RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1182/2007
af 26. september 2007
om særlige regler for frugt og grøntsager og om ændring af direktiv 2001/112/EF og 2001/113/EF og forordning (EØF) Nr. 827/68, (EF) Nr. 2200/96, (EF) Nr. 2201/96, (EF) Nr. 2826/2000, (EF) Nr. 1782/2003 og (EF) Nr. 318/2006 og ophævelse af forordning (EØF) Nr. 2202/96
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Reglerne for den gældende ordning for frugt og grøntsager er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (2), Rådets forordning (EF) nr. 2201/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for forarbejdede frugter og grøntsager (3) og Rådets forordning (EF) nr. 2202/96 af 28. oktober 1996 om en støtteordning for producenter af visse citrusfrugter (4).
(2)
Erfaringen har vist, at ordningen for frugt- og grøntsagssektoren bør ændres, for at følgende mål kan nås: forbedring af sektorens konkurrenceevne og markedsorientering for at bidrage til at opnå en bæredygtig produktion, der er konkurrencedygtig både på det indre marked og på verdensmarkedet, reducering af kriserelaterede udsving i producenternes indkomst, forøgelse af forbruget af frugt og grøntsager i Fællesskabet og videreførelse af sektorens bestræbelser på at bevare og beskytte miljøet.
(3)
Målene kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne som følge af den fælles karakter af markedet for frugt og grøntsager og kan derfor på grund af behovet for yderligere fælles indsats bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(4)
Kommissionen har forelagt et separat forslag til Rådets forordning om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter, som i begyndelsen vil kunne indeholde nogle bestemmelser af horisontal art vedrørende frugt og grøntsager og en række andre landbrugsprodukter, særlig bestemmelserne om en forvaltningskomité. Disse bestemmelser bør bibeholdes i forordning (EF) nr. 2200/96 og (EF) nr. 2201/96. De bør imidlertid ajourføres, forenkles og strømlines, så de let kan indarbejdes i forordningen om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter.
(5)
Alle øvrige specifikke bestemmelser vedrørende frugt og grøntsager bør på grund af omfanget af ændringerne af den nuværende ordning af klarhedshensyn indarbejdes i en særskilt forordning. I det omfang disse bestemmelser til en vis grad også er af horisontal art og dermed gælder for en række andre landbrugsprodukter, som f.eks. bestemmelserne om handelsnormer og samhandel med tredjelande, bør de ajourføres og forenkles, så de senere let kan indarbejdes i ovennævnte forordning om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter. Denne forordning bør derfor ikke ophæve eller ændre gældende instrumenter af horisontal art, medmindre de er blevet forældede, overflødige eller på grund af deres karakter ikke bør behandles på rådsniveau.
(6)
Denne forordnings anvendelsesområde bør omfatte produkter henhørende under den fælles markedsordning for henholdsvis frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager. Bestemmelserne om producentorganisationer og brancheorganisationer og brancheaftaler gælder dog kun for produkter, der er omfattet af den fælles markedsordning for frugt og grøntsager, og denne sondring bør bibeholdes. Den fælles markedsordning for frugt og grøntsager bør udvides til også at omfatte køkkenurter. Timian og safran er på nuværende tidspunkt omfattet af Rådets forordning (EØF) nr. 827/68 af 28. juni 1968 om en fælles markedsordning for visse varer, der er anført i bilag II til traktaten (5), og bør derfor fjernes herfra.
(7)
Der bør anvendes handelsnormer, især for så vidt angår definition, kvalitet, klassificering, størrelsessortering, emballering, indpakning, oplagring, transport, præsentation, afsætning og mærkning, for visse produkter, så markedet kan få forsyninger af produkter af ensartet og tilfredsstillende kvalitet. Desuden kan der være behov for at vedtage særlige foranstaltninger, især tidssvarende analysemetoder og andre foranstaltninger til bestemmelse af de pågældende normers kendetegn, for at undgå svindel med kvaliteten og ægtheden af de produkter, forbrugerne præsenteres for, og eventuelle deraf følgende væsentlige forstyrrelser af markedet.
(8)
For øjeblikket fastsætter Rådets direktiv 2001/112/EF af 20. december 2001 om frugtsaft og visse lignende produkter bestemt til konsum (6) og Rådets direktiv 2001/113/EF af 20. december 2001 om marmelade og frugtgelé samt kastanjecreme bestemt til konsum (7) særlige bestemmelser vedrørende fremstillingen, sammensætningen og mærkningen af disse produkter. Disse bestemmelser er dog ikke helt tidssvarende for så vidt angår udviklingen i de relevante internationale normer og bør derfor ændres for at give mulighed for en ajourføring.
(9)
Ved produktionen og afsætningen af frugt og grøntsager bør der tages hensyn til miljøet, både i forbindelse med dyrkningsmetoder, forvaltning af udtjent materiale og bortskaffelse af produkter, som er tilbagekøbt fra markedet, og der bør navnlig tages hensyn til beskyttelse af vandkvaliteten, opretholdelse af den biologiske mangfoldighed samt landskabspleje.
(10)
Producentorganisationerne udgør basisaktørerne i frugt- og grøntsagsordningen, som de varetager en decentraliseret forvaltning af. Da efterspørgslen i stigende grad koncentreres, er det fortsat en økonomisk nødvendighed, at udbuddet koncentreres gennem disse organisationer for at styrke producenternes markedsposition. Sammenslutningen bør ske på frivilligt grundlag og motiveres af den fordel, der kan opnås på grund af omfanget og effektiviteten af de tjenester, producentorganisationerne kan yde deres medlemmer. Da producentorganisationer udelukkende handler i deres medlemmers interesse, bør de anses for at handle i deres medlemmers navn og på deres vegne i økonomiske anliggender.
(11)
Erfaringen har vist, at producentorganisationer er det rigtige værktøj til at samle udbuddet. Producentorganisationerne er dog ikke lige udbredt i alle medlemsstaterne. For at gøre producentorganisationerne mere attraktive bør der fastsættes bestemmelser for så vidt muligt at få dem til at fungere mere fleksibelt. Fleksibiliteten bør især vedrøre producentorganisationens produktudbud, det tilladte omfang af direkte salg og udvidelsen af reglerne til at omfatte producenter, der ikke er medlemmer, ligesom det bør tillades sammenslutninger af producentorganisationer at udføre alle former for aktiviteter, der udføres af medlemmerne, og det bør tillades at outsource aktiviteter, herunder til datterselskaber, i begge tilfælde på de nødvendige betingelser.
(12)
En medlemsstat bør ikke anerkende en producentorganisation som værende i stand til at bidrage til virkeliggørelsen af den fælles markedsordnings mål, medmindre organisationen ved sine vedtægter forpligter sig selv og sine medlemmer til at overholde en række bestemmelser. For at sikre driftsfondenes eksistens og korrekte funktion bør producentorganisationerne normalt overtage hele den pågældende frugt- og grøntsagsproduktion fra deres medlemmer.
(13)
Ønsker producentsammenslutninger i medlemsstater, der tiltrådte Den Europæiske Union den 1. maj 2004 eller senere, at opnå status som producentorganisation efter denne forordning, bør der kunne indrømmes dem en overgangsperiode, i hvilken der kan ydes finansiel støtte fra medlemsstaten og fra Fællesskabet, såfremt producentsammenslutningerne påtager sig og overholder visse forpligtelser.
(14)
For at sikre, at producentorganisationerne handler ansvarsfuldt, især i forbindelse med deres finansielle beslutninger, og at de offentlige midler, organisationerne får tildelt, udnyttes langsigtet, bør det fastsættes, på hvilke betingelser disse midler kan anvendes. Medfinansiering af driftsfonde, som etableres af producentorganisationerne, er en hensigtsmæssig løsning. I særlige tilfælde bør der tillades yderligere finansieringsmuligheder. For at styre Fællesskabets udgifter bør der lægges loft over støtten til de producentorganisationer, som opretter en driftsfond.
(15)
I områder, hvor producenterne kun er organiseret i ringe grad, bør der kunne ydes supplerende national finansiel støtte. For medlemsstater, der er særligt ugunstigt stillet i strukturel henseende, bør Fællesskabet kunne refundere denne støtte.
(16)
For at forenkle ordningen og reducere udgifterne til den kan det være nyttigt så vidt muligt at harmonisere procedurerne og reglerne for udgifternes berettigelse til refusion gennem driftsfonde med procedurerne og reglerne for landdistriktsudviklingsprogrammerne, ved at kræve, at medlemsstaterne udarbejder en national strategi for driftsprogrammer.
(17)
For at styrke producentorganisationerne eller sammenslutningerne heraf yderligere og for at sikre, at markedet har den ønskede stabilitet, bør medlemsstaterne på bestemte betingelser kunne pålægge alle de producenter i et område, der ikke er medlem, at følge de regler, som organisationen eller sammenslutningen i det pågældende område har fastsat for sine medlemmer, især reglerne for produktion, afsætning og miljøbeskyttelse. Nogle af de udgifter, der er forbundet med reglernes udvidede anvendelse, bør, når de er dokumenteret, kunne pålægges de pågældende producenter, eftersom disse drager fordel af virkningerne. Økologiske producenter bør dog ikke pålægges at følge reglerne, medmindre en betydelig del af dem selv ønsker det. Det er nødvendigt at tillade hurtig udvidelse af sådanne regler vedrørende kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger med henblik på hurtig imødegåelse af kriser.
(18)
En række heterogene støtteordninger for frugt og grøntsager blev indført ved forordning (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 2202/96. På grund af ordningernes antal og forskelligartethed er de blevet komplicerede at forvalte. I disse ordninger, der var rettet mod visse frugter og grøntsager, kunne der ikke i fuldt omfang tages højde for de regionale produktionsvilkår, og de omfattede ikke alle frugter og grøntsager. Der bør derfor findes et andet værktøj til at støtte frugt- og grøntsagsproducenterne.
(19)
Desuden var støtteordningerne for frugt og grøntsager ikke fuldstændigt integreret i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (8). Det har resulteret i, at disse ordninger er blevet kompleks og usmidig at forvalte.
(20)
For at opnå en mere målrettet og samtidig fleksibel støtteordning for frugt og grøntsager og også af forenklingshensyn bør de gældende støtteordninger derfor ophæves, og frugt og grøntsager bør indarbejdes fuldstændigt i den ordning, som blev indført ved forordning (EF) nr. 1782/2003. Med henblik herpå bør landbrugere, der producerede frugt og grøntsager i referenceperioden, kunne omfattes af enkeltbetalingsordningen. Medlemsstaterne bør også fastsætte referencebeløb og det antal hektar, der er støtteberettigede i henhold til enkeltbetalingsordningen, på grundlag af en repræsentativ periode, der er relevant for markedet for de enkelte frugter og grøntsager, og passende mål og ikke diskriminerende kriterier. Arealer, der er beplantet med frugt og grøntsager, herunder permanent beplantede frugt- og grøntsagsarealer samt planteskoler, bør kunne omfattes af enkeltbetalingsordningen. De nationale lofter bør ændres i overensstemmelse hermed. For at give de berørte sektorer tid til at tilpasse sig deres indlemmelse i enkeltbetalingsordningen bør der indføres overgangsperioder. Navnlig bør der være mulighed for afkoblede betalinger for frugt og grøntsager og midlertidig koblet arealstøtte for visse produkter bestemt til forarbejdning, som var støtteberettigede under de eksisterende støtteordninger, samt jordbær og hindbær. For sidstnævnte produkters vedkommende kan der også gives supplerende national støtte oven i fællesskabsstøtten. Kommissionen bør også kunne vedtage gennemførelsesbestemmelser og de fornødne overgangsforanstaltninger med hensyn til ovenstående.
