemsstat af grunde , der vedroerer hans haerderlighed eller faglige kvalifikationer , under de betingelser , der gaelder for lederne af de virksomheder , der har deres vedtaegtsmaessige hjemsted paa den paagaeldende stats omraade .
Med hensyn til Lloyd's maa eventuelle tvister i vaertslandet , der hidroerer fra indgaaede forpligtelser , ikke for de sikrede medfoere stoerre vanskeligheder , end hvis tvisterne vedroerte virksomheder af saedvanlig type ; med henblik herpaa skal den generalbefuldmaegtigedes kompetence saerligt omfatte befoejelse til i denne egenskab at give moede i retten som sagsoegt med befoejelse til at forpligte de paagaeldende forsikringsgivere i Lloyd's .
2 . Hver medlemsstat kraever , saafremt et agentur eller en filial oensker at udvide sin virksomhed til andre klasser eller - i det i artikel 6 , stk . 2 litra d ) , naevnte tilfaelde - til andre dele af den paagaeldende medlemsstats omraade , at ansoegeren af denne tilladelse fremlaegger en driftsplan i overensstemmelse med artikel 11 og opfylder de i stk . 1 , litra b ) , fastsatte betingelser .
3 . Den nuvaerende samordning er ikke til hinder for medlemsstaternes anvendelse af bestemmelser , som for alle forsikringsvirksomheder foreskriver krav om godkendelse af almindelige og specielle forsikringsbetingelser i policerne , tariffer samt alt andet materiale , der er noedvendigt for den normale udoevelse af tilsynet .
4 . De ovennaevnte bestemmelser kan ikke foreskrive , at ansoegningen om tilladelse behandles under hensyntagen til markedets oekonomiske behov .
Artikel 11
1 . Den i artikel 10 , stk . 1 , litra c ) , naevnte driftsplan for agenturet eller filialen skal indeholde angivelser eller dokumentation vedroerende :
a ) arten af de risici som virksomheden har til hensigt at daekke i vaertslandet ; de almindelige og specielle forsikringsbetingelser i de policer , den har til hensigt at benytte ;
b ) de tariffer , som virksomheden har til hensigt at anvende for de enkelte kategorier af dispositioner ;
c ) grundprincipperne for genforsikring ;
d ) oversigt over virksomhedens solvensmargin som omhandlet i artiklerne 16 og 17 ;
e ) de anslaaede omkostninger i forbindelse med opbygningen af administrationen og funktionsnettet samt de dertil bestemte finansielle midler ;
og endvidere for de tre foerste regnskabsaar ;
f ) de anslaaede administrationsomkostninger ;
g ) de anslaaede praemier eller bidrag og skadesudgifter under hensyn til det nye virkefelt ;
h ) agenturets eller filialens sandsynlige finansielle stilling .
De under litra a ) og b ) naevnte angivelser kraeves dog ikke i forbindelse med de under numrene 4 , 5 , 6 , 7 og 12 i punkt A i bilaget anfoerte risici ; heller ikke kraeves de under litra b ) naevnte angivelser i forbindelse med de under numrene 14 og 15 i punkt A i bilaget anfoerte risici . De under litra a ) og b ) naevnte angivelser kraeves ikke i forbindelse med de under nummer 11 i samme punkt anfoerte risici .
2 . Planen skal vedlaegges status og regnskab over virksomhedens indtaegter og udgifter for hvert af de sidste tre regnskabsaar . Saafremt virksomheden har mindre end tre regnskabsaar , skal den dog kun fremlaegge regnskaberne for de afsluttede regnskabsaar .
Med hensyn til Lloyd's erstattes meddelelsen af status og regnskab over indtaegter og udgifter af forpligtelsen til at fremlaegge det samlede aarsregnskab over forsikringsvirksomheden vedlagt attestation for , at revisorernes bekraeftelse er givet for hver forsikringsgiver og viser , at de forpligtelser , der er opstaaet ved denne virksomhed fuldt ud daekkes af aktiverne . Disse dokumenter skal goere det muligt for tilsynsmyndighederne at opnaa en sammenlignende oversigt over sammenslutningens stilling med hensyn til solvens .
3 . Denne plan fremsendes sammen med bemaerkninger fra de myndigheder , der har til opgave at give tilladelsen til de kompetente myndigheder i det land , hvor det vedtaegtsmaessige hjemsted er beliggende . Sidstnaevnte myndigheder afgiver inden tre maaneder efter modtagelsen af dette materiale udtalelse til foerstnaevnte myndigheder ; saafremt de paagaeldende myndigheder ikke har afgivet udtalelse inden udloebet af denne frist , anses deres udtalelse for positiv .
Artikel 12
Enhver beslutning om afslag skal vaere klart begrundet og skal meddeles den paagaeldende virksomhed .
Hver medlemsstat fastsaetter adgang til domstolsproevelse for enhver beslutning om afslag .
Denne samme adgang til proevelse fastsaettes for det tilfaelde , at de kompetente myndigheder ikke har afgivet udtalelse om ansoegningen om tilladelse inden for en frist af seks maaneder fra datoen for modtagelsen .
Afdeling B : Betingelser for udoevelse af forsikringsvirksomhed
Artikel 13
Medlemsstaterne efterproever i snaevert samarbejde de tilladte virksomheders finansielle situation .
Artikel 14
Tilsynsmyndigheden i den medlemsstat , paa hvis omraade virksomhedens vedtaegtsmaessige hjemsted er beliggende , skal efterproeve denne virksomheds solvens for saa vidt angaar dets samlede virkefelt . Det paahviler tilsynsmyndighederne i de oevrige medlemsstater at give ovennaevnte tilsynsmyndighed alle noedvendige oplysninger for at goere det muligt for denne at gennemfoere den paagaeldende efterproevning .
Artikel 15
1 . Hver medlemsstat , paa hvis omraade et forsikringsforetagende udoever sin virksomhed , palaegger dette at afsaette tilstraekkelige tekniske reserver .
Disse reservers stoerrelse bestemmes efter de af staten fastsatte regler eller i mangel heraf efter den i denne stat gaeldende praksis .
2 . De tekniske reserver skal vaere daekket af aekvivalente og kongruente aktiver , der befinder sig i det land , hvor virksomheden udoeves . Medlemsstaterne kan dog lempe reglerne for aktivernes kongruens og lokalisering .
Luxembourg kan i betragtning af sin saerlige situation opretholde sin ved dette direktivs ikrafttraeden gaeldende garantiordning for de tekniske reserver , indtil samordningen af lovgivningerne vedroerende virksomhedernes likvidation er gennemfoert .
Retsforskrifterne i det land , hvor virksomheden udoeves , fastsaetter aktivernes art og i givet fald , i hvilket omfang det kan tillades , at disse daekker de tekniske reserver , samt reglerne for vurdering af disse aktiver .
3 . Saafremt en medlemsstat tillader , at de tekniske reserver daekkes af fordringer paa reassurandoererne , fastsaetter den den tilladte procentsats . Den kan i saa fald , uanset stk . 2 , ikke stille krav til disse fordringers lokalisering .
4 . Tilsynmyndigheden i den medlemsstat , paa hvis omraade en virksomheds vedtaegtsmaessige hjemsted er beliggende , drager omsorg for , at virksomhedens status til daekning af de tekniske reserver udviser aktiver , der svarer til de forpligtelser , som er indgaaet i alle de lande , hvor den udoever sin virksomhed .
Artikel 16
1 . Hver medlemsstat paalaegger hver virksomhed , hvis vedtaegtsmaessige hjemsted er beliggende paa dens omraade , at oprette en i forhold til deres samlede virksomhed tilstraekkelig solvensmargin .
Solvensmarginen svarer til virksomhedens formue fri for enhver paaregnelig forpligtelse og med fradrag af immaterielle vaerdier . Den omfatter navnlig :
- den indbetalte grundkapital eller for gensidige forsikringsselskaber den faktiske grundfond ;
- halvdelen af den ikke-indbetalte grundkapital eller grundfond , naar den indbetalte del udgoer 25 % af denne kapital eller fond ;
- reserver lovmaessige og frie , der ikke modsvarer forpligtelserne ;
- overfoert overskud ;
- ekstrabidrag , som gensidige og gensidig-lignende selskaber med variable bidrag kan kraeve af deltagerne i loebet af et regnskabsaar , med et beloeb paa indtil halvdelen af forskellen mellem de maksimale bidrag og de faktisk opkraevede bidrag ; disse mulige ekstrabidrag kan dog ikke daekke mere end 50 % af marginen ;
- efter anmodning og begrundelse fra virksomheden og med samtykke fra tilsynsmyndighederne i de paagaeldende medlemsstater , hvor forsikringsforetagendet udoever sin virksomhed ; de skjulte reserver , der er opstaaet som foelge af en for lav ansaettelse af aktiverne og en for hoej ansaettelse af passiverne , i det omfang saadanne skjulte reserver ikke har karakter af et undtagelsestilfaelde .
Den for hoeje ansaettelse af de tekniske reserver vurderes i forhold til deres stoerrelse som beregnet af virksomheden i overensstemmelse med nationale bestemmelser ; indtil den senere samordning af de tekniske reserver kan dog et beloeb paa 75 % af forskellen mellem reservebeloebet for foreliggende risici , beregnet af virksomheden som et fast beloeb ved anvendelse af en minimumsprocentsats paa praemierne , og det beloeb , som ville vaere fremkommet ved beregning af reserven " aftale for aftale " - saafremt den nationale lovgivning tillader et valg mellem disse to metoder - tages i betragtning i solvensmarginen med indtil 20 % .
2 . Solvensmarginen bestemmes i forhold til enten det aarlige praemie - ellr bidragsbeloeb eller til gennemsnittet af skader i de tre sidste regnskabsaar . Saafremt virksomheder hovedsagelig kun daekker storm - , hagl - eller frostrisici , tages der dog hensyn til de sidste syv regnskabsaar som referenceperiode for gennemsnittet af skader .
