KOMMISSIONENS BESLUTNING af 18. marts 1992 om en procedure i henhold til EOEF-Traktatens artikel 85 (IV/32.290 - Newitt / Dunlop Slazenger International m.fl.) (Kun den engelske og den nederlandske udgave er autentiske) (92/261/EOEF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,
under henvisning til Raadets forordning nr. 17 af 6. februar 1962, foerste forordning om anvendelse af bestemmelserne i Traktatens artikel 85 og 86 (1), senest aendret ved akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, saerlig artikel 3, 15 og 16,
under henvisning til den begaering, som Newitt & Co. Ltd (Det Forenede Kongerige) indgav til Kommissionen den 18. marts 1987 i henhold til artikel 3 i forordning nr. 17 med det formaal at faa konstateret, at Dunlop Slazenger International Ltd (Det Forenede Kongerige) og nogle af virksomhedens eneforhandlere har overtraadt Traktatens artikel 85,
under henvisning til Kommissionens beslutning af 7. maj 1990 om at indlede en procedure i denne sag,
efter at have givet de paagaeldende virksomheder lejlighed til at udtale sig vedroerende de af Kommissionen fremfoerte klagepunkter, jf. artikel 19, stk. 1, i forordning nr. 17 samt Kommissionens forordning nr. 99/63/EOEF af 25. juli 1963 om udtalelser i henhold til artikel 19, stk. 1 og 2, i Raadets forordning nr. 17 (2),
efter hoering af Det Raadgivende Udvalg for Kartel- og Monopolspoergsmaal, og
ud fra foelgende betragtninger:
A. SAGSFREMSTILLING
I. Parterne
1. DSI og BTR-koncernen
(1) Dunlop Slazenger International Ltd (herefter benaevnt DSI) er et selskab, der henhoerer under britisk lovgivning, og som kontrolleres af koncernen BTR plc, der udoever virksomhed inden for en lang raekke omraader. DSI er den af koncernens virksomheder, der varetager produktion og distribution af sportsartikler verden over. DSI's omsaetning androg 114 mio. £ i 1988 (172 mio. ECU). Den samlede BTR-koncerns omsaetning var paa 5 473 mio. £ (8 242 mio. ECU).
2. Newitt
(2) Newitt & Co. Ltd (herefter benaevnt Newitt) er ligeledes et selskab, der henhoerer under britisk lovgivning, og som opererer inden for engros- og detailhandel med sportsartikler. Newitts omsaetning i 1988 laa paa 3,7 mio. £ (5,8 mio. ECU). Indtil 1986 var Newitt en af de stoerste, hvis ikke den stoerste, paralleleksportoer af DSI-produkter.
3. All Weather Sports
(3) All Weather Sports BV (herefter benaevnt AWS) var paa det relevante tidspunkt DSI's eneforhandler af Dunlop-produkter i Benelux-landene. Virksomheden havde i 1988 en omsaetning paa 30 mio. hfl. (13 mio. ECU). I 1989 overtog AWS's ledelse virksomheden fra koncernen Buehrmann-Tetterode Nederland BV, som kontrollerede den, og gav virksomheden navnet All Weather Sports Benelux BV.
4. Pinguin Sports
(4) Pinguin Sports BV (herefter benaevnt Pinguin) var paa det relevante tidspunkt DSI's eneforhandler af Slazenger-produkter i Nederlandene. I 1987 laa virksomhedens omsaetning inden for Slazenger-produkter paa ca. 2,4 mio. hfl. (1 mio. ECU).
II. Newitts klage
(5) Den 18. marts 1987 indgav Newitt en klage til Kommissionen, hvori Newitt anklagede DSI for paa forskellig vis - bl.a. ved fastsaettelsen af priser - at hindre eksporten af tennis- og squashbolde til de oevrige medlemsstater for at beskytte sit net af eneforhandlere.
Newitt mente, at DSI, der besad en dominerende stilling paa markedet for tennis- og squashbolde og bestraebte sig paa at sikre overholdelsen af virksomhedens forhandlingsaftaler, handlede i strid med Traktatens artikel 85 og 86.
III. De vaesentligste produkter og markederne herfor
1. Tennisbolde
(6) Markedet for tennisbolde er et oligopolistisk marked. Fem producenter deler ca. 90 % af det faelles marked (1989) (jf. bilag 1.1) (3): DSI (ca. 39 %: 28 % for Dunlop og 11 % for Slazenger), Dunlop France (19 %) (4), Penn (ca. 16 %), Tretorn (ca. 11 %) og Wilson (ca. 6 %), Tretorns og Dunlop Frances salg er stort set begraenset til Europa, medens man paa verdensplan (1986) faktisk kun finder Wilson (ca. 30 %), Penn (ca. 24 %) og DSI (ca. 21 %). Wilson og Penn deler stort set det amerikanske marked, medens DSI indtager en ubestridt foersteplads i Europa.
(7) Selv om der findes visse teknologiske hindringer for adgangen til markedet, skyldes den oligopolistiske opdeling af markedet for tennisbolde nok snarere hindringer af oekonomisk karakter og den omstaendighed, at denne type produkters image spiller en stor rolle. Denne sidste hindring, som er vanskelig at overkomme ved introduktionen af et nyt navn paa markedet, holdes kraftigt i live af producenternes systematiske og bekostelige sponsorering af store turneringer og af den stadig mere udbredte tendens blandt tennisforbundene til at tildele visse boldmaerker en »officiel« godkendelse, som sker paa grundlag af producenternes og/eller deres officielle forhandleres oekonomiske bidrag.
2. Squashbolde
(8) Markedet for squashbolde er domineret af DSI, som i nogle lande naermest har monopol, og hvis markedsandel i EF er paa 60-70 % (1986). Den er paa 80 % i Det Forenede Kongerige, paa 85 % i Irland og paa 90 % i Spanien (jf. bilag 1.2). DSI's eneste reelle konkurrent inden for squashbolde er Elastomer Technology Pty (Australien), som fremstiller bolde af maerket Merco, og som sidder paa ca. 11 % af det faelles marked.
3. Andre produkter
(9) Dunlop fremstiller og/eller distribuerer en lang raekke forskellige sportsartikler, herunder toej, sko osv. Der er stoerre variation inden for disse produkter, der findes langt flere producenter, og konkurrencen er dermed langt livligere. Men for visse produkters vedkommende, f.eks. tennisketchere og golfudstyr, er koncentrationen imidlertid stoerre, og DSI optraeder hver gang blandt de store producenter.
IV. DSI's distributionssystem
1. Distributionsnettet
(10) I Det Forenede Kongerige har DSI ikke nogen fast eneforhandler. Virksomheden henvender sig direkte til de detailhandlende, og inden for bestemte markedsnicher afsaetter den sine produkter gennem et begraenset antal grossister. I de oevrige medlemsstater raader DSI over et net af eneforhandlere, som er forskellige for de to maerker Dunlop og Slazenger, og det opererer ogsaa gennem andre virksomheder i koncernen.
2. Forhandlingsaftalerne
(11) Selv om de paa det formelle plan undertiden er forskellige, er DSI's forhandlingsaftaler stort set ens for saa vidt angaar de forpligtelser, de indebaerer. Hvad saaledes angaar den territoriale repraesentation, er samtlige aftaler eneforhandlingsaftaler, og forskellene mellem »Exclusive Distributor«, »Principal Distributor« og »Representative« er primaert af terminologisk art. Samtlige forhandlere faar tildelt et geografisk omraade, hvor de paa eksklusiv basis repraesenterer Dunlop eller Slazenger, og uden for hvilket de ikke maa drive noget aktivt salg. Derimod staar det ikke skrevet i aftalerne, at de ikke maa drive passivt salg, og aftalerne giver heller ikke nogen absolut territorial beskyttelse. Derudover foelger de oevrige aftalebetingelser det klassiske moenster for eneforhandlingsaftaler.
