RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1284/2009
af 22. december 2009
om visse særlige restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 215, stk. 1 og 2,
under henvisning til Rådets fælles holdning 2009/788/FUSP af 27. oktober 2009 om restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea (1), som ændret ved Rådet afgørelse 2009/1003/FUSP af 22. december 2009,
under henvisning til det fælles forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til fælles holdning 2009/788/FUSP skal der træffes visse restriktive foranstaltninger over for medlemmerne af National Council for Democracy and Development (Det Nationale Råd for Demokrati og Udvikling, NCDD) og personer med tilknytning til dem, som var ansvarlige for den voldelige undertrykkelse den 28. september 2009 eller det politiske dødvande i landet.
(2)
Disse foranstaltninger omfatter indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer tilhørende de fysiske eller juridiske personer, enheder og organer, der er opført på listen i bilaget til den fælles holdning, samt et forbud mod at yde teknisk og finansiel bistand og andre ydelser i forbindelse med militært udstyr til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i eller til brug i Republikken Guinea. Foranstaltningerne omfatter også et forbud mod salg, levering, overførsel eller eksport af udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse, til Republikken Guinea.
(3)
Disse foranstaltninger falder ind under anvendelsesområdet for traktaten, og navnlig for at sikre, at de økonomiske aktører i alle medlemsstater anvender dem på samme måde, er det derfor nødvendigt at indføre lovgivning på EU-plan til at gennemføre dem, for så vidt angår Unionen.
(4)
Enhver behandling af personoplysninger om fysiske personer i henhold til denne forordning bør være i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og fri udveksling af sådanne oplysninger (2) samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (3).
(5)
For at sikre, at foranstaltningerne i denne forordning virker effektivt, bør denne forordning træde i kraft straks -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I denne forordning forstås ved:
a) »udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse«: de i bilag I anførte varer
b) »teknisk bistand«: enhver form for teknisk støtte i forbindelse med reparation, udvikling, fremstilling, samling, prøvning, vedligeholdelse eller anden form for teknisk tjeneste, idet bistanden kan ydes i form af instruktion, rådgivning, oplæring, overførsel af driftskendskab eller kompetencer eller konsulentservice, herunder mundtlig bistand
c) »mæglervirksomhed«: de aktiviteter, som udøves af personer, enheder og partnerskaber, der optræder som mellemmænd ved at købe, sælge eller sørge for overførsel af produkter og teknologi eller ved at forhandle eller sørge for transaktioner, og som involverer overførsel af produkter eller teknologi
d) »pengemidler«: finansielle aktiver og midler af enhver art, herunder, men ikke udelukkende:
e) »indefrysning af pengemidler«: hindring af enhver form for flytning, overførsel, ændring, brug af, adgang til eller behandling af pengemidler, der ville resultere i ændring af omfang, beløb, anbringelsessted, ejerforhold, besiddelse, art eller formål, eller andre ændringer, som ville gøre det muligt at bruge de pågældende pengemidler, herunder porteføljeforvaltning
f) »økonomiske ressourcer«: aktiver af enhver art, både materielle og immaterielle, såvel løsøre som fast ejendom, som ikke er pengemidler, men som kan bruges til at opnå pengemidler, varer eller tjenesteydelser
g) »indefrysning af økonomiske ressourcer«: hindring af, at ressourcerne på nogen måde bruges til at opnå pengemidler, varer eller tjenesteydelser, herunder også ved salg, leje eller pantsætning
h) »EU’s område«: de områder, hvor traktaten finder anvendelse på de betingelser, der er fastsat i traktaten.
Artikel 2
Det er forbudt:
a)
bevidst og forsætligt, direkte eller indirekte at sælge, levere, overføre eller eksportere udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse, uanset om det har oprindelse i EU eller ej, til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i eller til brug i Republikken Guinea
b)
direkte eller indirekte at levere teknisk bistand eller udføre mæglervirksomhed i tilknytning til det udstyr, der er omhandlet i litra a), til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i eller til brug i Republikken Guinea
c)
direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand i tilknytning til det udstyr, der er omhandlet i litra a), til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i eller til brug i Republikken Guinea
d)
bevidst og forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå forbuddene i litra a), b) eller c).