3 . Med forbehold af artikel 17 skal solvensmarginens stoerrelse vaere lig med det hoejeste af foelgende to resultater :
Foerste resultat ( i forhold til praemierne ) :
- de praemier eller bidrag , der er indgaaet i direkte forsikringsforretning af enhver art i loebet af det sidste regnskabsaar inklusive accessoriske , laegges sammen ;
- hertil laegges beloebet for de praemier , der er overtaget for genforsikring i loebet af det sidste regnskabsaar ;
- herfra fradrages det samlede beloeb for de i loebet af det sidste regnskabsaar annullerede praemier eller bidrag samt det samlede beloeb for skatter og afgifter paa de praemier og bidrag , der indgaar i den samlede indtaegt .
Efter at have delt det saaledes fremkomne beloeb i to rater , af hvilke den foerste gaar op til 10 millioner regningsenheder , og den anden omfatter det resterende beloeb , beregnes broekdele paa henholdsvis 18 % og 16 % af disse rater og laegges til .
Det foerste resultat fremkommer ved multiplikation af den saaledes beregnede sum med det forhold , der for det sidste regnskabsaar bestaar mellem stoerrelsen af de forsikringsydelser , der paahviler virksomheden efter afgivelse til genforsikring , og forsikringsydelsernes bruttobeloeb ; dette forhold kan i intet tilfaelde vaere under 50 % .
Andet resultat ( i forhold til skaderne ) :
- de beloeb for skader , der uden fradrag af skader , som paahviler cessionarer og retrocessionarer , er udbetalt i loebet af de i stk . 2 omhandlede perioder i direkte forsikring , laegges sammen ;
- hertil laegges beloebet for de skader , der er udbetalt i loebet af de samme perioder for forpligtelser , der er overtaget i genforsikring eller retrocession ;
- hertil laegges beloebet for de henlaeggelser til endnu ikke afviklede skader , der er fastlagt i slutningen af sidste regnskabsaar for saavel direkte forretninger som for de ved genforsikring overtagne forpligtelser ;
- herfra fradrages de regresbeloeb , der er indgaaet i loebet af de i stk . 2 omhandlede perioder ;
- herfra fradrages beloebet for de henlaeggelser eller reserver til endnu ikke afviklede skader , som er fastlagt i begyndelsen af det andet regnskabsaar , der gaar forud for det sidst afsluttede regnskabsaar , for saavel direkte forretninger som for de ved genforsikring overtagne forpligtelser .
Efter at have delt tredjedelen eller syvendedelen af det saaledes fremkomne beloeb , alt efter referenceperioden i overensstemmelse med stk . 2 , i to rater , af hvilke den foerste gaar op til 7 millioner regningsenheder , og den anden omfatter det resterende beloeb , beregnes broekdele paa henholdsvis 26 % og 23 % af disse rater og laegges til .
Det andet resultat fremkommer ved multiplikation af den saaledes beregnede sum med det forhold , der for det sidste regnskabsaar bestaar mellem stoerrelsen af de skader , der paahvilede virksomheden efter afgivelse til genforsikring , og skadernes bruttobeloeb ; dette forhold kan i intet tilfaelde vaere lavere end 50 % .
4 . De broekdele , der anvendes paa de i stk . 3 naevnte rater nedsaettes til en tredjedel for sygeforsikring , der teknisk fungerer paa lignende maade som livsforsikring , saafremt
- de opkraevede praemier beregnes paa grundlag af sygelighedstavler efter de matematiske metoder , der anvendes i forsikring ;
- der oprettes en alderdomsreserve ;
- der opkraeves et praemietillaeg , for at skabe en sikkerhedsmargin af en passende stoerrelse ;
- forsikringsgiveren ikke kan opsige kontrakten foer senest efter udloebet af det tredje forsikringsaar ;
- kontrakten aabner mulighed for at haeve praemierne eller nedsaette ydelserne for loebende kontrakter .
5 . Med hensyn til Lloyd's , hvor den i stk . 3 omhandlede beregning af det foerste resultat i forhold til praemierne udfoeres paa grundlag af nettopraemier , multipliceres disse med en fast procent , hvis stoerrelse fastsaettes aarligt af hjemstedets tilsynsmyndighed . Denne faste procent skal beregnes paa grundlag af de seneste statistiske oplysninger saerlig vedroerende den udbetalte provision .
Disse oplysninger saavel som de foretagne beregninger meddeles tilsynsmyndighederne i de lande , hvor Lloyd er etableret .
Artikel 17
1 . En tredjedel af solvensmarginen udgoer garantifonden .
2 . a ) Garantifonden kan dog ikke vaere mindre ud :
- 400 000 regningsenheder for de risici eller en del af de risici , der hoerer under en af de i punkt A i bilaget under numrene 10 , 11 , 12 , 13 , 14 og 15 anfoerte klasser ;
- 300 000 regningsenheder for de risici eller en del af de risici , der hoerer under en af de i punkt A i bilaget under numrene 1 , 2 , 3 , 4 , 5 , 6 , 7 , 8 og 16 anfoerte klasser ;
- 200 000 regningsenheder for de risici eller en del af de risici , der hoerer under en af de i punkt A i bilaget under numrene 9 og 17 anfoerte klasser .
b ) Saafremt foretagendets virksomhed omfatter flere klasser eller flere risici , tages kun den klasse eller risiko i betragtning , der kraever det hoejeste beloeb .
c ) Hver medlemsstat kan traeffe bestemmelse om , at minimumsgarantifonden nedsaettes med en fjerdedel for gensidige selskaber og selskaber af gensidig-lignende karakter .
Artikel 18
1 . Medlemsstaterne fastsaetter ingen regler for valget af de aktiver , der ikke medgaar til daekningen af de tekniske reserver i henhold til artikel 15 .
2 . Med forbehold af artikel 15 , stk . 2 , artikel 20 , stk . 1 og 3 , og artikel 22 , stk . 1 , sidste afsnit , afstaar medlemsstaterne fra at begraense den fri raadighed over de roerlige og faste aktiver , der indgaar i de tilladte virksomheders formue .
Forbundsrepublikken Tyskland kan dog , indtil den senere samordning af betingelserne for adgang til og udoevelse af livsforsikringsvirksomhed , for saa vidt angaar sygeforsikring i henhold til artikel 16 , stk . 4 , opretholde begraensningerne i den fri raadighed over aktiverne , i det omfang den fri raadighed over de aktiver , der daekker de matematiske reserver , goeres afhaengig af samtykke fra en " Treuhaender " .
Kongeriget Danmark kan dog indtil den fremtidige samordning opretholde de bestemmelser i lovgivningen , der paalaegger begraensninger i den fri raadighed over aktiver , der er afsat af forsikringsvirksomheder til daekning af renteydelser , som skal udredes i henhold til den lovpligtige forsikring mod foelger af arbejdsulykker .
3 . Disse bestemmelser er ikke til hinder for de foranstaltninger , som medlemsstaterne er berettigede til at traeffe i deres egenskab af ejere af eller deltagere i de paagaeldende virksomheder , saafremt de i artikel 15 , stk . 2 , omhandlede forskrifter , i de lande hvor virksomheden udoeves , overholdes , og de sikredes interesser bevares .
Artikel 19
1 . Hver medlemsstat paalaegger de virksomheder , der har deres vedtaegtsmaessige hjemsted paa dens omraade , hvert aar at aflaegge beretning over deres samlede virksomhed , deres situation og deres solvens .
2 . Medlemsstaterne kraever af de foretagender , der udoever virksomhed paa deres omraade , at de regelmaessigt fremlaegger det for udoevelsen af tilsynet noedvendige materiale samt statistisk materiale . De kompetente tilsynsmyndigheder tilsender hinanden det materiale og de oplysninger , der har vaeret benyttet ved udoevelsen af tilsynet .
Artikel 20
1 . Saafremt et foretagende ikke efterkommer de i artikel 15 fastsatte bestemmelser , kan tilsynsmyndigheden i det land , hvor virksomheden udoeves , forbyde den fri raadighed over de aktiver , der befinder sig i dette land , efter at have underrettet tilsynsmyndighederne i det land , hvor det vedtaegtsmaessige hjemsted er beliggende .
2 . Med henblik paa genoprettelse af den finansielle situation i en virksomhed , hvis solvensmargin ikke laengere udgoer det i artikel 16 , stk . 3 , foreskrevne minimum , kraever tilsynsmyndigheden i det land , hvor det vedtaegtsmaessige hjemsted er beliggende , en genoprettelsesplan , der skal forelaegges den til godkendelse .
3 . Saafremt solvensmarginen ikke laengere naar den i artikel 17 naermere fastsatte garantifond , kraever tilsynsmyndigheden i det land , hvor det vedtaegtsmaessige hjemsted er beliggende , af virksomheden en kortfristet finansieringsplan , der skal forelaegges den til godkendelse .
Den kan endvidere begraense eller forbyde den fri raadighed over virksomhedens aktiver . Den underretter myndighederne i de medlemsstater , paa hvis omraade denne virksomhed ligeledes er tilladt , herom , idet disse paa dens anmodning traeffer de samme foranstaltninger .
4 . I de i stk . 1 og 3 omhandlede tilfaelde kan de kompetente tilsynsmyndigheder desuden traeffe alle egnede foranstaltninger til bevarelse af de sikredes interesser .
5 . Tilsynsmyndighederne i de medlemsstater , paa hvis omraade den paagaeldende virksomhed ligeledes er tilladt , samarbejder om gennemfoerelsen af de i stk . 1 - 4 naevnte foranstaltninger .
Artikel 21
1 . Hver medlemsstat tillade , at de tilladte virksomheder helt eller delvis overdrager deres forsikringsbestand , saafremt den overtagende virksomhed under hensyntagen til overfoerslen er i besiddelse af den noedvendige solvensmargin .
De paagaeldende tilsynsmyndigheder raadfoerer sig indbyrdes foer en saadan overdragelse tillades .
2 . Naar tilladelse er givet af den kompetente tilsynsmyndighed , har denne overdragelse fuld gyldighed over for de paagaeldende forsikringstagere .
Afdeling C : Tilbagekaldelse af en tilladelse
Artikel 22
1 . Den tilladelse , der er givet af den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade en virksomheds vedtaegtmaessige hjemsted befinder sig , kan tilbagekaldes af denne myndighed , naar virksomheden
a ) ikke laengere opfylder adgangsbetingelserne ;
med artikel 16 , stk . 3 . Ved beregningen af denne margin tages dog kun hensyn til praemier eller bidrag og skader , der hidroerer fra agenturets eller filialens virksomhed .