(21)
Produktionen af frugt og grøntsager er uforudsigelig, og produkterne er fordærvelige. Selv ikke alt for store overskud på markedet kan medføre væsentlige forstyrrelser. Der er gennemført ordninger for tilbagekøb fra markedet, men de har vist sig noget komplicerede at forvalte. Der bør indføres en række yderligere krisestyringsforanstaltninger, der er så lette at anvende som muligt. Under disse omstændigheder synes det at være bedst, at alle disse foranstaltninger integreres i producentorganisationernes driftsprogrammer, og det skulle også være med til at gøre producentorganisationerne mere attraktive for producenterne. For at krisestyringsforanstaltninger kan udvides til producenter, der ikke er medlem af producentorganisationer, bør medlemsstaterne imidlertid i en overgangsperiode bemyndiges til at yde statsstøtte i sådanne tilfælde. Støtten bør dog være mindre end den, medlemmerne af producentorganisationen modtager, så det bliver attraktivt at være medlem. Ved afslutningen af overgangsperioden bør det undersøges, hvordan denne statsstøtte har fungeret.
(22)
Integreringen af spisekartofler i ordningen omhandlet i forordning (EF) nr. 1782/2003 forudsætter, at traktatens bestemmelser om statsstøtte også anvendes på spisekartofler, for at det indre marked baseret på fælles priser kan fungere korrekt, idet der dog bør indføres en overgangsperiode, så sektoren kan tilpasse sig.
(23)
I henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2826/2000 af 19. december 2000 om oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på det indre marked (9) ydes der EF-tilskud på op til 50 % til visse salgsfremstød. For at fremme forbruget af frugt og grøntsager blandt børn i uddannelsesinstitutioner bør denne procentdel forhøjes i forbindelse med sådanne fremstød for frugt og grøntsager.
(24)
Brancheorganisationer, der er dannet på initiativ af individuelle eller allerede sammensluttede erhvervsdrivende, og som repræsenterer en betydelig del af erhvervskategorierne inden for frugt- og grøntsagssektoren, kan bidrage til en bedre hensyntagen til de faktiske forhold på markedet og fremme en udvikling i den økonomiske adfærd, der tilsigter en forbedring af indberetningen af produktionsdata, navnlig for så vidt angår tilrettelæggelsen af produktionen samt præsentationen og afsætningen af produkterne. Da disse brancheorganisationers virke generelt kan bidrage til, at målene i traktatens artikel 33 og navnlig i denne forordning nås, bør medlemsstaterne, når de forskellige former for indsats er fastlagt, have mulighed for specifikt at anerkende de organisationer, der godtgør, at de er tilstrækkeligt repræsentative, og som gennemfører aktioner, der er gunstige for disse mål. Bestemmelserne om udvidet anvendelse af de regler, producentorganisationerne eller sammenslutningerne heraf har fastsat, og om deling af de udgifter, som denne udvidede anvendelse medfører, bør også gælde for brancheorganisationer, da der sigtes mod tilsvarende mål.
(25)
Oprettelsen af et enhedsmarked i Fællesskabet forudsætter, at der indføres en ordning for samhandelen med tredjelande. Samhandelsordningen bør omfatte importtold og bør i princippet stabilisere EF-markedet. Samhandelsordningen bør være baseret på de aftaler, der er indgået ved de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden.
(26)
For at indgangsprisordningen kan anvendes på frugt og grøntsager, skal der vedtages særlige bestemmelser for at tage hensyn til Fællesskabets internationale forpligtelser.
(27)
For at samhandelen med landbrugsprodukter med tredjelande kan overvåges, kan det for nogle produkters vedkommende være påkrævet, at der indføres en import- og eksportlicensordning, der indbefatter sikkerhedsstillelse, for at sikre, at de transaktioner, som der udstedes licenser for, rent faktisk gennemføres. Kommissionen bør derfor bemyndiges til at indføre licensordninger for disse produkter.
(28)
For at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger på fællesskabsmarkedet, der måtte opstå som følge af import af bestemte landbrugsprodukter, bør der erlægges en tillægstold ved import af sådanne produkter, hvis visse betingelser er opfyldt.
(29)
Kommissionen bør på visse betingelser have beføjelse til at åbne og forvalte toldkontingenter, der følger af internationale aftaler indgået i henhold til traktaten eller af andre retsakter vedtaget af Rådet.
(30)
På grund af toldordningen kan alle andre beskyttelsesforanstaltninger ved Fællesskabets ydre grænser undværes. I undtagelsestilfælde kan den ordning, der er indført for det indre marked, og toldordningen dog vise sig at være utilstrækkelige. For at fællesskabsmarkedet i sådanne tilfælde ikke skal være sårbart over for eventuelle forstyrrelser, bør Fællesskabet hurtigt kunne træffe alle nødvendige foranstaltninger. Disse foranstaltninger bør være i overensstemmelse med Fællesskabets internationale forpligtelser.
(31)
For at disse samhandelsordninger kan fungere korrekt, bør der åbnes mulighed for at regulere eller, når markedssituationen kræver det, forbyde anvendelsen af proceduren for aktiv eller passiv forædling.
(32)
For fortsat at kunne danne retsgrundlag for eksportrestitutioner for sukker, som er indeholdt i visse forarbejdede frugter og grøntsager, jf. artikel 16, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 2201/96, bør listen over de berørte produkter tilføjes på listen i bilag VII til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 af 20. februar 2006 om den fælles markedsordning for sukker (10).
(33)
Direktiv 2001/112/EF og 2001/113/EF og forordning (EØF) nr. 827/68, (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96, (EF) nr. 2826/2000, (EF) nr. 1782/2003 og (EF) nr. 318/2006 bør ændres i overensstemmelse hermed.
(34)
Da de fælles markeder for landbrugsprodukter er under konstant udvikling, bør medlemsstaterne og Kommissionen holde hinanden underrettet om relevante udviklingstendenser.
(35)
Der er risiko for, at enhedsmarkedet, som er baseret på fælles priser, ikke vil fungere efter hensigten, hvis der ydes statsstøtte. Derfor bør traktatens bestemmelser om statsstøtte generelt gælde for de produkter, der er omfattet af denne forordning. Der bør dog åbnes mulighed for engangsydelse af statsstøtte til tomatforarbejdningssektoren i Italien og Spanien for at støtte dens tilpasning til bestemmelserne i denne forordning.
(36)
Medlemsstaternes udgifter i forbindelse med de forpligtelser, der følger af anvendelsen af denne forordning, bør finansieres af Fællesskabet i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (11).
(37)
Ifølge frugt- og grøntsagsordningen er der visse forpligtelser, der skal overholdes. For at sikre, at de overholdes, er der behov for kontrol og anvendelse af sanktioner, hvis forpligtelserne ikke overholdes. Kommissionen bør derfor have beføjelse til at indføre regler herfor, herunder regler for inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb og medlemsstaternes indberetningsforpligtelser. Under den nye ordning er det særlige inspektørkorps i frugt- og grøntsagssektoren ikke længere nødvendigt og bør derfor afskaffes.
(38)
Den støtteordning, der blev indført ved forordning (EF) nr. 2202/96 skal ophæves. Nævnte forordning har dermed ikke længere noget formål og bør derfor ophæves.
(39)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (12).
(40)
Af forenklingshensyn bør de separate komitéer for friske frugter og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager ophæves og afløses af en fælles komité for frugt og grøntsager, nedsat ved forordning (EF) nr. 2200/96.
(41)
Overgangen fra de gældende ordninger til ordningerne i denne forordning kan forårsage problemer, som ikke behandles i denne forordning. For at løse sådanne problemer bør Kommissionen kunne vedtage overgangsforanstaltninger. Endvidere bør der fastsættes bestemmelser om fortsat anerkendelse af producentorganisationer og sammenslutninger heraf, som er anerkendt efter forordning (EF) nr. 2200/96, og eventuel fortsættelse af driftsprogrammer, som er godkendt efter nævnte forordning, samt tilsvarende bestemmelser om producentsammenslutninger, som er anerkendt efter forordning (EF) nr. 2200/96, og deres anerkendelsesplaner.
(42)
Denne forordning bør generelt anvendes fra den 1. januar 2008. For at undgå at afbryde støtteordningerne for forarbejdede frugter og grøntsager og citrusfrugter midt i produktionsåret, bør støtteordningerne dog gælde indtil udgangen af produktionsåret 2007/2008 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
INDLEDENDE BESTEMMELSER
Artikel 1
Anvendelsesområde
Ved denne forordning fastsættes der særlige regler for de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 og artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2201/96.
Afsnit III og IV i nærværende forordning gælder dog kun for de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96, og/eller produkter, der udelukkende er bestemt for forarbejdning.
Artikel 43 gælder også for kartofler, friske eller kølede, henhørende under KN-kode 0701.
AFSNIT II
KLASSIFICERING AF PRODUKTER
Artikel 2
Handelsnormer
1. De produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96, som er bestemt til at blive solgt friske til forbrugeren, kan kun markedsføres, hvis de er af sund, sædvanlig handelskvalitet, og hvis oprindelseslandet er angivet.
2. Kommissionen kan fastsætte handelsnormer for et eller flere af de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 og artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2201/96.
3. Kommissionen skal i den forbindelse tage hensyn til de standardanbefalinger, som De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UNECE) har vedtaget.
4. De handelsnormer, der er nævnt i stk. 1 og 2:
a)
finder anvendelse på alle trin af markedsføringen, herunder import og eksport, medmindre Kommissionen har fastsat andre bestemmelser
b)
fastsættes især under hensyntagen til de pågældende produkters kendetegn, behovet for at sikre, at produkterne kan afsættes på markedet uden problemer, og forbrugernes interesse i at modtage passende og transparent produktinformation, navnlig hvad angår produktets oprindelsesland, klasse og eventuelt sort (eller handelstype)
c)
kan især vedrøre kvalitet, klassificering, størrelsessortering, emballering, indpakning, oplagring, transport, præsentation, afsætning og mærkning.
5. Indehavere af produkter, som der er fastsat handelsnormer for, må kun udstille eller udbyde dem til salg eller levere eller i øvrigt bringe dem i handelen inden for Fællesskabet, såfremt de er i overensstemmelse med disse normer. Produktindehaveren er ansvarlig for overensstemmelse med normerne.
6. Medlemsstaterne kontrollerer selektivt på grundlag af en risikoanalyse, om produkterne er i overensstemmelse med handelsnormerne, jf. dog eventuelle særlige bestemmelser, som Kommissionen kan vedtage i henhold til artikel 42. Kontrollen skal finde sted forud for transporten fra dyrkningsområderne i forbindelse med produkternes emballering eller ved deres indladning. For produkter fra tredjelande finder kontrollen sted inden overgangen til fri omsætning.
7. Indtil der vedtages nye handelsnormer, finder de handelsnormer, der er udarbejdet i medfør af forordning (EF) nr. 2200/96 og forordning (EF) nr. 2201/96, fortsat anvendelse.
AFSNIT III
PRODUCENTORGANISATIONER
KAPITEL I
Krav og anerkendelse
Artikel 3
Krav
1. I denne forordning forstås ved en »producentorganisation« en juridisk person eller klart defineret del af en juridisk person, som overholder følgende krav:
a)
den er oprettet på initiativ af landbrugere, jf. artikel 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1782/2003, som dyrker et eller flere af de produkter, som er nævnt i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96, og/eller produkter, som udelukkende er bestemt for forarbejdning
b)
den har til formål at anvende dyrkningsformer, produktionsmetoder og affaldshåndteringer, der er miljøvenlige, navnlig for at beskytte kvaliteten af vandet, jorden og landskabet og bevare og fremme den biologiske mangfoldighed
c)
den har et eller flere af følgende formål:
i)
at sikre, at produktionen planlægges og tilpasses efter efterspørgslen, navnlig hvad angår kvalitet og mængde
ii)
at koncentrere udbuddet og markedsføringen af medlemmernes produktion
iii)
at optimere produktionsomkostningerne og stabilisere producentpriserne
d)
dens vedtægter fastsætter de særlige krav, der er omhandlet i stk. 2, og
e)
den er anerkendt af den pågældende medlemsstat i henhold til artikel 4.