Artikel 3
Det er forbudt:
a)
direkte eller indirekte at levere teknisk bistand eller udføre mæglervirksomhed i tilknytning til de varer og den teknologi, der er opført på Den Europæiske Unions fælles liste over militært udstyr (4), eller i tilknytning til levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af varer på denne liste til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i eller til brug i Republikken Guinea
b)
direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand i tilknytning til de varer og den teknologi, som er opført på Den Europæiske Unions fælles liste over militært udstyr, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, der er bestemt til salg, levering, overførsel eller eksport af sådanne produkter, eller til levering af dertil knyttet teknisk bistand til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i eller til brug i Republikken Guinea
c)
bevidst og forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå forbuddene i litra a) og b).
Artikel 4
1. Uanset artikel 2 og 3 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. de websteder, der er nævnt i bilag III, tillade
a)
salg, levering, overførsel eller eksport af udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse, forudsat at det udelukkende er til humanitær brug eller beskyttelsesbrug eller til brug for De Forenede Nationers (FN) og Den Europæiske Unions institutionsopbygningsprogrammer eller Den Europæiske Unions og FN’s krisestyringsoperationer
b)
levering af finansieringsmidler, finansiel bistand, teknisk bistand, mæglervirksomhed og andre ydelser i tilknytning til det udstyr eller de programmer og operationer, der er omhandlet i litra a)
c)
levering af finansieringsmidler, finansiel bistand, teknisk bistand, mæglervirksomhed og andre ydelser i tilknytning til militærudstyr, der ikke er bestemt til at dræbe, men som udelukkende er til humanitær brug eller beskyttelsesbrug eller til brug for FN’s, og Unionens institutionsopbygningsprogrammer eller Den Europæiske Unions og FN’s krisestyringsoperationer
d)
levering af finansieringsmidler, finansiel bistand, teknisk bistand, mæglervirksomhed og andre ydelser i tilknytning til ikke-kampmæssige køretøjer, der er fremstillet eller udstyret med materialer til ballistisk beskyttelse, og som udelukkende er bestemt til beskyttelsesbrug for Den Europæiske Union og dets medlemsstaters personale i Republikken Guinea.
2. Der gives ingen tilladelser for aktiviteter, som allerede har fundet sted.
Artikel 5
Artikel 2 og 3 finder ikke anvendelse på beskyttelsesbeklædning, herunder skudsikre veste og militærhjelme, der midlertidigt udføres til Republikken Guinea udelukkende til personlig brug for personel fra FN, Den Europæiske Union eller dets medlemsstater, repræsentanter for medierne, humanitært hjælpepersonale, ulandsfrivillige og tilknyttet personale.
Artikel 6
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører eller ejes, besiddes eller kontrolleres af de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag II, indefryses.
2. Pengemidler og økonomiske ressourcer må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag II, eller stilles til rådighed til fordel for dem.
3. Bilag II omfatter de fysiske og juridiske personer, enheder eller organer, som Rådet i henhold til artikel 3a i fælles holdning 2009/788/FUSP har konstateret er medlemmer af National Council for Democracy and Development (Det Nationale Råd for Demokrati og Udvikling, NCDD) eller fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer med tilknytning til dem.
4. Bevidst og forsætlig deltagelse i aktiviteter, hvis formål eller virkning er direkte eller indirekte at omgå foranstaltningerne i stk. 1 og 2, er forbudt.
Artikel 7
Forbuddene i artikel 3, litra b), og i artikel 6, stk. 2, medfører ikke nogen form for ansvar for de fysiske og juridiske personer, enheder eller organer, som har stillet pengemidler eller økonomiske ressourcer til rådighed, hvis disse ikke vidste og ikke havde nogen rimelig grund til at formode, at deres handlinger ville være i strid med dette forbud.