2 . En tredjedel af solvensmarginen udgoer garantifonden . Denne garantifond kan ikke vaere mindre end halvdelen af det i artikel 17 , stk . 2 , fastsatte minimum . Initialdepotet stillet i overensstemmelse med artikel 23 stk . 2 , litra e ) , er medregnet heri .
3 . De aktiver , der daekker solvensmarginen skal op til et beloeb paa stoerrelse med garantifonden befinde sig i den stat , hvor virksomheden udoeves , og for saa vidt angaar det resterende beloeb inden for Faellesskabet .
Artikel 26
1 . De virksomheder , der efter at have modtaget tilladelse i en medlemsstat opnaar tilladelse i en eller flere andre medlemsstater for der at oprette andre agenturer eller filialer , kan anmode om en eller flere af foelgende fordele :
a ) at den i artikel 25 omhandlede solvensmargin beregnes paa grundlag af den samlede virksomhed , som de udoever inden for Faellesskabet ; i saa fald tages de praemier eller bidrag og de skader i betragtning , der er en foelge af den virksomhed , som udoeves af samtlige agenturer eller filialer , der er etableret inden for Faellesskabet ;
b ) at de fritages for den i artikel 23 , stk . 2 , litra e ) , naevnte forpligtelse til ligeledes i disse stater at stille den kraevede sikkerhed ;
c ) at de aktiver , der repraesenterer garantifonden , lokaliseres i hvilken som helst af de medlemsstater , hvor de udoever deres virksomhed .
2 . Saafremt mindst to af de paagaeldende medlemsstater samtykker i helt eller delvis at imoedekomme virksomhedens anmodning , efterproever den kompetente myndighed i den medlemsstat , paa hvis omraade ansoegerens aeldste afdeling befinder sig , dette foretagendes solvens paa grundlag af dets samlede virksomhed inden for de medlemsstater , der har givet deres samtykke . Paa virksomhedens anmodning og med alle de paagaeldende medlemsstaters samtykke kan denne efterproevning dog gennemfoeres af den kompetente myndighed i en anden medlemsstat . Den myndighed , der gennemfoerer efterproevningen , modtager med henblik herpaa de noedvendige oplysninger fra de oevrige medlemsstater om de agenturer eller filialer , der er oprettet paa deres omraade .
3 . De i medfoer af denne artikel ydede fordele kan inddrages paa foranledning af en eller flere af de paagaeldende medlemsstater .
Artikel 27
Artiklerne 19 og 20 finder tilsvarende anvendelse paa agenturer og filialer af de i dette afsnit omhandlede virksomheder .
Ved anvendelser af artikel 20 ligestilles den for den aeldste afdeling kompetente myndighed eller den myndighed , der i dennes sted gennemfoerer efterproevningen af disse agenturers eller filialers samlede solvens , med myndigheden i den stat , paa hvis omraade faellesskabsvirksomhedens vedtaegtsmaessige hjemsted befinder sig .
Artikel 28
Saafremt den i artikel 26 , stk . 2 , naevnte myndighed tilbagekalder tilladelsen , underretter den tilsynsmyndighederne i de oevrige medlemsstater , hvor foretagendet udoever sin virksomhed , herom , og disse traeffer hensigtsmaessige foranstaltninger . Saafremt beslutningen om tilbagekaldelse begrundes med utilstraekkelig samlet solvens , saaledes som den er fastsat ved det i artikel 26 omhandlede samtykke foranstalter de medlemsstater , der deltager i dette samtykke , ligeledes tilbagekaldelse af deres tilladelse .
Artikel 29
Faellesskabet kan i de aftaler , det i overensstemmelse med traktaten indgar med et eller flere tredjelande , blive enige om anvendelse af bestemmelser , der afviger fra de i dette afsnit fastsatte , med det formaal paa betingelse af gensidighed at garantere en tilstraekkelig beskyttelse af de sikrede i medlemsstaterne .
Afsnit IV - Overgangsbestemmelser og diverse bestemmelser
Artikel 30
1 . Medlemsstaterne indroemmer de i afsnit II omhandlede virksomheder , som ved ikrafttraedelsen af foranstaltningerne til gennemfoerelse af dette direktiv omfatter en eller flere af de i artikel 1 omhandlede klasser paa deres omraade , en frist paa fem aar fra meddelelsen af dette direktiv til af efterkomme betingelserne i artiklerne 16 og 17 .
2 . Desuden kan medlemsstaterne :
a ) indroemme de i stk . 1 omhandlede virksomheder , som ved udloebet af fristen paa fem aar endnu ikke har tilvejebragt solvensmarginen fuldtud , en yderligere frist p * jst to aar , paa betingelse af , at disse virksomheder i overensstemmelse med artikel 20 har forelagt de foranstaltninger , som de har til hensigt at traeffe for at naa denne margin , til tilsynsmyndighedernes godkendelse ;
b ) fritage de i stk . 1 omhandlede virksomheder , som ved udloebet af fristen paa fem aar endnu ikke har naaet en aarlig indbetaling af praemier eller bidrag paa det seksdobbelte af den i artikel 17 , stk . 2 , naevnte minimumsgarantifond , for forpligtelsen til at oprette denne fond foer udgangen af det regnskabsaar , i hvilket praemierne eller bidragene udgoer det seksdobbelte af denne garantifond . Paa grundlag af resultaterne af den i artikel 33 naevnte undersoegelse beslutter Raadet med enstemmighed paa forslag af Kommissionen , hvornaar medlemsstaterne skal ophaeve denne fritagelse .
3 . De virksomheder , der oensker at udvide deres virksomhed i henhold til artikel 8 , stk . 2 , eller artikel 10 , kan kun goere dette , saafremt de omgaaende efterkommer reglerne i dette direktiv . De i stk . 2 , litra b ) , omhandlede virksomheder , som inden for det nationale omraade udvider deres virksomhed til andre klasser eller til andre dele af dette omraade , kan dog inden for en frist paa ti aar fra meddelelsen af dette direktiv fritages for forpligtelsen til at oprette den i artikel 17 , stk . 2 , naevnte minimumsgarantifond .
4 . De virksomheder , der har en anden form end de i artikel 8 anfoerte , kan endnu i tre aar efter meddelelsen af dette direktiv fortsaette udoevelsen af deres nuvaerende virksomhed under den juridiske form , de havde ved meddelelsen af dette direktiv . De virksomheder , der er oprettet i Det forenede Kongerige " by Royal Charter " eller " by private act " eller " by special public Act " kan fortsaette deres virksomhed i deres nuvaerende form uden tidsbegraensning .
De virksomheder , der i Belgien i overensstemmelse med deres formaal yder prioritetslaan ved intervention eller udfoerer opsparingsdispositioner i overensstemmelse med de i artikel 15 , nr . 4 , i bestemmelserne vedroerende tilsyn med private sparekasser , samordnet ved arrêté royal af 23 . juni 1967 , kan fortsaette disse former for virksomhed i tre aar fra meddelelsen af dette direktiv .
De paagaeldende medlemsstater opstiller listen over disse virksomheder og meddeler den til de oevrige medlemsstater og til Kommissionen .
5 . Efter anmodning fra de virksomheder , der opfylder forpligtelserne i artiklerne 15 , 16 og 17 , ophaever medlemsstaterne de restriktive foranstaltninger saasom pantehaeftelser , deponering eller sikkerhedsstillelse , der er gennemfoert i medfoer af nugaeldende bestemmelser .
Artikel 31
Medlemsstaterne indroemmer de i afsnit III omhandlede agenturer eller filialer , som ved ikrafttraedelsen af foranstaltningerne til gennemfoerelse af dette direktiv omfatter én eller flere af de i artikel 1 omhandlede klasser og ikke udvider deres virksomhed i henhold til artikel 10 , stk . 2 , en frist paa hoejst fem aar fra meddelelsen af dette direktiv til at efterkomme betingelserne i artikel 25 .
Artikel 32
I en periode , der udloeber ved ivaerksaettelsen af en aftale , som i overensstemmelse med artikel 29 er indgaaet med et tredjeland , og senest ved udloebet af en frist paa fire aar efter meddelelsen af dette direktiv , kan hver medlemsstat til fordel for dette lands virksomheder , der er etableret paa dets omraade , opretholde den ordning , som fandt anvendelse den 1 . januar 1973 , hvad angaar de tekniske reservers kongruens og lokalisering paa betingelse af , at de oevrige medlemsstater og Kommissionen underrettes herom , og at de graenser for lempelser , der gaelder i medfoer af artikel 15 , stk . 2 , til fordel for de af medlemsstaternes virksomheder , som er etableret paa dens omraade , ikke overskrides .
Afsnit V - Afsluttende bestemmelser
Artikel 33
Kommissionen og medlemsstaternes kompetente myndigheder foerer et snaevert samarbejde med henblik paa at lette tilsynet med direkte forsikring inden for Faellesskabet og at undersoege de vanskeligheder , der maatte opstaa ved gennemfoerelsen af dette direktiv .
Artikel 34
1 . Kommissionen forelaegger for Raadet inden for en frist af seks aar efter meddelelsen af dette direktiv en beretning om den indflydelse , som de i dette direktiv fastsatte finansielle krav har haft paa situationen inden for forsikringsmarkedet i medlemsstaterne .
2 . Om fornoedent forelaegger Kommissionen for Raadet foreloebige beretninger inden udgangen af den i artikel 30 stk . 1 , fastsatte overgangsperiode .
Artikel 35
Medlemsstaterne aendrer deres nationale bestemmelser i overensstemmelse med dette direktiv inden en frist paa atten maaneder fra dets meddelelse at regne og underretter omgaaende Kommissionen herom .
De saaledes aendrede bestemmelser gennemfoeres med forbehold af artiklerne 30 , 31 og 32 inden en frist paa tredive maaneder fra denne meddelelse at regne .
Artikel 36
Fra meddelelsen af dette direktiv drager medlemsstaterne omsorg for at Kommissionen faar tilsendt teksten til de vigtigste administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser , som de udsteder paa det af dette direktiv omfattede omraade .
Artikel 37
Bilaget udgoer en integrerende del af dette direktiv .
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .
Udfaerdiget i Bruxelles , den 24 . juli 1973 .
První Směrnice Rady
ze dne 24. července 1973
o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti v přímém pojištění jiném než životním a jejího výkonu
(73/239/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na čl. 57 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na Obecný program pro odstranění omezení svobody usazování [1], a zejména na hlavu IV C uvedeného programu,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že podle uvedeného obecného programu závisí odstranění omezení při zakládání agentur a poboček v případě pojišťoven přímého pojištění na koordinaci podmínek pro přístup k této činnosti a její výkon; že by se tato koordinace měla uskutečnit nejdříve v přímém jiném než životním pojištění;
vzhledem k tomu, že v zájmu snazšího přístupu k činnosti v pojištění a jeho výkonu je nezbytné odstranit určité rozdíly, které existují ve vnitrostátním zákonodárství v záležitostech dozoru; že ve snaze dosáhnout tohoto cíle a současně zajistit adekvátní ochranu pro pojištěné a třetí osoby ve všech členských státech je žádoucí koordinovat zejména ustanovení týkající se finančních záruk vyžadovaných od pojišťoven;
vzhledem k tomu, že v různých pojistných odvětvích je nezbytné provést klasifikaci rizika, aby bylo možno určit zejména činnosti podléhající povinnému povolení a výši minimálního garančního fondu stanoveného pro jednotlivá pojistná odvětví;
vzhledem k tomu, že je žádoucí vyloučit z oblasti působnosti této směrnice vzájemné pojišťovny, které na základě svého právního postavení splňují přiměřené podmínky týkající se jistot a finančních záruk; že je dále žádoucí vyloučit určité instituce v několika členských státech, jejichž činnost pokrývá jen velmi úzkou oblast a je omezeno zákonem na specifické území nebo na určité osoby;
vzhledem k tomu, že různé právní řády obsahují odlišná pravidla, pokud jde o současné provozování zdravotního pojištění, pojištění úvěru a záruky (kauce) a pojištění právní ochrany, a to jak kumulovaně jednoho z uvedených pojištění s druhým, tak i s ostatními pojistnými odvětvími; že by udržování těchto odlišností po odstranění omezení práva usazování v jiných odvětvích než u životního pojištění znamenalo, že překážky usazování by existovaly i nadále; že řešení této otázky musí být stanoveno v následné koordinaci, jež by měla být uskutečněna v poměrně krátké době;
vzhledem k tomu, že je nutné rozšířit dozor v každém členském státě na všechna pojistná odvětví, na která se vztahuje tato směrnice; že tento dozor je možný pouze tehdy, jestliže tyto činnosti podléhají úřednímu povolení; že je proto nutné vymezit podmínky pro vydání nebo odnětí takového povolení; že musí být upraveno právo obracet se na soudy v případě odmítnutí vydat povolení nebo v případě odnětí povolení;
vzhledem k tomu, že je žádoucí, aby pro pojistná odvětví známá jako dopravní odvětví pod čísly 4, 5, 6, 7 a 12 v odstavci A přílohy a odvětví pojištění úvěru pod čísly 14 a 15 v odstavci A přílohy byla zavedena pružnější pravidla vzhledem k neustálým změnám podmínek týkajících se zbožových a úvěrových transakcí;
vzhledem k tomu, že v současné době je na úrovni Společenství předmětem studií hledání společných metod pro výpočet technických rezerv; že se proto zdá být žádoucí vyhradit dosažení koordinace v této záležitosti, stejně jako otázky týkající se určení kategorií investic a oceňování aktiv, dalším směrnicím;
vzhledem k tomu, že je nutné, aby pojišťovny disponovaly kromě technických rezerv v dostatečné výši ke krytí přijatých závazků ještě další rezervou, nazvanou míra solventnosti a představovanou volnými aktivy, pro případ výkyvů v činnosti; že v zájmu zabezpečení, aby požadavky uložené k tomuto účelu byly určovány podle objektivních měřítek, podle nichž pojišťovny téže velikosti jsou ve stejném postavení, pokud jde o hospodářskou soutěž, je žádoucí stanovit, že tato míra solventnosti má být v poměru k celkovému objemu činnosti pojišťovny a je určena vztahem ke dvěma ukazatelům bezpečnosti, jednoho založeného na objemech pojistného a druhého založeného na pojistném plnění;
vzhledem k tomu, že je žádoucí vyžadovat minimální garanční fond zohledňující míru rizika provozovaných odvětví, aby se zajistilo, že pojišťovny disponují při svém vzniku přiměřenými prostředky a že v dalším průběhu činnosti neklesne míra solventnosti v žádném případě pod bezpečnostní minimum;
vzhledem k tomu, že je nutné stanovit opatření pro případ, kdy se finanční situace pojišťovny vyvíjí tak, že se jí stává obtížným dostát převzatým závazkům;
vzhledem k tomu, že koordinovaná pravidla týkající se přístupu k činnosti v přímém pojištění a jejího výkonu uvnitř Společenství by se měla v zásadě týkat všech pojišťoven vstupujících na trh, a tedy i agentur a poboček pojišťoven, jejichž sídlo leží mimo Společenství; že je nicméně žádoucí, pokud jde o metody dozoru, přijmout zvláštní ustanovení týkající se takových agentur nebo poboček s přihlédnutím ke skutečnosti, že aktiva pojišťoven, ke kterým patří, leží mimo Společenství;
vzhledem k tomu, že však je žádoucí povolit zmírnění takovýchto zvláštních podmínek při dodržení zásady, že tyto agentury nebo pobočky by neměly získat příznivější podmínky než pojišťovny ve Společenství;
vzhledem k tomu, že jsou potřebná určitá přechodná opatření, aby se zejména umožnilo malým a středním pojišťovnám, které již existují, přizpůsobit se požadavkům, které musí zavést členské státy při plnění této směrnice, s výhradou použití článku 53 Smlouvy;
vzhledem k tomu, že je důležité zaručit jednotné uplatňování koordinovaných pravidel a zabezpečit v tomto směru úzkou spolupráci mezi Komisí a členskými státy v této oblasti,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Hlava I - Všeobecná ustanovení
Článek 1
Tato směrnice se vztahuje na přístup k samostatně výdělečné činnosti v přímém pojištění vykonávané pojišťovnami usazenými v členském státě nebo hodlajícími se zde usadit v pojistných odvětvích vymezených v příloze této směrnice, a výkonu této činnosti.
Článek 2
Tato směrnice se nevztahuje na
1. tyto druhy pojištění:
a) životní pojištění, tj. pojistné odvětví, které zahrnuje zejména pojištění pouze pro případ dožití sjednaného věku, pojištění pouze pro případ smrti, pojištění smíšené pro případ dožití sjednaného věku nebo pro případ dřívější smrti, životní pojištění s výplatou zaplaceného pojistného, tontiny, svatební pojištění (pojištění věna), pojištění pro případ narození dítěte;
b) pojištění důchodu;
c) doplňková pojištění provozovaná životními pojišťovnami, tj. zejména pojištění pro případ úrazu včetně pracovní neschopnosti, pojištění pro případ smrti následkem úrazu a pojištění invalidity následkem úrazu nebo nemoci, pokud tyto různé druhy pojištění jsou sjednány doplňkově k životnímu pojištění;
d) pojištění tvořící část zákonného systému sociálního zabezpečení;
e) pojištění existující v Irsku a ve Spojeném království, pod názvem "permanent health insurance not subject to cancelation" (pojištění příjmů pro případ dlouhodobé pracovní neschopnosti, které nelze vypovědět).
2. tyto operace:
a) operace umořování kapitálu, jak jsou stanoveny právními předpisy každého členského státu;
b) operace vzájemných pojišťoven, u nichž se plnění mění podle dostupných zdrojů a kde jsou stanoveny paušální členské příspěvky;
c) operace prováděné organizacemi bez právní subjektivity za účelem poskytování vzájemného zabezpečení pro své členy, aniž by bylo placeno pojistné nebo se vytvářely technické rezervy;
d) až do koordinace, která se má uskutečnit do čtyř let od oznámení této směrnice, operace pojištění exportních úvěrů na účet státu nebo s jeho podporou.
Článek 3
1. Tato směrnice se nevztahuje na vzájemné pojišťovny, pokud splňují všechny tyto podmínky:
- stanovy obsahují možnost výzvy ke zvýšení příspěvků nebo snížení plnění,
- jejich činnost nezahrnuje odpovědnostní rizika - ledaže se jedná o doplňkové krytí ve smyslu bodu C přílohy - ani úvěrová a ručitelská rizika,
- roční příjem z příspěvků na činnosti, na něž se vztahuje tato směrnice, nepřesahuje jeden milión zúčtovacích jednotek a
- nejméně polovina příjmů z činností, na něž se vztahuje tato směrnice, pochází od osob, které jsou členy vzájemné pojišťovny.
2. Tato směrnice se navíc nevztahuje na vzájemné pojišťovny, které uzavřely s jiným podnikem téhož druhu dohodu poskytující plné zajištění pojistným smlouvám jimi vydaným nebo podle níž určitý podnik přebírá za postupující podnik závazky vyplývající z těchto smluv.
V tom případě se na přebírající podnik vztahuje tato směrnice.
Článek 4
Tato směrnice se nevztahuje na následující instituce, ledaže dojde ke změně jejich stanov nebo zákonných předpisů, pokud jde o rozsah jejich působnosti
a) v Německu
Tyto veřejnoprávní instituce s monopolním postavením (Monopolanstalten):
1. Badische Gebäudeversicherungsanstalt, Karlsruhe,
2. Bayerische Landesbrandversicherungsanstalt, Munich,
3. Bayerische Landestierversicherungsanstalt, Schlachtviehversicherung, Munich,
4. Braunschweigische Landesbrandversicherungsanstalt, Brunswick,
5. Hamburger Feuerkasse, Hamburg,
6. Hessische Brandversicherungsanstalt (Hessische Brandversicherungskammer), Darmstadt,
7. Hessische Brandversicherungsanstalt, Kassel,
8. Hohenzollernsche Feuerversicherungsanstalt, Sigmaringen,
9. Lippische Landesbrandversicherungsanstalt, Detmold,
10. Nassauische Brandversicherungsanstalt, Wiesbaden,
11. Oldenburgische Landesbrandkasse, Oldenburg,
12. Ostfriesische Landschaftliche Brandkasse, Aurich,
13. Feuersozietät Berlin, Berlin,
14. Württembergische Gebäudebrandversicherungsanstalt, Stuttgart.
Místní působnost se však nepokládá za pozměněnou v případě fúze mezi těmito institucemi, která zachová ve prospěch nové instituce místní působnosti institucí, které se sloučily nebo splynuly, a také působnost, pokud jde o pojistná odvětví, se nepokládá za změněnou, jestliže jedna z těchto institucí převezme na stejném území jedno nebo více pojistných odvětví od jiné takové instituce.