2. Producentorganisationens vedtægter forpligter bl.a. de tilsluttede producenter til:
a)
at følge de regler, producentorganisationen har vedtaget for indberetning af produktionsdata og for produktion, afsætning og miljøbeskyttelse
b)
kun at være medlem af én producentorganisation for så vidt angår en given bedrifts produktion af et hvilket som helst af de produkter, som er nævnt i stk. 1, litra a)
c)
at afsætte hele deres produktion af det pågældende produkt gennem producentorganisationen
d)
at give producentorganisationen de oplysninger, den ønsker til statistiske formål, og som bl.a. kan vedrøre areal, høst, udbytte og direkte salg
e)
at betale de vedtægtsbestemte finansielle bidrag til iværksættelse og finansiering af driftsfonden, jf. artikel 8.
3. Uanset stk. 2, litra c), kan tilsluttede producenter, såfremt producentorganisationen tillader det, og på vilkår, som producentorganisationen fastsætter:
a)
sælge en fastsat procentdel af deres produktion og/eller produkter fra deres bedrift og/eller uden for deres bedrift direkte til forbrugerne til deres personlige brug, idet medlemsstaterne fastsætter procentdelen til mindst 10 %
b)
selv eller gennem en anden producentorganisation, der er udpeget af deres egen producentorganisation, afsætte produkter, som udgør en beskeden mængde i forhold til den produktionsmængde, der kan afsættes gennem deres egen producentorganisation
c)
selv eller gennem en anden producentorganisation, der er udpeget af deres egen organisation, afsætte produkter, som på grund af deres kendetegn ikke normalt hører med til deres egen producentorganisations forretningsmæssige aktiviteter.
4. Producentorganisationens vedtægter indeholder også bestemmelser om:
a)
nærmere regler for fastlæggelse, vedtagelse og ændring af bestemmelserne i stk. 2
b)
at medlemmerne skal erlægge de finansielle bidrag, der er nødvendige til at finansiere producentorganisationen
c)
at medlemmerne kan føre demokratisk kontrol med producentorganisationen og dens beslutninger
d)
sanktioner såvel for overtrædelse af de vedtægtsbestemte forpligtelser, bl.a. manglende betaling af finansielle bidrag, som for overtrædelse af producentorganisationens regler
e)
optagelse af nye medlemmer, herunder en minimumsperiode for medlemskab
f)
de regnskabsmæssige og budgetmæssige regler, der kræves, for at organisationen kan fungere.
5. Producentorganisationer anses for at handle i deres medlemmers navn og på deres vegne i økonomiske anliggender.
Artikel 4
Anerkendelse
1. Medlemsstaterne anerkender de i artikel 3, stk. 1 omhandlede producentorganisationer, der anmoder om en sådan anerkendelse, forudsat at:
a)
de opfylder betingelserne i artikel 3 og fremlægger relevant bevis herfor
b)
de har et mindsteantal medlemmer og dækker en mindstemængde eller -værdi af markedsegnet produktion, som medlemsstaterne skal fastsætte, og fremlægger relevant dokumentation herfor
c)
de frembyder tilstrækkelig garanti med hensyn til gennemførelsen, varigheden og effektiviteten af deres indsats og koncentrationen af udbuddet, hvorefter medlemsstaterne kan beslutte, hvilke af deres produkter eller grupper af produkter, jf. artikel 3, stk. 1, litra a), der bør omfattes af producentorganisationen
d)
de reelt gør det muligt for deres medlemmer at opnå fornøden teknisk bistand til anvendelse af miljøvenlige dyrkningsmetoder
e)
de om nødvendigt reelt stiller tekniske faciliteter til rådighed til indsamling, oplagring, emballering og afsætning af produkterne
f)
de sikrer en passende handels- og regnskabsmæssig forvaltning af de opgaver, de påtager sig, og
g)
de ikke indtager en dominerende stilling på et bestemt marked, medmindre det er nødvendigt for at nå målene i traktatens artikel 33.
2. Medlemsstaterne
a)
træffer beslutning om at anerkende en producentorganisation senest tre måneder efter, at der er indgivet ansøgning med den relevante dokumentation
b)
kontrollerer regelmæssigt, om producentorganisationerne overholder dette afsnit, og anvender i tilfælde af misligholdelse eller uregelmæssigheder i forbindelse med denne forordning sanktioner over for disse organisationer og træffer om nødvendigt beslutning om at tilbagekalde anerkendelsen
c)
giver en gang om året Kommissionen meddelelse om alle beslutninger om udstedelse, nægtelse eller tilbagekaldelse af anerkendelser.
Artikel 5
Sammenslutninger af producentorganisationer
En sammenslutning af producentorganisationer oprettes på initiativ af anerkendte producentorganisationer og kan udføre alle de aktiviteter, der henhører under en producentorganisation som omhandlet i denne forordning. Med henblik herpå kan medlemsstaterne efter anmodning anerkende en sammenslutning af producentorganisationer, hvis:
a)
medlemsstaterne finder, at sammenslutningen reelt kan udføre disse aktiviteter, og
b)
sammenslutningen ikke indtager en dominerende stilling på et bestemt marked, medmindre det er nødvendigt for at nå målene i traktatens artikel 33.
Artikel 3, stk. 5, finder tilsvarende anvendelse på handlinger foretaget af producentsammenslutninger.
Artikel 6
Udlicitering
Medlemsstaterne kan tillade en anerkendt producentorganisation eller en anerkendt sammenslutning af producentorganisationer at udlicitere alle dens aktiviteter, herunder til datterselskaber, forudsat at den over for medlemsstaten på fyldestgørende vis dokumenterer, at dette er en hensigtsmæssig måde at nå den pågældende producentorganisations eller sammenslutnings mål på.
Artikel 7
Producentsammenslutninger
1. I denne forordning forstås ved en »producentsammenslutning« en juridisk person eller klart defineret del af en juridisk person, der er oprettet på initiativ af landbrugere som defineret i artikel 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1782/2003, der dyrker et eller flere af de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96, og/eller produkter, der udelukkende er bestemt for forarbejdning, med henblik på at blive anerkendt som producentorganisation.
Producentsammenslutninger i medlemsstater, der tiltrådte Den Europæiske Union den 1. maj 2004 eller senere, eller i Fællesskabets regioner i den yderste periferi, jf. artikel 299, stk. 2, i traktaten, eller på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, jf. artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1405/2006 (13), kan indrømmes en overgangsperiode til at opfylde betingelserne for anerkendelse i artikel 4.
Med henblik herpå forelægger disse producentsammenslutninger medlemsstaten en anerkendelsesplan med en tidsplan, hvis godkendelse bevirker, at den overgangsperiode, som er nævnt i andet afsnit, begynder, idet godkendelsen gælder som en foreløbig anerkendelse. Overgangsperioden kan ikke være længere end fem år.
2. Inden anerkendelsesplanen godkendes, underretter medlemsstaterne Kommissionen om deres hensigt og de finansielle følger heraf.
3. I overgangsperioden kan medlemsstaterne yde producentsammenslutningerne:
a)
støtte for at fremme deres oprettelse og forenkle deres administration
b)
støtte, som ydes direkte eller gennem kreditinstitutter, til delvis dækning af de investeringer, der er nødvendige for anerkendelsen, og som er opført som sådanne i den anerkendelsesplan, der er nævnt i stk. 1, tredje afsnit.
4. Den i stk. 3 omhandlede støtte refunderes af Fællesskabet efter de bestemmelser, der vedtages i medfør af artikel 42, litra b), nr. ii).
5. Den i stk. 3, litra a), omhandlede støtte fastslås for hver producentsammenslutning på grundlag af den afsatte produktion og beløber sig i det første, andet, tredje, fjerde og femte år til:
a)
henholdsvis 10 %, 10 %, 8 %, 6 % og 4 % af værdien af den afsatte produktion hvad angår producentsammenslutningerne i de medlemsstater, der tiltrådte Den Europæiske Union den 1. maj 2004 eller senere, og
b)
henholdsvis 5 %, 5 %, 4 %, 3 % og 2 % af værdien af den afsatte produktion hvad angår producentsammenslutningerne i Fællesskabets regioner i den yderste periferi, jf. artikel 299, stk. 2, i traktaten, eller på de mindre øer i Det Ægæiske Hav, jf. artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1405/2006.
Disse satser kan nedsættes i forhold til værdien af den afsatte produktion, som overstiger en tærskel. Der kan fastsættes et loft over den støtte, der i et givet år betales til en producentsammenslutning.
KAPITEL II
Driftsfonde og driftsprogrammer
Artikel 8
Driftsfonde
1. Producentorganisationer kan oprette en driftsfond. Fonden finansieres af:
a)
finansielle bidrag fra medlemmerne eller producentorganisationen selv
b)
finansiel støtte fra Fællesskabet til producentorganisationer.
2. Driftsfondene anvendes kun til finansiering af driftsprogrammer, som medlemsstaterne har godkendt i henhold til artikel 13.
Artikel 9
Driftsprogrammer
1. Driftsprogrammerne skal have to eller flere af de mål, der er nævnt i artikel 3, stk. 1, litra c), eller et af følgende mål:
a)
at planlægge produktionen
b)
at forbedre produkternes kvalitet
c)
at øge produkternes handelsværdi
d)
at iværksætte salgsfremmende foranstaltninger for produkterne, uanset om de er i frisk eller forarbejdet form
e)
at fremme miljøforanstaltninger og miljøvenlige produktionsmetoder, herunder økologisk landbrug
f)
kriseforebyggelse og -styring.
2. Kriseforebyggelse og -styring går ud på at undgå og at håndtere kriser på frugt- og grøntsagsmarkederne og omfatter i den forbindelse:
a)
tilbagekøb fra markedet
b)
grøn høst eller undladt høst af frugt og grøntsager
c)
salgsfremme og kommunikation
d)
uddannelsesforanstaltninger
e)
høstforsikring
f)
støtte til dækning af administrationsomkostningerne ved oprettelse af gensidige fonde.
Kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger, herunder tilbagebetaling af hovedstol og renter, herunder tredje afsnit, må højst tegne sig for en tredjedel af de udgifter, der afholdes inden for rammerne af driftsprogrammet.
For at finansiere kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger kan producentorganisationer optage lån på kommercielle vilkår. I så fald kan tilbagebetalingen af hovedstolen og renterne på disse lån indgå i driftsprogrammet og således være berettiget til finansiel støtte fra Fællesskabet i henhold til artikel 10. Enhver specifik aktion som led i kriseforebyggelse og krisestyring finansieres enten via sådanne lån eller direkte, men ikke på begge måder.
3. Medlemsstaterne sørger for, at
a)
driftsprogrammerne omfatter to eller flere miljøforanstaltninger, eller
b)
mindst 10 % af udgifterne under det operationelle program omfatter miljøforanstaltninger.
Miljøforanstaltningerne skal opfylde kravene til betalinger for miljøvenligt landbrug, jf. artikel 39, stk. 3, første afsnit, i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (14).
Hvis mindst 80 % af de producenter, som er tilsluttet en produktionsorganisation, er omfattet af et eller flere identiske tilsagn som led i miljøvenligt landbrug i henhold til denne bestemmelse, regnes hvert af disse tilsagn som en miljøforanstaltning, jf. første afsnit, litra a).
Støtten til de miljøforanstaltninger, der er omhandlet i første afsnit, dækker de ekstraomkostninger og det indkomsttab, der følger af denne foranstaltning.
4. Stk. 3 finder først anvendelse i Bulgarien og Rumænien fra den 1. januar 2011.
5. Investeringer, der øger miljøbelastningen, er kun tilladt, hvis der er truffet effektive foranstaltninger til at beskytte miljøet mod belastningen.
Artikel 10
Finansiel støtte fra Fællesskabet
1. Den finansielle støtte fra Fællesskabet er lig med de finansielle bidrag, jf. artikel 8, stk. 1, litra a), som reelt er betalt, idet den dog begrænses til 50 % af de udgifter, der reelt er afholdt.