3. Priser
(12) For alle sine produkter raader DSI over to prislister - én for det interne britiske marked (Trade Price List) og en anden, der anvendes ved eksport (Export Price List), og som saedvanligvis er mere fordelagtig.
Bilag 2 indeholder for de mest udbredte tennis- og squashbolde en oversigt over forskellene mellem disse to prislister i perioden 1982-1989.
Det fremgaar heraf, at paa naer nogle faa undtagelser er eksportpriserne systematisk lavere end priserne paa det interne britiske marked, og det gaelder baade tennis- og squashbolde. Disse forskelle varierer dog ganske meget fra aar til aar. Forskellene er i oevrigt betydeligt stoerre for squashbolde (ca. 15-30 %) end for tennisbolde (ca. 3-15 %).
En tilsvarende analyse foretaget paa grundlag af et udvalg af andre DSI-produkter - tennisketchere, squashketchere, bordtennisbats, -bolde og -borde, sportstasker - viser, at de interne britiske priser ogsaa for disse produkters vedkommende som oftest (uden at der er helt saa store forskelle, undtagen dog i 1985) er betydeligt hoejere end eksportpriserne. Disse forskelle er af en stoerrelsesorden paa 15-30 %, men kan i visse tilfaelde naa helt op paa naesten 50 %.
I henhold til oplysninger fra DSI som svar paa en begaering om oplysninger indroemmes DSI's eneforhandlere i EF en eksportpris med en standardrabat paa 20 %. Det har imidlertid vist sig, at denne rabat almindeligvis er langt stoerre, nemlig paa mellem 25 % og 45 % (5).
V. DSI's hindringer for eksport af sine produkter
Resumé
(13) I hvert fald siden 1977 har DSI foert en handelspolitik, der helt generelt forbyder enhver eksport. Og mindst siden 1985 har DSI opstillet en raekke konkrete hindringer for eksport af nogle af virksomhedens produkter - primaert, men ikke kun tennisbolde og tennisketchere - til de oevrige medlemsstater, navnlig Beneluxlandene, hvilket er sket i samraad med eneforhandlerne i disse lande med det formaal at beskytte forhandlernettet mod enhver form for parallelimport.
(14) Disse hindringer har bestaaet af:
- forbud mod eksport uden DSI's tilladelse
- direkte afvisning af at levere
- prisforanstaltninger over for britiske forhandlere med henblik paa at forhindre dem i at vaere konkurrencedygtige paa eksportsiden
- opkoeb af produkter, der er eksporteret parallelt til lave priser, for at hindre, at de priser, der forlanges af DSI's officielle forhandlernet, undergraves
- maerkning af produkter med henblik paa at kontrollere deres oprindelse og endelige bestemmelsessted
- anvendelse af tennisforbundenes betegnelser til gavn for alene DSI's officielle forhandlernet.
(15) Disse foranstaltninger har primaert (men ikke udelukkende) ramt Newitt. Dette var ikke noedvendigvis hensigten fra starten, da eksportoerens navn ikke altid er kendt paa forhaand. Desuden skal foranstaltningerne ses i sammenhaeng med DSI's generelle politik, som bestaar i at forbyde enhver eksport til lande, hvor virksomheden har en eneforhandler.
1. Eksportforbud
(16) Det lader til, at det laenge har forholdt sig saaledes, at Dunlop-produkterne kun er blevet solgt til britiske grossister paa den betingelse, at de ikke eksporteredes. En skrivelse af 14. december 1977 fra Dunlop Sports Company (hvis aktiver DSI har overtaget) til Newitt indeholder foelgende passus:
»Jeg maa understrege, at dette tilbud er betinget af, at de varer, De saelger, saelges gennem Deres normale detailsalgsnet og ikke eksporteres engros til oversoeiske agenter uden vor forudgaaende tilladelse eller til andre foretagender i Det Forenede Kongerige med henblik paa videresalg til virksomheder, med hvem Dunlop Sports Company ikke har nogen forretningsmaessig forbindelse.«
Hvad i hvert fald angaar den klagende part, blev denne type eksport ikke desto mindre laenge toleret i praksis, idet Dunlop, ifoelge Newitt, ville noejes med at udsende en formel protest uden at traeffe konkrete foranstaltninger. Men siden 1985-86 har DSI imidlertid aendret sin fremgangsmaade i denne henseende - der er blevet lagt direkte pres paa Newitt og gennemfoert konkrete foranstaltninger.
(17) Den 5. august 1985 accepterede DSI en ordre fra Newitt, men anfoerte samtidig foelgende i ordrebekraeftelsen:
»Jeg skal erindre om, at vor eksportpolitik ganske enkelt gaar ud paa ikke at tillade eksport til noget marked i verden, hvor vi har indgaaet officielle, lokale forhandleraftaler, og hvor leveringer gennem tredjeparter ville udgoere baade en tilsidesaettelse af vor kontrakt og en forkastelig handelspraksis. Praktisk taget samtlige europaeiske markeder er daekket af saadanne aftaler.«
(18) Paa et moede afholdt den 12. maj 1986 goer DSI Newitt opmaerksom paa en raekke klager fra AWS - DSI's eneforhandler af Dunlop-produkter i Benelux-landene (6) - over parallelimport af produkter af dette maerke, som DSI agter at bringe til ophoer. Ved skrivelse af 16. juni 1986 redegoer DSI naermere over for Newitt, hvilke foranstaltninger den har truffet for at forhindre enhver paralleleksport:
1) enhver direkte eksport af Dunlop- og Slazenger-produkter er forbudt, medmindre der er indgaaet en saerlig aftale med DSI herom
2) hvis Newitt modtager eksportordrer, skal virksomheden aflevere disse til DSI, som gennemgaar dem individuelt. Under visse omstaendigheder kan DSI selv behandle de paagaeldende ordrer mod betaling af kommission til Newitt. I en senere skrivelse (7) praeciseres det imidlertid, at denne type eksport normalt kun vil kunne gaa til tredjelande, f.eks. »de afrikanske markeder«
3) Newitts eksportkonto i DSI's regnskabsboeger lukkes. Ethvert salg til Newitt vil foregaa gennem salgskontoret for Det Forenede Kongerige og bogfoeres paa en konto, der er specielt oprettet til denne type salg (og faktureres saaledes paa basis af de interne britiske priser).
Det foreslaas endvidere i skrivelsen, at der afholdes et nyt moede for at droefte andre muligheder for »en bedre kontrol med den uoenskede handel paa tvaers af graenserne i Europa, navnlig mellem Det Forenede Kongerige og Nederlandene, Frankrig og Tyskland.«
2. Leveringsstop
(19) I oktober 1986 naegtede DSI at imoedekomme to store ordrer fra Newitt paa tennisbolde (i alt 57 000 dusin til en samlet vaerdi af 270 000 £), som var tiltaenkt det franske marked, idet DSI erindrede om sin eksportpolitik og de »betydelige vanskeligheder«, virksomheden havde oplevet med »store maengder« bolde solgt af Newitt i Frankrig, men reeksporteret til Nederlandene og Belgien.
(20) Over for DSI's hindringer mod eksport af egne produkter soegte Newitt alternative forsyningskilder. For tennisboldenes vedkommende fandt virksomheden saadanne kilder i USA. DSI forsoegte at opspore disse forsyningskilder (8).
Sideloebende hermed lagde DSI pres paa Newitt ved i juni 1987 at stoppe for leveringerne til denne virksomhed. Selv om BTR, DSI's holdingselskab, erkender, at dette er sket - fordi DSI var naaet til den konklusion, at Newitt ikke respekterede DSI's forhandleres »stilling« i Europa - bestrider virksomheden, at der paa noget tidspunkt havde vaeret tale om at indfoere et permanent og totalt leveringsstop (9).