Tyto instituce, jež jsou částečně veřejnoprávní:
1. Postbeamtenkrankenkasse,
2. Krankenversorgung der Bundesbahnbeamten;
b) ve Francii
Tyto instituce:
1. Caisse départementale des incendiés des Ardennes,
2. Caisse départementale des incendiés de la Côte-d'Or,
3. Caisse départementale des incendiés de la Marne,
4. Caisse départementale des incendiés de la Meuse,
5. Caisse départementale des incendiés de la Somme,
6. Caisse départementale grêle du Gers,
7. Caisse départementale grêle de l'Hérault;
c) v Irsku
Voluntary Health Insurance Board;
d) v Itálii
Il-Cassa di Previdenza per l’assicurazione degli sportivi (Sportass);
e) ve Spojeném království
The Crown Agents.
Článek 5
Pro účely této směrnice se rozumí:
a) "zúčtovací jednotkou" jednotka, která je definována v článku 4 statutu Evropské investiční banky;
b) "odpovídajícími aktivy" pokrytí přijatých závazků vyjádřených v určité měně aktivy která jsou vyjádřena nebo zpeněžitelná v téže měně;
c) "umístěním aktiv" existence movitých nebo nemovitých aktiv uvnitř členského státu, avšak bez povinnosti, aby movitý majetek byl uložen nebo aby nemovitý majetek byl předmětem omezujících opatření jako je hypotekární zápis. Aktiva představující pohledávky se považují za umístěná v členském státě, ve kterém mají být vyrovnána.
Hlava II - Pravidla pro pojišťovny se sídlem ve Společenství
Oddíl A: Podmínky pro přístup k pojišťovací činnosti
Článek 6
1. Každý členský stát podmíní přístup k činnosti v přímém pojištění na svém území úředním povolením.
2. O toto povolení musí žádat u příslušného orgánu daného členského státu
a) každá pojišťovna, která zřizuje své sídlo na území tohoto státu;
b) každá pojišťovna, jejíž sídlo se nachází v jiném členském státě a která otevírá agenturu nebo pobočku na území daného členského státu;
c) každá pojišťovna, která poté, co jí je vydáno povolení požadované podle písmene a) nebo b), rozšiřuje svou činnost na území tohoto státu na další odvětví;
d) každá pojišťovna, která poté, co jí je vydáno povolení podle čl. 7 odst. 1 pro část státního území, rozšiřuje svou činnost mimo tuto část.
3. Členské státy nesmějí povolení podmiňovat složením depozita nebo kauce.
Článek 7
1. Povolení platí pro celé území členského státu, ledaže, pokud to vnitrostátní právní předpisy umožňují, žadatel žádá o povolení k výkonu své činnosti jen na části tohoto území.
2. Povolení se vydává pro každé pojistné odvětví zvlášť. Platí pro celé odvětví, ledaže si žadatel přeje krýt pouze na některá rizika zahrnutá do tohoto odvětví, jak jsou uvedena v bodě A přílohy.
Zároveň však platí, že
a) je na vůli každého členského státu, zda poskytne povolení pro určitou skupinu odvětví uvedenou v bodě B přílohy s tím, že k povolení připojí odpovídající název v ní uvedený;
b) povolení vydané pro určité odvětví nebo skupinu odvětví rovněž platí pro účely krytí doplňkových rizik zahrnutých do jiného odvětví, jsou-li splněny podmínky stanovené v bodě C přílohy;
c) až do další koordinace, která se má uskutečnit ve lhůtě čtyř let od oznámení této směrnice, může Spolková republika Německo zachovat na svém území zákaz současného provozování zdravotního pojištění, pojištění úvěru a pojištění záruky (kauce) nebo pojištění právní ochrany, a to jak jednoho z uvedených pojištění s druhým, tak i s ostatními pojistnými odvětvími.
Článek 8
1. Každý členský stát vyžaduje, aby každá pojišťovna založená na jeho území, která žádá o povolení,
a) přijala některou z těchto forem:
- v případě Belgického království:
"société anonymenaamloze vennootschap", "société en commandite par actionsvennootschap bij wijze van geldschieting op aandelen", "association d'assurance mutuelleonderlinge verzekeringsmaatschappij", "association d'assurance mutuelleonderlinge verzekeringsmaatschappij",
- v případě Dánska:
"Aktieselskaber", "Gensidige selskaber",
- v případě Spolkové republiky Německo:
"Aktiengesellschaft", "Versicherungsverein auf Gegenseitigkeit", "Öffentlichrechtliches Wettbewerbs-Versicherungsunternehmen",
- v případě Francouzské republiky:
"société anonyme", "société à forme mutuelle", "mutuelle", "union de mutuelles",
- v případě Republiky Irsko:
"incorporated companies limited by shares or by guarantee or unlimited",
- v případě Italské republiky:
"società per azioni", "società cooperativa", "mutua di assicurazione",
- v případě Lucemburského velkovévodství:
"société anonyme", "société en commandite par actions", "association d'assurances mutuelles", "société cooperative",
- v případě Nizozemského království:
"naamloze vennootschap", "onderlinge waarborgmaatschappij", "coöperative vereniging",
- v případě Spojeného království:
"incorporated companies limited by shares or by guarantee or unlimited", "societies registered under the Industrial and Provident Societies Acts", "societies registered under the Friendly Societies Act", Lloyd's underwriters.
Kromě toho mohou členské státy případně založit pojišťovny v jakékoli veřejnoprávní formě za podmínky, že tyto instituce budou mít za cíl provádět pojišťovací operace za stejných podmínek, za kterých vykonávají svou činnost soukromoprávní pojišťovny;
b) omezila svůj předmět podnikání na pojišťovací činnosti a operace, které z nich přímo vyplývají, s vyloučením všech jiných obchodních činností;
c) předložila obchodní plán podle článku 9;
d) měla minimální garanční fond podle čl. 17 odst. 2.
2. Pojišťovna žádající o povolení k rozšíření své činnosti na jiná odvětví nebo v případě uvedeném v čl. 6 odst. 2 písm. d) na jinou část území členského státu musí předložit obchodní plán podle článku 9 ohledně těchto dalších odvětví nebo jiné části území.
Kromě toho musí prokázat, že disponuje mírou solventnosti stanovenou v článku 16, a pokud je pro další odvětví požadován podle čl. 17 odst. 2 vyšší minimální garanční fond, že má takové minimum.
3. Tato koordinace nebrání členským státům, aby uplatňovaly předpisy požadující, aby řídící pracovníci měli odbornou kvalifikaci, nebo vyžadovaly za účelem schválení předložení zakladatelské smlouvy nebo stanov společnosti, všeobecných a zvláštních pojistných podmínek, sazeb a jiných dokladů nezbytných pro obvyklý výkon dozoru.
4. Uvedené předpisy nesmějí požadovat, aby žádost o povolení byla posuzována podle hospodářských potřeb trhu.
Článek 9
Obchodní plán uvedený v čl. 8 odst. 1 písm. c) musí obsahovat údaje nebo podklady týkající se
a) druhu rizik, které pojišťovna navrhuje krýt; všeobecných a zvláštních pojistných podmínek, které navrhuje používat;
b) sazeb, které pojišťovna zamýšlí používat pro každou kategorii činnosti;
c) základních zásad zajistné politiky;
d) položek, z nichž sestává minimální garanční fond;
e) předpokládaných nákladů na zřízení provozního systému a obchodní sítě; finančních zdrojů, které mají pokrýt tyto náklady;
a navíc na první tři účetní období:
f) předpokládaných správních nákladů mimo zřizovací náklady správy, a zejména běžných režijních nákladů a provizí;
g) předpokládaného pojistného nebo příspěvků a nákladů na pojistná plnění;
h) předpokládané rozvahy;
i) předpokládaných finančních zdrojů určených ke krytí přijatých závazků a míry solventnosti.
Avšak údaje uvedené v písmenech a) a b) se nevyžadují ohledně rizik zařazených do čísel 4, 5, 6, 7 a 12 bodu A přílohy, a nevyžadují se ani údaje uvedené v písmenu b) ohledně rizik zařazených do čísel 14 a 15 bodu A přílohy. Údaje uvedené v písmenech a) a b) nemusí být požadovány u rizik zařazených pod číslem 11 uvedeného bodu.
Článek 10
1. Každý členský stát vyžaduje, aby pojišťovna se sídlem na území jiného členského státu, která žádá o povolení k otevření agentury nebo pobočky,
a) předložila své stanovy a seznam svých řídících pracovníků;
b) předložila potvrzení vydané příslušnými orgány státu, ve kterém se nachází sídlo, potvrzující pojistná odvětví, která je pojišťovna oprávněna provozovat, a existenci minimálního garančního fondu nebo minimální míru solventnosti, pokud je vyšší, vypočtenou podle čl. 16 odst. 3 s uvedením rizik, která jsou skutečně kryta, a finančních zdrojů uvedených v čl. 11 odst. 1 písm. e);
c) předložila obchodní plán podle článku 11;
d) jmenovala oprávněného zástupce s trvalým bydlištěm v hostitelské zemi, který má dostatečnou pravomoc zavazovat pojišťovnu ve vztazích s třetími osobami a zastupovat ji před úřady a soudy hostitelské země; je-li zástupcem právnická osoba, musí mít sídlo v hostitelské zemi a musí sama jmenovat jako svého zástupce fyzickou osobu splňující výše uvedené podmínky. Jmenovaného zástupce smí členský stát odmítnout výlučně z důvodů týkajících se dobré pověsti nebo odborné kvalifikace, jaké platí pro řídící pracovníky pojišťoven se sídlem na území dotyčného státu.