2. Den finansielle støtte fra Fællesskabet kan højst udgøre 4,1 % af værdien af hver producentorganisations afsatte produktion.
Den procentdel kan dog forhøjes til 4,6 % af værdien af den afsatte produktion, forudsat at det beløb, der overstiger 4,1 % af værdien af den afsatte produktion, udelukkende anvendes til kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger.
3. Efter anmodning fra en producentorganisation fastsættes den procentdel, der er omhandlet i stk. 1, til 60 % for et driftsprogram eller en del af et driftsprogram, såfremt det opfylder mindst en af følgende betingelser:
a)
det forelægges af flere fællesskabsproducentorganisationer, der udøver deres virksomhed i forskellige medlemsstater, for tværnationale foranstaltninger
b)
det forelægges af en eller flere producentorganisationer for foranstaltninger, der skal gennemføres af en branche
c)
det vedrører kun særlig støtte til produktion af økologiske produkter, som er omfattet af Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler (15)
d)
det forelægges af en producentorganisation i en af de medlemsstater, der tiltrådte Den Europæiske Union den 1. maj 2004 eller senere, for foranstaltninger, der afsluttes senest ved udgangen af 2013
e)
det er det første, der er forelagt af en anerkendt producentorganisation, som er lagt sammen med en anden anerkendt producentorganisation
f)
det er det første, der skal forelægges af en anerkendt sammenslutning af producentorganisationer
g)
det forelægges af producentorganisationer i medlemsstater, hvor producentorganisationerne afsætter under 20 % af frugt- og grøntsagsproduktionen
h)
det forelægges af en producentorganisation i en af Fællesskabets regioner i den yderste periferi
i)
det omfatter kun specifik støtte til foranstaltninger, der fremmer børns forbrug af frugt og grøntsager i uddannelsesinstitutioner.
4. Den procentdel, der er omhandlet i stk. 1, er 100 % ved tilbagekøb af frugt og grøntsager fra markedet, der ikke må overstige 5 % af hver producentorganisations afsatte produktionsmængde, og som afhændes:
a)
ved gratis uddeling til velgørende institutioner eller stiftelser, der har medlemsstaternes godkendelse til at tage sig af personer, som i henhold til deres lands lovgivning har ret til offentlig understøttelse, navnlig fordi de ikke råder over tilstrækkelige midler til deres underhold
b)
ved gratis uddeling til fængsler, skoler og offentlige uddannelsesinstitutioner og feriekolonier, hospitaler og alderdomshjem, som medlemsstaterne udpeger, idet de træffer de nødvendige foranstaltninger, så disse mængder uddeles som supplement til de mængder, disse institutioner normalt indkøber.
Artikel 11
National finansiel støtte
1. I de områder af medlemsstaterne, hvor producenterne kun er organiseret i ringe grad, kan medlemsstaterne, på behørigt begrundet anmodning, af Kommissionen få adgang til at yde producentorganisationerne en national finansiel støtte, som ikke må overstige 80 % af de finansielle bidrag, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1, litra a). Denne støtte skal lægges til driftsfonden.
I de områder af medlemsstater, hvor under 15 % af frugt- og grøntsagsproduktionens værdi afsættes gennem producentorganisationer, og hvor frugt- og grøntsagsproduktionen udgør mindst 15 % af den samlede landbrugsproduktion, kan den støtte, der er nævnt i første afsnit, efter anmodning fra vedkommende medlemsstat refunderes af Fællesskabet.
2. Traktatens artikel 87, 88 og 89 finder ikke anvendelse på national finansiel støtte, som er godkendt i henhold til stk. 1.
Artikel 12
Nationale regler og national strategi for driftsprogrammer
1. Medlemsstaterne fastsætter nationale regler for udarbejdelse af betingelserne for de i artikel 9, stk. 3, omhandlede foranstaltninger. Ifølge disse regler skal sådanne foranstaltninger opfylde de relevante krav i forordning (EF) nr. 1698/2005, herunder kravene i denne forordnings artikel 5 om komplementaritet, sammenhæng og overensstemmelse.
Medlemsstaterne sender udkastet til disse regler til Kommissionen, som kan kræve det ændret inden for tre måneder, hvis den konstaterer, at udkastet ikke gør det muligt at nå de mål, der er fastsat i traktatens artikel 174 og i Det Europæiske Fællesskabs sjette miljøhandlingsprogram (16). Investeringer på individuelle bedrifter, der støttes af driftsprogrammer, skal også overholde disse mål.
2. Medlemsstaterne udarbejder en national strategi for bæredygtige driftsprogrammer inden for frugt- og grøntsagssektoren. En sådan strategi skal omfatte følgende:
a)
en analyse af situationen med hensyn til styrker og svagheder og udviklingspotentiale
b)
en begrundelse for de valgte prioriteter
c)
driftsprogrammers og instrumenters mål samt resultatindikatorer
d)
vurdering af driftsprogrammer
e)
producentorganisationernes indberetningsforpligtelser.
Den nationale strategi skal også omfatte de nationale regler, jf. stk. 1.
3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på medlemsstater, som ikke har nogen anerkendt producentorganisation.
Artikel 13
Godkendelse af driftsprogrammer
1. Udkast til driftsprogrammer forelægges for de nationale myndigheder, som godkender eller afviser dem eller kræver dem ændret i henhold til dette kapitel.
2. Producentorganisationerne sender senest inden udgangen af hvert år medlemsstaten et overslag over driftsfonden for hvert år og fremlægger passende dokumentation herfor baseret på driftsprogrammets overslag, udgifterne for det igangværende år og eventuelle udgifter for de forudgående år samt, i givet fald, på de anslåede produktionsmængder for det følgende år.
3. Medlemsstaten sender producentorganisationen eller sammenslutningen af producentorganisationer overslag over den finansielle støtte fra Fællesskabet inden for de fastsatte lofter, jf. artikel 10.
4. Udbetalingerne af den finansielle støtte fra Fællesskabet foretages på grundlag af de udgifter, der er afholdt til de aktioner, som er nævnt i driftsprogrammet. Til disse aktioner kan der ydes forskud, forudsat der stilles garanti eller sikkerhed.
5. Producentorganisationen meddeler medlemsstaten det endelige beløb for udgifterne i det foregående år med behørig dokumentation for at modtage resten af den finansielle støtte fra Fællesskabet.
6. Driftsprogrammer og deres finansiering enten af producenterne og producentorganisationerne eller af fællesskabsmidler har en varighed på mindst tre år og højst fem år.
KAPITEL III
Udvidet anvendelse af regler over for producenter i et økonomisk område
Artikel 14
Udvidet anvendelse af regler
1. Såfremt en producentorganisation, der udøver sin virksomhed i et bestemt økonomisk område, anses for at være repræsentativ for produktionen og producenterne af et givet produkt i dette område, kan den pågældende medlemsstat efter anmodning fra producentorganisationen forpligte de producenter, der er etableret i området, og som ikke er medlem af producentorganisationen, til at følge:
a)
de regler, der er omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra a)
b)
de regler, der nødvendige for at gennemføre foranstaltningerne i artikel 9, stk. 2, litra c).
Første afsnit finder anvendelse, forudsat at reglerne:
a)
har været anvendt i mindst et produktionsår
b)
er anført i den udtømmende liste i bilag I
c)
er gjort bindende for højst tre produktionsår.
Den betingelse, der er nævnt i andet afsnit, litra a), finder dog ikke anvendelse, hvis de pågældende regler er dem, der er nævnt i bilag I, punkt 1, 3 og 5. I så fald finder den udvidede anvendelse af regler kun anvendelse i ét produktionsår.
2. I dette kapitel forstås ved »økonomisk område« et geografisk område, der omfatter dyrkningsområder, som grænser op til eller ligger nær ved hinanden, og som har ensartede produktions- og afsætningsvilkår.
Medlemsstaterne sender Kommissionen en liste over økonomiske områder.
Senest en måned efter meddelelsen godkender Kommissionen listen eller træffer efter samråd med den pågældende medlemsstat beslutning om de ændringer, medlemsstaten skal foretage heri. Kommissionen gør disse regler offentligt tilgængelige på en måde, den finder passende.
3. En producentorganisation anses for at være repræsentativ efter stk. 1, hvis den omfatter mindst 50 % af producenterne i det økonomiske område, hvor den udøver sin virksomhed, og mindst 60 % af produktionsmængden i dette område. Ved beregningen af disse procenter tages der ikke hensyn til producenter eller produktion af økologiske produkter, som er omfattet af forordning (EØF) nr. 2092/91, jf. dog stk. 5.
4. Regler, der bliver gjort bindende for alle producenter i et bestemt økonomisk område:
a)
må ikke skade andre producenter, hverken i den pågældende medlemsstat eller i Fællesskabet
b)
gælder ikke, medmindre det specielt er tilsigtet, for produkter, som leveres til forarbejdning ifølge en kontrakt, der er underskrevet inden produktionsårets begyndelse, undtagen hvad angår reglerne for indberetning af produktionsdata, jf. artikel 3, stk. 2, litra a)
c)
må ikke være uforenelige med fællesskabsreglerne og de nationale forskrifter.
5. Reglerne må ikke gøres bindende for producenter af økologiske produkter, som er omfattet af forordning (EØF) nr. 2092/91, medmindre foranstaltningen er blevet godkendt af mindst 50 % af disse producenter i det økonomiske område, hvor producentorganisationen udøver sin virksomhed, og organisationen tegner sig for mindst 60 % af denne produktion i området.
Artikel 15
Meddelelse
Medlemsstaterne giver straks Kommissionen meddelelse om de regler, de har gjort bindende for alle producenter i et bestemt økonomisk område, jf. artikel 14, stk. 1. Kommissionen gør disse regler offentligt tilgængelige på en måde, den finder passende.
Artikel 16
Ophævelse
Kommissionen beslutter, at medlemsstaten skal ophæve den udvidelse af reglernes anvendelsesområde, den har vedtaget i henhold til artikel 14, stk. 1:
a)
hvis den konstaterer, at en sådan udvidelse medfører, at konkurrencen udelukkes inden for en væsentlig del af det indre marked, eller at den frie samhandel skades, eller at målene i traktatens artikel 33 bringes i fare
b)
hvis den konstaterer, at traktatens artikel 81, stk. 1, finder anvendelse på de regler, som er udvidet til at omfatte andre producenter. Kommissionens beslutning vedrørende disse regler anvendes først fra tidspunktet for konstateringen
c)
hvis den efter kontrol konstaterer, at dette kapitel ikke overholdes.
Artikel 17
Finansielle bidrag for producenter, der ikke er tilsluttet
Anvendes artikel 14, stk. 1, kan den pågældende medlemsstat på grundlag af dokumentation beslutte, at de producenter, der ikke er medlem, skal betale producentorganisationen den del af de finansielle bidrag, som de producenter, der er medlem, betaler, og som anvendes til at dække:
a)
de administrative omkostninger i forbindelse med anvendelsen af de regler, der er nævnt i artikel 14, stk. 1
b)
de udgifter til forskning, markedsundersøgelser og salgsfremmende foranstaltninger, som organisationen eller sammenslutningen gennemfører, og som alle producenterne i området drager fordel af.
Artikel 18
Udvidet anvendelse af reglerne på sammenslutninger af producentorganisationer
I dette kapitel opfattes enhver henvisning til producentorganisationer også som en henvisning til anerkendte sammenslutninger af producentorganisationer.
KAPITEL IV
Rapport
Artikel 19
Rapport
Senest den 31. december 2013 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af dette afsnit for så vidt angår producentorganisationer, driftsfonde og driftsprogrammer.
