RAADETS DIREKTIV af 14 . juni 1988 om fastsaettelse af de veterinaerpolitimaessige krav i forbindelse med handelen inden for Faellesskabet med frosset tyresaed og indfoersel heraf ( 88/407/EOEF )
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg ( 3 ), og ud fra foelgende betragtninger :
Direktiv 64/432/EOEF ( 4 ), senest aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 3768/85 ( 5 ), indeholder bestemmelser om veterinaerpolitimaessige problemer ved handel inden for Faellesskabet med kvaeg og svin; direktiv 72/462/EOEF ( 6 ), senest aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 3768 /85, indeholder herudover bestemmelser om veterinaerpolitimaessige problemer i forbindelse med indfoersel af kvaeg og svin fra tredjelande;
ovennaevnte bestemmelser har for saa vidt angaar handelen inden for Faellesskabet med kvaeg og svin og indfoersel af disse dyr fra tredjelande gjort det muligt at sikre, at eksportlandet garanterer overholdelsen af de veterinaerpolitimaessige krav, hvorved risikoen for udbredelse af husdyrsygdomme naesten totalt kan udelukkes; der er dog stadig en vis risiko for udbredelse af disse sygdomme i forbindelse med handelen med saed;
det er derfor noedvendigt inden for rammerne af faellesskabspolitikken vedroerende harmonisering af national lovgivning om veterinaerpolitimaessige krav i forbindelse med handelen inden for Faellesskabet med husdyr og husdyrprodukter at oprette en harmoniseret ordning for handelen inden for Faellesskabet og indfoersel i Faellesskabet af tyresaed;
ved handelen med saed inden for Faellesskabet boer den medlemsstat, hvor der opsamles saed, sikre, at saeden opsamles og behandles i godkendte og kontrollerede tyrestationer, at den hidroerer fra dyr, hvis sundhedstilstand er saadan, at risikoen for udbredelse af dyresygdomme kan udelukkes, at den opsamles, behandles, oplagres og transporteres i henhold til normer, som goer det muligt at sikre, at dens sundhedsmaessigt forsvarlige tilstand opretholdes, og at den ledsages af et sundhedscertifikat under transporten til bestemmelseslandet for at sikre overholdelsen af disse krav;
medlemsstaternes forskellige politik med hensyn til vaccination mod visse sygdomme goer det berettiget at opretholde visse tidsbegraensede undtagelsesbestemmelser, som bemyndiger dem til, med hensyn til visse sygdomme, at stille krav om yderligere beskyttelse mod disse sygdomme;
med henblik paa indfoersel i Faellesskabet af saed fra tredjelande boer der opstilles en liste over tredjelande paa grundlag af sundhedsmaessige normer; uden at gribe ind i denne liste boer medlemsstaterne kun tillade indfoersel af saed, som hidroerer fra tyrestationer, der overholder visse forskrifter, og som er undergivet officiel kontrol; herudover boer der alt efter omstaendighederne fastsaettes saerlige veterinaerpolitimaessige forskrifter for de paa listen anfoerte lande; der kan endvidere foretages kontrol paa stedet for at overaage overholdelsen af disse forskrifter;
der boer fastlaegges en fremgangsmaade til bilaeggelse af eventuelle tvister mellem medlemsstaterne om det berettigede i at godkende en tyrestation;
medlemsstaterne kan afvise en saedsending, hvis det konstateres, at denne ikke er i overensstemmelse med dette direktiv; sendingen boer paa anmodning fra afsenderen eller dennes befuldmaegtigede kunne returneres, hvis ikke veterinaerpolitimaessige grunde strider imod dette; afsenderen eller dennes befuldmaegtigede boer have mulighed for at kende aarsagerne til et forbud eller en begraensning og at indhente udtalelse fra en veterinaersagkyndig;
for at hindre overfoersel af visse smitsomme sygdomme boer der foretages kontrol straks ved indfoerslen af en saedsending paa Faellesskabets omraade, medmindre der er tale om ekstern faellesskabsforsendelse;
de foranstaltninger, som medlemsstaterne i tilfaelde af intern faellesskabsforsendelse skal traeffe efter denne kontrol, boer fastlaegges;
en medlemsstat boer kunne traeffe hasteforanstaltninger i tilfaelde af udbrud af smitsomme sygdomme i en anden medlemsstat eller i et tredjeland; de risici, der er en foelge af disse sygdomme, og de beskyttelsesforanstaltninger, de noedvendiggoer, boer vurderes paa samme maade i hele Faellesskabet; de noedvendige foranstaltninger boer derfor traeffes i henhold til en hasteprocedure inden for Den Staaende Veterinaerkomité;
Kommissionen boer traeffe visse gennemfoerelsesforanstaltninger til dette direktiv; der boer derfor fastlaegges en fremgangsmaade for et snaevert og effektivt samarbejde mellem Kommissionen og medlemsstaterne inden for Den Staaende Veterinaerkomité;
dette direktiv griber ikke ind i handelen med saed fremstillet inden den dato, fra hvilken medlemsstaterne skal overholde det - UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :
KAPITEL I Almindelige bestemmelser Artikel 1 Dette direktiv fastlaegger de veterinaerpolitimaessige betingelser i forbindelse med handel inden for Faellesskabet, og import fra tredjelande af frosset tyresaed .
Artikel 2 I forbindelse med dette direktiv anvendes i fornoedent om - fang definitionerne i artikel 2 i direktiv 64/432/EOEF og 72/462/EOEF .
Endvidere forstaas ved :
a ) saed : et behandlet eller fortyndet ejakulat fra tyre b ) tyrestation : en officielt godkendt og kontrolleret virk - somhed, der er beliggende paa en medlemsstats eller et tredjelands omraade, og hvor der produceres saed til brug ved insemination c ) embedsdyrlaege : en dyrlaege, der er udpeget af den centrale kompetente myndighed i en medlemsstat eller et tredjeland d ) tyrestationens dyrlaege : en dyrlaege, der er ansvarlig for den daglige overholdelse i tyrestationen af dette direktivs krav e ) sending : en saedmaengde, der omfattes af ét certifikat f ) saedopsamlende land : en medlemsstat eller et tredjeland, hvor der opsamles saed, og hvorfra denne sendes til en medlemsstat g ) godkendt laboratorium : et laboratorium, der er beliggende paa en medlemsstats eller et tredjelands omraade, og som af den kompetente veterinaermyndighed er udpeget til at udfoere den eller de undersoegelser, den er foreskrevet i dette direktiv h ) opsamling : en saedmaengde taget fra et donordyr paa et hvilket som helst tidspunkt .
KAPITEL II Handel inden for Faellesskabet Artikel 3 Hver medlemsstat drager omsorg for, at der fra dens omraade til en anden medlemsstats omraade kun sendes saed, der opfylder foelgende generelle bestemmelser :
a ) saeden skal vaere opsamlet og behandlet med henblik paa insemination paa en tyrestation, der er sundhedsmaessigt godkendt i overensstemmelse med artikel 5, stk . 1, med henblik paa handel inden for Faellesskabet b ) saeden skal vaere udtaget fra tyre, hvis sundhedstilstand opflyder bestemmelserne i bilag B c ) saeden skal vaere opsamlet, behandlet, opbevaret og transporteret i overensstemmelse med bilag A og C d ) saeden skal under transporten til modtagerlandet ledsages af et sundhedscertifikat i overensstemmelse med artikel 6, stk . 1 .