Pokud jde o Lloyd's, nesmějí se v případě sporu v hostitelské zemi vyplývajícího z přijatých závazků pojištěné osoby nacházet v nevýhodnějším postavení, než kdyby byl spor veden proti pojišťovně obvyklého typu. Oprávněný zástupce musí proto disponovat dostatečnou pravomocí, aby bylo možné vést proti němu řízení a musí být v tomto postavení schopen zavazovat dotyčné upisovatele Lloyd's.
2. Každý členský stát vyžaduje pro rozšíření činnosti agentury nebo pobočky buď na další odvětví, nebo na další části státního území v případech uvedených v čl. 6 odst. 2 písm. d), aby žadatel o povolení předložil obchodní plán podle článku 11 a splňoval podmínky stanovené v odst. 1 písm. b).
3. Tato koordinace nebrání členským státům, aby uplatňovaly předpisy požadující pro všechny pojišťovny schválení všeobecných i zvláštních pojistných podmínek, sazeb a jakýchkoli dalších dokladů nezbytných pro normální výkon dozoru.
4. Uvedené předpisy nesmějí požadovat, aby žádost o povolení byla posuzována podle hospodářských potřeb trhu.
Článek 11
1. Obchodní plán agentury nebo pobočky uvedený v čl. 10 odst. 1 písm. c) musí obsahovat tyto údaje nebo poklady týkající se
a) druhů rizik, která pojišťovna navrhuje krýt v hostitelské zemi; všeobecných a zvláštních pojistných podmínek, které navrhuje používat;
b) sazeb, které pojišťovna zamýšlí používat pro každou kategorii činnosti;
c) hlavních zásad zajistné politiky;
d) stavu míry solventnosti pojišťovny uvedené v článku 16 a 17;
e) předpokládaných nákladů na zřízení provozního systému a obchodní sítě; finančních zdrojů, které mají pokrýt tyto náklady;
a navíc na první tři účetní období:
f) předpokládaných správních nákladů;
g) předpokládaného pojistného nebo příspěvků a nákladů na pojistná plnění vztahující se k nové produkci;
h) předpokládané rozvahy agentury nebo pobočky.
Avšak údaje uvedené v písmenech a) a b) se nevyžadují ohledně rizik zařazených do čísel 4, 5, 6, 7 a 12 bodu A přílohy, a nevyžadují se ani údaje uvedené v písmenu b) ohledně rizik zařazených do čísel 14 a 15 bodu A přílohy. Údaje uvedené v písmenech a) a b) nemusí být vyžadovány u rizik zařazených pod číslem 11 uvedeného bodu.
2. K obchodnímu plánu se přikládá rozvaha a výsledovka pojišťovny za každé z posledních tří účetních období. Jestliže však pojišťovna vykonává činnost po méně než tři účetní období, předloží uvedené doklady pouze za úplná účetní období.
Pokud jde o Lloyd's, nahrazuje se zveřejnění rozvahy a výsledovky povinným předložením výročních obchodních závěrek zahrnujících pojišťovací operace a doplněných přísežným prohlášením osvědčujícím, že byla předložena zpráva auditora za každého pojistitele, a prokazujícím, že závazky vzniklé na základě těchto operací jsou plně kryty aktivy. Tyto doklady musí umožnit orgánům dozoru, aby si utvořily obraz o stavu solventnosti sdružení.
3. Obchodní plán spolu s vyjádřením orgánů příslušných pro vydání povolení se poskytuje příslušným orgánům země, ve které se nachází sídlo. Tyto orgány sdělí své stanovisko orgánům příslušným k vydání povolení do tří měsíců ode dne obdržení dokladů; jestliže stanovisko není sděleno v uvedené lhůtě, předpokládá se, že je kladné.
Článek 12
Každé rozhodnutí o zamítnutí povolení musí být podrobně odůvodněno a oznámeno dotyčné pojišťovně.
Každý členský stát učiní opatření, aby v případě zamítnutí povolení bylo možné obrátit se na soud.
Tato možnost je rovněž stanovena pro případy, kdy příslušné orgány nerozhodnou o žádosti o vydání povolení ve lhůtě šesti měsíců ode dne jejího obdržení.
Oddíl B: Podmínky pro výkon činnosti
Článek 13
Členské státy vzájemně úzce spolupracují při dozoru nad finanční situací pojišťoven, jimž bylo vydáno povolení.
Článek 14
Orgán dozoru členského státu, na jehož území se nachází sídlo pojišťovny, musí ověřovat stav solventnosti pojišťovny pro veškerou její činnost. Orgány dozoru ostatních členských států mu poskytují veškeré informace potřebné k uskutečnění tohoto ověření.
Článek 15
1. Každý členský stát, na jehož území pojišťovna vykonává činnost, uloží této pojišťovně, aby vytvořila dostatečné technické rezervy.
Výše těchto rezerv se určuje podle pravidel stanovených státem, a pokud tato pravidla neexistují, podle obvyklé praxe v tomto státě.
2. Technické rezervy musí být kryty přiměřenými a odpovídajícími aktivy umístěnými v každé zemi, ve které je činnost vykonávána. Členské státy však mohou povolit zmírnění pravidel pro odpovídající aktiva a pro umístění aktiv.
Lucembursko si může s ohledem na své zvláštní postavení až do koordinace právních předpisů o likvidaci pojišťoven zachovat systém záruk za technické rezervy existující ke dni vstupu této směrnice v platnost.
Předpisy země, ve které je činnost vykonávána, stanoví druh těchto aktiv a případně rozsah, v němž mohou být používána ke krytí technických rezerv, a stanoví také pravidla pro oceňování těchto aktiv.
3. Jestliže členský stát povolí, aby část technických rezerv byla tvořena pohledávkami vůči zajistitelům, stanoví i výši takto povoleného procentního podílu. V tom případě nesmí odchylně od odstavce 2 vyžadovat, aby aktiva reprezentující tyto pohledávky byla umístěna na jeho území.
4. Orgán dozoru členského státu, na jehož území se nachází sídlo pojišťovny, ověřuje, zda její rozvaha vykazuje, pokud jde o technické rezervy, aktiva přiměřená závazkům přijatým ve všech zemích, ve kterých pojišťovna vykonává činnost.
Článek 16
1. Každý členský stát vyžaduje, aby každá pojišťovna se sídlem na jeho území vytvořila dostatečnou míru solventnosti ve vztahu k veškeré své činnosti.
Míra solventnosti se rovná jmění pojišťovny očištěnému o všechny předvídatelné závazky po odečtení nehmotného majetku. Zejména zahrnuje tato aktiva:
- splacený základní kapitál nebo v případě vzájemné pojišťovny splacený skutečný počáteční kapitál,
- polovina nesplaceného základního kapitálu nebo nesplaceného počátečního kapitálu, jakmile splacená část dosáhne 25 % tohoto kapitálu,
- rezervy (zákonné rezervy a dobrovolné rezervy) nevztahující se k přijatým závazkům,
- nerozdělený zisk,
- v případě vzájemné pojišťovny nebo společnosti na bázi vzájemnosti s variabilními příspěvky jakýkoli nárok, který mohou vznést vůči svým členům prostřednictvím výzvy k dodatečnému příspěvku během účetního období, až do poloviny rozdílu mezi maximální částkou příspěvků a příspěvky skutečně předepsanými; tyto možnosti dodatečných příspěvků však nesmějí představovat více než 50 % míry solventnosti,
- na žádost pojišťovny po prokázání, a po dohodě s orgány dozoru členských států, ve kterých pojišťovna vykonává svou činnost, veškeré skryté rezervy vzniklé podhodnocením aktiv nebo nadhodnocením pasiv v rozvaze, pokud tyto skryté rezervy nejsou výjimečné povahy.
Nadhodnocení technických rezerv se určuje v poměru k jejich výši vypočtené pojišťovnou podle vnitrostátních předpisů; avšak až do budoucí koordinace technických rezerv se částka rovná 75 % rozdílu mezi výší rezervy na běžná rizika vypočtená pojišťovnou paušálně s uplatněním minimální procentní sazby v poměru k pojistnému a částkou, která by byla získána výpočtem rezervy podle jednotlivých pojistných smluv, pokud vnitrostátní právní předpisy umožňují volbu mezi dvěma metodami, může vzít v úvahu v míře solventnosti až do výše 20 %.
2. Míra solventnosti se stanoví buď na základě celoroční výše pojistného nebo příspěvků nebo na základě průměrné výše pojistných plnění za poslední tři účetní období. Avšak v případě pojišťoven, které převážně pojišťují jen jedno nebo více z těchto rizik: vichřice (bouře), krupobití, mrazy, se za referenční období pro stanovení průměrné výše pojistných plnění bere posledních sedm účetních období.
3. S výhradou článku 17 se celková výše míry solventnosti rovná vyššímu z těchto dvou výsledků:
První výsledek (podle pojistného):
- pojistné nebo příspěvky (včetně příplatků k pojistnému nebo příspěvkům) předepsané za přímé pojištění v posledním účetním období včetně předpisu pojistného vztahujícího se k předchozím obdobím se sečtou,
- k tomuto součtu se připočte částka celého přijatého zajistného v posledním účetní období,
- od tohoto součtu se pak odečte celková částka pojistného nebo příspěvků stornovaných v posledním účetním období a celková částka daní a poplatků spojených s pojistným nebo příspěvky zahrnutými do výše uvedeného součtu.
Takto vypočítaná částka se rozdělí na dva díly, z nichž první díl činí až 10 miliónů zúčtovacích jednotek a druhý díl tvoří zbytek; vypočítá se 18 % z prvního dílu a 16 % z druhého dílu a obě výsledné částky se sečtou.
První výsledek se získá vynásobením součtu uvedeného v předchozím pododstavci poměrem existujícím za poslední účetní období mezi částkou pojistných plnění, které ponese pojišťovna po odečtení úhrad za zajištění, a celkovou výší pojistných plnění; tento poměr nesmí být v žádném případě nižší než 50 %.