AFSNIT IV
BRANCHEORGANISATIONER OG BRANCHEAFTALER
KAPITEL I
Krav og anerkendelse
Artikel 20
Krav
I denne forordning forstås ved en »brancheorganisation« en juridisk person:
a)
der består af repræsentanter for erhvervsaktiviteter inden for produktion af og/eller handel med og/eller forarbejdning af de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96
b)
der er oprettet på initiativ af alle eller nogle af de organisationer eller sammenslutninger, som den er sammensat af
c)
der i et eller flere af Fællesskabets områder udøver to eller flere af nedenstående aktiviteter, under hensyntagen til forbrugernes interesser:
i)
forbedring af kendskabet til produktionen og markedet og produktionens og markedets gennemsigtighed
ii)
medvirken til bedre koordinering af markedsføringen af frugt og grøntsager, bl.a. ved markedsforskning og markedsundersøgelser
iii)
udarbejdelse af standardkontrakter, der er i overensstemmelse med fællesskabsreglerne
iv)
bedre udnyttelse af frugt- og grøntsagsproduktionen
v)
informationer og forskning, der er nødvendig for produktionsomlægning til produkter, som er bedre tilpasset markedets behov og forbrugernes smag og ønsker, navnlig hvad angår produktkvalitet og miljøbeskyttelse
vi)
forskning i metoder, der gør det muligt at begrænse anvendelsen af plantebeskyttelsesmidler og andre rå- og hjælpestoffer, samtidig med at produktkvaliteten sikres, og jorden og vandet beskyttes
vii)
udvikling af metoder og midler til forbedring af produktkvaliteten
viii)
bedre udnyttelse og beskyttelse af økologisk landbrug, oprindelsesbetegnelser, kvalitetsmærker og geografiske betegnelser
ix)
fremme af integreret produktion eller andre miljøvenlige produktionsmetoder
x)
fastsættelse af strengere regler end de nationale forskrifter eller fællesskabsreglerne for så vidt angår de regler for produktion og afsætning, som er nævnt i bilag I, punkt 2 og 3
d)
der er anerkendt af den pågældende medlemsstat i overensstemmelse med artikel 21.
Artikel 21
Anerkendelse
1. Hvis strukturerne i en medlemsstat berettiger dertil, kan medlemsstaterne anerkende organisationer, der anmoder herom, og som er etableret i medlemsstaten, som brancheorganisationer, såfremt:
a)
de udøver deres aktiviteter i et eller flere områder af den pågældende medlemsstat
b)
de repræsenterer en betydelig andel af produktionen af og/eller handelen med og/eller forarbejdningen af frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager i det eller de pågældende områder, og, i tilfælde af at de dækker flere områder, såfremt de fremlægger bevis for en mindsterepræsentativitet for hver af de erhvervsgrene, de repræsenterer, i hvert af de pågældende områder
c)
de varetager to eller flere af de aktiviteter, der er nævnt i artikel 20, litra c)
d)
de ikke selv forestår hverken produktion eller forarbejdning af eller handel med frugt og grøntsager eller forarbejdede frugter og grøntsager
e)
de ikke er part i en af de aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis, der er omhandlet i artikel 22, stk. 4.
2. Inden medlemsstaterne udsteder anerkendelse, meddeler de Kommissionen, hvilke brancheorganisationer der har ansøgt om anerkendelse, og giver Kommissionen alle relevante oplysninger om, hvor repræsentative de pågældende organisationer er, og hvilke aktiviteter de udøver, samt alle øvrige oplysninger, der er nødvendige for en vurdering.
Kommissionen kan gøre indsigelse mod anerkendelsen inden for en frist på to måneder regnet fra det tidspunkt, hvor den får meddelelsen.
3. Medlemsstaterne
a)
træffer beslutning om anerkendelse senest tre måneder efter indgivelsen af ansøgningen med samtlige støttedokumenter
b)
kontrollerer regelmæssigt, om brancheorganisationerne overholder betingelserne for anerkendelse, anvender sanktioner over for disse organisationer i tilfælde af misligholdelse eller uregelmæssigheder i forbindelse med denne forordning og træffer om nødvendigt beslutning om at tilbagekalde anerkendelsen
c)
tilbagekalder anerkendelsen:
i)
hvis kravene til og betingelserne for anerkendelse i henhold til dette kapitel ikke længere er til stede
ii)
hvis brancheorganisationen bliver part i en af de aftaler, vedtagelser eller former for samordnet praksis, der er omhandlet i artikel 22, stk. 3, uden at dette berører andre sanktioner i medfør af national lovgivning
iii)
hvis brancheorganisationen ikke foretager den obligatoriske meddelelse som omhandlet i artikel 22, stk. 2
d)
giver inden to måneder Kommissionen meddelelse om alle beslutninger om udstedelse, nægtelse eller tilbagekaldelse af anerkendelser.
4. Reglerne for, hvordan og hvor hyppigt medlemsstaterne aflægger rapport til Kommissionen om brancheorganisationernes aktiviteter, vedtages efter proceduren i artikel 46, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96.
Kommissionen kan på grundlag af kontrol kræve, at medlemsstaterne tilbagekalder udstedte anerkendelser.
5. Anerkendelse indebærer tilladelse til at gennemføre aktiviteter som omhandlet i artikel 20, litra c), i henhold til denne forordnings øvrige bestemmelser.
6. Kommissionen gør en liste over de anerkendte brancheorganisationer offentligt tilgængelig på en måde, den finder passende, med angivelse af det økonomiske område eller området for deres virksomhed samt deres aktiviteter, jf. artikel 23. Tilbagekaldelser af anerkendelser gøres også offentligt tilgængelige.
KAPITEL II
Konkurrenceregler
Artikel 22
Anvendelse af konkurrencereglerne
1. Uanset artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 1184/2006 af 24. juli 2006 om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion og handel med landbrugsvarer (17) finder traktatens artikel 81, stk. 1, ikke anvendelse på aftaler, vedtagelser og samordnet praksis vedtaget af anerkendte brancheorganisationer med henblik på gennemførelse af de aktiviteter, som er nævnt i artikel 20, litra c), i nærværende forordning.
2. Stk. 1 finder kun anvendelse på betingelse af:
a)
at aftalerne, vedtagelserne og den samordnede praksis er meddelt Kommissionen
b)
at Kommissionen ikke inden for en frist på to måneder regnet fra meddelelsen af alle de oplysninger, der er nødvendige for en vurdering, har erklæret aftalerne, vedtagelserne og den samordnede praksis for uforenelig med fællesskabsreglerne.
3. Aftalerne, vedtagelserne og den samordnede praksis må først bringes i anvendelse efter udløbet af den frist, der er nævnt i stk. 2, litra b).
4. Følgende aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis betragtes under alle omstændigheder for uforenelige med fællesskabsreglerne:
a)
aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, der kan medføre nogen form for opdeling af markederne i Fællesskabet
b)
aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, der kan bevirke, at den fælles markedsordning ikke fungerer tilfredsstillende
c)
aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, der kan medføre en konkurrenceforvridning, som ikke er absolut nødvendig for at nå de mål for den fælles landbrugspolitik, der tilsigtes med brancheorganisationens aktivitet
d)
aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, der omfatter fastsættelse af priser, uden at dette dog indskrænker brancheorganisationernes aktiviteter i henhold til specifikke fællesskabsregler
e)
aftaler, vedtagelser og samordnet praksis, der kan skabe forskelsbehandling eller udelukke konkurrencen for en væsentlig del af de pågældende produkter.
5. Konstaterer Kommissionen efter udløbet af den frist på to måneder, der er nævnt i stk. 2, litra b), at betingelserne for at anvende stk. 1 ikke er opfyldt, vedtager den en beslutning, ved hvilken det erklæres, at traktatens artikel 81, stk. 1, finder anvendelse på den pågældende aftale, vedtagelse eller samordnede praksis.
Kommissionens beslutning kan ikke anvendes fra en dato, som ligger før datoen for beslutningens meddelelse til den pågældende brancheorganisation, medmindre denne har givet urigtige oplysninger eller har misbrugt den undtagelse, der er omhandlet i stk. 1.
6. For flerårige aftaler gælder meddelelsen for det første år også for aftalens følgende år. I dette tilfælde kan Kommissionen dog på eget initiativ eller på anmodning af en medlemsstat til enhver tid afgive en udtalelse om manglende overensstemmelse.
KAPITEL III
Udvidet anvendelse af regler
Artikel 23
Udvidet anvendelse af regler
1. Hvis en brancheorganisation, der udøver sin virksomhed i et bestemt område i en medlemsstat, anses for at være repræsentativ for produktionen eller forarbejdningen af eller handelen med et givet produkt, kan den pågældende medlemsstat efter anmodning fra brancheorganisationen i en begrænset periode gøre nogle af de aftaler, vedtagelser eller former for samordnet praksis, som der er opnået enighed om inden for organisationen, bindende for andre erhvervsdrivende, der er etableret i området/områderne, uanset om de er selvstændige eller sammenslutninger, som ikke er medlem af organisationen.
2. En brancheorganisation anses for at være repræsentativ efter stk. 1, når den tegner sig for mindst to tredjedele af produktionen eller forarbejdningen af eller handelen med det eller de pågældende produkter i det eller de pågældende områder i en medlemsstat. Gælder en ansøgning om at udvide reglernes anvendelsesområde for flere områder, fremlægger brancheorganisationen bevis for en mindsterepræsentativitet for hver af de erhvervsgrene, den repræsenterer, i hvert af de pågældende områder.
3. De regler, hvis anvendelsesområde der kan ansøges om udvidelse af:
a)
skal have et af følgende mål:
i)
indberetning af produktionsdata og markedsforhold
ii)
strengere produktionsregler end dem, der er fastsat i fællesskabsreglerne og de nationale forskrifter
iii)
udarbejdelse af standardkontrakter, som er i overensstemmelse med fællesskabsreglerne
iv)
regler for afsætning
v)
regler for miljøbeskyttelse
vi)
foranstaltninger til salgsfremme og bedre udnyttelse af produktionen
vii)
foranstaltninger til beskyttelse af økologisk landbrug, oprindelsesbetegnelser, kvalitetsmærker og geografiske betegnelser
b)
skal have været gældende i mindst ét produktionsår
c)
må kun være bindende i højst tre produktionsår
d)
må ikke skade andre erhvervsdrivende, hverken i den pågældende medlemsstat eller i Fællesskabet.
Den betingelse, der er nævnt i første afsnit, litra b), finder dog ikke anvendelse, hvis de pågældende regler er dem, der er nævnt i bilag I, punkt 1, 3 og 5. I så fald finder den udvidede anvendelse af regler kun anvendelse i ét produktionsår.
4. De regler, der er nævnt i stk. 3, litra a), nr. ii), iv) og v), må ikke afvige fra reglerne i bilag I. De regler, der er nævnt i stk. 3, litra a), nr. ii), gælder ikke for produkter, som er produceret uden for det eller de områder, som er nævnt i stk. 1.
Artikel 24
Meddelelse og ophævelse
1. Medlemsstaterne giver straks Kommissionen meddelelse om de regler, de har gjort bindende for alle erhvervsdrivende i et eller flere områder i henhold til artikel 23, stk. 1. Kommissionen gør disse regler offentligt tilgængelige på en måde, den finder passende.
2. Før reglerne gøres offentligt tilgængelige, informerer Kommissionen den komité, nedsat ved artikel 46, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2200/96, om enhver meddelelse om udvidelse af brancheaftalerne.
3. Kommissionen beslutter i de tilfælde, der er nævnt i artikel 16, at medlemsstaten skal ophæve den udvidelse af reglernes anvendelsesområde, den har vedtaget.
Artikel 25
Finansielle bidrag fra producenter, der ikke er tilsluttet
Udvides reglerne til at omfatte et eller flere produkter, og er en eller flere af de aktiviteter, der er nævnt i artikel 23, stk. 3, litra a), og som varetages af en anerkendt brancheorganisation, af generel økonomisk interesse for erhvervsdrivende, hvis virksomhed har forbindelse med det eller de pågældende produkter, kan den medlemsstat, der har udstedt anerkendelsen, beslutte, at selvstændige erhvervsdrivende eller sammenslutninger, som ikke er medlem af brancheorganisationen, men som drager fordel af disse aktiviteter, betaler organisationen et beløb, der helt eller delvis dækker de finansielle bidrag, medlemmerne betaler, såfremt bidragene skal dække de udgifter, som er en direkte følge af varetagelsen af de pågældende aktiviteter.
