Kommissionens forordning (EF) nr. 1554/2001
af 30. juli 2001
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 for så vidt angår afsætning af sukker produceret i de franske oversøiske departementer og udligning af prisforskellen mellem dette sukker og præferenceråsukker
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 af 19. juni 2001 om den fælles markedsordning for sukker(1), særlig artikel 7, stk. 5, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ifølge artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1260/2001 ydes der en fast EF-støtte til afsætning i Fællesskabets europæiske områder af sukker, der er produceret i de franske oversøiske departementer. Denne støtte vedrører dels raffineringen i raffinaderier i Fællesskabets europæiske områder af sukker produceret i de pågældende departementer, dels transporten til Fællesskabets europæiske områder af sukker produceret i disse departementer og sukkerets eventuelle oplagring i departementerne.
(2) Støtten til raffinering i EF-raffinaderier skal give disse mulighed for at forsyne sig med det pågældende sukker til priser svarende til dem, der gælder for præferencesukker.
(3) Omkostningerne ved søtransporten afhænger bl.a. af fartøjernes størrelse, som igen afhænger af dybgangen i afskibningshavnene i de franske oversøiske departementer. Erfaringen viser, at netop som følge af havnenes begrænsede dimensioner transporteres sukkeret fra nogle af disse departementer ofte til Fællesskabet på fartøjer med en nettotonnage på under 20000 tons, medens fartøjer med en nettotonnage på 25000 til 30000 tons lægges til grund ved beregningen af omkostningerne ved fragten fra Vestindien til Det Forenede Kongerige. De erhvervsdrivendes fragtomkostninger kan således være uforholdsmæssigt store i forhold til det beregnede faste fragtbeløb. Der bør derfor i gennemførelsesbestemmelserne vedrørende det faste beløb åbnes mulighed for en justering af fragtelementet Vestindien - Det Forenede Kongerige, når de anvendte fartøjers størrelse kan begrunde dette.
(4) I henhold til artikel 5, stk. 4, i protokol 3 om AVS-sukker, der er knyttet til AVS-EF-partnerskabsaftalen(2), gælder den garanterede pris for upakket sukker cif europæisk havn i Fællesskabet for sukker af standardkvalitet. Hvis udbyttet af præferencesukker afviger fra udbyttet af standardkvaliteten, anvendes der en tabel over tillæg, som benyttes i international handel, og som adskiller sig fra den skala, der i denne forbindelse er fastsat i EF-bestemmelserne om råsukker produceret i Fællesskabet. For at opnå en udligning af prisforholdene mellem de to typer råsukker vil det være rimeligt at dække den forskel, der følger af disse to tabeller, ved en særlig støtte til raffinaderier, der raffinerer råsukker produceret i de franske oversøiske departementer.
(5) Ydelse af raffineringsstøtte er kun berettiget for de mængder råsukker med oprindelse i de franske oversøiske departementer, der kan raffineres til hvidt sukker i Fællesskabets forskellige europæiske områder under hensyntagen til de disponible, mængder af sådant sukker ifølge en regelmæssigt udarbejdet EF-forsyningsopgørelse for råsukker.
(6) Da producenterne af dette sukker ikke råder over væsentlige oplagringsfaciliteter på deres fabrikker, oplagres alt det sukker, der er bestemt til afsætning til EF-raffinaderier, straks efter produktionen i havnesiloerne. Producenterne er derfor nødt til på forhånd at afholde omkostningerne for transporten fra fabrikken til afskibningshavnen. I de seneste år er varigheden af den mellemliggende periode og dermed perioden for oplagringen i havnesiloerne tiltaget som følge af de uregelmæssige forsendelser, hvilket har ført til en stadig større byrde for producenterne. Det vil derfor være rimeligt at åbne mulighed for at yde et forskud på den endelige støttebetaling svarende til fob-elementet af støtten. Udbetalingen af et sådant forskud bør betinges af, at modtageren stiller en tilsvarende sikkerhed, og der bør fastsættes andre nødvendige betingelser herfor, bl.a. vedrørende de pågældende sukkermængder.
(7) Der bør fastlægges visse regler om bestemmelsen af sukkerets vægt og udbytte, navnlig når produktet transporteres løst i samme fartøj for flere producenters regning.