(21) Indtil slutningen af 1987 lykkedes det Newitt at faa leveret tennisbolde fra DSI's amerikanske datterselskab. Men i januar 1988 lukkede dette selskab for leveringerne til Newitt, hvilket det begrundede med »en tilpasning af sin politik« (10).
3. Prismaessige foranstaltninger
3.1. AEndring af de for britiske grossister gaeldende priser og rabatter
(22) Den tidligere citerede skrivelse af 16. juni 1986 fra DSI, hvori det forbydes Newitt at fortsaette sin eksport uden DSI's tilladelse, medfoerte endvidere en aendring af de priser og rabatter, Newitt tidligere havde opnaaet paa squashbolde, idet der blev skiftet fra eksportprislisten (som er langt mere fordelagtig (11), og som Newitt havde haft adgang til siden 1978) med en rabat paa 20 % til prislisten for det interne britiske marked med en rabat paa 15 %. Disse aendringer indebar en voldsom stigning i Newitts indkoebspriser, nemlig paa ca. 27 % for kuloerte squashbolde og paa ca. 54 % for sorte squashbolde.
(23) Tilsvarende aendringer ramte priser og rabatter paa tennisbolde i 1986/87. Newitt, som havde adgang til eksportpriser og en rabat paa normalt 20 % i 1985 og paa 16,5 % i 1986, fandt sine priser tilpasset de interne britiske priser med en rabat paa foerst 15 %, dernaest 20 % efter forhandlinger og til sidst 17,5 % i 1988. Virkningerne af disse priser set i forhold til de priser, som indroemmes nogle af DSI's eneforhandlere, fremgaar af bilag 3. Forskellen mellem Newitts indkoebspriser, som laa mellem ca. 0 % og 10 % over disse forhandleres indkoebspriser, steg gradvis til 25-40 % (se bilag 3.3).
(24) Samtidig med, at Newitt tilbydes en genoptagelse af normale forretningsforbindelser efter afvisningen af i hvert fald nogle af virksomhedens ordrer, praeciserer BTR i den tidligere citerede skrivelse af 3. september 1987, at Newitt fremover kun vil kunne opnaa eksportpriser ved »specifikke« ordrer beregnet til eksport til »identificerede« kunder, og at rabatbeloebet vil blive fastsat under hensyntagen til de »forpligtelser«, der paahviler DSI's forhandlere paa det paagaeldende omraade.
3.2. Stoetteforanstaltninger til fordel for eneforhandlerne
(25) DSI har i visse tilfaelde suppleret de ovenfor beskrevne prismaessige foranstaltninger med specifikke stoetteforanstaltninger til fordel for nogle af virksomhedens eneforhandlere (ad hoc-prisnedsaettelser, godtgoerelser for nedsaettelse af fortjenstmargen mv.) med henblik paa at opretholde et tilstraekkeligt lavt forhold mellem de priser, der gaelder for nettet af eneforhandlere, og de priser, der gaelder for britiske eksportoerer, for derved at forhindre sidstnaevnte i at eksportere yderligere (12).
4. Opkoeb af parallelt eksporterede produkter
(26) I 1985 og 1986 blev parallelt importerede ketchere af maerket Dunlop Max 200 G solgt til lavpris af to nederlandske forretningskaeder. Efter klager fra AWS gik DSI med til finansielt at deltage i AWS's masseopkoeb af disse ketchere (250 stk.), idet DSI godtgjorde sin eneforhandler forskellen mellem den koebspris, som AWS betalte til disse forretningskaeder, og den pris, som AWS normalt ville have betalt, hvis virksomheden havde koebt ketcherne hos DSI. Denne aktion blev bakket op af et reklame- og PR-fremstoed, hvortil DSI ydede finansiel stoette, og som tjente til at skabe bred genlyd for opkoebsaktionen og genskabe detailhandelens tillid til DSI's forhandlernet. Disse foerste opkoeb blev oejensynligt senere efterfulgt at et andet opkoeb i slutningen af 1986 af 200 ketchere af den nye model Max 200 G, som Kwantum havde sat til salg.
5. Maerkning af produkter
5.1. Identifikationskoder
(27) Det lader ogsaa til, at DSI begyndte at paafoere f.eks. deres tennisketchere saerlige koder, som gjorde det muligt at kontrollere oprindelsen af parallelt importerede varer og traeffe de fornoedne foranstaltninger for at »eliminere« dem (13).
5.2. Maerkning
(28) Med samme formaal begyndte DSI at maerke beholderne til tennisbolde. Det er denne maerkning, der ifoelge Newitt gjorde det muligt for DSI at identificere det endelige bestemmelsessted for de tennisbolde, DSI havde solgt til Newitt.
6. Anvendelse af tennisforbundenes betegnelser til fordel for alene eneforhandlerne
(29) Den tekniske godkendelse af tennisbolde varetages af Det Internationale Tennisforbund. Bolde, der opfylder de af Det Internationale Tennisforbund fastsatte krav, kan godkendes mod betaling af et fast beloeb til daekning af tests og analyser. De godkendte bolde anerkendes som »First Grade Tennis Balls« og kan anvendes i alle turneringer.
De fleste nationale tennisforbund foretager imidlertid en slags efterfoelgende godkendelse eller udvaelgelse, som er baseret paa rent finansielle kriterier. Mod betaling af et fast beloeb eller i visse tilfaelde paa baggrund af forhandlinger eller indhentning af tilbud kan et eller flere bestemte tennisboldmaerker faa tildelt betegnelsen »officielle bolde« for dette eller hint nationale forbund - eller betegnelsen »officielle bolde« under denne eller hin store turnering organiseret af det paagaeldende forbund (f.eks. Wimbledon, Roland Garros). Betegnelsen anbringes enten paa aeskerne eller paatrykkes selve boldene. Endvidere ledsages betegnelsen »officielle bolde« saedvanligvis af ordene »udvalgte bolde« eller »anbefalede bolde« (af disse forbund).
Foruden den PR-effekt, som brugen af denne betegnelse giver, er saadanne »officielle« bolde saedvanligvis de eneste, der kan anvendes i turneringer, der tilrettelaegges af de paagaeldende forbund.
For at modvirke tilstroemningen af parallelt importerede bolde til det nederlandske marked i 1986 besluttede DSI dels at paatrykke sine »Fort«-bolde betegnelsen »KNLTB official« (KNLTB er forkortelsen for det nederlandske tennisforbund) (14), dels at placere en maerkat med samme ordlyd paa de nye boldaesker sammen med teksten »den eneste tennisbold, der er godkendt, og som anbefales af dette forbund«. Disse bolde og boldbeholdere var naturligvis udelukkende beregnet til DSI's eneforhandlernet i Nederlandene. En tilsvarende maerkning blev gennemfoert i Belgien.
VI. Den rolle, som nogle af DSI's eneforhandlere spiller ved fastlaeggelsen af DSI's politik
(30) Af et kontrolbesoeg aflagt den 3. november 1988 hos AWS, DSI's eneforhandler af maerket Dunlop i Benelux-landene, fremgik det, hvilken aktiv rolle denne virksomhed spiller for DSI's politik i relation til eksport til disse lande. Et kontrolbesoeg aflagt den 4. november 1988 hos Pinguin, DSI's eneforhandler af maerket Slazenger i Nederlandene, viste, at denne virksomhed spillede i hvert fald en passiv rolle ved forfoelgelsen af denne politik.