Artikel 4 1 . Med forbehold af stk . 2 tillader medlemsstaterne indtil den 31 . december 1992 indfoersel af saed fra tyre, der har reageret negativt paa serumneutralisationsundersoegelsen eller den saakaldte Elisa-undersoegelse for rhinotracheitis infectiosa bovis/vulvovaginitis infectiosa pustulosa bovis eller positivt efter en vaccination udfoert i overenstemmelse med dette direktiv .
Medlemsstaterne kan indtil den 31 . december 1992 tillade indfoersel af saed fra tyre, der har reageret positivt paa en serumneutralisationsundersoegelse eller en Elisa-undersoegelse for rhinotracheitis infectiosa bovis/vulvovaginitis infectiosa pustulosa bovis, og som ikke er vaccinerede i overenstemmelse med dette direktiv .
Hver sendig skal i saa fald underkastes en undersoegelse med indpodning paa levende dyr og/eller en virusisolationsunder - soegelse . Dette krav skal ikke opfyldes for saed fra dyr, der inden den foerste vaccination paa tyrestationen har reageret negativt paa de i foerste afsnit naevnte undersoegelser .
Disse undersoegelser kan efter bilateral aftale foretages enten i det saedopsamlende land eller i bestemmelseslandet .
Raadet tager inden den 1 . januar 1992 dette stykke op til fornyet behandling paa grundlag af en rapport og enventuelle forslag fra Kommissionen .
2 . De medlemsstater, hvis stationer udelukkende har dyr, der har reageret negativt paa serumneutralisationsundersoegelsen eller Elisa-undersoegelsen, har ret til at modsaette sig, at der paa deres omraade indfoeres saed fra stationer, der ikke har samme status .
Efter fremgangsmaaden i artikel 19 kan det besluttes, at ovennaevnte bestemmelser skal gaelde for en del af en medlemsstats omraade, hvis alle stationerne i denne del af omraadet udelukkende har dyr, der har reageret negativt paa serumneutralisationsundersoegelsen eller Elisa-undersoegelsen .
3 . Med forbehold af andre faellesskabsbestemmelser kan medlemsstater, i hvilke der ikke foretages vaccination mod mund - og klovesyge, ikke modsaette sig indfoersel paa dens omraade af saed fra tyre, som er vaccineret i overensstemmelse med dette direktiv .
10 % af saeden fra hver opsamling ( med mindst fem straa ) kan i saa fald underkastes en virusisolationsundersoegelse for mund - og klovesyge i et laboratorium i bestemmelsesmedlemsstaten eller i et laboratorium udpeget af denne medlemsstat . Hvis der er positiv reaktion, kan saeden afvises .
Artikel 5 1 . Den medlemsstat, paa hvis omraade tyrestationen er beliggende, paaser, at den i artikel 3, litra a ), omhandlede godkendelse kun gives, naar bestemmelserne i bilag A er opfyldt, og tyrestationen er i stand til at opfylde de oevrige bestemmelser i dette direktiv .
Medlemsstaten paaser ligeledes, at embedsdyrlaegen foerer tilsyn med, at disse bestemmelser overholdes, og traekker godkendelsen tilbage, hvis én eller flere af disse bestemmelser ikke mere overholdes .
2 . Alle godkendte tyrestationer registreres paa en liste med et veterinaergodkendelsesnummer for hver station . Hver medlemsstat sender listen over tyrestationer og deres veterinaergodkendelsesnumre til de oevrige medlemsstater og Kommissionen, ligesom den underretter dem om eventuel tilbagetraekning af godkendelser .
Er en medlemsstat af den opfattelse, at forudsaetningerne for godkendelse ikke eller ikke laengere opfyldes paa en tyrestation i en anden medlemsstat, underretter den denne stats kompetente myndighed herom . Sidstnaevnte traeffer alle fornoedne foranstaltninger og underretter den anden medlemsstats kompetente myndighed om, hvilke beslutninger der traeffes, samt grundene til disse beslutninger .
Hvis den anden medlemsstat frygter, at der ikke er truffet de fornoedne foranstaltninger, eller at de foranstaltninger, der er truffet, er uhensigtsmaessige, underretter den Kommissionen herom, hvorefter denne indhenter udtalelse hos en eller flere veterinaereksperter . Paa baggrund af denne udtalelse kan medlemsstaterne efter fremgangsmaaden i artikel 19 bemyndiges til midlertidigt at forbyde, at saed hidroerende fra den paagaeldende tyrestation bringes ind paa deres omraade .
En saadan bemyndigelse kan traekkes tilbage efter fremgangsmaaden i artikel 19 paa baggrund af en ny udtalelse fra en eller flere veterinaereksperter .
Veterinaereksperterne skal vaere statsborgere i en anden medlemsstat end dem, der er involveret i tvisten .
De generelle regler for anvendelsen af denne artikel fastlaegges efter fremgangsmaaden i artikel 18 .
Artikel 6 1 . Medlemsstaterne goer indfoersel af tyresaed betinget af forelaeggelse af et sundhedscertifikat, der er udfaerdiget af en embedsdyrlaege i den saedopsamlende medlemsstat i overensstemmelse med bilag D .
Certifikatet skal :
a ) affattes paa mindst et af de officielle sprog i det saedopsamlende land samt paa et af de officielle sprog i bestemmelsesmedlemsstaten b ) i originaleksemplaret ledsage sendingen til bestemmelsesstedet c ) udfaerdiges paa et enkelt ark papir d ) vedroere én enkelt modtager .
2 . a ) Bestemmelsesmedlemsstaten kan forbyde, at sendinger indfoeres til dens omraade, saafremt det ved kontrol af dokumenterne fremgaar, at artikel 3 ikke er blevet overholdt .
b ) Bestemmelsesmedlemsstaten kan traeffe alle foranstaltninger, herunder ogsaa oplaging i karantaene, der er noedvendige for at kunne drage sikre konklusioner i tilfaelde af saed, der mistaenkes for at vaere inficeret eller forurenet med sygdomskim .
c ) Ved beslutninger, der traeffes i medfoer af litra a ) og b ), skal det paa afsenderens eller dennes befuldmaeg - tigedes anmodning tillades, at saeden returneres, forudsat dette ikke strider mod veterinaerpolitimaessige hensyn .
3 . Saafremt indfoersel af saed er blevet forbudt af en af de aarsager, der omhandles i stk . 2, litra a ) og b ), og den saedopsamlende medlemsstat ikke inden 30 dage tillader returnering heraf, kan den kompetente veterinaermyndighed i bestemmelsesmedlemsstaten beordre saeden destrueret .
4 . Beslutninger, der traeffes af den kompetente veterinaermyndighed i medfoer af stk . 2 og 3, meddeles afsenderen eller dennes befuldmaegtigede tillige med aarsagerne til de paagaeldende beslutninger .
Artikel 7 1 . Dette direktiv beroerer ikke de appelmuligheder, som medlemsstaternes nugaeldende lovgivning giver med hensyn til beslutninger, som den kompetente myndighed maatte traeffe i medfoer af dette direktiv .