(8) Der går som regel lang tid mellem datoen for indskibningen af det pågældende sukker og datoen for afslutningen af de ved ankomsten sædvanlige formaliteter, der er nødvendige for, at det relevante organ kan udbetale støtten. Der bør derfor fastsættes en forskudsordning.
(9) Det er nødvendigt at fastsætte passende kontrolforanstaltninger med hensyn til det raffinerede sukker og i den forbindelse at definere begrebet raffinering.
(10) Gennemførelsesbestemmelserne i denne forordning træder i stedet for dem, der er fastsat ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 2750/86 af 3. september 1986 om gennemførelsesbestemmelser til afsætningsforanstaltningerne for sukker fra de franske oversøiske departementer og om fjerde ændring af forordning (EØF) nr. 3016/78(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 350/1999(4). Nævnte forordning bør derfor ophæves.
(11) Foranstaltningerne bør finde anvendelse fra begyndelsen af produktionsåret 2001/02.
(12) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Sukker -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Som interventionsforanstaltning ydes der en fast fællesskabsstøtte til afsætning i Fællesskabets europæiske områder af sukker, der er produceret i de franske oversøiske departementer.
Artikel 2
1. Efter ansøgning, der indgives til de franske myndigheder, ydes der til producenterne af sukker som omhandlet i artikel 1, frit leveret europæisk havn i Fællesskabet, i produktionsåret 2001/02 en støtte bestående af:
a) et fast beløb pr. ton sukker, udtrykt i hvidt sukker, svarende til transportomkostningerne ab fabrik til fob-stadiet, som fastsættes til:
- 17 EUR/t for departementerne Réunion og Martinique
- 24 EUR/t for departementet Guadeloupe
b) et ensartet fast beløb svarende til søtransportomkostningerne fra fob-stadiet i de franske oversøiske departementer til cif stadiet lastrum europæisk havn i Fællesskabet og de til denne transport knyttede forsikringsomkostninger
c) et beløb pr. 100 kg sukker, udtrykt i hvidt sukker, der ved udgangen af hver måned er oplagret hos producenterne, på 0,33 EUR/måned.
2. Det faste beløb, der er nævnt i stk. 1, litra b), fastlægges på grundlag af det fragtelement Vestindien - Det Forenede Kongerige, som fastsættes af Freight Committee of the United Terminal Sugar Market Association of London og indregnes i London Daily Price for sukker, og som gælder på datoen for udfærdigelsen af konnossementet for det pågældende sukker.
Beløbet omregnes til euro ved hjælp af den omregningskurs, der anvendes ved konstateringen af cif prisen og justeres med en fast sats for i forbindelse med forsikringsomkostningerne at tage hensyn til forskellen i sukkerets værdi på verdensmarkedet og i Fællesskabet. Derefter reguleres beløbet med en koefficient, der er lig med 1,00 divideret med udbyttesatsen for det pågældende sukker.
Det justerede beløb konstateres af Kommissionen og meddeles til de franske myndigheder.
3. De franske myndigheder kan foretage en standardjustering af det i stk. 1, litra b), nævnte beløb, hvis der anvendes fartøjer med en nettotonnage på under 20000 tons, og producentens faktiske transportomkostninger som følge heraf overstiger beløbet.
Denne justering er for hver måned og for hvert geografisk område (Antillerne/Réunion) højst lig med gennemsnittet af de konstaterede forskelle for løs transport i de 12 måneder forud for den måned, hvor sukkeret forlader havnen i de franske oversøiske departementer, mellem de faktiske fragtomkostninger for fartøjer med en nettotonnage på under 20000 tons, konstateret på grundlag af konnossementer, og det i stk. 1, litra b), omhandlede fragtelement Vestindiens - Det Forenede Kongerige.
Det justerede beløb kan forhøjes med indtil 25 %, hvis fartøjerne har en nettotonnage på under 7000 tons som følge af havneforholdene.
De franske myndigheder giver straks Kommissionen meddelelse om foretagne justeringer med oplysning om antallet af fartøjer og de pågældende beløb, ligesom de forelægger den relevante dokumentation.
Artikel 3
1. Den i artikel 2 omhandlede støtte beregnes på grundlag af den ved ankomsten konstaterede sukkervægt, omregnet til hvidt sukker ved hjælp af den udbytteformel, der er omhandlet i artikel 4.
I tilfælde af løs transport, hvor det ikke er muligt at identificere de enkelte partier, anvendes det gennemsnitlige udbytte for hele ladningen på den samlede mængde af det pågældende sukker.