1. AWS
(31) At doemme ud fra de dokumenter, der blev indsamlet under ovennaevnte kontrolbesoeg, bestod AWS's opgaver hovedsagelig i at informere DSI om parallelimporten til Benelux-landene, at deltage i identificering af oprindelsen af denne import, at tilskynde DSI til at traeffe de fornoedne foranstaltninger for at bringe parallelimporten til ophoer, og at deltage i gennemfoerelsen af disse foranstaltninger. De produkter, der var beroert af den samordnede praksis mellem DSI og AWS, var hovedsagelig, men ikke udelukkende, tennisbolde og tennisketchere. I hvert fald var ogsaa golfudstyr og squashbolde omfattet heraf. Der er noeje redegjort for AWS's og DSI's respektive interventioner i meddelelsen af klagepunkterne (15) (nr. 42 til 76), hvorfor naervaerende beslutning kun indeholder en kortfattet gennemgang af disse.
1.1. Udveksling af oplysning og pres paa DSI
(32) Adskillige af de dokumenter, der blev indsamlet hos AWS, vidner om et snaevert samarbejde mellem denne virksomhed og DSI med henblik paa at finde frem til oprindelsen af parallelimporten til Nederlandene og Belgien og bringe den til ophoer.
Fra 1985 til slutningen af 1987 underrettede AWS regelmaessigt DSI om umiddelbart forestaaende tilfoersler eller lavprissalg af parallelt importerede Dunlop-produkter paa det nederlandske marked fra alle mulige lande. Disse oplysninger blev saedvanligvis videregivet i form af klager, hvori AWS ville bebrejde DSI, at den ikke var i stand til at styre sin distribution, og erindre om, at en saadan kontrol udgjorde en af betingelserne for deres samarbejde. AWS lod i oevrigt ofte saadanne klager ledsage af trusler: trusler om at afbryde forretningsforbindelserne, trusler om ikke at effektuere de planlagte ordrer eller at tilbagesende usolgte lagerbeholdninger. I det omfang, at den havde kendskab hertil, ville AWS underrette DSI om parallelimportens oprindelsesland, navnet paa parallelimportoeren eller enhver anden oplysning, der kunne bidrage til at foretage en saadan identifikation.
Dokumenterne viser i oevrigt, at DSI (saedvanligvis meget hurtigt) reagerede paa klagerne fra sin forhandler og forsoegte aktivt at identificere dels oprindelsen af den parallelimport, som forhandleren klagede over, dels varernes afsaetningskanaler, og at DSI traf specifikke foranstaltninger i denne retning (kodning, maerkning mv.). Paa grundlag af denne identifikation forsoegte DSI med forskellige midler at bringe importen til ophoer. Under arbejdet hermed kraevede DSI, at AWS samarbejdede.
1.2. Stop for leveringer til Newitt
(33) Selv om formaalet med DSI's eksportforbud generelt set var at beskytte sit net af eneforhandlere (16), viser dokumenterne og Newitts klagepunkter - som DSI ikke har bestridt - at AWS har spillet en saerlige rolle i forbindelse med stoppet for leveringer til Newitt. Da DSI saaledes i maj 1986 bebudede, at den havde til hensigt at bringe denne parallelimport til ophoer, henholdt den sig til klagerne fra AWS (17). DSI henholdt sig ligeledes til spoergsmaalet om de bolde, som Newitt havde solgt i Frankrig, og som var blevet reeksporteret til Nederlandene og Belgien, da DSI i oktober 1986 afviste at efterkomme ordrer fra Newitt beregnet til det franske marked (18). Det var ogsaa paa baggrund af klager fra AWS vedroerende fremkomsten paa det nederlandske marked af Dunlop-bolde fra USA, at DSI forsoegte at finde frem til den eller de paagaeldende forhandlere og skred ind over for sit amerikanske datterselskab for at faa dette til at standse leveringerne til Newitt (19).
1.3. Prismaessige foranstaltninger
(34) Af de dokumenter, der blev indsamlet under kontrolbesoeget hos AWS, fremgaar det, at DSI's prismaessige foranstaltninger over for de britiske forhandlere (20) ligeledes havde baggrund i klager fra AWS. Priserne paa Dunlop-produkter, der importeredes parallelt til Nederlandene, var nemlig meget lavere end AWS's priser. AWS kraevede derfor, at der i hvert fald for de mest solgte tennisbolde og tennisketcheres vedkommende blev fastsat et saadant forhold mellem de interne britiske priser og de priser, som AWS fik del i, at AWS's salg i Nederlandene kunne foregaa til en pris svarende til de britiske paralleleksportoerers nettoindkoebspriser, hvorved det ikke laengere ville vaere interessant for sidstnaevnte at eksportere. Beregnet ud fra den nettofortjeneste, som AWS oenskede paa sit salg, og transportudgifterne mente AWS, at den skulle tilbydes nettoindkoebspriser svarende til 65-66 % af de interne nettoindkoebspriser, som de britiske forhandlere blev tilbudt:
Britiske forhandleres nettoindkoebspriser =
100 % = AWS's salgspris i Nederlandene 32,5 % = AWS's nettofortjeneste ca. 2,5 % = transportudgifter ca. 65 % = AWS's nettoindkoebspriser
DSI fandt disse krav for vidtgaaende og accepterede dem ikke uden videre, men ville vende tilbage til beregningerne efter at have gennemgaaet dem naermere. DSI gjorde dog AWS opmaerksom paa, at de nettoindkoebspriser, som Newitt fik tilbudt paa tennisbolde, allerede var blevet sat op fra 7,5 £ pr. dusin i 1985 til 8,5 £ for at »umuliggoere eksporten« (moede afholdt den 15. og 16. maj 1986). Efter langvarige forhandlinger (AWS kraevede fortsat, at der blev indfoert et fast prisforhold) besluttede DSI at haeve de interne britiske priser generelt, at gennemfoere en yderligere forhoejelse af de »laveste interne nettoindkoebspriser«, som var indroemmet Newitt og to andre britiske forhandlere, og til gengaeld (midlertidigt) nedsaette AWS's nettoindkoebspriser. AWS fik dermed tilbudt »de laveste priser paa Dunlop Fort-bolde«, og denne loesning skulle »i teorien goere enhver parallelimport umulig« (21).
Det fremgaar af bilag 3.3, at prisindekset for Newitt i forhold til de priser, som AWS fik tilbudt, steg fra + 109 % i 1984 til + 112 % i 1985, + 121 % i 1986, + 125 % i 1987, + 134 % i 1988 (for derefter at falde til + 123 % i 1989).
(35) Dokumenterne viser, at ogsaa for andre produkter (i hvert fald tennisketchere og golfudstyr) har DSI og AWS i faellesskab gennemfoert tilsvarende »ad hoc«-prisfastsaettelser (22), som har haft til formaal at fjerne enhver parallelimport ved at goere denne forretningsmaessigt uinteressant, samtidig med at AWS's oenskede fortjenstmargen blev bevaret. Med henblik paa at goere denne afskraekkende prisforskel mere permanent skulle disse priser udvikle sig parallelt med de priser, som indroemmedes britiske grossister.
(36) Det skal endelig naevnes, at DSI lukkede samtlige eksportkonti for de britiske forhandlere (23). AWS tilkendegav ved den lejlighed, at ogsaa denne foranstaltning var et resultat af dens »meget faste stillingtagen« (24).
1.4. Opkoeb af parallelt eksporterede produkter
(37) Dokumenterne viser endvidere, at det var paa forslag fra AWS (25), at DSI i maj 1986 besluttede at deltage finansielt i opkoebet af to forretningskaeders Dunlop-ketchere (model Max 200 G), som var blevet importeret parallelt (jf. nr. 26).
1.5. Maerkning af produkter
1.5.1. Identifikationskoder
(38) I det omfang, hvori den tilsyneladende allerede eksisterede, synes DSI's praksis med at maerke visse ketchere med en identifikationskode (se nr. 27) ikke at have vaeret direkte foranlediget af pres fra AWS. Derimod fremgaar det klart af dokumenterne, at naar der dukkede sendinger af parallelt importerede ketchere op paa det nederlandske eller belgiske marked, aflaeste AWS disse koder og videregav dem til DSI med henblik paa identifikation af eksportoeren (jf. nr. 32).