Disse begrundede beslutninger skal efter anmodning straks meddeles afsenderen eller dennes befuldmaegtigede skriftligt med oplysning om, hvilke appelmuligheder han har i henhold til den gaeldende lovgivning, ligesom det oplyses, under hvilken form og inden for hvilke frister sagen skal anlaegges . Beslutningerne skal ligeledes meddeles den kompetente veterinaermyndighed i den saedopsamlende medlemsstat eller den medlemsstat, hvorfra saeden er indfoert .
2 . Hver medlemsstat giver afsendere, over for hvis saedsendinger der er truffet foranstaltninger som omhandlet i artikel 6, stk . 2, ret til, foer andre foranstaltninger traeffes af den kompetente myndighed, at indhente udtalelse fra en veterinaersagkyndig med henblik paa at fastslaa, om artikel 6, stk . 2, er overholdt .
Den veterinaersagkyndige skal vaere statsborger i en anden medlemsstat end den saedopsamlende medlemsstat eller bestemmelsesmedlemsstaten .
Kommissionen opstiller paa forslag af medlemsstaterne en liste over de veterinaersagkyndige, der kan afgive udtalelser . De generelle regler for anvendelsen af denne artikel, og specielt fremgangsmaaden ved udarbejdelse af saadanne udtalelser, fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 18 .
KAPITEL III Indfoersel fra tredjelande Artikel 8 1 . Medlemsstaterne kan kun tillade indfoersel af tyresaed fra de tredjelande, som er opfoert paa en liste, der skal udfaerdiges efter fremgangsmaaden i artikel 19 . Listen kan suppleres eller aendres efter fremgangsmaaden i artikel 18 .
2 . Ved bedoemmelsen af, om et tredjeland kan optages paa den i stk . 1 naevnte liste, tages specielt foelgende i betragtning :
a ) dels sundhedstilstanden hos husdyrebestanden, hos an - dre tamdyr og hos den vildtlevende dyrebestand i tred - jelandet, saerlig med hensyn til forekomst af eksotiske dyresygdomme, og dels den sundhedsmaessige status samt de omraademaessige forhold i dette land, saafremt disse forhold kan frembyde en fare for husdyrbestandens sundhed i medlemsstaterne b ) den regelmaessighed og hurtighed, hvormed tredjelandet giver oplysning om forekomst paa dens omraade af smitsomme sygdomme hos dyr, saerlig de sygdomme, der er naevnt i liste A og B opstillet af Det Internationale Kontor for Epizootier c ) landets forskrifter for forebyggelse og bekaempelse af sygdomme hos dyr d ) veterinaertjenestens opbygning og befoejelser i landet e ) tilrettelaeggelsen og gennemfoerelsen af forebyggelse og bekaempelse af smitsomme sygdomme hos dyr f ) de garantier, tredjelandet kan give med gensyn til overholdelse af dette direktivs bestemmelser .
3 . Den i stk . 1 omtalte liste og alle senere aendringer heri offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .
Artikel 9 1 . Efter fremgangsmaaden i artikel 19 opstilles der en liste over tyrestationer, hvorfra medlemsstaterne kan tillade indfoersel af saed fra tredjelande . Listen kan aendres eller suppleres efter samme fremgangsmaade .
2 . Ved bedoemmelsen af, om en tyrestation i et tredjeland kan optages paa den i stk . 1 omhandlede liste, skal der specielt tages hensyn til tredjelandets veterinaerkontrol med saedproduktionsmetoder, veterinaervaesenets befoejelser og den kontrol, der foeres med tyrestationer .
3 . En tyrestation kan kun optages paa den i stk . 1 omhandlede liste, saafremt :
a ) den er beliggende i et af de lande, der er opfoert paa den i artikel 8, stk . 1, omhandlede liste b ) den opfylder kravene i kapitel I og II i bilag A c ) det paagaeldende tredjelands veterinaervaesen officielt har godkendt den med henblik paa udfoersel til Faellesskabet d ) den kontrolleres af en tilsynsfoerende dyrlaege i det paagaeldende tredjeland e den regelmaessigt, dvs . mindst to gange aarligt, inspiceres af en embedsdyrlaege i det paagaeldende tredjeland .
Artikel 10 1 . Tyresaeden skal hidroere fra dyr, der umiddelbart forud for saedudtagningen har opholdt sig i mindst seks maaneder i et tredjeland, der er opfoert paa den i artikel 8, stk . 1, omhandlede liste .
2 . Uden at gribe ind i artikel 8, stk . 1, og stk . 1 i naervaerende artikel tillader medlemsstaterne kun indfoersel af tyresaed fra ét paa listen opfoert tredjeland, saafremt saeden opfylder de veterinaerpolitimaessige forskrifter, der er vedtaget efter fremgangsmaaden i artikel 18 for saa vidt angaar indfoersel af saed fra det paagaeldende land .
Ved vedtagelse af forskrifterne i foregaaende afsnit skal der tages hensyn til foelgende :
a ) den sundhedsmaessige status i det omraade, der omgiver tyrestationen, med saerlig henvisning til de sygdomme, som er opfoert paa liste A udarbejdet af Det Internationale Kontor for Epizootier b ) sudhedstilstanden hos besaetningen paa tyrestationen, inklusive reglerne for undersoegelsen c ) donordyrets sundhedstilstand samt forskriften for undersoegelsen d ) reglerne for undersoegelse af saed .
3 . For saa vidt angaar fastsaettelsen af veterinaerpolitimaessige betingelser i overensstemmelse med stk . 2 for tuberkulose samt brucellose hos kvaeg anvendes som referencebasis de normer, der er fastsat i bestemmelserne i bilag A til direktiv 64/432/EOEF . Der kan efter fremgangsmaaden i artikel 18 i de enkelte tilfaelde goeres undtagelse fra disse bestemmelser, hvis det paagaeldende tredjeland yder tilsvarende sundhedsmaessige garantier; i dette tilfaelde fastsaettes i overensstemmelse med naevnte fremgangsmaade sundheds - maessige betingelser, der mindst svarer til betingelserne i ovennaevnte bilag A, for at muliggoere saadanne dyrs adgang til tyrestationerne .
4 . Artikel 4 finder tilsvarende anvendelse .
Artikel 11 1 . Medlemsstaterne tillader kun indfoersel af tyresaed mod forelaeggelse af et sundhedscertifikat udstedt og underskrevet af en embedsdyrlaege i det saedopsamlende tredjeland .
Certifikatet skal a ) affattes paa mindst et af de officielle sprog i bestemmelsesmedlemsstaten samt paa et af de officielle sprog i den medlemsstat, hvor den i artikel 12 omhandlede importkontrol foretages b ) ledsage saeden i originaleksemplar c ) udfaerdiges paa et enkelt ark papir d ) vedroere en enkelt modtager .
2 . Certifikatet skal vaere i overensstemmelse med et forlaeg, der udarbejdes efter fremgangsmaaden i artikel 19 .