Artikel 8
1. Uanset artikel 6 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. de websteder, der er nævnt i bilag III, give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer eller til, at visse pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed på de vilkår, som de finder hensigtsmæssige, når de har konstateret, at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer
a)
er nødvendige for at dække basale behov hos de personer, der er opført på listen i bilag II, og de familiemedlemmer, som de har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på hypotekslån, medicin og lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
alene er bestemt til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
alene er bestemt til betaling af afgifter eller gebyrer til rutinemæssig forvaltning af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, eller
d)
er nødvendige til at dække ekstraordinære udgifter, såfremt medlemsstaten mindst to uger før meddelelsen af tilladelsen har meddelt alle de andre medlemsstater og Kommissionen, hvorfor den skønner, at der bør gives en sådan særlig tilladelse.
2. Den pågældende medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der gives i henhold til stk. 1.
Artikel 9
1. Uanset artikel 6 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. de websteder, der er nævnt i bilag III, give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er omfattet af en retslig eller administrativ afgørelse eller en voldgiftsafgørelse om tilbageholdsret, der er truffet inden den dato, hvor personen, enheden eller organet omhandlet i artikel 6 blev optaget i bilag II, eller af en dom, en administrativ afgørelse eller en voldgiftskendelse, der er afsagt før denne dato
b)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at indfri fordringer, der er sikret ved en sådan tilbageholdelsesret eller er anerkendt som gyldige ved en sådan dom, inden for de begrænsninger, som er fastsat i gældende love og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder
c)
afgørelsen om tilbageholdelsesret eller kendelsen er ikke til fordel for personer, enheder eller organer, der er opført i bilag II, og
d)
anerkendelse af afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen er ikke i strid med almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.
2. Den pågældende medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der gives i henhold til stk. 1.
Artikel 10
1. Artikel 6, stk. 2, er ikke til hinder for, at finansierings- eller kreditinstitutter i EU, der modtager pengemidler, som er overført til en konto tilhørende en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført på listen, krediterer de indefrosne konti med disse beløb, forudsat at alle tilførte beløb på disse konti også indefryses. Finansierings- eller kreditinstitutterne underretter straks den kompetente myndighed om sådanne transaktioner.
2. Artikel 6, stk. 2, finder ikke anvendelse på beløb, der tilføres indefrosne konti, i form af:
a)
renter og andre indtægter af disse konti eller
b)
forfaldne beløb i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet, jf. artikel 3, blev optaget i bilag II,
forudsat at disse renter, andre indtægter og betalinger eller finansielle instrumenter indefryses i henhold til artikel 6, stk. 1.
Artikel 11
Fysiske og juridiske personer, enheder eller organer, herunder disses ledelse og personale, der implementerer forordningen, og som indefryser pengemidler og økonomiske ressourcer eller afviser at stille pengemidler eller økonomiske ressourcer til rådighed i god tro, dvs. i forvisning om, at dette er i overensstemmelse med denne forordning, kan ikke på nogen måde drages til ansvar, medmindre det godtgøres, at indefrysningen eller tilbageholdelsen er sket på grund af forsømmelighed.
Artikel 12
1. Medmindre andet er bestemt i de gældende regler om indberetning, fortrolighed og tavshedspligt, skal fysiske og juridiske personer, enheder eller organer:
a)
straks videregive oplysninger, der kan fremme overholdelsen af denne forordning, herunder oplysninger om konti og beløb, som er indefrosset i medfør af artikel 6, til de på webstederne i bilag III anførte kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor de er bosat eller etableret, og direkte eller gennem den på webstederne i bilag III anførte kompetente myndighed fremsende oplysningerne til Kommissionen og
b)
samarbejde med den kompetente myndighed om kontrol af disse oplysninger.
2. De yderligere oplysninger, som Kommissionen modtager direkte, stilles til rådighed for den berørte medlemsstat.
3. De oplysninger, der afgives eller modtages i medfør af denne artikel, må kun anvendes til de formål, til hvilke de blev afgivet eller modtaget.