2. Den i artikel 2 omhandlede støtte udbetales, når den pågældende producent fremlægger:
a) et af den pågældende medlemsstat anerkendt bevis for sukkerets indførelse i Fællesskabets europæiske områder, og
b) konnossementet, analyseresultaterne og den endelige faktura.
Analyserne foretages ved modtagelsen for hele ladningen, i partier på 250 tons, af et laboratorium, der er godkendt af den medlemsstat, på hvis område sukkeret er ført ind.
3. Der kan udbetales et forskud på 90 % af det støttebeløb, der beregnes på grundlag af den i den foreløbige faktura anførte vægt, omregnet til hvidt sukker ved hjælp af en fast udbyttesats på 96 %.
Anmodning om forskud indgives af den pågældende producent og skal ledsages af konnossementet og den foreløbige faktura.
4. Der kan også, uden at dette indskrænker anvendelsen af stk. 2, på anmodning af den eller de pågældende producenter af råsukkeret ydes et første forskud på det støtteelement, der er nævnt i artikel 2, stk. l, litra a). Dette første forskud betragtes som et acontobeløb af det i stk. 3 omhandlede forskud.
Det første forskud beregnes på grundlag af den vægt, som de franske myndigheder eller personer, der handler under deres kontrol, har konstateret i siloen i afskibningshavnen, omregnet til hvidt sukker ved hjælp af en fast udbyttesats på 96 %.
I forbindelse med den i første afsnit nævnte anmodning skal der stilles en sikkerhed svarende til det forskudsbeløb, der anmodes om. Denne sikkerhed frigives for de mængder, for hvilke den endelige betaling af den samlede støtte, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a) og b), foretages på de i stk. 1 anførte betingelser.
Sikkerheden stilles efter den pågældendes valg kontant eller i form af en garanti stillet af et institut, som opfylder de kriterier, der er fastsat af Frankrig.
Sikkerheden eller den del af sikkerheden, der ikke er frigivet, fortabes for den mængde sukker, for hvilken de dertil svarende forpligtelser ikke er opfyldt.
Artikel 4
1. For sukker som omhandlet i artikel 1, der er blevet raffineret i et raffinaderi i Fællesskabets europæiske områder, ydes der til de pågældende raffinaderier for hver tiendedel procent, udbyttet overstiger 92 %, en støtte på 0,0387 % af interventionsprisen for råsukker for det produktionsår, i hvilket raffineringen har fundet sted.
2. Stk. 1 gælder inden for mængder, der skal fastsættes for de enkelte områder i Fællesskabet, hvor raffineringen kan finde sted.
De i første afsnit omhandlede mængder fastsættes efter proceduren i artikel 42, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/2001 på grundlag af en EF-forsyningsopgørelse for råsukker og for mængdernes raffinering i de pågældende europæiske områder i Fællesskabet.
3. Det i stk. 1 omhandlede samlede støttebeløb ydes efter ansøgning fra de virksomheder, der har raffineret det pågældende sukker, og ansøgningerne indgives til myndighederne i den medlemsstat, på hvis område raffineringen har fundet sted.
Artikel 5
Ansøgningen om den i artikel 4 omhandlede støtte skal ledsages af beviser, der anerkendes af den pågældende medlemsstat, og hvoraf det fremgår, at det raffinerede sukker er fremstillet af råsukker, som er produceret i de franske oversøiske departementer. Med henblik herpå anbringes råsukkeret, såfremt den pågældende anmoder herom, under toldkontrol eller under en administrativ kontrol, som giver samme sikkerhed.
Ved raffinering forstås i forbindelse med denne støtte forarbejdning af råsukker som defineret i artikel 1, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1260/2001, til hvidt sukker som defineret i artikel 1, stk. 2, litra a), i nævnte forordning.
Artikel 6
Den pågældende medlemsstat giver for hver måned senest to måneder efter den pågældende måned Kommissionen meddelelse om, hvor store mængder, udtrykt i hvidt sukker, den henholdsvis artikel 2 og 4 omhandlede støtte er udbetalt for, samt om de beløb der er udbetalt for disse mængder.
Artikel 7
Forordning (EØF) nr. 2750/86 ophæves.
Artikel 8
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 1. juli 2001.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. juli 2001.