Artikel 12 1 . Medlemsstaterne drager omsorg for, at hver saedsending ved ankomsten til Faellesskabets toldomraade underkastes kontrol, foer den bringes i fri omsaetning eller henfoeres under en toldprocedure, og forbyder indfoersel af saadan saed til Faellesskabet, saafremt det i forbindelse med importkontrollen ved ankomsten viser sig :
- at saeden ikke er indfoert fra et tredjeland, der er opfoert paa den i artikel 8, stk . 1, omhandlde liste - at saeden ikke kommer fra en tyrestation, der er opfoert paa den i artikel 9, stk . 1, omhandlede liste - at saeden kommer fra et tredjeland, hvorfra indfoersel er forbudt i medfoer af artikel 15, stk . 2 - at det sundhedscertifikat, der ledsager saeden, ikke er i overensstemmelse med artikel 11 eller de bestemmelser, der fastsaettes i henhold til denne artikel .
Dette stykke finder ikke anvendelse paa saedsendinger, der ved ankomsten til Faellesskabets toldomraade henfoeres under en toldforsendelsesprocedure med henblik paa forsendelse til et bestemmelsessted uden for naevnte omraade .
Dette stykke finder dog anvendelse, hvis der gives afkald paa toldforsendelse under transporten over Faellesskabets omraade .
2 . Bestemmelsesmedlemsstaten kan traeffe alle foranstaltninger, herunder ogsaa tilbageholdelse i karantaene, der er noedvendige for at kunne drage sikre konklusioner med hensyn til saed, der mistaenkes for at vaere inficeret med sygdomsfremkaldende kim .
3 . Er der af nogen af de i stk . 1 og 2 beskrevne aarsager udstedt forbud mod indfoersel af saed, og tillader det udfoerende tredjeland ikke returnering heraf inden for 30 dage, kan den kompetente veterinaermyndighed i bestemmelsesmedlemsstaten beordre saeden destrueret.
Artikel 13 Alle saedsendinger, der af en medlemsstat tillades indfoert til Faellesskabet paa grundlag af den i artikel 12, stk. 1, omhandlede kontrol, skal ved forsendelse til en anden medlemsstats omraade ledsages af det originale certifikat eller en bekraeftet kopi heraf, i begge tilfaelde med paategning af den kompetente myndighed, der er ansvarlig for udfoerelsen af den i artikel 12 omhandlede undersoegelse .
Artikel 14 Hvis der foretages destruktion i henhold til artikel 12, stk . 3, paahviler samtlige udgifter i denne forbindelse afsenderen, modtageren eller disses befuldmaegtigede, uden at der kan ydes nogen form for godtgoerelse fra staten .
KAPITEL IV Beskyttelses - og kontrolforanstaltninger Artikel 15 1 . En medlemsstat kan, hvis der er fare for, at dyresygdomme spredes som foelge af indfoersel af saed til medlemsstatens omraade fra en anden medlemsstat, traeffe foelgende foranstaltninger :
a ) saafremt en epizooti bryder ud i den anden medlemsstat, midlertidigt forbyde eller begraense indfoerslen af tyresaed fra de sygdomsramte omraader i den paagaeldende medlemsstat b ) hvis en epizooti generaliseres, eller hvis der forekommer udbrud af en ny alvorlig, smitsom dyresygdom, midlertidigt forbyde eller begraense indfoerslen af saed fra hele den paagaeldende stats omraade .
Hver medlemsstat underretter straks de oevrige medlemsstater og Kommissionen om udbrud paa dens omraade af en sygdom som omhandlet i foerste afsnit samt om de foranstaltninger, der traeffes til bekaempelse heraf . Medlemsstaten underretter dem ligeledes straks, naar sygdommen er udryddet .
2 . Hvis der i et tredjeland udbryder eller spreder sig en smitsom dyresygdom, der kan overfoeres via saed og udgoere en fare for sundheden i en medlemsstats bestand, eller saafremt andre aarsager i forbindelse med dyresundhed goer dette berettiget, forbyder bestemmelsesmedlemsstaten uanset artikel 8, 9 og 10 indfoersel af den paagaeldende saed, hvad enten den indfoeres direkte eller indirekte gennem en anden medlemsstat, og hvad enten den kommer fra et tredjeland i dets helhed eller fra en del af dets omraade .
3 . Foranstaltninger, der traeffes af medlemsstaterne i medfoer af stk . 1 og 2, samt ophaevelse af saadanne foranstaltninger, meddeles straks de oevrige medlemsstater og Kommissionen sammen med grundene hertil .
Der kan efter fremgangsmaaden i artikel 18 traeffes beslutning om ophaevelse eller aendring af saadanne foranstaltninger, specielt med henblik paa at koordinere dem med foranstaltninger i andre medlemsstater .
4 . Opstaar den i stk . 1 og 2 beskrevne situation, og viser det sig noedvendigt, at andre medlemsstater ligeledes gennem - foerer de foranstaltninger, der er truffet i medfoer af naevnte stykker, eventuelt aendret i henhold til stk . 3, skal der traef - fes passende foranstaltninger efter fremgangsmaaden i artikel 18 .
5 . Tilladelse til genoptagelse af indfoersel fra et tredjeland gives ligeledes efter fremgangsmaaden i artikel 18 .
Artikel 16 1 . Veterinaersagkyndige fra Kommissionen kan, hvis dette er noedvendigt for den ensartede gennemfoerelse af dette direktiv, foretage kontrol paa stedet i samarbejde med medlemsstaternes og tredjelandenes kompetente myndigheder .
Det saedopsamlende land, paa hvis omraade der foretages kontrol, skal paa enhver maade bistaa de sagkyndige i den udstraekning, det er noedvendigt for udfoerelsen af disses opgaver . Kommissionen underretter den paagaeldende medlemsstat eller det paagaeldende saedopsamlende land om resultatet af den foretagne kontrol .
Det paagaeldende saedopsamlende land skal traeffe de fornoedne foranstaltninger, som resultaterne af den foretagne kontrol giver anledning til . Hvis det saedopsamlende land undlader at traeffe saadanne foranstaltninger, kan Kommissionen, efter at sagen er behandlet i Den Staaende Veterinaerkomité, bringe artikel 5, stk . 2, fjerde afsnit, og artikel 9,
stk . 1, i anvendelse .
2 . De almindelige gennemfoerelsesbestemmelser til denne artikel, navnlig vedroerende hyppigheden af og de naermere bestemmelser for gennemfoerelsen af den kontrol, der er omhandlet i stk . 1, fastsaettes efter fremgangsmaaden i arti - kel 19 .
KAPITEL V Afsluttende bestemmelser Artikel 17 Bilagene til dette direktiv aendres af Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal, paa forslag af Kommisionen, bl . a . med henblik paa deres tilpasning til den teknologiske udvikling .
Artikel 18 1 . Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel, indbringes sagen straks for Den Staaende Veterinaerkomité ( i det foelgende benaevnt "komitéen "), der er nedsat ved Raadets afgoerelse af 15 . oktober 1968, af dennes formand, enten paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstat .
2 . I komitéen tildeles der medlemsstaternes stemmer vaegt i henhold til Traktatens artikel 148, stk . 2 . Formanden deltager ikke i afstemningen .
3 . Kommissionens repraesentant forelaegger et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes . Komitéen afgiver udtalelse om disse foranstaltninger inden to dage . Udtalelsen vedtages med et flertal paa 54 stemmer .