Artikel 13
Kommissionen og medlemsstaterne underretter straks hinanden om de foranstaltninger, der træffes i henhold til denne forordning, og udveksler alle andre relevante oplysninger, som de råder over, og som har relation til denne forordning, navnlig oplysninger om overtrædelser, håndhævelsesproblemer og domme afsagt af nationale domstole.
Artikel 14
Bilag II indeholder de oplysninger om fysiske personer på listen, som er tilgængelige, og som er nødvendige for at identificere de pågældende personer tilstrækkeligt.
Oplysningerne kan omfatte:
a)
efternavn og fornavne, herunder eventuelle kaldenavne og titler
b)
fødested og fødselsdato
c)
nationalitet
d)
pasnummer og identitetskortnummer
e)
skatteregistreringsnummer og socialsikringsnummer
f)
køn
g)
adresse eller andre oplysninger om opholdssted
h)
stilling eller erhverv
i)
dato for optagelse på listen.
Bilag II kan også indeholde ovennævnte identifikatorer for familiemedlemmer til de personer, der er opført på listen, på betingelse af, at disse oplysninger er nødvendige i konkrete tilfælde alene med det formål at kontrollere identiteten af den pågældende fysiske person, som er opført på listen.
Bilag II skal også indeholde grunden til opførelse på listen, f.eks. beskæftigelse.
Artikel 15
1. Kommissionen bemyndiges til:
a)
at ændre bilag II på grundlag af afgørelser vedrørende bilaget til fælles holdning 2009/788/FUSP og
b)
at ændre bilag III på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne.
2. Kommissionen skal angive individuelle og konkrete begrundelser for afgørelser i henhold til stk. 1, litra a), og give den pågældende person eller enhed eller det pågældende organ lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger.
3. Kommissionen behandler personoplysninger for at kunne udføre sine opgaver i henhold til denne forordning og i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 45/2001.
Artikel 16
1. Medlemsstaterne fastsætter bestemmelser om sanktioner for overtrædelse af denne forordning og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelserne og have afskrækkende virkning.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen disse bestemmelser straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om alle senere ændringer.
Artikel 17
1. Medlemsstaterne udpeger de i denne forordning omtalte kompetente myndigheder og anfører dem på eller via de websteder, der er opført på listen i bilag III.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om deres kompetente myndigheder straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om alle senere ændringer.
3. Når denne forordning indeholder krav om, at der skal gives meddelelse eller underretning til Kommissionen eller på anden måde kommunikeres med den, er adressen og andre kontaktoplysninger, der skal bruges dertil, oplysningerne i bilag III.
Artikel 18
Denne forordning finder anvendelse:
a)
inden for EU’s område, herunder dets luftrum
b)
om bord på fly og skibe under medlemsstaternes jurisdiktion
c)
på alle personer inden for eller uden for EU’s område, som er statsborgere i en medlemsstat
d)
på alle juridiske personer, enheder og organer, der er oprettet eller stiftet i henhold til en medlemsstats lovgivning
e)
på alle juridiske personer, enheder og organer, for så vidt angår forretningsvirksomhed, der helt eller delvis foregår inden for EU.
Artikel 19
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2009.
NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1284/2009
ze dne 22. prosince 2009
o zavedení některých zvláštních omezujících opatření vůči Guinejské republice
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 215 odst. 1 a 2 této smlouvy,
s ohledem na společný postoj Rady 2009/788/SZBP ze dne 27. října 2009 o omezujících opatřeních vůči Guinejské republice (1) ve znění rozhodnutí Rady 2009/1003/SZBP ze dne 22. prosince 2009,
s ohledem na společný návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Společný postoj 2009/788/SZBP stanoví některá omezující opatření namířená proti členům Národní rady pro demokracii a rozvoj a osobám s nimi spojeným, odpovědným za násilné represe ze dne 28. září 2009 nebo za patovou politickou situaci v zemi.