AFSNIT V
ORDNING FOR SAMHANDELEN MED TREDJELANDE
KAPITEL I
Generelle bestemmelser
Artikel 26
Generelle principper
Medmindre andet er fastsat i denne forordning eller i bestemmelser vedtaget i henhold til denne forordning, er følgende forbudt i samhandelen med tredjelande:
a)
opkrævning af afgifter med samme virkning som told
b)
anvendelse af kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning.
Artikel 27
Den kombinerede nomenklatur
De almindelige regler for fortolkningen af den kombinerede nomenklatur og de særlige regler for nomenklaturens anvendelse gælder ved tariferingen af de produkter, der er omfattet af dette afsnit. Den toldnomenklatur, der følger af anvendelsen af denne forordning, optages i den fælles toldtarif.
KAPITEL II
Import
Afdeling I
Importlicenser
Artikel 28
Fakultative importlicensordninger
Kommissionen kan kræve, at der ved import til Fællesskabet af et eller flere produkter, som er omfattet af denne forordning, skal fremlægges importlicens.
Artikel 29
Udstedelse af licenser
Medlemsstaterne udsteder importlicenser til enhver ansøger, uanset hvor i Fællesskabet denne er etableret, medmindre andet er fastsat af Rådet, og uden at dette dog tilsidesætter foranstaltninger truffet med henblik på anvendelsen af dette kapitel.
Artikel 30
Gyldighed
Importlicensen er gyldig i hele Fællesskabet.
Artikel 31
Sikkerhedsstillelse
1. Medmindre andet er fastsat efter proceduren i artikel 46, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96, er licensudstedelsen betinget af, at der stilles sikkerhed for opfyldelsen af forpligtelsen til at gennemføre importen inden for licensens gyldighedsperiode.
2. Undtagen i tilfælde af force majeure fortabes sikkerhedsstillelsen helt eller delvis, hvis importen ikke finder sted eller kun delvis finder sted i licensens gyldighedsperiode.
Artikel 32
Gennemførelsesbestemmelser
Der vedtages gennemførelsesbestemmelser til denne afdeling, herunder licensernes gyldighedsperiode og størrelsen af sikkerhedsstillelsen, efter proceduren i artikel 46, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96.
Afdeling II
Importtold og indgangsprisordning
Artikel 33
Importtold
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, anvendes importtoldsatserne i den fælles toldtarif for produkter, der er omfattet af denne forordning.
Artikel 34
Indgangsprisordning
1. Afhænger anvendelsen af toldsatserne i den fælles toldtarif af indgangsprisen for det importerede parti, skal prisens rigtighed kontrolleres ved hjælp af en fast importværdi, som beregnes af Kommissionen for hvert enkelt oprindelsesland og hvert enkelt produkt på grundlag af et vejet gennemsnit af priserne på de pågældende produkter på medlemsstaternes repræsentative importmarkeder eller på andre markeder, hvis det er relevant.
Efter proceduren i artikel 46, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 kan der dog vedtages særlige bestemmelser til kontrol af indgangspriserne ved import af produkter, som hovedsagelig er bestemt til forarbejdning.
2. Hvis den oplyste indgangspris for det pågældende parti er højere end den faste importværdi forhøjet med en margen, der fastsættes efter proceduren i artikel 46, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96, og som højst må være 10 % over den faste værdi, skal der stilles en sikkerhed, som svarer til importtolden, og som fastsættes på grundlag af den faste importværdi.
3. Hvis indgangsprisen for det pågældende parti ikke oplyses i forbindelse med toldbehandlingen, afhænger anvendelsen af toldsatserne i den fælles toldtarif af den faste importværdi eller af anvendelsen af de relevante bestemmelser i toldforskrifterne på betingelser, der fastlægges efter proceduren i artikel 46, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96.
4. Der vedtages gennemførelsesbestemmelser til denne artikel efter proceduren i artikel 46, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96.
Artikel 35
Tillægsimporttold
1. Ved import til toldsatsen i artikel 33 og 34 af et eller flere produkter, der er omfattet af denne forordning, opkræves der en tillægsimporttold for at undgå eller afhjælpe skadelige virkninger for fællesskabsmarkedet som følge af importen af disse produkter:
a)
hvis importen sker til en pris, der ligger under det niveau, som Fællesskabet har meddelt Verdenshandelsorganisationen (udløsningsprisen), eller
b)
hvis importmængden i et år overstiger et bestemt niveau (udløsningsmængden).
Udløsningsmængden fastlægges på basis af afsætningsmulighederne, der defineres som importen i procent af det tilsvarende indenlandske forbrug i de tre forudgående år.
2. Tillægsimporttolden pålægges ikke, hvis det er usandsynligt, at importen skaber forstyrrelser på fælleskabsmarkedet, eller hvis virkningerne ikke står i forhold til det tilstræbte mål.
3. Ved anvendelsen af stk. 1, litra a), fastlægges importpriserne på grundlag af cif-importpriserne for det pågældende parti.
Cif-importpriserne kontrolleres på grundlag af de repræsentative priser for det pågældende produkt på verdensmarkedet eller fællesskabsimportmarkedet.
4. Der vedtages gennemførelsesbestemmelser til nærværende artikel efter proceduren i artikel 46, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96. De kan navnlig vedrøre:
a)
de produkter, som skal pålægges tillægsimporttold
b)
de øvrige kriterier, der er nødvendige for at sikre anvendelsen af stk. 1.
Afdeling III
Importkontingentforvaltning
Artikel 36
Toldkontingenter
1. De toldkontingenter for import af produkter omfattet af denne forordning, der følger af aftaler indgået i henhold til traktatens artikel 300 eller af en rådsretsakt, åbnes og forvaltes af Kommissionen i henhold til gennemførelsesbestemmelser, der vedtages efter proceduren i artikel 46, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96.
2. Toldkontingenterne forvaltes på en sådan måde, at de erhvervsdrivende behandles på lige fod, ved anvendelse af en af følgende metoder eller en kombination af dem eller en anden passende metode:
a)
en metode, der er baseret på den kronologiske rækkefølge, som ansøgninger indgives i (»først til mølle«-princippet)
b)
en metode, der går ud på fordeling i forhold til de mængder, der er indgivet ansøgning om (metoden »samtidig behandling«)
c)
en metode, hvor der tages hensyn til de traditionelle handelsstrømme (metoden »traditionelle/nye mønstre«).
3. Forvaltningsmetoden skal i givet fald tage behørigt hensyn til fællesskabsmarkedets forsyningsbehov og nødvendigheden af at sikre ligevægten på dette marked.
Artikel 37
Åbning af toldkontingenter
Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 46, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 årlige toldkontingenter, om nødvendigt tidsmæssigt fordelt over hele året, og fastlægger, hvilken forvaltningsmetode der skal anvendes.
Gennemførelsesbestemmelserne til denne afdeling vedtages efter samme procedure, især:
a)
bestemmelser, der giver garanti for produktets art, afsendelsessted og oprindelse
b)
bestemmelser om anerkendelse af det dokument, der anvendes til kontrol af den garanti, som er nævnt i litra a)
c)
betingelser for udstedelse af importlicenser og licensernes gyldighedsperiode.
Afdeling IV
Beskyttelsesforanstaltninger og aktiv forædling
Artikel 38
Beskyttelsesforanstaltninger
1. Kommissionen træffer i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 519/94 af 7. marts 1994 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande (18) og Rådets forordning (EF) nr. 3285/94 af 22. december 1994 om den fælles importordning (19) beskyttelsesforanstaltninger over for import til Fællesskabet, jf. denne artikels stk. 3.
2. Medmindre andet er fastsat af Rådet, træffer Kommissionen beskyttelsesforanstaltninger over for import til Fællesskabet, der sker i henhold til internationale aftaler indgået i henhold til traktatens artikel 300, i overensstemmelse med nærværende artikels stk. 3.
3. De beskyttelsesforanstaltninger, der er nævnt i stk. 1 og 2, kan Kommissionen træffe på anmodning af en medlemsstat eller på eget initiativ. Hvis Kommissionen har modtaget en anmodning fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest fem arbejdsdage efter modtagelsen.
Medlemsstaterne underrettes om sådanne beskyttelsesforanstaltninger, der straks iværksættes.
Enhver medlemsstat kan senest fem arbejdsdage efter at være blevet underrettet indbringe afgørelser, som Kommissionen har truffet i henhold til stk. 1 og 2, for Rådet. Rådet træder omgående sammen. Rådet kan med kvalificeret flertal ændre eller ophæve den pågældende afgørelse inden en måned efter datoen for dens indbringelse for Rådet.
4. Finder Kommissionen, at en beskyttelsesforanstaltning, der er truffet i henhold til stk. 1 eller 2, bør ophæves eller ændres, gør den følgende:
a)
hvis foranstaltningen er vedtaget af Rådet, foreslår Kommissionen Rådet, at den ophæves eller ændres. Rådet træffer beslutning med kvalificeret flertal
b)
i alle andre tilfælde ophæver eller ændrer Kommissionen fællesskabsbeskyttelsesforanstaltninger.
Artikel 39
Suspension af proceduren for aktiv forædling
1. Hvis Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelse på grund af proceduren for aktiv forædling, kan Kommissionen på anmodning af en medlemsstat eller på eget initiativ helt eller delvis suspendere anvendelsen af proceduren for aktiv forædling for produkter, der falder ind under denne forordnings anvendelsesområde. Hvis Kommissionen har modtaget en anmodning fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest fem arbejdsdage efter modtagelsen.
Medlemsstaterne underrettes om sådanne foranstaltninger, der straks iværksættes.
Enhver medlemsstat kan senest fem arbejdsdage efter at være blevet underrettet indbringe foranstaltninger, som Kommissionen har truffet i henhold til første afsnit, for Rådet. Rådet træder omgående sammen. Rådet kan med kvalificeret flertal ændre eller ophæve de pågældende foranstaltninger inden en måned efter datoen for deres indbringelse for Rådet.
2. I det omfang det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning for produkter, der er omfattet af denne forordning, kan fungere efter hensigten, kan Rådet, der handler i overensstemmelse med proceduren i traktatens artikel 37, stk. 2, helt eller delvis forbyde anvendelsen af proceduren for aktiv forædling for disse produkter.
KAPITEL III
Eksport
Afdeling I
Eksportlicenser
Artikel 40
Fakultative eksportlicensordninger
1. Kommissionen kan beslutte, at der ved eksport fra Fællesskabet af et eller flere produkter, som er omfattet af denne forordning, skal fremlægges eksportlicens.
2. Artikel 29, 30 og 31 anvendes med de fornødne ændringer.
3. Der vedtages gennemførelsesbestemmelser til denne artikel, herunder licensernes gyldighedsperiode og størrelsen af sikkerhedsstillelsen, efter proceduren i artikel 46, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96.
Afdeling II
Suspension af passiv forædling
Artikel 41
Suspension af proceduren for passiv forædling
1. Hvis Fællesskabets marked forstyrres eller trues af forstyrrelse på grund af proceduren for passiv forædling, kan Kommissionen på anmodning af en medlemsstat eller på eget initiativ helt eller delvis suspendere anvendelsen af proceduren for passiv forædling for produkter, der falder ind under denne forordnings anvendelsesområde. Hvis Kommissionen har modtaget en anmodning fra en medlemsstat, træffer den afgørelse herom senest fem arbejdsdage efter modtagelsen.
Medlemsstaterne underrettes om sådanne foranstaltninger, der straks iværksættes.