4 . Kommissionen vedtager foranstaltningerne og ivaerksaetter dem straks, hvis de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse . Hvis de ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller der ikke foreligger nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes . Raadet vedtager foranstaltningerne med kvalificeret flertal .
Hvis Raadet ikke har vedtaget foranstaltninger inden tre maaneder efter forelaeggelsen af forslaget, vedtager Kommissionen de foreslaaede foranstaltninger og ivaerksaetter dem straks, medmindre Raadet med simpelt flertal har udtalt sig imod disse .
Artikel 19 1 . Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel, indbringes sagen straks for komitéen af dennes formand, enten paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstat .
2 . I komitéen tildeles der medlemsstaternes stemmer vaegt i henhold til Traktatens artikel 148, stk . 2 . Formanden deltager ikke i afstemningen .
3 . Kommissionens repraesentant forelaegger et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes . Komitéen afgiver udtalelse om disse foranstaltninger inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget de forelagte spoergsmaal haster . Udtalelsen vedtages med et flertal paa 54 stemmer .
4 . Kommissionen vedtager foranstaltningerne og ivaerksaetter dem omgaaende, hvis de er i overensstemmelse med komitéens udtalelse . Hvis de ikke er i overensstemmelse med komitéens udtalelse, eller der ikke foreligger nogen udtalelse,
forelaegger Kommissionen straks Raadet forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet vedtager foranstaltningerne med kvalificeret flertal .
Hvis Raadet ikke har vedtaget foranstaltninger inden 15 dage efter forelaeggelsen af forslaget, vedtager Kommissionen de foreslaaede foranstaltninger og ivaerksaetter dem straks, medmindre Raadet med simpelt flertal har udtalt sig imod disse .
Artikel 20 1. Dette direktiv gaelder ikke for saed, der opsamles og behandles i en medlemsstat inden den 1 . januar 1990 .
2 . Indtil ikrafttraedelsen af de beslutninger der skal traeffes i henhold til artikel 8, 9 og 10, maa medlemsstaterne for saa vidt angaar indfoersel af saed fra tredjelande ikke anvende gunstigere bestemmelser end dem, der foelger af anvendelsen af kapitel II .
Artikel 21 Medlemsstaterne saetter de fornoedne love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1 . januar 1990 . De underretter straks Kommissionen herom .
Artikel 22 Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .
Udfaerdiget i Luxembourg, den 14 . juni 1988 .
Směrnice Rady
ze dne 14. června 1988
o veterinárních požadavcích na obchod s hluboce zmrazeným spermatem skotu uvnitř Společenství a na jeho dovoz
(88/407/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3]
vzhledem k tomu, že směrnicí 64/432/EHS [4] naposledy pozměněnou nařízením (EHS) č. 3768/85 [5] byla vydána ustanovení týkající se veterinárních otázek při obchodu se skotem a prasaty uvnitř Společenství; že směrnice 72/462/EHS [6] naposledy pozměněná nařízením (EHS) č. 3768/85 obsahuje ustanovení týkající se veterinárních otázek při dovozu skotu a prasat pocházejících ze třetích zemí;
vzhledem k tomu, že výše uvedená ustanovení zajistila pro obchod se skotem a prasaty v rámci Společenství a pro jejich dovoz ze třetích zemí do Společenství, aby země, z níž se zvíře dováží, zaručila dodržení veterinárních kritérií, čímž se téměř zcela odstranilo nebezpečí rozšíření chorob zvířat; že při obchodu se spermatem ještě určité nebezpečí rozšíření těchto nákaz existuje;
vzhledem k tomu, že v rámci politiky Společenství pro harmonizaci vnitrostátních právních ustanovení v oblasti veterinárních požadavků na obchod se zvířaty a s živočišnými produkty uvnitř Společenství je nutno vytvořit harmonizovaný režim pro obchod se spermatem skotu uvnitř Společenství a pro jeho dovoz do Společenství;
vzhledem k tomu, že při obchodu se spermatem uvnitř Společenství musí členský stát, v němž je sperma odebráno, zaručit, že sperma bylo odebráno a ošetřeno ve schválených a kontrolovaných inseminačních stanicích, že pochází od zvířat, jejichž nákazový status vylučuje nebezpečí rozšíření nákaz zvířat, že bylo odebráno, ošetřeno, skladováno a přepravováno v souladu s pravidly, která zabezpečují zachování jeho nákazového statusu, a že při přepravě do země určení bylo přiloženo veterinární osvědčení, které zaručuje dodržení těchto záruk;
vzhledem k tomu, že politika uvnitř Společenství v oblasti očkování proti některým chorobám je rozdílná, je oprávněné zachování časově omezených odchylek, které členským státům u určitých nákaz umožňují doplňkovou ochranu proti těmto chorobám;
vzhledem k tomu, že pro dovoz spermatu ze třetích zemí do Společenství se sestaví seznam těchto zemí na základě veterinárních kritérií; že bez dotčení tohoto seznamu by členské státy měly povolovat dovoz spermatu pouze tehdy, pokud sperma pochází z inseminačních stanic, které dodržují některé standardy a které jsou úředně kontrolovány; že by se podle okolností měly pro země uvedené v seznamu stanovit zvláštní veterinární normy; že na místě pak mohou být prováděny kontroly dodržování těchto norem;
vzhledem k tomu, že by se měl stanovit postup, který by upravoval případné sporné případy mezi členskými státy ohledně oprávněnosti schválení inseminační stanice;
vzhledem k tomu, že se členským státům musí umožnit odmítnout zásilku spermatu, pokud zjistí, že neodpovídá ustanovením této směrnice; že by se toto sperma mělo vrátit, pokud tomu nebrání veterinární důvody a odesilatel nebo jeho zástupce to požadují; že by mělo být možné, aby se odesilatel nebo jeho zástupce dozvěděl důvody zákazu nebo omezení a aby obdržel posudek znalce;
vzhledem k tomu, že by se pro předcházení přenosu některých nakažlivých chorob ihned při vstupu zásilky spermatu na území Společenství, měla provést kontrola, s výjimkou případů vnějšího tranzitu;
vzhledem k tomu, že pro vnitřní tranzit se musí stanovit opatření, která musí členské státy po této kontrole učinit;
vzhledem k tomu, že členské státy musí mít možnost učinit naléhavá opatření při vypuknutí nakažlivých chorob v jiném členském státě nebo ve třetí zemi; že posouzení nebezpečí spojených s takovými chorobami a nutná ochranná opatření v této souvislosti se v celém Společenství musí provést stejným způsobem a že je za tímto účelem nutno stanovit v rámci Stálého veterinárního výboru postup používaný Společenstvím pro řešení naléhavých případů, kterým se bude řídit přijímání potřebných opatření;
vzhledem k tomu, že přijetí některých prováděcích opatření k této směrnici by mělo být svěřeno Komisi; že je za tímto účelem nutno stanovit postup, který umožní úzkou a účinnou spolupráci mezi Komisí a členskými státy v rámci Stálého veterinárního výboru;
vzhledem k tomu, že se tato směrnice nevztahuje na obchod se spermatem získaným před datem, od něhož členské státy musí dosáhnout souladu s touto směrnicí,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA 1
Všeobecná ustanovení
Článek 1
Tato směrnice stanoví veterinární požadavky na obchod s mrazeným spermatem skotu uvnitř Společenství a na jeho dovoz ze třetích zemí.