1.5.2. Maerkning
(39) Det fremgaar ikke af de indsamlede dokumenter, om AWS har deltaget aktivt i maerkningen af tennisboldbeholdere (jf. nr. 28), men den kontekst, som denne praksis indgik i, efterlader naeppe nogen tvivl om, at maerkningen udgjorde et af DSI's svar paa klagerne fra AWS, hvis da ikke fra andre af DSI's eneforhandlere (jf. nr. 32), og havde til formaal at afsloere paralleleksportoererne.
1.6. Eneret paa anvendelse af tennisforbundenes betegnelser
(40) Selv om dette initiativ blev truffet af DSI selv (jf. nr. 29), viser de indsamlede dokumenter, at det paa ny var en reaktion paa klager fra AWS. Dokumenterne viser, at ud over den forventede PR-effekt for AWS var dette initiativ ogsaa beregnet paa at lette afsloeringen af enhver parallelimport. DSI daekkede omkostningerne til paatrykningen af betegnelserne, og initiativet blev ledsaget af omfattende reklamekampagner.
1.7. Diverse
(41) Dokumenterne viser ogsaa, at kravene om beskyttelse ikke noedvendigvis kun kom fra AWS, men ogsaa fra DSI. I maj 1986 anmodede DSI AWS om ikke at levere squashbolde til eksport til Det Forenede Kongerige »paa grund af virksomhedens lave priser« (26).
2. Pinguin
(42) Ved brev af 12. august 1987 meddelte DSI AWS og Pinguin (og tilsyneladende ogsaa de oevrige forhandlere), at Kommissionen havde modtaget en klage fra Newitt »angaaende de foranstaltninger, vi har truffet mod Newitts salg af vore produkter uden for Det Forenede Kongerige«. Skulle Pinguin blive kontaktet af Kommissionen, blev den af DSI bedt om ikke at give noget svar uden foerst at have konsulteret DSI, saaledes at der kunne afgives »koordinerede« svar. I margenen paa denne skrivelse svarede Pinguin:
»Saelg ikke til Newitt, medmindre De kan aftale en ordning med virksomheden. Hvis saadanne ordninger viser sig at vaere umulige, fordi Newitt ikke overholder dem, afholder De Dem fra at goere forretninger med dem. Piratforhandlere saasom Newitt og andre har hidtil skadet vore forretninger for hundrede tusinder af pund«.
VII. De paagaeldende virksomheders adfaerd efter Newitts klage og meddelelsen af Kommissionens klagepunkter
1. DSI
(43) Efter at vaere blevet underrettet om Newitts klage i juni 1987 (skrivelse af 23. juni 1987) og trods en klar advarsel fra Kommissionen (skrivelse af 20. oktober 1987) (27), aendrede DSI ikke sin adfaerd, som den over for Kommissionen begrundede med sin forpligtelse til at stoette eneforhandlerne i betragtning af de saerlige forpligtelser, der paahvilede disse (skrivelse af 9. november 1987). Den 12. august 1987 udsendte DSI en skrivelse til sine eneforhandlere, hvori de underrettedes om den undersoegelse, som Kommissionen havde indledt, og anmodedes om ikke at afgive oplysninger til denne uden foerst at have kontaktet DSI (28), og i slutningen af 1987/begyndelsen af 1988 blev der stoppet for leverancerne fra DSI's amerikanske datterselskab til Newitt (29).
(44) Det var foerst efter at have modtaget Kommissionens meddelelse af klagepunkterne (29. maj 1990), at DSI i sine skriftlige svar (16. juli 1990) og mundtlige svar (hoering den 5. oktober 1990) erkendte, at nogle af, men ikke alle, de foranstaltninger, den havde truffet over for Newitt og andre britiske eksportoerer, udgjorde en overtraedelse af Traktatens artikel 85 og paatog sig bestemte forpligtelser for fremtiden.
2. AWS og Pinguin
(45) Selv om AWS i sine skriftlige svar (31. juli 1990) og mundtlige svar (hoering den 5. oktober 1990) erkendte de fleste af de forhold, som Kommissionen redegjorde for, bestred virksomheden, at der - med faa undtagelser - kunne vaere tale om overtraedelse af Traktatens artikel 85. Pinguin svarede ikke paa meddelelsen af klagepunkterne.
VIII. Udviklingen i Newitts eksport
(46) DSI's produkter udgjorde en stor andel af Newitts eksport til EF. Fra 1985 til 1988 noteredes et fald paa 40 % i denne eksport, medens Newitts omsaetning steg med 42 % i samme periode: den udgjorde saaledes ikke laengere mere end 7,6 % af omsaetningen mod 18,3 % i 1985. Hvad specifikt angaar tennisbolde, eksporterede Newitt, som efter egne beregninger havde eksporteret 44 000 dusin DSI-bolde til EF, kun 9 000 i 1987 og ingen i 1988.
B. RETLIG VURDERING
I. Artikel 85, stk. 1
(47) De hindringer, som DSI har lagt i vejen for eksport af sine produkter, er ikke ensidige handlinger fra denne virksomheds side, men de skal betragtes som en integrerende, om end ikke skriftligt nedfaeldet, del af virksomhedens forhandlingsaftaler eller salgsaftaler eller som et resultat af samordnet praksis mellem DSI og nogle af virksomhedens eneforhandlere. Disse hindringer havde direkte til formaal, og til foelge, at begraense konkurrencen og paavirke handelen mellem medlemsstaterne.
A. AFTALER, SAMORDNET PRAKSIS OG BEGRAENSNINGER AF KONKURRENCEN
1. Eksportforbud (nr. 16, 17 og 18)
(48) Forskellige skrivelser fra DSI til Newitt, navnlig skrivelsen af 5. august 1985, hvori DSI understreger, at dens eksportpolitik bestaar i »ganske enkelt ikke at tillade eksport til noget marked i verden, hvor virksomheden raader over eneforhandlere«, viser alle tydeligt:
- at DSI's eneforhandlingssystem indeholder en ikke-skriftlig klausul om, at DSI forpligter sig til fuldstaendigt at sikre sine eneforhandleres territoriale beskyttelse
- at der i de salgskontrakter, som DSI indgaar med sine saelgere og eneforhandlere, findes en ligeledes ikke-skriftlig salgsbetingelse, som forbyder dem at eksportere til andre eneforhandleres omraader.
Disse ikke-skriftlige klausuler har i sig selv og i strid med bestemmelserne i artikel 85, stk. 1, til formaal at begraense konkurrencen og paavirke handelen mellem medlemsstater. Ved at forhindre de erhvervsdrivende i at foretage paralleleksport medfoerer klausulerne en opdeling af markederne for produkter af maerkerne Dunlop og Slazenger mellem DSI's eneforhandlere, og de skaber forudsaetning for at foere en differentieret prispolitik.
(49) I naevnte skrivelse af 5. august 1985 fra DSI og i en anden af 15. oktober 1986 praeciseres det, at dette generelle eksportforbud gaelder hele Europa. Og det er fremgaaet af det foregaaende, at DSI i samtlige medlemsstater raader over enten eneforhandlere eller datterselskaber eller filialer, som varetager samme funktion (30).
(50) BTR's skrivelse af 3. september 1987 - der blev afsendt som svar paa Kommissionens meddelelse af klagen fra Newitt - modererer ikke dette generelle eksportforbud: den mulighed for eksport, som i henhold til skrivelsen genindfoeres, er af rent formel karakter, idet de nye betingelser, der opstilles, beroever de erhvervsdrivende enhver interesse i at eksportere, da de priser, de tilbydes, fastsaettes i forhold til »forpligtelserne« for DSI's eneforhandler paa bestemmelsesstedet, hvilket tydeligvis vil sige i forhold til den fortjenstmargen, som skal forbeholdes den paagaeldende eneforhandler (31). Helt bortset fra, at eksportoerens forpligtelse til at afsloere navnet paa sin endelige kunde (en praksis, som Kommissionen og Domstolen altid har fordoemt) vil kunne bringe hele hans forretningsmaessige grundlag i fare.