(2)
Tato opatření zahrnují zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů fyzických či právnických osob, subjektů a orgánů uvedených v příloze společného postoje a zákaz poskytování technické a finanční pomoci a dalších služeb souvisejících s vojenským vybavením všem fyzickým či právnickým osobám, subjektům nebo orgánům v Guinejské republice nebo pro použití v Guinejské republice. Opatření zahrnují také zákaz prodeje, dodávek, převodu nebo vývozu vybavení, které by mohlo být použito k vnitřní represi, do Guinejské republiky.
(3)
Tato opatření spadají do oblasti působnosti Smlouvy, a proto - především za účelem zajištění jejich jednotného uplatňování hospodářskými subjekty ve všech členských státech - jsou k jejich provádění, pokud jde o Unii, nezbytné právní předpisy na úrovni Unie.
(4)
Veškeré zpracování osobních údajů fyzických osob podle tohoto nařízení by mělo být v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (2) a se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (3).
(5)
K zajištění účinnosti opatření stanovených v tomto nařízení musí toto nařízení okamžitě vstoupit v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„vybavením, které může být použito k vnitřní represi,“ se rozumí zboží uvedené v příloze I;
b)
„technickou pomocí“ se rozumí jakákoli technická podpora týkající se oprav, vývoje, výroby, montáže, zkoušení, údržby nebo jiných technických služeb, která může mít například formu pokynů, poradenství, školení, předávání pracovních znalostí či dovedností nebo konzultací; technická pomoc zahrnuje též ústní formy pomoci;
c)
„zprostředkovatelskými službami“ se rozumí činnosti osob, subjektů a partnerů, kteří jednají jako zprostředkovatelé tím, že nakupují nebo prodávají zboží a technologie nebo zařizují jejich převod nebo sjednávají či zařizují operace, které zahrnují převod zboží nebo technologií;
d)
„finančními prostředky“ se rozumí finanční aktiva a hospodářské výhody všeho druhu, mimo jiné:
i)
peníze v hotovosti, šeky, peněžní pohledávky, směnky, peněžní poukázky a jiné platební nástroje;
ii)
vklady u finančních ústavů a jiných subjektů, zůstatky na účtech, pohledávky a závazky z pohledávek;
iii)
veřejně i soukromě obchodované cenné papíry a dluhové nástroje, včetně akcií a kapitálových podílů, certifikátů zastupujících cenné papíry, dluhopisů, směnek, opčních listů, dlužních úpisů a smluv o derivátových nástrojích,
iv)
úroky, dividendy nebo jiné výnosy nebo hodnoty pocházející z aktiv nebo jimi vytvářené;
v)
úvěry, práva na započtení, záruky, závazky plnění nebo jiné finanční závazky;
vi)
akreditivy, náložné listy a dodací listy;
vii)
dokumenty prokazující podíl na finančních prostředcích nebo na finančních zdrojích;
e)
„zmrazením finančních prostředků“ se rozumí zabránění jakémukoli pohybu, převodu, přeměně, použití prostředků, přístupu k nim nebo zacházení s nimi jakýmkoli způsobem, který by vedl k jakékoli změně jejich objemu, výše, umístění, vlastnictví, držby, povahy, určení nebo k jiné změně, která by umožnila použití těchto prostředků, včetně správy portfolia;
f)
„hospodářskými zdroji“ se rozumí aktiva všeho druhu, hmotná nebo nehmotná, movitá či nemovitá, která nejsou finančními prostředky, ale lze je použít k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb;
g)
„zmrazením hospodářských zdrojů“ se rozumí zabránění jejich použití k získání finančních prostředků, zboží nebo služeb jakýmkoli způsobem, zejména prodejem, pronájmem nebo zastavením;
h)
„územím Unie“ se rozumí území, na něž vztahuje Smlouva za podmínek v ní stanovených.
Článek 2
Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo prodávat, dodávat, převádět nebo vyvážet vybavení, které může být použito k vnitřní represi, fyzickým či právnickým osobám, subjektům nebo orgánům v Guinejské republice nebo pro použití v Guinejské republice, bez ohledu na to, zda pochází z Unie, či nikoli;
b)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související s vybavením podle písmene a) fyzickým či právnickým osobám, subjektům nebo orgánům v Guinejské republice nebo pro použití v Guinejské republice;
c)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc související s vybavením podle písmene a) fyzickým či právnickým osobám, subjektům nebo orgánům v Guinejské republice nebo pro použití v Guinejské republice;
d)
vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo výsledkem je obcházení zákazů uvedených v písmenech a), b) nebo c).