Druhý výsledek (podle pojistných plnění):
- sečtou se částky vyplacených pojistných plnění z přímého pojištění (bez odečtení pojistných plnění uhrazených zajistiteli a retrocesionáři) za období uvedená v odstavci 2,
- k tomuto součtu se připočte částka pojistných plnění z převzatého zajištění nebo z retrocesí za stejné období,
- k této částce se připočte částka rezerv na nevyplacená pojistná plnění vytvořená na konci posledního účetního období jak pro přímé pojištění, tak pro převzaté zajištění,
- od tohoto součtu se odečte částka příjmů z regresů během období uvedených v odstavci 2,
- od zbývající částky se odečte částka rezerv na nevyřízené pojistné události vytvořená na počátku účetního období předcházejícího poslednímu účetně uzavřenému účetnímu období jak z přímého pojištění, tak z převzatého zajištění.
Jedna třetina nebo jedna sedmina takto získané částky (podle referenčního období stanoveného v odstavci 2) se rozdělí na dva díly, z nichž první činí až sedm miliónů zúčtovacích jednotek a druhý tvoří zbytek; vypočítá se 26 % z prvního dílu a 23 % z druhého dílu a výsledné částky se sečtou.
Druhý výsledek se získá vynásobením takto obdržené částky poměrem existujícím za poslední účetní období mezi částkou pojistných plnění, kterou ponese pojišťovna po odečtení úhrad za zajištění a celkovou výší pojistných plnění; tento poměr nesmí být v žádném případě nižší než 50 %.
4. Procentní sazby uplatňované na doby uvedené v odstavci 3 se snižují na třetinu v případě zdravotního pojištění provozovaného na technických zásadách podobných technickým zásadám životního pojištění, pokud
- přijaté pojistné je počítáno na základě tabulek nemocnosti podle matematických metod uplatňovaných v pojišťovnictví,
- je vytvářena rezerva na stárnutí,
- vybírá se dodatkové pojistné s cílem vytvořit bezpečnostní rozpětí v přiměřené výši,
- pojistitel může vypovědět smlouvu nejpozději před koncem třetího roku pojištění,
- smlouva stanoví možnost zvýšení pojistného nebo snížení plnění i pro platné smlouvy.
5. V případě Lloyd's se výpočet prvního výsledku ve vztahu k pojistnému uvedený v odstavci 3 provádí na základě čistého pojistného, které se vynásobí paušální procentní sazbou stanovovanou každoročně orgánem dozoru země sídla pojišťovny. Tato paušální procentní sazba musí být vypočítána na základě nejnovějších statistických údajů týkajících se zejména zaplacených provizí.
Údaje spolu s příslušným výpočtem se odešlou orgánům dozoru zemí, ve kterých je sdružení Lloyd's usazeno.
Článek 17
1. Jedna třetina míry solventnosti tvoří garanční fond.
2. a) Garanční fond nesmí být však nižší než
- 400000 zúčtovacích jednotek v případě, že jsou kryta veškerá nebo některá rizika zařazená do některého z odvětví uvedených v bodě A přílohy pod čísly 10, 11, 12, 13, 14 a 15,
- 300000 zúčtovacích jednotek v případě, že jsou kryta veškerá nebo některá rizika zařazená do některého z odvětví uvedených v bodě A přílohy pod čísly 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 a 16,
- 200000 zúčtovacích jednotek v případě, že jsou kryta veškerá nebo některá rizika zařazená do některého z odvětví uvedených v bodě A přílohy pod čísly 9 a 17;
b) jestliže činnost vykonávaná pojišťovnou zahrnuje několik odvětví nebo několik rizik, je vzato v úvahu jen to odvětví nebo riziko, pro které se vyžaduje nejvyšší částka;
c) každý členský stát může snížit minimum garančního fondu o jednu čtvrtinu v případě vzájemné pojišťovny nebo společnosti na bázi vzájemnosti.
Článek 18
1. Členské státy nestanoví žádná pravidla pro výběr aktiv přesahujících aktiva, která tvoří technické rezervy uvedené v článku 15.
2. S výhradou čl. 15 odst. 2, čl. 20 odst. 1 a 3 a čl. 22 odst. 1 posledního pododstavce neomezují členské státy volné nakládání s movitými či nemovitými aktivy tvořícími součást jmění pojišťoven, kterým bylo vydáno povolení. Spolková republika Německo však může až do další koordinace podmínek pro přístup k činnosti a její výkon v oblasti životního pojištění ponechat, pokud jde o zdravotní pojištění ve smyslu čl. 16 odst. 4, v platnosti omezení vztahující se na volné nakládání s aktivy, pokud je volné nakládání aktivy kryjícími matematické rezervy závislé na souhlasu "Treuhändera" (svěřenského správce).
Až do další koordinace však může Dánské království ponechat v platnosti své právní předpisy omezující volné nakládání s aktivy vytvořenými pojišťovnami ke krytí důchodů vyplácených podle povinného pojištění pracovních úrazů.
3. Tato ustanovení nevylučují opatření, která jsou členské státy při respektování předpisů země, v níž je vykonávána činnost, jak to požaduje čl. 15 odst. 2, a při ochraně zájmů pojištěných osob oprávněny přijmout jako vlastníci, členové nebo společníci dotyčných pojišťoven.
Článek 19
1. Každý členský stát uloží pojišťovnám se sídlem na jeho území povinnost předkládat roční výkaz zahrnující operace všeho druhu, jeho finanční situaci a solventnost.
2. Členské státy požadují od pojišťoven vykonávajících svou činnost na jejich území, aby pravidelně předkládaly výkazy, které jsou nezbytné pro výkon dozoru, a statistické doklady. Příslušné orgány dozoru si vzájemně poskytují doklady a informace potřebné pro výkon dozoru.
Článek 20
1. Jestliže pojišťovna nedodržuje článek 15, může orgán dozoru země, ve které pojišťovna vykonává svou činnost, zakázat volné nakládání s aktivy umístěnými v této zemi poté, co o svém úmyslu uvědomí orgány dozoru země, ve které se nachází sídlo pojišťovny.
2. Pro účely ozdravění finanční situace pojišťovny, jejíž míra solventnosti klesne pod minimum požadované podle čl. 16 odst. 3, si orgán dozoru země, ve které se nachází sídlo pojišťovny, vyžádá ke schválení ozdravný plán finanční situace.
3. Jestliže míra solventnosti klesne pod částku garančního fondu vymezenou v článku 17, vyžádá si orgán dozoru země, ve které se nachází sídlo pojišťovny, od ní ke schválení plán krátkodobého financování.
Může dále omezit nebo zakázat volné nakládání s aktivy pojišťovny. Informuje orgány ostatních členských států, na jejichž území bylo pojišťovně rovněž vydáno povolení, o všech přijatých opatřeních, a tyto orgány na jeho žádost přijmou stejná opatření.
4. Příslušné orgány dozoru mohou dále přijmout veškerá nezbytná opatření na ochranu zájmů pojištěných osob v případech uvedených v odstavcích 1 a 3.
5. Orgány dozoru ostatních členských států, na jejichž území bylo pojišťovně rovněž vydáno povolení, spolupracují při uplatňování opatření uvedených v odstavcích 1 až 4.
Článek 21
1. Každý členský stát umožní pojišťovně převést celý svůj kmen pojistných smluv nebo jeho část, jestliže přebírající subjekt dosahuje, i se zohledněním převodu, nezbytné míry solventnosti.
Před povolením převodu se příslušné orgány dozoru vzájemně konzultují.
2. Po schválení příslušným orgánem dozoru se tento převod stává účinným vůči pojistníkům a pojištěným, kterých se to týká.
Oddíl C: Odnětí povolení
Článek 22
1. Povolení vydané pojišťovně příslušným orgánem členského státu, na jehož území se nachází její sídlo, může tento orgán odejmout, jestliže pojišťovna
a) již neplní podmínky pro vydání povolení;
b) nebyla schopna v rámci povolené lhůty přijmout opatření obsažená v ozdravném plánu nebo v plánu financování uvedených v článku 20;
c) dopustí se závažného porušení povinností stanovených vnitrostátními předpisy.
V případě odnětí povolení uvědomí orgán dozoru země, ve které se nachází sídlo, o odnětí orgány dozoru ostatních členských států, které vydaly této pojišťovně povolení; ty poté rovněž odejmou svá povolení. Orgán dozoru země, ve které se nachází sídlo, přijímá za přispění ostatních orgánů veškerá opatření nezbytná na ochranu zájmů pojištěných osob, a zejména omezí volné nakládání s aktivy pojišťovny, pokud již toto omezení nebylo učiněno podle čl. 20 odst. 1 a 3 druhého pododstavce.
2. Povolení vydané agentuře nebo pobočce pojišťovny, jejíž sídlo se nachází v jiném členském státě, může být odňato, jestliže agentura nebo pobočka
a) již neplní podmínky povolení;
b) závažným způsobem neplní své povinnosti podle předpisů členského státu, ve kterém vykonává svou činnost, zejména pokud jde o tvorbu technických rezerv stanovených v článku 15.
Před odnětím povolení orgány dozoru země, ve které je vykonávána činnost, konzultují orgány dozoru země, ve které se nachází sídlo. Pokud považují za nezbytné pozastavit provoz takové agentury nebo pobočky před provedením konzultace, ihned o tom uvědomí orgány dozoru země, ve které se nachází sídlo.
3. Každé rozhodnutí o odnětí povolení nebo zastavení činnosti musí být podrobně odůvodněno a oznámeno dotyčné pojišťovně.
Každý členský stát učiní opatření, aby proti tomuto rozhodnutí bylo možné obrátit se na soud.
Hlava III - Pravidla pro agentury a pobočky usazené uvnitř Společenství a náležící pojišťovnám, jejichž sídla se nacházejí mimo Společenství
Článek 23
1. Každý členský stát umožní přístup k činnosti uvedené v článku 1 každé pojišťovně, jejíž sídlo se nachází mimo Společenství, za podmínky, že této pojišťovně je vydáno úřední povolení.