2. Leveringsstop (nr. 19, 20, 21, 33 og 42)
(51) For det foerste var afvisningen af at imoedekomme to store ordrer fra Newitt paa tennisbolde beregnet til det franske marked i oktober 1986, for det andet var embargoen - selv af midlertidig karakter - paa alle (eller nogle) leveringer til Newitt i juni 1987, og endelig var leveringsstoppet fra DSI's amerikanske datterselskab i 1988 alle foranstaltninger, som blev truffet for at forhindre Newitts eksport, som fortsatte trods DSI's forbud.
Det er tidligere fremgaaet (nr. 32 og 33), at disse leveringsstop var et resultat af dels en samordnet praksis mellem DSI og AWS, dels eksportforbuddet i DSI's salgskontrakter med de britiske forhandlere.
Artikel 85, stk. 1, forbyder saadanne aftaler og saadanne former for samordnet praksis, som tog sigte paa og direkte bevirkede en begraensning af konkurrencen, og som paavirkede handelen mellem medlemsstaterne, idet de nederlandske forbrugere hindredes i at koebe til mere fordelagtige priser end dem, DSI's eneforhandler tilboed.
(52) Et dokument, som blev fundet hos Pinguin, viser, at denne virksomhed ligeledes har tilskyndet DSI til at standse for leveringerne til Newitt, medmindre der kunne aftales en »ordning«. Dokumentets ordlyd kan kun fortolkes saaledes, at denne »ordning« paa en eller anden maade skulle begraense Newitts frihed til at eksportere, og at der ogsaa paa dette punkt er tale om en samordnet praksis i strid med bestemmelserne i artikel 85, stk. 1.
(53) I sine skriftlige og mundtlige svar paa meddelelsen af klagepunkterne bestrider DSI, at den har gennemtvunget et permanent eksportforbud, men erkender samtidig, at den »lejlighedsvis« har truffet saadanne foranstaltninger for lande, hvor den har eneforhandlere. Den erkender saaledes at have afvist at imoedekomme Newitts ordrer til det franske marked, og at den efter anmodning fra AWS har skredet ind over for sit amerikanske datterselskab for at at faa dette til at standse leveringerne til Newitt. Den fortryder at have truffet saadanne foranstaltninger, som den i dag finder »ukorrekte«, men siger samtidig, at »denne sag skulle have vaeret loest ved udelukkende at regulere priserne og rabatterne«, hvilket for Kommissionen ikke er mere acceptabelt (jf. nr. 56).
3. Prismaessige foranstaltninger (nr. 22 til 25, 34, 35 og 36)
(54) Baade fratagelsen af Newitts mulighed for at drage fordel af DSI's eksportpriser og nedsaettelsen af Newitts saedvanlige rabatter var foranstaltninger, der havde til formaal at forhindre Newitt i at forblive konkurrencedygtig i forhold til DSI's eneforhandlere paa eksportmarkederne (32). Disse foranstaltninger, hvis samlede virkning for Newitt gav sig udslag i en stigning i virksomhedens indkoebspriser paa mellem 15 % og 50 % for visse artikler, har reelt hindret Newitt i at fortsaette sin eksport til EF-landene af visse af DSI's produkter, f.eks. tennis- og squashbolde, og har tvunget virksomheden til at soege alternative forsyningskilder i tredjelande. Som beskrevet i nr. 34 blev disse foranstaltninger, som er i strid med bestemmelserne i artikel 85, stk. 1, truffet i snaevert samraad mellem DSI og AWS, og Newitts nye priser blev netop beregnet paa en saadan maade, at de ville goere det fuldstaendig uinteressant for Newitt at fortsaette sin eksport til Benelux-landene og samtidig goere det muligt for AWS kunstigt at opretholde sin fortjenstmargen paa de paagaeldende DSI-produkter.
(55) Endelig viser nogle af dokumenterne, at i de tilfaelde, hvor det har vaeret umuligt at haeve de for de britiske eksportoerer gaeldende priser - enten af forretningsmaessige aarsager eller fordi der allerede havde fundet en parrallelimport sted - subventionerede DSI i visse tilfaelde AWS's produkter ved at kompensere for tab eller manglende indtjening som foelge af de »saerpriser«, som AWS saa sig noedsaget til at tilbyde for at bekaempe denne parallelimport. Disse ad hoc-foranstaltninger skal betragtes som foranstaltninger med tilsvarende virkning som en forhoejelse af de for de britiske eksportoerer gaeldende indkoebspriser.
(56) I sine skriftlige og mundtlige svar paa meddelelsen af klagepunkterne forsvarer DSI de ovenfor beskrevne prismaessige foranstaltninger ved at fremhaeve de saerlige omkostninger, som paahviler eneforhandlerne, men som paralleleksportoererne ikke har. Saaledes skulle de i 1986-1987 trufne foranstaltninger over for Newitt kun have haft til formaal at goere en ende paa en saerstilling, som ikke var handelsmaessigt berettiget, og som skyldtes en vis administrativ eftergivenhed forud for BTR's overtagelse af DSI.
Kommissionen kan af flere aarsager ikke godtage denne argumentation.
For det foerste er der ikke grund til at antage (jf. bilag 3.1), at Newitts indkoebspriser - i betragtning af de involverede maengder - inden gennemfoerelsen af foranstaltningerne i 1986-1988 gav denne virksomhed en saerstilling i forhold til DSI's oevrige stoerre grossister, som hovedsagelig, om ikke udelukkende, solgte paa det britiske marked. Desuden laa Newitts nettoindkoebspriser i hele denne periode allerede vaesentligt over (+ 9-12 %) de priser, som AWS indroemmedes (jf. bilag 3.3). Det er foranstaltningerne fra 1986-1988 mod hovedsagelig Newitt - hvis indkoebspriser blev hoejere end mindre betydningsfulde forhandleres indkoebspriser (bilag 3.1) og naaede et i forhold til DSI's eneforhandlere skadeligt niveau (bilag 3.2 og 3.3) - som er af diskriminatorisk karakter.
De »saerlige« omkostninger, som DSI har fremhaevet og gentaget under hoeringen (33), skyldes i oevrigt paa ingen maade stillingen som eneforhandler. Disse omkostninger er helt normale for enhver distributionsvirksomhed, og omkostningsniveauet haenger foerst og fremmest sammen med omsaetningens stoerrelse. De eneste saerlige omkostninger, der i omfang er specielle for DSI's eneforhandlere i forhold til selvstaendige forhandlere, er reklame- og PR-udgifterne (ca. 6 % af omsaetningen i henhold til AWS). For det foerste skal det imidlertid bemaerkes, at disse omkostninger delvis finansieres af DSI, som endda daekker en stor del af disse. Dernaest har disse omkostninger en positiv afsmittende virkning for eneforhandleren i det omfang, at hans navn og titel som »eneforhandler« eller »officiel forhandler« forbindes med produkterne i disse reklame- og PR-fremstoed. Saa selv om der findes saerlige omkostninger, kompenseres de saaledes ogsaa af saerlige fordele.
Under alle omstaendigheder maa det antages, at de saerlige omkostninger, der eventuelt paahviler eneforhandlerne, i vidt omfang finder deres modvaegt i tildelingen af eneforhandlerstatus, som udgoer en stor kommerciel fordel. Disse omkostninger kan ikke berettige, at eneforhandlerne ydermere indroemmes saerlige priser, som tjener til at beskytte dem mod parallelimport.