Nařízení Komise (ES) č. 1554/2001
ze dne 30. července 2001,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/2001, pokud jde o uvádění na trh cukru vyrobeného ve francouzských zámořských departementech, a kterým se vyrovnávají cenové podmínky s preferenčním surovým cukrem
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/2001 ze dne 19. června 2001 o společné organizaci trhů v odvětví cukru [1], a zejména na čl. 7 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Čl. 7 odst. 4 nařízení ES č. 1260/2001 stanoví paušální podporu Společenství pro cukr vyrobený ve francouzských zámořských departementech, který má být uveden na trh v evropských regionech Společenství. Tato podpora se týká rafinace cukru vyrobeného v těchto departmentech, kterou provádějí rafinerie na území evropských regionů Společenství, a dopravy cukru vyrobeného ve francouzských zámořských departementech do evropských regionů Společenství, případně také jeho skladování v těchto departmentech.
(2) Účelem podpory poskytované pro rafinaci cukru v rafineriích Společenství je zajistit těmto rafineriím dodávky cukru vyrobeného ve francouzských zámořských departementech za cenových podmínek obdobných podmínkám platným u preferenčního cukru.
(3) Náklady na námořní dopravu závisí zejména na velikosti plavidel, která zase závisí na hloubce vody v přístavech nakládky ve francouzských zámořských departementech. Ze zkušeností vyplývá, že právě z důvodu omezujících parametrů jednotlivých přístavů je cukr z některých z těchto departementů často přepravován na území Společenství plavidly, jejichž čistá prostornost je nižší než 20000 registrovaných tun, zatímco dopravné na trase Karibská oblast - Spojené království je stanoveno na základě čisté prostornosti lodí 25000 až 30000 registrovaných tun. Náklady na dopravu, které hradí hospodářské subjekty, tedy mohou být nepřiměřené vzhledem ke složce dopravného stanoveného na základě paušální sazby. Je proto nezbytné stanovit v prováděcích pravidlech pro používání paušální sazby možnost upravovat složku dopravného mezi Karibskou oblastí a Spojeným královstvím, pokud k tomu opravňuje velikost použitých plavidel.
(4) Čl. 5 odst. 4 protokolu 3 o cukru ze zemí AKT, který je součástí dohody o partnerství AKT-ES [2], stanoví, že zaručená cena se vztahuje na nebalený cukr s dodacími podmínkami CIF do evropských přístavů Společenství a je stanovena pro cukr standardní jakosti. Pokud se výtěžnost preferenčního cukru liší od výtěžnosti cukru standardní jakosti, použije se stupnice přirážek, která je běžná v oblasti mezinárodního obchodu a která se liší od stupnice, kterou pro tyto účely stanoví předpisy Společenství pro surový cukr vyráběný ve Společenství. Mají-li být srovnány cenové podmínky mezi těmito dvěma druhy surového cukru, je třeba kompenzovat rozdíly vyplývající z použití těchto dvou stupnic pomocí zvláštní intervence ve prospěch rafinerií surového cukru vyrobeného ve francouzských zámořských departmentech.
(5) Podpora pro rafinaci je zaručena pouze pro taková množství surového cukru pocházejícího z francouzských zámořských departementů, která lze na území evropských regionů Společenství rafinovat na bílý cukr, s přihlédnutím k disponibilním zásobám tohoto cukru tak, jak jsou pravidelně stanovovány v bilanci zásobování Společenství surovým cukrem.
(6) Výrobci tohoto cukru nemají ve svých továrnách velkokapacitní skladovací prostory, a proto všechen cukr určený k prodeji rafineriím Společenství je po výrobě uskladněn v přístavních silech. Tito výrobci musí tedy uhradit zálohu na náklady na dopravu cukru z továrny do přístavu nakládky. Nepravidelnost zásilek zvýšila v posledních letech i délku trvání těchto záloh, neboť cukr je přístavních silech skladován déle, což pro dotyčné výrobce znamená stále větší zátěž. Je tedy oprávněné stanovit, že na konečnou platbu podpory lze poskytnout zálohu ve výši částky složky FOB uvedené podpory. Poskytnutí této zálohy je třeba podmínit složením příslušné jistoty ze strany žadatele a stanovit další podmínky, jejichž splnění je nezbytné pro poskytnutí této zálohy, a zejména množství dotyčného cukru.