Článek 2
Pro účely této směrnice lze podle potřeby použít definice podle článku 2 směrnic 64/432/EHS a 72/462/EHS.
Dále se rozumí:
a) "spermatem" upravený nebo zředěný ejakulát skotu;
b) "inseminační stanicí" úředně schválené a kontrolované zařízení na území členského státu nebo třetí země, ve kterém je produkováno sperma určené pro inseminaci;
c) "úředním veterinárním lékařem" veterinární lékař určený příslušným ústředním orgánem členského státu nebo třetí země;
d) "veterinárním lékařem stanice" veterinární lékař zodpovědný za průběžný dohled nad dodržováním požadavků stanovených touto směrnicí v inseminační stanici;
e) "zásilkou" množství spermatu mající jedno osvědčení;
f) "zemí odběru" členský stát nebo třetí země, kde je sperma odebráno a z níž je odesláno do jiného členského státu;
g) "schválenou laboratoří" laboratoř na území členského státu nebo třetí země, která byla příslušným veterinárním orgánem pověřena prováděním vyšetření podle této směrnice;
h) "odběrem" množství spermatu odebrané zvířeti v libovolnou dobu.
KAPITOLA II
Obchod uvnitř Společenství
Článek 3
Každý členský stát zajistí, aby z jeho území bylo odesíláno na území jiného členského státu pouze sperma splňující následující všeobecné podmínky:
a) sperma k umělé inseminaci musí být odebráno a zpracováno v inseminační stanici schválené z veterinárního hlediska pro účely obchodu uvnitř Společenství podle čl. 5 odst.1;
b) sperma musí být odebráno od skotu, jehož nákazový status odpovídá požadavkům přílohy B;
c) sperma musí být odebráno, zpracováno, uchováváno a přepravováno v souladu s přílohami A a C;
d) při přepravě do země určení musí být přiloženo veterinární osvědčení podle čl. 6 odst. 1.
Článek 4
1. Aniž by byla dotčena ustanovení odstavce 2, povolují členské státy do 31. prosince 1992 dovoz spermatu býků, kteří vykazují negativní nález při séroneutralizačním testu nebo při testu ELISA na infekční rhinotracheitidu skotu nebo infekční vulvovaginitidu skotu nebo vykazují pozitivní nález po očkování provedeném podle této směrnice.
Členské státy mohou do 31. prosince 1992 povolit dovoz spermatu býků, kteří vykazují pozitivní nález při séroneutralizačním testu nebo při testu ELISA na infekční rhinotracheitidu skotu nebo na vulvovaginitidu skotu a nebyli očkováni podle této směrnice.
V tomto případě se musí každá zásilka spermatu podrobit inokulačnímu testu na živém zvířeti a/nebo testu na izolaci viru.
Tento požadavek se nevztahuje na sperma zvířat, která před prvním očkováním v inseminační stanici vykazovala negativní nález u testů uvedených v pododstavci 1.
Tyto testy se mohou podle dvoustranné dohody provádět buď v zemi odběru, nebo v zemi určení.
Do 1. 1edna 1992 přezkoumá Rada tento odstavec, přičemž se bude opírat o zprávu Komise, ke které budou případně přiloženy návrhy.
2. Členské státy, v jejichž všech inseminačních stanicích se nacházejí výhradně zvířata, která vykazují negativní nález při séroneutralizačním testu nebo testu ELISA, mohou odepřít vstup spermatu na své území z inseminačních stanic, které nemají tentýž status.
Postupem podle článku 19 může být rozhodnuto, že působnost výše uvedeného ustanovení se rozšíří na část území členského státu, pokud se ve všech inseminačních stanicích této části území nacházejí výhradně zvířata, která vykazují negativní nález při séroneutralizačním testu nebo testu ELISA.
3. Aniž jsou dotčena jiná ustanovení Společenství, nesmějí se členské státy, které neprovádějí očkování proti slintavce a kulhavce, stavět proti přijímání spermatu zvířat očkovaných podle této směrnice.
V tomto případě se může až 10 % spermatu každého odběru určeného pro obchod (minimálně ovšem 5 pejet) podrobit vyšetření na přítomnost viru slintavky a kulhavky v laboratoři členského státu určení nebo v laboratoři určené tímto státem. Při pozitivním nálezu se může dovoz spermatu odmítnout.
Článek 5
1. Členský stát, na jehož území se nachází inseminační stanice, zajistí, aby schválení podle čl. 3 písm. a) bylo uděleno pouze v případě, že stanice odpovídá podmínkám uvedeným v příloze A a inseminační stanice vyhovuje všem ostatním ustanovením této směrnice.
Členský stát dále zajistí, aby úředně schválený veterinární lékař dohlížel na dodržování těchto ustanovení a odebral schválení, pokud není dodrženo jedno nebo více ustanovení.
2. Veškeré schválené inseminační stanice jsou zaregistrovány a každá stanice obdrží číslo veterinární registrace. Každý členský stát sdělí ostatním členským státům a Komisi seznam inseminačních stanic a jejich číslo veterinární registrace a případně je informuje o každém odebrání schválení.
Pokud je členský stát toho názoru, že v jiném členském státě nejsou nebo už nejsou dodržována ustanovení pro schválení inseminační stanice, sdělí to příslušnému orgánu tohoto členského státu. Tento orgán učiní veškerá nutná opatření a podá zprávu příslušnému orgánu úřadu druhého členského státu, kde zdůvodní učiněná rozhodnutí.
Obává-li se jiný členský stát, že nutná opatření nebyla učiněna, nebo jsou nedostatečná, sdělí to Komisi, která si vyžádá posudek jednoho nebo více veterinárních znalců. Na základě tohoto posudku mohou být členské státy postupem podle článku 19 oprávněny prozatím odmítnout přijetí spermatu z dotyčné stanice.
Toto oprávnění může být postupem podle článku 19 odňato na základě nového posudku jednoho nebo více veterinárních znalců.
Veterinární znalci musí být státními příslušníky jiných členských států než těch, kterých se spor týká.
Obecná prováděcí pravidla k tomuto článku se stanoví postupem podle článku 18.
Článek 6
1. Členské státy podmíní přijetí spermatu předložením veterinárního osvědčení podle vzoru uvedeného v příloze D, vystaveného úředním veterinárním lékařem členského státu, ve kterém došlo k odběru.
Toto osvědčení musí:
a) být vyhotoveno alespoň v jednom z úředních jazyků členského státu odběru a v jednom z úředních jazyků státu určení;
b) provázet zásilku až do místa určení v originálním vyhotovení;
c) být vyhotoveno na jediném listu;
d) být určeno pro jediného příjemce.