Det skal endelig bemaerkes, at de dokumenter, der blev indsamlet hos AWS, viser, at det ikke var de oekonomiske overvejelser, som DSI fremhaevede i sine skriftlige og mundtlige svar paa meddelelsen af klagepunkterne, der fik virksomheden til at traeffe de omhandlede foranstaltninger over for paralleleksportoererne. Prisforholdet mellem britiske forhandleres indkoebspriser og eneforhandlernes indkoebspriser er aldrig blevet fastsat paa grundlag af hverken deres respektive handelsmaessige betydning eller de »saerlige« omkostninger, som DSI har peget paa. Prisforholdet er i samraad med AWS helt praecist blevet fastsat paa et niveau, der ville goere det uinteressant for britiske forhandlere at eksportere yderligere. Dette var det eneste kriterium - beregnet paa at forhindre parallelimport - der blev lagt til grund (34).
(57) AWS paastaar, at det var DSI, der besluttede at haeve de britiske forhandleres indkoebspriser, og at AWS blot havde forsoegt at faa nedsat sine indkoebspriser, hvilket kun kunne fremme konkurrencen.
Det fremgaar tydeligt, at AWS's anmodninger ikke tog sigte paa at faa fastsat sine indkoebspriser ud fra rent oekonomiske overvejelser, men at virksomheden oenskede at faa fastsat et kunstigt forhold mellem sine indkoebspriser og de britiske forhandleres indkoebspriser for tvaertimod at hindre enhver konkurrence.
4. Opkoeb af parallelt importerede varer (nr. 26 og 37)
(58) Som naevnt i nr. 26 og 37 er AWS's opkoeb af parallelt importerede tennisketchere, som nederlandske forretningskaeder tilboed til lavpris, og DSI's godtgoerelse af forskellen mellem den af AWS betalte pris og den pris, som DSI saedvanligvis indroemmede AWS, ligeledes sket paa opfordring fra AWS og som led i et snaevert samarbejde mellem de to virksomheder. Denne samordnede praksis havde til formaal at beskytte AWS mod konkurrence og sikre virksomhedens mulighed for at opretholde et hoejt prisniveau. Den har hindret forbrugerne i faa adgang til de mere fordelagtige priser, som paralleleksportoererne kunne tilbyde, og er tydeligvis i strid med artikel 85, stk. 1. Det samme gaelder det reklame- og PR-fremstoed, som AWS gennemfoerte ved denne lejlighed med stoette fra DSI, og som havde til formaal at foroege opkoebenes afskraekkende virkning.
5. Maerkning af produkter (nr. 27, 28, 38 og 39)
(59) Maerkningen af DSI-produkterne med koder eller maerker havde til formaal at lette identifikationen af paralleleksportoerer for i sidste ende at bringe deres virksomhed til ophoer. DSI har erkendt, at denne maerkning fandt sted, og dokumenterne fra AWS viser ligeledes, at AWS deltog aktivt i bestraebelserne paa at finde frem til disse eksportoerer. Disse former for samordnet praksis, som paa ny havde til formaal at beskytte DSI's distributionsnet mod parallelimport, er ogsaa i strid med bestemmelserne i artikel 85, stk. 1.
6. Anvendelse af tennisforbundenes betegnelser til fordel for alene eneforhandlerne (nr. 29 og 40)
(60) Paatrykningen af det nederlandske tennisforbunds betegnelse »KNLTB official« paa alene de bolde, der blev solgt til AWS, og placeringen af en selvklaebende maerkat med samme tekst og ordene »den eneste tennisbold, der er godkendt, og som anbefales« paa de dertil hoerende boldbeholdere tjente to formaal. Paa den ene side skulle maerkningen (i kraft af en oejeblikkelig identifikation) goere det lettere at opspore parallelt importerede bolde, og - hvad DSI og AWS end siger - tjente den paa den anden side til at fremhaeve DSI's net af eneforhandlere ved at give forbrugerne det fejlagtige indtryk, at det kun var bolde fra dette forhandlernet, der opfyldte tennisforbundets tekniske normer (35), subsidiaert at dette forhandlernets hoejere priser var berettiget. Disse foranstaltninger maa betragtes som samordnet praksis i strid med artikel 85, stk. 1, for saa vidt som DSI har ivaerksat foranstaltningerne og paataget sig de finansielle omkostninger efter pres fra AWS med henblik paa at afsloere og bringe en ende paa parallelimporten til Benelux-landene.
Eneaftalen mellem KNLTB og AWS (som AWS omtaler i sit skriftlige svar paa meddelelsen af klagepunkterne) aendrer intet ved denne situation. Uanset spoergsmaalet, om denne aftale er i overensstemmelse med artikel 85 - hvilket Kommissionen ikke har taget stilling til i denne sag, da den ikke havde kendskab til den paagaeldende aftale - falder den samordnede anvendelse (inden for rammerne af en eneforhandlingsaftale) af en intellektuel ejendomsret med det ene formaal at hindre enhver parallelimport ind under artikel 85, stk. 1 (36).
B. PAAVIRKNING AF HANDELEN MELLEM MEDLEMSSTATERNE
(61) Det i forhandlingsaftalerne indeholdte eksportforbud og DSI's salgsbetingelser havde direkte til formaal at hindre samhandelen mellem medlemsstaterne. Forbuddet var af generel karakter i den forstand, at det gjaldt samtlige DSI's produkter og samtlige medlemsstater. I betragtning af DSI's betydning paa markederne for sportsartikler - navnlig tennis-, squash- og golfudstyr (37) - paavirkedes samhandelen mellem medlemsstaterne i saerlig hoej grad.
(62) Den samordnede praksis mellem DSI og AWS med henblik paa at udrydde parallelimporten til Benelux-landene havde ligeledes til formaal at hindre samhandelen mellem medlemsstater. Den har i flere tilfaelde gjort det muligt at udrydde denne import eller at ophaeve de prismaessige virkninger heraf ved at hindre forbrugerne i at drage fordel af mere fordelagtige priser end dem, som AWS praktiserede. Den har foert til et naesten totalt stop for Newitts eksport af Dunlopprodukter til medlemsstaterne (38) og sandsynligvis ogsaa for de oevrige britiske paralleleksportoerers eksport til medlemsstaterne.
II. Forordning (EOEF) nr. 1983/83
(63) Artikel 1 i forordning (EOEF) nr. 1983/83 foreskriver, at eneforhandlingsaftaler generelt er undtaget fra forbuddet i artikel 85, stk. 1, naar de opfylder de i forordningen naevnte betingelser. DSI's eneforhandlingsaftaler kan imidlertid ikke henfoeres under denne gruppefritagelse, da de paalaegger aftaleparterne forpligtelser, der begraenser konkurrencen i et omfang, der gaar ud over de i henhold til naevnte forordnings artikel 2 tilladte begraensninger, og da de bl.a. er ledsaget af en ikke-skriftlig klausul om absolut territorial beskyttelse af DSI's eneforhandlere. Udmoentningen af disse aftaler indebaerer endvidere forskellige former for samordnet praksis, som falder ind under artikel 3, litra d), i denne forordning.
III. Artikel 85, stk. 3
(64) DSI's forhandlingsaftaler i Det Forenede Kongerige og i de oevrige medlemsstater er ikke blevet anmeldt til Kommissionen og kan derfor ikke omfattes af en individuel fritagelse. Selv om de var blevet anmeldt, ville de dog under ingen omstaendigheder kunne fritages som foelge af de i aftalerne indeholdte eksportforbud, som tjener til at sikre en absolut territorial beskyttelse, og som ikke er noedvendige for at sikre effektiviteten af DSI's distributionssystem.