(7) Je třeba stanovit prováděcí pravidla pro stanovení hmotnosti a výtěžnosti cukru, zejména tam, kde jsou výrobky tohoto druhu přepravovány hromadně na stejné lodi, avšak patří několika výrobcům.
(8) Obecně lze říci, že mezi dnem, kdy je dotyčný cukr naložen, a dnem, kdy jsou při příjezdu splněny všechny formality, které příslušnému orgánu umožní vyplatit podporu, uplyne značně dlouhá doba. Je tedy třeba stanovit možnost zálohových plateb.
(9) Je nezbytné stanovit přiměřená opatření umožňující kontrolu rafinovaného cukru, jakož i definovat za tímto účelem pojem rafinace.
(10) Prováděcí pravidla stanovená v tomto nařízení nahrazují pravidla nařízení Komise (EHS) č. 2750/86 ze dne 3. září 1986, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro použití opatření pro uvádění na trh cukru vyrobeného ve francouzských zámořských departementech a kterým se počtvrté mění nařízení (EHS) č. 3016/78 [3] naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 350/1999 [4]. Uvedené nařízení by tedy mělo být zrušeno.
(11) Tato opatření je třeba používat od začátku hospodářského roku 2001/02.
(12) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro cukr,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Podpora Společenství s paušální sazbou se poskytuje jako intervenční opatření pro cukr vyráběný ve francouzských zámořských departementech, který má být uveden na trh v evropských regionech Společenství.
Článek 2
1. Na základě žádosti podané příslušným francouzským orgánům se výrobcům cukru uvedeného v článku 1 a dopraveného do evropských přístavů Společenství poskytuje pro hospodářský rok 2001/02 podpora, kterou tvoří tyto složky:
a) paušální částka na tunu cukru vyjádřeného jako bílý cukr, která představuje dopravní náklady ze závodu do fáze FOB a je stanovená ve výši:
- 17 EUR za tunu pro departementy Réunion a Martinik,
- 24 EUR za tunu pro departement Guadeloupe;
b) jednotná paušální částka představující náklady na námořní dopravu od fáze FOB ve francouzských zámořských departementech do fáze CIF evropské přístavy Společenství, jakož i příslušné náklady na pojištění;
c) paušální částka na 100 kilogramů surového cukru, který výrobci mají ve skladu na konci každého měsíce a který je vyjádřen v hodnotě bílého cukru stanovené ve výši 0,33 EUR na měsíc.
2. Paušální částka uvedená v odst. 1 písm. b) se stanoví na základě složky dopravného z Karibské oblasti do Spojeného království, které stanoví Freight Committee of the United Terminal Sugar Market Association v Londýně a které je připočteno k londýnské denní ceně cukru platné v den vystavení nákladního listu pro dotyčný cukr.
Tato částka se převede na eura pomocí přepočítacího koeficientu používaného ke stanovení ceny CIF a paušálně se upraví tak, aby byly zohledněny náklady na pojištění rozdílu mezi hodnotou cukru na světovém trhu a hodnotou cukru ve Společenství. Tato částka se poté vynásobí koeficientem, který se rovná 1,00 vydělené výtěžností dotyčného cukru.
Upravená částka je zjištěna Komisí a sdělena příslušným francouzským orgánům.
3. Příslušné francouzské orgány mohou částku uvedenou v odst. 1 písm. b) paušálně upravit, pokud skutečné dopravní náklady hrazené výrobcem jsou vyšší než tato částka, neboť použitá plavidla mají čistou prostornost nižší než 20000 registrovaných tun.
Tato úprava se pro každý měsíc a každou zeměpisnou oblast (Antily/Réunion) rovná nejvýše průměrným rozdílům zjištěným při hromadné přepravě v průběhu 12 měsíců předcházejících měsíci, v kterém byl cukr vyvezen z přístavů ve francouzských zámořských departementech, mezi skutečnými náklady na dopravu pro plavidla s čistou prostorností nižší než 20000 RT stanovenou na základě nákladního listu a složkou dopravného mezi Karibskou oblastí a Spojeným královstvím podle odst. 1 písm. b).
Upravenou sazbu lze zvýšit nejvýše o 25 %, pokud používaná plavidla mají čistou prostornost nižší než 7000 RT v důsledku podmínek daného přístavu.
Příslušné francouzské orgány neprodleně sdělí Komisi provedené úpravy a zejména uvedou počet plavidel a dotyčné částky a poskytnou příslušné podklady.