Článek 3
Zakazuje se:
a)
přímo či nepřímo poskytovat technickou pomoc nebo zprostředkovatelské služby související se zbožím a technologiemi, které jsou uvedeny na Společném vojenském seznamu Evropské unie (4), nebo s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním zboží uvedeného na tomto seznamu všem fyzickým či právnickým osobám, subjektům nebo orgánům v Guinejské republice anebo pro použití v Guinejské republice;
b)
přímo či nepřímo poskytovat financování nebo finanční pomoc související se zbožím a technologiemi, které jsou uvedeny na Společném vojenském seznamu Evropské unie, zejména včetně zejména dotací, půjček a pojištění vývozních úvěrů, pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí nebo pro jakékoli poskytování související technické pomoci fyzickým či právnickým osobám, subjektům nebo orgánům v Guinejské republice nebo pro použití v Guinejské republice;
c)
vědomě a úmyslně se účastnit činností, jejichž cílem nebo výsledkem je obcházení zákazů uvedených v písmenech a) a b).
Článek 4
1. Odchylně od článků 2 a 3 mohou příslušné orgány členských států uvedené na internetových stránkách podle přílohy III povolit:
a)
prodej, dodávky, převod nebo vývoz vybavení, které může být použito k vnitřním represím, určeného výhradně pro humanitární nebo ochranné účely nebo pro programy budování institucí prováděné Organizací spojených národů a Evropskou unií nebo pro operace Evropské unie a OSN pro řešení krizí;
b)
poskytnutí financování, finanční pomoci, technické pomoci, zprostředkovatelských služeb a jiných služeb souvisejících s vybavením nebo programy a operacemi uvedenými v písmeni a);
c)
poskytnutí financování, finanční pomoci, technické pomoci, zprostředkovatelských služeb a jiných služeb souvisejících s nesmrtonosným vojenským vybavením určeným výhradně pro humanitární nebo ochranné účely, pro programy budování institucí prováděné OSN a Evropskou unií nebo pro operace Evropské unie a OSN pro řešení krizí;
d)
poskytnutí financování, finanční pomoci, technické pomoci, zprostředkovatelských služeb a jiných služeb souvisejících s nebojovými vozidly vyrobenými za použití materiálů, jež poskytují balistickou ochranu, nebo těmito materiály vybavenými, která jsou určena výhradně k ochraně zaměstnanců Evropské unie a jejích členských států v Guinejské republice.
2. Pro činnosti, které již byly uskutečněny, se povolení nevydávají.
Článek 5
Články 2 a 3 se nevztahují na ochranné oděvy, včetně neprůstřelných vest a vojenských přileb, dočasně vyvážené do Guinejské republiky zaměstnanci OSN, zaměstnanci Evropské unie nebo jejích členských států, zástupci sdělovacích prostředků a pracovníky humanitárních a rozvojových organizací a doprovodným personálem pouze pro jejich osobní potřebu.
Článek 6
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje, které náleží fyzickým či právnickým osobám, subjektům nebo orgánům uvedeným v příloze II nebo které jsou jimi vlastněny, drženy nebo ovládány.
2. Žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny fyzickým či právnickým osobám, subjektům nebo orgánům uvedeným v příloze II nebo poskytnuty v jejich prospěch.
3. Příloha II obsahuje seznam fyzických a právnických osob, subjektů nebo orgánů, které byly v souladu s článkem 3a společného postoje 2009/788/SZBP určeny Radou jako jednotliví členové Národní rady pro demokracii a rozvoj nebo jako fyzické či právnické osoby, subjekty nebo orgány s nimi spojené.
4. Zakazuje se vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo výsledkem je přímé či nepřímé obcházení opatření uvedených v odstavcích 1 a 2.