2. a) Členský stát určení může zakázat přijetí zásilky spermatu, pokud kontrola dokladů ukáže, že nebyla dodržena ustanovení článku 3.
b) Členský stát určení může ve všech případech, kdy existuje podezření, že sperma je infikováno nebo kontaminováno patogenními zárodky, učinit opatření včetně uvalení karantény, která jsou nutná pro objasnění takových případů.
c) Rozhodnutí učiněná na základě písmen a) nebo b) musí na žádost odesilatele nebo jeho zástupce povolit zaslání spermatu zpět, pokud tomu nebrání veterinární důvody.
3. Pokud bylo přijetí spermatu zakázáno z důvodu uvedeného v odst. 2 písm. a) a b) a stát odběru neschválil během 30 dnů zaslání spermatu zpět, může příslušný veterinární orgán členského státu určení nařídit zničení spermatu.
4. Rozhodnutí příslušného veterinárního orgánu podle odstavců 2 a 3 se musí s uvedením důvodů sdělit odesílateli nebo jeho zástupci.
Článek 7
1. Opravné prostředky podle platných právních předpisů členských států, které mohou být uplatněny proti rozhodnutí učiněnému podle této směrnice příslušným orgánem, zůstávají touto směrnicí nedotčeny.
Na žádost se musí tato rozhodnutí s uvedením důvodu neprodleně písemně sdělit odesilateli nebo jeho zástupci s uvedením opravných prostředků proti nim stanovených v platných právních předpisech, jejich formy a lhůty. Tato rozhodnutí se dále sdělí příslušnému veterinárnímu orgánu členského státu odběru a státu, odkud bylo sperma odesláno.
2. Každý členský stát udělí odesilatelům dodávek spermatu, kteří jsou dotčeni opatřeními čl. 6 odst. 2, právo, aby si před dalšími opatřeními příslušného orgánu obstarali posudek veterinárního znalce, zda je dodržen čl. 6 odst. 2.
Veterinární znalec musí mít státní příslušnost členského státu, nesmí ovšem mít státní příslušnost země odběru nebo země určení.
Komise sestaví na návrh členských států seznam veterinárních znalců, kteří mohou být pověřeni vypracováním takového posudku. Postupem podle článku 18 se stanoví obecná prováděcí pravidla k tomuto článku a zvláště postup, který se musí dodržet při vypracování těchto posudků.
KAPITOLA III
Dovozy ze třetích zemí
Článek 8
1. Členský stát může povolit dovoz spermatu pouze z těch třetích zemí, které jsou uvedeny v seznamu, jenž má být vypracován postupem podle článku 19. Tento seznam může být doplněn nebo pozměněn postupem podle článku 18.
2. Při rozhodování o tom, zda třetí země může být uvedena na seznamu podle odstavce 1, se přihlíží zejména:
a) na jedné straně k nákazovému statusu hospodářských zvířat, ostatních domácích i volně žijících zvířat v třetí zemi, zejména pokud jde o exotické choroby zvířat, na druhé straně pak k nákazové situaci životního prostředí v okolí této země, pokud mohou představovat nebezpečí pro zdraví zvířat členských států;
b) k pravidelnosti a rychlosti předávání informací poskytovaných touto zemí o výskytu nakažlivých chorob zvířat na jejím území, zejména chorob uvedených v seznamech A a B Mezinárodního úřadu pro nákazy zvířat;
c) k předpisům dané země pro oblast prevence a tlumení nákaz zvířat;
d) ke struktuře a pravomoci veterinárních správ v dané zemi;
e) k organizaci a provádění opatření pro prevenci a tlumení nákaz zvířat;
f) k zárukám, které může daná země poskytnout pro dodržení ustanovení této směrnice.
3. Seznam uvedený v odstavci 1 a všechny změny tohoto seznamu se zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 9
1. Postupem podle článku 19 se stanoví seznam inseminačních stanic, ze kterých mohou členské státy povolit dovoz spermatu pocházejícího ze třetích zemí. Tento seznam může být upraven nebo doplněn stejným postupem.
2. Při rozhodování o tom, zda se inseminační stanice třetí země zahrne do seznamu uvedeného v odstavci 1, je nutno především zohlednit veterinární kontrolu systému získávání spermatu ve třetí zemi, pravomoci veterinární služby a kontroly, které se v inseminačních stanicích provádějí.
3. Inseminační stanice může být zapsána do seznamu uvedeného v odstavci 1 pouze:
a) pokud se nachází v zemi zapsané v seznamu podle čl. 8 odst. 1;
b) pokud splňuje požadavky kapitol I a II přílohy A;
c) pokud byla veterinární správou příslušné třetí země úředně schválena pro vývoz do zemí Společenství;
d) pokud je pod dohledem veterinárního lékaře inseminační stanice příslušné třetí země a
e) pokud je v něm minimálně dvakrát ročně prováděna inspekce úředním veterinárním lékařem dané třetí země.
Článek 10
1. Sperma musí pocházet od zvířat, která byla po dobu alespoň 6 měsíců bezprostředně předcházejících odběru chována na území třetí země, která je zapsaná v seznamu sestaveném podle čl. 8 odst. 1.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení čl. 8 odst. 1 a odstavce 1 tohoto článku, povolí členský stát dovoz spermatu z třetí země zapsané na seznamu pouze tehdy, pokud toto sperma odpovídá veterinárním požadavkům přijatým postupem podle článku 18 pro dovoz spermatu pocházejícího ze třetích zemí.
Při přijímání požadavků uvedených v prvním pododstavci se přihlíží k:
a) nákazové situaci v okolí inseminační stanice se zvláštním zřetelem na choroby uvedené v příloze A Mezinárodního úřadu pro nákazy zvířat;
b) nákazovému statusu stáda v inseminační stanici a požadavkům na testování;
c) nákazovému statusu dárce a požadavkům na testování;
d) požadavkům na testování spermatu.
3. Při stanovení veterinárních podmínek podle odstavce 2 pro tuberkulózu a brucelózu se za základ považují normy uvedené v příloze A směrnice 64/432/EHS. Postupem podle článku 18 může být v určitých případech rozhodnuto o odchylce od uvedených ustanovení, pokud třetí země poskytne podobné veterinární záruky; v tomto případě se stejným postupem stanoví veterinární podmínky, které jsou alespoň rovnocenné podmínkám uvedeným v příloze A, aby se umožnilo přijetí dotyčných zvířat do inseminačních stanic.
4. Článek 4 se použije obdobně.
Článek 11
1. Členské státy povolí dovoz spermatu pouze při předložení veterinárního osvědčení vystaveného a podepsaného úředním veterinárním lékařem třetí země, ve které byl proveden odběr.
Toto osvědčení musí:
a) být sepsáno minimálně v jednom z úředních jazyků členského státu, který je příjemcem, a v jednom z úředních jazyků členského státu, kde se provádí kontrola při dovozu podle článku 12;
b) provázet sperma v originálním vyhotovení;
c) být sepsáno na jediném listu;
d) být určeno pro jediného příjemce.
2. Veterinární osvědčení musí odpovídat vzoru vypracovanému postupem podle článku 19.
Článek 12
1. Členské státy zajistí, aby byla každá zásilka spermatu při vstupu na celní území Společenství podrobena kontrole dříve, než bude propuštěna do volného oběhu anebo předána do celního režimu, a zakáží dovoz spermatu do Společenství, pokud se při dovozní kontrole zjistí, že:
- sperma nepochází z území třetí země uvedené v seznamu podle čl. 8 odst. 1,
- sperma nepochází z inseminační stanice, která je uvedena v seznamu podle čl. 9 odst. 1,
- sperma pochází z území třetí země, z níž je dovoz podle čl. 15 odst. 2 zakázán,
- veterinární osvědčení, které provází sperma, neodpovídá podmínkám uvedeným v článku 11 a prováděcím pravidlům k tomuto článku.