Článek 3
1. Podpora uvedená v článku 2 se vztahuje na hmotnost cukru uznaného při příjmu a vyjádřeného jako bílý cukr podle vzorce výtěžnosti uvedeného v článku 4.
Pokud hromadná přeprava neumožňuje identifikaci jednotlivých šarží, použije se pro veškerý dotyčný cukr průměrná výtěžnost celého nákladu.
2. Podpora uvedená v článku 2 se vyplácí poté, co dotyčný výrobce předloží:
a) jakýkoli doklad uznávaný dotyčným členským státem o tom, že dotyčný cukr byl dopraven na území evropských regionů Společenství, a
b) nákladový list, výsledky analýz a konečnou fakturu.
Analýzy šarží po 250 tunách provádí při příjmu u celého nákladu laboratoř schválená členským státem, na jehož území byl cukr dovezen.
3. Je možné poskytnout zálohu na platbu ve výši 90 % z částky stanovené na základě hmotnosti uvedené v pro forma faktuře a vyjádřené jako bílý cukr na základě paušální výtěžnosti ve výši 96 %.
Žádosti o zálohovou platbu podávají dotyční výrobci; k žádostem je nutné přiložit nákladový list a pro forma fakturu.
4. Aniž je dotčen odstavec 2, na žádost výrobce nebo výrobců dotyčného surového cukru je rovněž možné poskytnout první zálohu platby ve výši složky podpory uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a). Tato první záloha se považuje za splátku zálohy uvedené v odstavci 3.
První záloha platby se vypočítá na základě hmotnosti, kterou stanoví v silu v přístavu nakládky příslušné francouzské orgány nebo jimi pověřené osoby a která je vyjádřena jako bílý cukr na základě paušální výtěžnosti ve výši 96 %.
Při podání žádosti uvedené v prvním pododstavci je nutné složit jistotu ve výši požadované zálohy. Tato jistota se uvolní pro množství, pro která byla podle odstavce 1 provedena konečná platba celkové částky podpory uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) a b).
Žadatel se může rozhodnout, zda jistotu složí v hotovosti nebo formou záruky poskytnuté podnikem, který splňuje kritéria stanovená Francií.
Neuvolněná část jistoty nebo neuvolněná celá jistota propadne pro množství cukru, u nějž nebyly splněny příslušné závazky.
Článek 4
1. V případě cukru uvedeného v článku 1, který byl rafinován v rafinerii na území evropských regionů Společenství, se dotyčným rafineriím poskytne podpora na každou desetinu procenta výtěžnosti přesahující 92 % v částce, která se rovná 0,0387 % z intervenční ceny surového cukru pro hospodářský rok, v jehož průběhu se rafinace provádí.
2. Odstavec 1 se použije až do určitého maximálního množství, které se stanoví podle regionů Společenství, ve kterých lze rafinaci provádět.
Množství uvedená v prvním pododstavci se stanoví postupem podle čl. 42 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/2001 na základě bilance zásobování Společenství surovým cukrem a pro rafinaci tohoto cukru v dotyčných evropských regionech Společenství.
3. Celková částka podpory uvedené v odstavci 1 se poskytuje na základě žádosti, kterou příslušným orgánům členského státu, na jehož území byl cukr rafinován, podaly podniky, které dotyčný cukr rafinovaly.
Článek 5
K žádosti o poskytnutí podpory uvedené v článku 4 musí být přiloženy doklady uznané příslušným členským státem, které prokáží, že dotyčný rafinovaný cukr byl získán ze surového cukru vyrobeného ve francouzských zámořských departementech. Za tímto účelem a na žádost dotyčné strany podléhá surový cukr celní kontrole nebo jiné administrativní kontrole, která poskytuje rovnocenné záruky.
Pro účely poskytnutí této podpory se "rafinací" rozumí přeměna surového cukru definovaného v čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení (ES) č. 1260/2001 na bílý cukr definovaný v čl. 1 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení.
Článek 6
Dotyčný členský stát sdělí Komisi pro každý měsíc, a to do dvou měsíců následujících po příslušném měsíci, množství vyjádřená jako bílý cukr, pro která byla poskytnuta podpora podle článků 2 a 4, jakož i částky podpory odpovídající daným množstvím.
Článek 7
Zrušuje se nařízení (EHS) č. 2750/86.
Článek 8
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 1. července 2001.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. července 2001.