IV. Artikel 3 i forordning nr. 17
(65) Konstaterer Kommissionen, at der foreligger en overtraedelse af bestemmelserne i artikel 85, kan den i henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning nr. 17 ved beslutning paalaegge de deltagende virksomheder at bringe overtraedelsen til ophoer.
(66) Hvis det ikke allerede er sket, boer DSI forpligtes til at afskaffe de eksportforbud, der indgaar i salgskontrakterne i Det Forenede Kongerige, og den absolutte territoriale beskyttelse, der indgaar i de eneforhandlingsaftaler, den har indgaaet i de oevrige medlemsstater. DSI boer ligeledes forpligtes til at bringe de forskellige foranstaltninger (navnlig prismaessige foranstaltninger) til ophoer, som den har truffet over for Newitt og andre britiske forhandlere med henblik paa at forhindre dem i at eksportere og at beskytte DSI's egne eneforhandlere.
V. Artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17
(67) I henhold til artikel 15, stk. 2, litra a), i forordning nr. 17 kan Kommissionen ved beslutning paalaegge virksomheder boeder paa mellem 1 000 og 1 000 000 ECU, idet sidstnaevnte dog kan forhoejes til 10 % af omsaetningen i det sidste regnskabsaar, saafremt de overtraeder bestemmelserne i artikel 85. Ved fastsaettelsen af boedens stoerrelse tages der hensyn til baade overtraedelsens grovhed og dens varighed.
(68) DSI kan ikke have vaeret uvidende om, at det eksportforbud - af alle virksomhedens produkter og til alle medlemsstaterne - som indgik i virksomhedens forhandlingsaftaler og i dens salgsbetingelser, var i strid med artikel 85, stk. 1, og at Domstolen og Kommissionen altid har betragtet saadanne forbud - der er i strid med et af EOEF-Traktatens fundamentale principper - som saerligt grove overtraedelser. DSI og AWS kan ikke have vaeret uvidende om, at det samme var tilfaeldet med de forskellige former for samordnet praksis, der blev sat i vaerk for at hindre parallelimporten til Benelux-landene. Derfor boer DSI og AWS paalaegges boeder.
(69) Hverken meddelelsen af Newitts klage til DSI i juni 1987 eller Kommissionens formelle advarsel fra oktober 1987 mod en fortsaettelse af eksportbegraensningerne fik DSI til at aendre sin fremgangsmaade (39). Den eneste konsekvens af meddelsen af Newitts klage til DSI synes at have vaeret, at DSI den 12. august 1987 afsendte en skrivelse til sine forhandlere, hvori de anmodedes om at afgive koordinerede svar paa eventuelle forespoergsler fra Kommissionen.
I sine skriftlige og mundtlige svar paa meddelelsen af klagepunkterne har DSI derimod erkendt, at nogle af, men ikke alle, de trufne foranstaltninger var i strid med konkurrencereglerne, virksomheden har beklaget disse foranstaltninger og bebudet, at den paa forskellig vis vil forsoege at rette op paa situationen, bl.a. gennem instrukser til sine ansatte og eneforhandlerne, nye forhandlingsaftaler og nye salgsbetingelser (40). DSI har imidlertid samtidig tilkendegivet, at den fortsat agter at beskytte sine eneforhandlere ved hjaelp af et differentieret pris- eller rabatsystem (41).
(70) Det skal tages i betragtning, at de overtraedelser, DSI har begaaet, mindst gaar tilbage til 1977 (jf. skrivelsen af 14. december 1977, hvori det blev understreget, at de til Newitt leverede Dunlop-produkter ikke maatte eksporteres) (42), og at de blev bragt til ophoer i 1990, dog med undtagelse af de prismaessige foranstaltninger. Det skal tages i betragtning, at de overtraedelser, AWS har begaaet, mindst gaar tilbage til 1985 (jf. telexmeddelelserne af 1. februar og 29. april 1985, som viser, at AWS varetog aflaesningen af identifikationskoderne paa Dunlop-ketchere, og jf. telexmeddelelsen af 27. februar 1986, hvoraf det fremgaar, at AWS i 1985 kun accepterede DSI's prispolitik paa den udtrykkelige betingelse, at DSI havde »kontrol over sit distributionssystem«) og blev bragt til ophoer i april 1989, hvor AWS ophoerte med at vaere eneforhandler for DSI.
(71) Ved fastsaettelsen af boedens stoerrelse har Kommissionen ligeledes taget hensyn til, at selv om det eksportforbud, der laa til grund for DSI's forhandlingsaftaler, var af generel karakter og omfattede samtlige produkter, var den samordnede praksis med AWS oejensynligt (ifoelge de oplysninger Kommissionen raader over) begraenset til kun at omfatte nogle af disse produkter (tennis- og squashbolde, tennisketchere, golfudstyr). Kommissionen har endvidere taget hensyn til DSI's betydning paa de relevante markeder.
Hvad angaar AWS har Kommissionen taget hensyn til de finansielle vanskeligheder, som virksomheden har oplevet, og som har foert til opkoeb af virksomheden -
VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Dunlop Slazenger International Ltd har overtraadt EOEF-Traktatens artikel 85, stk. 1, idet virksomheden i sine forretningsforbindelser med sine kunder har indfoert et generelt eksportforbud for sine produkter med det formaal at beskytte sit net af eneforhandlere og har ivaerksat forskellige foranstaltninger for visse af produkterne (tennis- og squashbolde, tennisketchere, golfudstyr) for at haandhaeve dette eksportforbud - leveringsstop, prismaessige afskraekningsforanstaltninger, maerkning og kontrol af eksporterede produkter, opkoeb af eksporterede produkter, diskriminatorisk anvendelse af officielle betegnelser.
All Weather Sports International BV har overtraadt artikel 85, stk. 1, ved, for saa vit angaar Dunlop-produkterne, at have tilskyndet til og deltaget i gennemfoerelsen af disse foranstaltninger i Nederlandene.
Pinguin Sports BV har overtraadt artikel 85, stk. 1, ved, for saa vidt angaar Slazenger-produkterne, at have tilskyndet til gennemfoerelsen af saadanne foranstaltninger i Nederlandene.
Artikel 2
For de i artikel 1 beskrevne overtraedelser paalaegges Dunlop Slazenger International Ltd en boede paa 5 mio. ECU, og All Weather Sports Benelux BV (som har overtaget aktiverne i All Weather Sports BV) paalaegges en boede paa 150 000 ECU.
Boeden indbetales i ecu paa konto nr. 310-0933000-43, Commission des Communautés Européennes, Banque Bruxelles Lambert, Agence Européenne, Rond Point Schuman 5, B-1040 Bruxelles, senest tre maaneder efter meddelelsen af denne beslutning. Herefter paalaegges der automatisk rente svarende til den sats, som Den Europaeiske Fond for Monetaert Samarbejde har anvendt i sine transaktioner i ecu paa den foerste arbejdsdag i den maaned, hvor denne beslutning er blevet vedtaget, plus 3,5 procentpoint.
Artikel 3
Dunlop Slazenger International Ltd bringer, hvis det ikke allerede er sket, de i artikel 1 omhandlede overtraedelser til ophoer. Den afstaar fra at traeffe foranstaltninger med tilsvarende virkning.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til:
Dunlop Slazenger International Ltd
Challenge Court
Barnett Wood Lane
Leatherhead
UK-Surrey KT22 2LW
BTR plc
Vincent Square
UK-London SW1P 2PL
All Weather Sports Benelux BV
Postbus 295
Wattstraat 20
NL-2700 AG-Zoetermeer
Pinguin Sports BV
Postbus 30
Industrieweg 50
NL-2380 AA Zoeterwoude/ Rijndijk.
Denne beslutning kan tvangsfuldbyrdes i overensstemmelse med EOEF-Traktatens artikel 192. Udfaerdiget i Bruxelles, den 18. marts 1992.