2. Členský stát může vydat povolení, jestliže pojišťovna splňuje aspoň tyto podmínky:
a) je oprávněna vykonávat pojišťovací činnost podle vnitrostátních právních předpisů, kterými se řídí;
b) zřídí agenturu nebo pobočku na území tohoto členského státu;
c) zaváže se v místě vedení agentury nebo pobočky vést oddělené účetnictví o činnosti, kterou zde vykonává, a uchovávat zde veškeré doklady spojené s výkonem činnosti;
d) jmenuje oprávněného zástupce, který musí být schválen příslušným orgánem;
e) disponuje v zemi, ve které vykonává svou činnost, aktivy v hodnotě rovnající se nejméně polovině minimální částky předepsané v čl. 17 odst. 2 pro garanční fond a složí čtvrtinu minimální částky jako kauci;
f) zaváže se udržovat míru solventnosti v souladu s článkem 25;
g) předloží obchodní plán v souladu s čl. 11 odst. 1 a 2.
Článek 24
Členské státy uloží pojišťovnám, aby vytvořily přiměřené technické rezervy ke krytí závazků přijatých na jejich území; dbají na to, aby agentury nebo pobočky kryly tyto rezervy svými aktivy ve výši přiměřené takovým rezervám a až do výše stanovené příslušným státem také odpovídajícími aktivy.
Právní předpisy členských států se použijí na výpočet technických rezerv, na stanovení kategorií investic a na oceňování aktiv.
Dotyčný členský stát požaduje, aby aktiva představující technické rezervy byla umístěna na jeho území. Přitom se však použije čl. 15 odst. 3.
Článek 25
1. Každý členský stát uloží agenturám nebo pobočkám zřízeným na jeho území disponovat mírou solventnosti tvořenou aktivy očištěnými o jakékoli předvídatelné závazky po odečtení nehmotného majetku. Minimální míra solventnosti se vypočítá podle čl. 16 odst. 3. Avšak pro tento výpočet se přihlíží jen k pojistnému nebo příspěvkům a pojistným událostem týkajícím se čin nosti vykonávané dotyčnou agenturou nebo pobočkou.
2. Jedna třetina míry solventnosti tvoří garanční fond. Garanční fond nesmí být nižší než polovina minima požadovaného podle čl. 17 odst. 2. Počáteční kauce složená podle čl. 23 odst. 2 písm. e) se započítává do této částky garančního fondu.
3. Aktiva představující míru solventnosti až do výše garančního fondu musí být umístěna ve státě, ve kterém vykonává činnost, a zbývající aktiva musí být umístěna uvnitř Společenství.
Článek 26
1. Každá pojišťovna, která po získání povolení od jednoho členského státu získá povolení od jednoho nebo více členských států ke zřízení jiných agentur nebo poboček na jejich území, může požádat o jednu nebo více z těchto výhod:
a) aby míra solventnosti uvedená v článku 25 byla vypočtena ve vztahu k veškeré činnosti, kterou pojišťovna vykonává v rámci Společenství; v tom případě se přihlédne k pojistnému nebo příspěvkům a pojistnému plnění uskutečněnému všemi agenturami nebo pobočkami usazenými uvnitř Společenství;
b) aby byla zproštěna povinnosti složit kauci požadovanou podle čl. 23 odst. 2 písm. e) také v těchto státech;
c) aby aktiva představující garanční fond byla umístěna ve kterémkoli z členských států, ve kterých pojišťovna vykonává činnost.
2. Jestliže nejméně dva dotyčné členské státy schválí tuto žádost v celém rozsahu nebo zčásti, ověří příslušný orgán členského státu, na jehož území leží nejstarší provozovna žadatele, stav solventnosti pojišťovny ve vztahu k celkové činnosti vykonávané pojišťovnou uvnitř členských států schvalujících žádost. Avšak na žádost pojišťovny a při jednomyslném souhlasu dotyčných členských států může takovéto ověření uskutečnit příslušný orgán jiného členského státu. Orgán provádějící ověření obdrží k tomuto účelu od ostatních členských států nezbytné informace týkající se agentur nebo poboček ustavených na jejich území.
3. Výhody poskytnuté podle tohoto článku mohou být odňaty z podnětu jednoho nebo více dotyčných členských států.
Článek 27
Články 19 a 20 se použijí také ve vztahu k agenturám a pobočkám pojišťoven, na které se vztahuje tato hlava.
Pro účely článku 20, je orgán dozoru nejstarší provozovny nebo orgán dozoru, který místo něj provádí ověření celkové solventnosti poboček nebo agentur, postaven na úroveň orgánu členského státu, ve kterém se nachází sídlo pojišťovny.
Článek 28
V případě odnětí povolení orgánem uvedeným v čl. 26 odst. 2 uvědomí tento orgán orgány ostatních členských států, ve kterých pojišťovna vykonává svou činnost, a přijmou odpovídající opatření. Je-li důvodem pro odnětí povolení nepřiměřenost celkového stavu solventnosti, jak je stanovena v souhlasu podle článku 26, členské státy, které vyjádřily souhlas, odejmou rovněž svá povolení.
Článek 29
Společenství může v dohodách uzavřených v souladu se Smlouvou s jednou či více třetími zeměmi sjednat použití odlišných ustanovení oproti ustanovením této hlavy za účelem zabezpečení přiměřené ochrany pojištěných osob v členských státech na základě vzájemnosti.
Hlava IV - Přechodná a jiná ustanovení
Článek 30
1. Členské státy ponechají pojišťovnám uvedeným v hlavě II, které při vstupu prováděcích opatření k této směrnici v platnost provozují pojištění na jejich území v jednom nebo více odvětvích uvedených v článku 1, pětiletou lhůtu počínající dnem oznámení této směrnice ke splnění požadavků článků 16 a 17.
2. Kromě toho mohou členské státy:
a) povolit pojišťovnám uvedeným v odstavci 1, které po uplynutí pětileté lhůty nevytvoří v plné výši míru solventnosti, dodatečnou lhůtu maximálně dvou let k jejímu dosažení zapředpokladu, že tyto pojišťovny předloží podle článku 20 keschválení orgánu dozoru opatření, která navrhují za tímto účelem učinit;
b) osvobodit pojišťovny uvedené v odstavci 1, u nichž po uplynutí lhůty pěti let míra solventnosti nedosahuje šestinásobku částky minimálního garančního fondu požadovaného podle čl. 17 odst. 2, od povinnosti zřídit takový minimální garanční fond před koncem účetního období, v němž příjem z pojistného nebo příspěvků dosáhne šestinásobku tohoto minimálního garančního fondu. Na základě výsledků přezkumu předpokládaného v článku 33 Rada jednomyslně na návrh Komise rozhodne, kdy má být tato výjimka členskými státy zrušena.
3. Pojišťovny, které hodlají rozšířit svou činnost ve smyslu čl. 8 odst. 2 nebo článku 10, tak mohou učinit teprve poté, co neprodleně vyhoví pravidlům této směrnice. Avšak pojišťovny uvedené v odst. 2 písm. b), které v rámci území státu rozšíří svou činnost na další pojistná odvětví nebo na jiné části tohoto území, mohou být osvobozeny na dobu deseti let ode dne oznámení směrnice od povinnosti zřídit minimální garanční fond uvedený v čl. 17 odst. 2.
4. Pojišťovna, jejíž forma je rozdílná od forem uvedených v článku 8, může po dobu tří let od oznámení této směrnice pokračovat ve výkonu své dosavadní činnosti v té právní formě, kterou má v okamžiku oznámení. Pojišťovny založené ve Spojeném království "by Royal Charter", "by private Act" nebo "by special public Act" mohou pokračovat ve své činnosti ve své současné právní formě bez časového omezení.
Pojišťovny v Belgii, které v souladu se svým zaměřením vykonávají činnost ve zprostředkování hypotekárních půjček nebo operací spoření v souladu s č. 4 čl. 15 ustanovení týkajících se dozoru nad soukromými spořitelnami, koordinovaných královským výnosem ze dne 23. června 1967, mohou pokračovat v této činnosti po dobu tří let ode dne oznámení této směrnice.
Dotyčné členské státy sestaví seznam těchto pojišťoven a předají jej ostatním členským státům a Komisi.
5. Na žádost pojišťoven, které splňují požadavky článků 15, 16 a 17, členské státy zruší restriktivní opatření, jako jsou opatření ohledně hypoték, depozit a záruk, uplatňovaná podle jejich současných předpisů.
Článek 31
Členské státy přiznají agenturám nebo pobočkám uvedeným v hlavě III, které v době vstupu prováděcích opatření k této směrnici v platnost vykonávají činnost v jednom odvětví nebo ve více odvětvích uvedených v článku 1 a nerozšiřují svou činnost ve smyslu čl. 10 odst. 2, lhůtu nejvýše pěti let ode dne oznámení této směrnice, aby se přizpůsobily podmínkám článku 25.
Článek 32
Po dobu, která skončí vstupem v platnost dohody uzavřené s třetí zemí podle článku 29, a nejpozději po uplynutí čtyř let od oznámení této směrnice, může každý členský stát zachovat ve prospěch pojišťoven dané země usazených na jeho území v platnosti pravidla, jež pro ně platila k 1. lednu 1973, pokud jde o odpovídající aktiva a umístění technických rezerv, jestliže o tom uvědomí ostatní členské státy a Komise a jestliže limity úlev poskytnutých podle čl. 15 odst. 2 pojišťovnám členských států usazeným na jeho území nejsou překročeny.
Hlava V - Závěrečná ustanovení
Článek 33
Komise a příslušné orgány členských států úzce spolupracují za účelem usnadnění dozoru nad přímým pojištěním v rámci Společenství a v zájmu přezkoumávání jakýchkoli obtíží, které by mohly nastat při uplatňování této směrnice.
Článek 34
1. Komise podá Radě do šesti let ode dne oznámení této směrnice zprávu o vlivu finančních požadavků zavedených touto směrnicí na stav pojistných trhů členských států.
2. Komise podle potřeby podává Radě předběžné zprávy před koncem přechodného období uvedeného v čl. 30 odst. 1.
Článek 35
Členské státy uvedou své vnitrostátní předpisy do souladu s touto směrnicí do 18 měsíců od jejího oznámení a neprodleně o tom uvědomí Komisi.
Takto pozměněné předpisy jsou s výhradou článků 30, 31 a 32 použitelné do 30 měsíců ode dne oznámení.
Článek 36
Po oznámení této směrnice sdělí členské státy Komisi znění hlavních ustanovení právních a správních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 37
Nedílnou součástí této směrnice je příloha.
Článek 38
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 24. července 1973.