Článek 7
Ze zákazů stanovených v čl. 3 písm. b) a čl. 6 odst. 2 nevyplývá pro fyzické a právnické osoby, subjekty nebo orgány, které zpřístupnily finanční prostředky nebo hospodářské zdroje, žádná odpovědnost, pokud nevěděly a neměly žádný rozumný důvod předpokládat, že by svým jednáním tyto zákazy porušovaly.
Článek 8
1. Odchylně od článku 6 mohou příslušné orgány členských států uvedené na internetových stránkách podle přílohy III povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů nebo zpřístupnění některých finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za podmínek, které považují za vhodné, pokud rozhodnou, že dané finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb osob uvedených v příloze II a na nich závislých rodinných příslušníků, včetně úhrad za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určené výlučně k úhradě přiměřených honorářů za odborné výkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k hrazení poplatků nebo nákladů na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů; nebo
d)
nezbytné k úhradě mimořádných výdajů, pokud členský stát oznámí alespoň dva týdny před udělením povolení všem ostatním členským státům a Komisi důvody, proč se domnívá, že by mělo být zvláštní povolení uděleno.
2. Příslušný členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle odstavce 1.
Článek 9
1. Odchylně od článku 6 mohou příslušné orgány členských států uvedené na internetových stránkách podle přílohy III povolit uvolnění některých zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje jsou předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva, které vzniklo přede dnem, kdy byly osoby, subjekty nebo orgány uvedené v článku 6 zařazeny do přílohy II, nebo se na ně vztahuje před tímto dnem vynesené soudní, správní nebo arbitrážní rozhodnutí;
b)
dotčené finanční prostředky nebo hospodářské zdroje budou použity výlučně k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo uznaných jako platné takovým rozhodnutím, a to v mezích stanovených platnými právními předpisy, jimiž se řídí práva osob majících takové nároky;
c)
zástavní právo nebo rozhodnutí není ve prospěch osoby, subjektu či orgánu uvedených v příloze II; a
d)
uznání zástavního práva nebo rozhodnutí není v rozporu s veřejným pořádkem v dotčeném členském státě.
2. Příslušný členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi o každém povolení uděleném podle odstavce 1.
Článek 10
1. Ustanovení čl. 6 odst. 2 nebrání finančním nebo úvěrovým institucím v Unii v připisování finančních prostředků na zmrazené účty v případech, kdy přijímají finanční prostředky převáděné na účet fyzické či právnické osoby, subjektu nebo orgánu uvedených na seznamu, za předpokladu, že tyto přírůstky na účtech budou rovněž zmrazeny. Dotčená finanční nebo úvěrová instituce neprodleně uvědomí o těchto transakcích příslušný orgán.
2. Ustanovení čl. 6 odst. 2 se nevztahuje na připisování na zmrazené účty, pokud jde o:
a)
úroky nebo jiné výnosy z těchto účtů; nebo
b)
platby splatné podle smluv, dohod nebo závazků, které byly uzavřeny nebo vznikly přede dnem, kdy byly fyzické či právnické osoby, subjekty nebo orgány uvedené v článku 3 zařazeny do přílohy II,
pokud jsou veškeré takové úroky, jiné výnosy, platby nebo finanční nástroje zmrazeny podle čl. 6 odst. 1.
Článek 11
Ze zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů nebo odmítnutí dát je k dispozici učiněných v dobré víře, že takové jednání je v souladu s tímto nařízením, nevyplývá pro fyzickou či právnickou osobu, subjekt nebo orgán provádějící toto nařízení nebo jejich vedoucí pracovníky či zaměstnance žádná odpovědnost, ledaže by se prokázalo, že finanční prostředky a hospodářské zdroje byly zmrazeny nebo zadrženy v důsledku nedbalosti.