Tento odstavec se nevztahuje na zásilky spermatu, které dorazí do celního území Společenství a jsou pro odeslání na místo určení, které se nachází mimo území Společenství, umístěny do tranzitního celního režimu.
Tento odstavec se však vztahuje na případy vzdání se celního tranzitu při přepravě přes území Společenství.
2. Členský stát určení může učinit nezbytná opatření včetně uvalení karantény, aby dospěl ke spolehlivým zjištěním u spermatu, u něhož existuje podezření z možné kontaminace patogenními zárodky.
3. Pokud je dovoz spermatu zakázán z některého z důvodu uvedených v odstavcích 1 a 2 a vyvážející třetí země nepovolí během 30 dnů jeho odeslání nazpět, může oprávněný veterinární orgán členského státu určení nařídit zničení spermatu.
Článek 13
Každá zásilka spermatu, jejíž přijetí na území Společenství bylo členským státem povoleno na základě kontroly uvedené v čl. 12 odst. 1, musí být při přepravě na území jiného členského státu provázena originálem osvědčení nebo jeho ověřenou kopií; tento originál anebo kopie musí být řádně potvrzeny příslušným orgánem odpovědným za kontrolu podle článku 12.
Článek 14
Pokud dojde k rozhodnutí podle čl. 12 odst. 3, že sperma se zničí, jdou vzniklé náklady k tíži odesilatele, příjemce nebo jejich zástupce; stát nenahrazuje náklady ani neposkytuje náhradu.
KAPITOLA IV
Ochranná a kontrolní opatření
Článek 15
1. Členský stát může v případě, že dovezením spermatu z jiného členského státu na jeho území hrozí rozšíření choroby zvířat, učinit tato opatření:
a) pokud se v jiném členském státě vyskytne nákaza zvířat, může přechodně zakázat nebo omezit dovoz spermatu z těch částí území členského státu, ve kterých se choroba objevila;
b) pokud se nákaza zvířat velmi rozšíří nebo pokud se vyskytne další vážná choroba zvířat, může dočasně zakázat nebo omezit dovoz spermatu z celého území jiného členského státu.
Každý členský stát neprodleně oznámí ostatním členským státům a Komisi výskyt každé choroby ve smyslu prvního pododstavce na svém území a oznámí opatření, která učinil pro zdolání této choroby. Dále je neprodleně vyrozumí, že nákaza byla zdolána.
2. Aniž jsou dotčena ustanovení článků 8, 9 a 10 v případě, že dojde v některé třetí zemi k výskytu a šíření choroby zvířat, jež by se mohla přenášet spermatem a která by mohla ohrozit zdravotní stav hospodářských zvířat v některém z členských států, anebo z jakéhokoliv jiného veterinárního důvodu zakáže členský stát určení dovoz spermatu, ať se jedná o přímý dovoz anebo o nepřímý dovoz, uskutečňovaný prostřednictvím jiného členského státu anebo ať sperma pochází z celé třetí země anebo pouze z části jejího území.
3. Opatření přijatá členskými státy podle odstavců 1 a 2 i zrušení těchto opatření musí být ihned s uvedením důvodů neprodleně sděleno ostatním členským státům a Komisi.
Postupem podle článku 18 může být rozhodnuto, že tato opatření - zvláště s cílem jejich koordinace s opatřeními jiných členských států - musí být pozměněna nebo zrušena.
4. Jestliže nastane situace uvedená v odstavcích 1 a 2 a pokud je nezbytné, aby ostatní členské státy rovněž použily přijatá opatření v souladu s ustanoveními těchto odstavců, případně opatření pozměněná podle odstavce 3, pak je nutno, aby byla přijata vhodná opatření postupem podle článku 18.
5. Obnovení dovozu ze třetí země se povolí postupem podle článku 18.
Článek 16
1. Pokud to je nutné pro jednotné provádění této směrnice, mohou veterinární znalci Komise ve spolupráci s příslušnými orgány členských států a třetích zemí provádět kontroly na místě.
Země odběru, na jejímž území je prováděna kontrola, poskytne znalcům veškerou pomoc nutnou pro plnění jejich úkolů. Komise uvědomí dotyčnou zemi, ve které je prováděn odběr, o výsledcích provedené kontroly.
Dotyčná země odběru přijme případná nutná opatření, aby vyhověla výsledkům této kontroly. Pokud země odběru tato opatření nepřijme, může po posouzení situace v rámci Stálého veterinárního výboru uplatnit ustanovení čl. 5 odst. 2 čtvrtého pododstavce a čl. 9 odst. 1.
2. Všeobecná prováděcí pravidla k tomuto článku, zvláště četnost a způsob provádění kontrol uvedených v odst. 1 prvním pododstavci, se stanoví postupem podle článku 19.
KAPITOLA V
Závěrečná ustanovení
Článek 17
Přílohy této směrnice mění Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise zvláště s cílem jejich přizpůsobení technologickému vývoji.
Článek 18
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc Stálému veterinárnímu výboru, zřízenému rozhodnutím Rady ze dne 15. října 1968 (dále jen "výbor") neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Hlasům členských států ve výboru je přidělena váha stanovená v čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.
3. Zástupce Komise předloží návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu do dvou dnů. Stanovisko se přijímá většinou 54 hlasů.
4. Komise přijme opatření a ihned je provede, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, Komise neprodleně předloží Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada se usnese kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise a ihned je provede s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.
Článek 19
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc výboru neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost zástupce některého členského státu.
2. Hlasům členských států ve výboru je přidělena váha podle čl. 148 odst. 2 Smlouvy. Předseda nehlasuje.
3. Zástupce Komise předloží výboru návrh opatření, která mají být přijata. Výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti věci. Stanovisko se přijímá většinou 54 hlasů.
4. Komise přijme opatření a ihned je provede, jsou-li v souladu se stanoviskem výboru. Pokud zamýšlená opatření nejsou v souladu se stanoviskem výboru nebo pokud výbor žádné stanovisko nezaujme, Komise neprodleně předloží Radě návrh opatření, která mají být přijata. Rada přijme opatření kvalifikovanou většinou.
Pokud se Rada neusnese do patnácti dnů ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise a ihned je provede s výjimkou případů, kdy se Rada proti opatřením vysloví prostou většinou.
Článek 20
1. Tato směrnice se nevztahuje na sperma odebrané a zpracované v některém z členských států před 1. lednem 1990.
2. Až do doby, kdy vstoupí v platnost rozhodnutí přijatá k provedení článků 8, 9 a 10, neuplatňují členské státy na dovoz spermatu pocházejícího z třetích zemí výhodnější podmínky než podmínky vyplývající z kapitoly II.
Článek 21
Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. ledna 1990. Uvědomí o nich neprodleně Komisi.
Článek 22
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 14. června 1988.