Enhver medlemsstat kan senest fem arbejdsdage efter at være blevet underrettet indbringe foranstaltninger, som Kommissionen har truffet i henhold til første afsnit, for Rådet. Rådet træder omgående sammen. Rådet kan med kvalificeret flertal ændre eller ophæve de pågældende foranstaltninger inden en måned efter datoen for deres indbringelse for Rådet.
2. I det omfang det er nødvendigt, for at den fælles markedsordning for produkter, der er omfattet af denne forordning, kan fungere efter hensigten, kan Rådet, der handler i overensstemmelse med proceduren i traktatens artikel 37, stk. 2, helt eller delvis forbyde anvendelsen af proceduren for passiv forædling for disse produkter.
AFSNIT VI
GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER, ÆNDRINGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
KAPITEL I
Gennemførelsesbestemmelser
Artikel 42
Gennemførelsesbestemmelser
Gennemførelsesbestemmelser til denne forordning kan vedtages efter proceduren i artikel 46, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96. De kan især omfatte:
a)
gennemførelsesbestemmelser til afsnit II, herunder:
i)
bestemmelser om produkter, som der er fastsat normer for, og bestemmelser om handelsnormer, jf. artikel 2, navnlig med henblik på at definere, hvad der udgør et produkt af sund, sædvanlig handelskvalitet
ii)
bestemmelser om overensstemmelsesinspektioner, navnlig med hensyn til konsekvent anvendelse heraf i medlemsstaterne
iii)
bestemmelser om undtagelser og fritagelser fra anvendelsen af handelsnormerne
iv)
bestemmelser om præsentation, markedsføring og mærkning
v)
bestemmelser om anvendelse af handelsnormerne på produkter, der importeres til Fællesskabet, og produkter, der eksporteres fra Fællesskabet
b)
gennemførelsesbestemmelser til afsnit III, herunder:
i)
gennemførelsesbestemmelser om tværnationale producentorganisationer og tværnationale sammenslutninger af producentorganisationer, herunder administrativ bistand, som de relevante kompetente myndigheder skal yde i tilfælde af tværnationalt samarbejde
ii)
gennemførelsesbestemmelser om finansiering af de foranstaltninger, som er nævnt i artikel 7, herunder tærsklerne og lofterne for støtte og omfanget af Fællesskabets medfinansiering af støtten
iii)
andelen af og detaljerede bestemmelser om refusion af de støtteforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1
iv)
gennemførelsesbestemmelser om investeringer på individuelle bedrifter
v)
datoerne for de meddelelser og underretninger, der er omhandlet i artikel 13
vi)
bestemmelse om delvise betalinger af den finansielle støtte fra Fællesskabet, jf. artikel 13.
c)
gennemførelsesbestemmelser til afsnit IV
d)
regler for den administrative og fysiske kontrol, som medlemsstaterne skal føre for at undersøge, om de forpligtelser, der følger af anvendelsen af denne forordning, er overholdt
e)
en ordning med administrative sanktioner, der skal anvendes, hvis det konstateres, at de forpligtelser, der følger af anvendelsen af denne forordning, ikke er overholdt. De administrative sanktioner differentieres efter, hvor alvorlig, omfattende og varig misligholdelsen er, og hvor hyppigt den har fundet sted
f)
regler for inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb som følge af anvendelsen af denne forordning
g)
regler for indberetning af, hvilken kontrol der er foretaget, og resultaterne heraf
h)
gennemførelsesbestemmelser til afsnit V, herunder de foranstaltninger, der specifikt er nævnt i dette afsnit
i)
bestemmelser med henblik på at bestemme, hvilke oplysninger der er nødvendige for at anvende artikel 44, og bestemmelser om oplysningernes form og indhold, om tidspunkter og frister og procedurer for at sende eller gøre oplysninger og dokumenter tilgængelige
j)
de foranstaltninger, der er nødvendige for at lette overgangen fra ordningerne i forordning (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 2202/96 til ordningerne i nærværende forordning, herunder ordningerne for gennemførelse af denne forordnings artikel 55.
KAPITEL II
Ændringer, ophævelse og afsluttende bestemmelser
Artikel 43
Statsstøtte
Medmindre andet er fastsat i denne forordning, finder traktatens artikel 87, 88 og 89 anvendelse på produktionen af og handelen med de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 og i forordning (EF) nr. 2201/96, og kartofler, friske eller kølede, henhørende under KN-kode 0701.
Uanset første afsnit:
a)
kan medlemsstaterne fortsat yde statsstøtte efter eksisterende ordninger for produktion af og handel med kartofler, friske eller kølede, henhørende under KN-kode 0701, indtil den 31. december 2011
b)
kan Spanien og Italien i produktionsåret 2007/08 yde statsstøtte på op til 15 mio. EUR for at støtte tomatforarbejdningssektorens tilpasning til bestemmelserne i denne forordning
c)
kan medlemsstaterne indtil den 31. december 2010 yde statsstøtte på følgende betingelser:
i)
statsstøtten betales kun til producenter af frugt og grøntsager, som ikke er medlem af en anerkendt producentorganisation, og som underskriver en kontrakt med en anerkendt producentorganisation, hvori de accepterer, at de skal anvende den pågældende producentorganisations kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger
ii)
det støttebeløb, der betales til sådanne producenter, overstiger ikke 75 % af den fællesskabsstøtte, der modtages af medlemmerne af den pågældende producentorganisation, og
iii)
senest den 31. december 2010 forelægger den pågældende medlemsstat Kommissionen en rapport om statsstøttens nyttevirkning og effektivitet, herunder en analyse af, hvor meget den har medvirket til organiseringen af sektoren. Kommissionen gennemgår rapporten og beslutter, om den skal fremsætte passende forslag.
Artikel 44
Meddelelser
Medlemsstaterne og Kommissionen udveksler de oplysninger, der er nødvendige for at anvende denne forordning, for at overvåge og analysere markedet og opfylde de internationale forpligtelser for de produkter, som er omfattet af denne forordning.
Artikel 45
Udgifter
Udgifter i forbindelse med denne forordning betragtes som interventioner til regulering af landbrugsmarkederne, jf. artikel 3, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1290/2005.
Artikel 46
Ændringer af forordning (EØF) nr. 827/68
I bilaget til forordning (EØF) nr. 827/68 affattes rubrikken vedrørende KN-kode 0910 således:
»ex 0910
Ingefær, gurkemeje, laurbærblade, karry og andre krydderier bortset fra timian og safran«.
Artikel 47
Ændringer af forordning (EF) nr. 2200/96
I forordning (EF) nr. 2200/96 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 1, stk. 2, affattes tabellen således:
»KN-kode
Varebeskrivelse
0702 00 00
Tomater, friske eller kølede
0703
Skalotteløg, hvidløg og andre spiseløg samt porrer og andre Allium-arter, friske eller kølede
0704
Hvidkål, blomkål, grønkål og anden spiselig kål (Brassica-arter), friske eller kølede
0705
Salat (Lactuca sativa) og cikorie (Cichorium-arter), friske eller kølede
0706
Gulerødder, majroer, rødbeder, skorzoner, knoldselleri, radiser og andre spiselige rødder, friske eller kølede
0707 00
Agurker og asier, friske eller kølede
0708
Bælgfrugter, også udbælgede, friske eller kølede
ex 0709
Andre grøntsager, friske eller kølede, undtagen grøntsager henhørende under KN-kode 0709 60 91, 0709 60 95, 0709 60 99, 0709 90 31, 0709 90 39 og 0709 90 60
ex 0802
Andre nødder, friske eller tørrede, også afskallede, undtagen arecanødder (betelnødder) og kolanødder, henhørende under KN-kode 0802 90 20
0803 00 11
Pisang, friske
ex 0803 00 90
Pisang, tørrede
0804 20 10
Figner, friske
0804 30 00
Ananas
0804 40 00
Avocadoer
0804 50 00
Guavabær, mango og mangostaner
0805
Citrusfrugter, friske eller tørrede
0806 10 10
Druer, friske, til spisebrug
0807
Meloner (herunder vandmeloner) og melontræsfrugter (papaya), friske
0808
Æbler, pærer og kvæder, friske
0809
Abrikoser, kirsebær, ferskner (herunder nektariner), blommer og slåen, friske
0810
Andre frugter, friske
0813 50 31
0813 50 39
Blandinger udelukkende af tørrede nødder henhørende under KN-kode 0801 og 0802
0910 20
Safran
ex 0910 99
Timian, frisk eller kølet
ex 1211 90 85
Basilikum, melisse, mynte, origanum vulgare (oregano/vild merian), rosmarin og salvie, frisk og kølet
1212 99 30
Johannesbrød«
2)
Afsnit I-VI, artikel 43 og 44, artikel 47-57 og bilag I-V udgår.
3)
Artikel 46 affattes således:
»Artikel 46
1. Kommissionen bistås af Forvaltningskomitéen for Frugt og Grøntsager (i det følgende benævnt »komitéen«).
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til en måned.«
Artikel 48
Ændringer af forordning (EF) nr. 2201/96
I forordning (EF) nr. 2201/96 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 1, stk. 3, affattes således:
»3. Produktionsårene for de i stk. 2 nævnte produkter fastsættes om nødvendigt efter proceduren i artikel 46, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96.«
2)
Afsnit I og II, artikel 23-32 og bilag I, II og III udgår.
Artikel 49
Ændringer af forordning (EF) nr. 2826/2000
I forordning (EF) nr. 2826/2000 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 5, stk. 3, tilføjes følgende afsnit:
»Når det gælder salgsfremstød for frisk frugt og friske grøntsager, lægges der særlig vægt på fremstød over for børn i uddannelsesinstitutioner.«
2)
I artikel 9, stk. 2, tilføjes følgende afsnit:
»Den procentdel, der er nævnt i første afsnit, er 60 %, når det gælder fremstød for frugt og grøntsager over for børn i uddannelsesinstitutioner.«
Artikel 50
Ændring af direktiv 2001/112/EF
I artikel 7 i direktiv 2001/112/EF tilføjes følgende led:
»-
tilpasning af dette direktiv til udviklingen i de relevante internationale normer, hvor det er hensigtsmæssigt.«
Artikel 51
Ændring af direktiv 2001/113/EF
I artikel 5 i direktiv 2001/113/EF tilføjes følgende led:
»-
tilpasning af dette direktiv til udviklingen i de relevante internationale normer, hvor det er hensigtsmæssigt.«
Artikel 52
Ændringer af forordning (EF) nr. 1782/2003
I forordning (EF) nr. 1782/2003 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 33, stk. 1, litra a), affattes således:
»a)
har opnået en betaling i den referenceperiode, der er nævnt i artikel 38, under mindst en af de støtteordninger, der er nævnt i bilag VI, eller, når det drejer sig om olivenolie, i det produktionsår, der er nævnt i artikel 37, stk. 1, andet afsnit, eller, når det drejer sig om sukkerroer, sukkerrør og cikorie, hvis de har modtaget markedsstøtte i den repræsentative periode, der er nævnt i punkt K i bilag VII, eller, når det drejer sig om bananer, hvis de har modtaget udligningsstøtte for indkomsttab i den repræsentative periode, der er nævnt i punkt L i bilag VII, eller når det drejer sig om frugt og grøntsager, spisekartofler og planteskoler, hvis de har været producenter af frugt og grøntsager eller spisekartofler eller har drevet planteskoler i den repræsentative periode, som medlemsstaterne anvender for disse produkter i henhold til punkt M i bilag VII, eller«.
2)
I artikel 37, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
»For frugt og grøntsager, spisekartofler og planteskoler beregnes og tilpasses referencebeløbet i henhold til punkt M i bilag VII.«
3)
Artikel 40, stk. 2, affattes således:
»2. Hvis force majeure-forholdene eller de usædvanlige omstændigheder har gjort sig gældende i hele referenceperioden, beregner medlemsstaten referencebeløbet på grundlag af perioden 1997-1999.