Článek 12
1. Aniž jsou dotčena platná pravidla týkající se ohlašování, důvěrnosti a služebního tajemství, fyzické a právnické osoby, subjekty nebo orgány:
a)
neprodleně poskytnou příslušným orgánům uvedeným na internetových stránkách podle přílohy III v členském státě, v němž mají bydliště nebo sídlo, všechny informace, které by podpořily dodržování tohoto nařízení, jako jsou účty a částky zmrazené v souladu s článkem 6, a předají tyto informace Komisi, buď přímo, nebo prostřednictvím příslušného orgánu uvedeného na internetových stránkách podle přílohy III; a
b)
spolupracují s tímto příslušným orgánem při každém ověřování těchto informací.
2. Veškeré dodatečné informace přímo obdržené Komisí se zpřístupňují dotčenému členskému státu.
3. Veškeré informace poskytnuté nebo obdržené v souladu s tímto článkem se použijí pouze pro účely, pro něž byly poskytnuty nebo obdrženy.
Článek 13
Komise a členské státy se neprodleně navzájem informují o opatřeních přijatých podle tohoto nařízení a předávají si všechny další důležité informace, které mají k dispozici v souvislosti s tímto nařízením, zejména informace o porušování předpisů, obtížích s jeho prosazováním a o rozhodnutích vnitrostátních soudů.
Článek 14
Příloha II obsahuje dostupné informace o fyzických osobách uvedených na seznamu, které umožní dotčené osoby dostatečně identifikovat.
Tyto informace mohou zahrnovat:
a)
příjmení a jména včetně případných přezdívek a titulů;
b)
datum a místo narození;
c)
státní příslušnost;
d)
číslo pasu a číslo průkazu totožnosti,
e)
daňové číslo a číslo sociálního pojištění;
f)
pohlaví;
g)
adresu nebo jiné informace ohledně místa pobytu;
h)
funkci nebo povolání;
i)
datum určení pro zařazení na seznam.
Příloha II může také obsahovat výše uvedené identifikační údaje týkající se rodinných příslušníků osob zařazených na seznam, pokud jsou tyto údaje v konkrétním případě nezbytné výhradně za účelem ověření totožnosti dotčené fyzické osoby uvedené na seznamu.
Příloha II obsahuje také důvody pro zařazení na seznam, například povolání.
Článek 15
1. Komise je oprávněna:
a)
měnit přílohu II na základě rozhodnutí přijatých s ohledem na přílohu společného postoje 2009/788/SZBP; a
b)
měnit přílohu III na základě informací sdělených členskými státy.
2. Komise uvede individuální a konkrétní důvody pro rozhodnutí přijatá podle odst. 1 písm. a) a umožní dotyčné osobě, subjektu nebo orgánu, aby se k této záležitosti vyjádřily.
3. Komise zpracovává osobní údaje za účelem plnění svých úkolů podle tohoto nařízení a v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
Článek 16
1. Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy oznámí Komisi uvedená pravidla neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí všechny pozdější změny.
Článek 17
1. Členské státy určí příslušné orgány podle tohoto nařízení a uvedou je na internetových stránkách, jejichž seznam je v příloze III, nebo na ně na těchto stránkách učiní odkaz.
2. Členské státy oznámí Komisi své příslušné orgány neprodleně po vstupu tohoto nařízení v platnost a oznámí jí všechny následné změny.
3. Pokud se v tomto nařízení ukládá povinnost oznámit určité skutečnosti Komisi, informovat Komisi nebo s ní jinak komunikovat, použije se pro tyto účely adresa a další kontaktní údaje uvedené v příloze III.
Článek 18
Toto nařízení se použije:
a)
na území Unie, včetně jeho vzdušného prostoru;
b)
na palubě každého letadla nebo plavidla podléhajících pravomoci členského státu;
c)
pro fyzické osoby, které jsou státními příslušníky členského státu, ať se nacházejí na území Unie, nebo mimo ně;
d)
pro všechny právnické osoby, subjekty nebo orgány založené nebo zřízené podle práva některého členského státu;
e)
pro všechny právnické osoby, subjekty nebo orgány v souvislosti s jakoukoli podnikatelskou činností vykonávanou zcela nebo částečně v rámci Unie.
Článek 19
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 22. prosince 2009.