For sukkerroer, sukkerrør og cikorie beregnes referencebeløbet på grundlag af produktionsåret umiddelbart før den repræsentative periode, der er valgt i henhold til punkt K i bilag VII. For bananer beregnes referencebeløbet på grundlag af produktionsåret umiddelbart før den repræsentative periode, der er valgt i henhold til punkt L i bilag VII. For frugt og grøntsager, spisekartofler og planteskoler beregnes referencebeløbet på grundlag af produktionsåret umiddelbart før den repræsentative periode, der er valgt i henhold til punkt M i bilag VII. I disse tilfælde anvendes stk. 1 med de fornødne ændringer.«
4)
I artikel 42, stk. 8, indsættes følgende afsnit:
»Ved anvendelsen af stk. 5 kan medlemsstaterne dog beslutte, at uudnyttede betalingsrettigheder svarende til et tilsvarende antal hektar, som landbrugeren har afgivet erklæring om og har anvendt til produktion af spisekartofler eller frugt og grøntsager, i 2007 ikke skal overføres til den nationale reserve.«
5)
Artikel 43, stk. 2, litra a), affattes således:
»a)
for den i bilag VII anførte støtte til kartoffelstivelse, tørret foder, frø, olivenplantager og tobak antallet af hektar, for hvilke der er modtaget støtte for produktionen i referenceperioden, som beregnet i overensstemmelse med bilag VII, punkt B, D, F, H og I
aa)
for så vidt angår sukkerroer, sukkerrør og cikorie antallet af hektar som beregnet i henhold til bilag VII, punkt K, nr. 4
ab)
for så vidt angår bananer antallet af hektar som beregnet i henhold til bilag VII, punkt L
ac)
for så vidt angår frugt og grøntsager, spisekartofler og planteskoler antallet af hektar som beregnet i henhold til bilag VII, punkt M.«
6)
Artikel 44, stk. 2, andet afsnit, affattes således:
»Ved »støtteberettiget hektar« forstås også:
a)
arealer, der er tilplantet med humle eller er omfattet af en midlertidig udtagningsforpligtelse
b)
arealer, der er tilplantet med oliventræer
c)
arealer, der er tilplantet med bananplanter
d)
arealer, der er beplantet med permanente frugt- og grøntsagskulturer
e)
planteskoler.«
7)
I artikel 45 indsættes som stk. 3:
»3. I medlemsstater, der ikke har benyttet valgmuligheden i artikel 71, og som ikke benytter valgmuligheden i artikel 51, stk. 2, overføres uudnyttede betalingsrettigheder svarende til et tilsvarende antal hektar, som landbrugeren har afgivet erklæring om og har anvendt til produktion af spisekartofler eller frugt og grøntsager, i 2007 dog ikke til den nationale reserve.«
8)
Artikel 51 affattes således:
»Artikel 51
Anvendelse af jorden til landbrugsformål
Landbrugerne kan anvende de parceller, der er afgivet erklæring om i henhold til artikel 44, stk. 3, til enhver landbrugsaktivitet bortset fra permanente afgrøder. Landbrugerne kan dog anvende parcellerne til følgende afgrøder:
a)
humle
b)
oliventræer
c)
bananer
d)
permanente frugt- og grøntsagskulturer
e)
planteskoler.
Som en undtagelse fra stk. 1 kan en medlemsstat senest den 1. november 2007 beslutte, at parceller i en eller flere regioner af medlemsstaten indtil en dato, der fastsættes af medlemsstaten, men senest den 31. december 2010, fortsat ikke må anvendes til:
a)
produktion af et eller flere af de produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 og i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2201/96. Medlemsstaterne kan dog i så tilfælde beslutte at tillade, at der dyrkes biafgrøder på de støtteberettigede hektarområder i en periode på højst tre måneder, der begynder hvert år den 15. august; denne dato kan dog på anmodning af en medlemsstat ændres efter proceduren i artikel 144, stk. 2, for regioner, hvor kornet af klimatiske grunde normalt høstes tidligere, og/eller
b)
produktion af spisekartofler, og/eller
c)
planteskoler.«
9)
Artikel 60, stk. 8, affattes således:
»8. Hvis en medlemsstat beslutter at benytte undtagelsen i artikel 51, stk. 2, kan den senest den 1. november 2007 også beslutte at anvende nærværende artikels stk. 1-7 i samme periode. Nærværende artikels stk. 1-7 anvendes ikke i andre tilfælde.«
10)
I artikel 63, stk. 3, tilføjes følgende afsnit:
»For så vidt angår medtagelsen af betalingskomponenten for frugt- og grøntsager, spisekartofler og planteskoler i enkeltbetalingsordningen kan medlemsstaterne senest den 1. april 2008 beslutte at anvende undtagelsesbestemmelsen i første afsnit.«
11)
Artikel 64, stk. 2, affattes således:
»2. Kommissionen fastsætter efter hver enkelt medlemsstats valg efter proceduren i artikel 144, stk. 2, et loft for hver af de direkte betalinger, der er omhandlet i artikel 66-69.
Loftet skal svare til andelen af de enkelte typer direkte betalinger under de nationale lofter, der er omhandlet i artikel 41, og multipliceres med de procentsatser for nedsættelse, som medlemsstaterne anvender i henhold til artikel 66-69.
Det samlede beløb for de fastsatte lofter fratrækkes de nationale lofter omhandlet i artikel 41 efter proceduren i artikel 144, stk. 2.«
12)
Artikel 65, stk. 1, affattes således:
»1. For så vidt angår de rettigheder, der skal tildeles landbrugerne efter eventuelle nedsættelser i henhold til artikel 41, nedsættes den andel af referencebeløbet, der hidrører fra hver af de direkte betalinger, der er omhandlet i artikel 66-69, med en procentsats, der fastsættes af medlemsstaterne inden for begrænsningerne i artikel 66-69, og for så vidt angår direkte betalinger omhandlet i artikel 68b inden for den periode, der er fastsat af medlemsstaterne i henhold til nævnte artikel.«
13)
Følgende artikel indsættes efter artikel 68a:
»Artikel 68b
Overgangsbetalinger for frugt og grøntsager
1. Medlemsstaterne kan senest den 1. november 2007 beslutte indtil den 31. december 2011 at tilbageholde op til 50 % af den del af de nationale lofter, jf. artikel 41, der svarer til visse tomater, der leveres til forarbejdning, og som var støtteberettigede under støtteordningen i forordning (EF) nr. 2201/06.
I så tilfælde og inden for det loft, der fastsættes i overensstemmelse med artikel 64, stk. 2, foretager den berørte medlemsstat på årsbasis en supplerende betaling til landbrugerne.
Den supplerende betaling ydes til landbrugere, der producerer sådanne tomater, på de betingelser, der er angivet i afsnit IV, kapitel 10g.
2. Medlemsstaterne kan senest den 1. november 2007 beslutte at tilbageholde:
a)
indtil den 31. december 2010 op til 100 % af den del af de nationale lofter, jf. artikel 41, der svarer til visse frugt- og grøntsagskulturer bortset fra enårige kulturer anført i nærværende stykkes tredje afsnit, der leveres til forarbejdning, og som var støtteberettigede under støtteordningerne i forordning (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 2202/96, og
b)
fra den 1. januar 2011 til den 31. december 2012 op til 75 % af den del af de nationale lofter, jf. artikel 41, der svarer til visse frugt- og grøntsagskulturer bortset fra enårige kulturer anført i nærværende stykkes tredje afsnit, der leveres til forarbejdning, og som var støtteberettigede under støtteordningerne i forordning (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 2202/96.
I så tilfælde og inden for det loft, der fastsættes i overensstemmelse med artikel 64, stk. 2, foretager den berørte medlemsstat på årsbasis en supplerende betaling til landbrugerne.
Den supplerende betaling ydes til landbrugere, der producerer en eller flere af følgende frugt- og grøntsagskulturer, der leveres til forarbejdning, og som var støtteberettigede under støtteordningerne i forordning (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 2202/96 som fastsat af den berørte medlemsstat, på de betingelser, der er angivet i afsnit IV, kapitel 10g:
a)
friske figner
b)
friske citrusfrugter
c)
druer til spisebrug
d)
pærer
e)
ferskner og nektariner og
f)
visse typer blommer afledt af »d'Ente«-blommer.
3. Den del af de nationale lofter, jf. stk. 1, der svarer til tomater, fastsættes således:
Medlemsstat
Beløb
(mio. EUR pr. kalenderår)
Bulgarien
5,394
Den Tjekkiske Republik
0,414
Grækenland
35,733
Spanien
56,233
Frankrig
8,033
Italien
183,967
Cypern
0,274
Malta
0,932
Ungarn
4,512
Rumænien
1,738
Polen
6,715
Portugal
33,333
Slovakiet
1,018
4. Den del af de nationale lofter, jf. stk. 2, der svarer til frugt- og grøntsagskulturer bortset fra enårige kulturer, fastsættes således:
Medlemsstat
Beløb
(mio. EUR pr. kalenderår)
Bulgarien
0,851
Den Tjekkiske Republik
0,063
Grækenland
153,833
Spanien
110,633
Frankrig
44,033
Italien
131,700
Cypern
I 2008: 4,793
I 2009: 4,856
I 2010: 4,919
I 2011: 4,982
I 2012: 5,045
Ungarn
0,244
Rumænien
0,025
Portugal
2,9400
Slovakiet
0,007«
14)
Artikel 71g udgår.
15)
I artikel 71k, stk. 2, tilføjes følgende afsnit:
»For så vidt angår medtagelsen af frugt- og grøntsagsbetalingskomponenten i enkeltbetalingsordningen kan de nye medlemsstater dog senest den 1. april 2008 eller senest den 1. august året før det første år, hvor enkeltbetalingsordningen anvendes, beslutte at anvende undtagelsesbestemmelsen i første afsnit.«
16)
I afsnit IV tilføjes følgende kapitler efter kapitel 10f:
»KAPITEL 10g
OVERGANGSBETALINGER FOR FRUGT OG GRØNTSAGER
Artikel 110t
Overgangsarealstøtte
1. Hvis artikel 68b, stk. 1, eller artikel 143bc, stk. 1, finder anvendelse, kan der i den periode, der er omhandlet i disse bestemmelser, ydes en overgangsarealstøtte på de betingelser, der er fastlagt i dette kapitel, til landbrugere, der producerer visse tomater som fastsat af medlemsstaterne, der leveres til forarbejdning.
2. Hvis artikel 68b, stk. 2, eller artikel 143bc, stk. 2, finder anvendelse, kan der i den periode, der er omhandlet i disse bestemmelser, ydes en overgangsarealstøtte på de betingelser, der er fastlagt i dette kapitel, til landbrugere, der producerer visse frugt- og grøntsagsprodukter anført i artikel 68b, stk. 2, tredje afsnit, som fastsat af medlemsstaterne, der leveres til forarbejdning.
Artikel 110u
Støttebeløb og støtteberettigelse
1. Medlemsstaterne fastsætter støtten pr. hektar, hvor der dyrkes tomater og hvert af de frugter og grøntsager, der er anført i artikel 68b, stk. 2, tredje afsnit, på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier.
2. Det samlede beløb for betalingerne må under ingen omstændigheder overstige det loft, der er fastsat i henhold til artikel 64, stk. 2, eller artikel 143bc.
3. Der ydes kun støtte for arealer, hvor produktionen er omfattet af en kontrakt om forarbejdning til et af de produkter, der er anført i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2201/96.
4. Medlemsstaterne kan gøre ydelsen af EF-støtte afhængig af yderligere objektive og ikke-diskriminerende kriterier, herunder at landbrugerne er medlem af en producentorganisation eller producentsammenslutning, der er anerkendt efter henholdsvis artikel 4 og artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 1182/2007 af 26. september 2007 om reform af frugt- og grøntsagssektoren (20).
5. Senest den 1. november 2007 underretter medlemsstaterne Kommissionen om deres beslutning om at anvende artikel 68b eller artikel 143bc, det beløb, der tilbageholdes efter artikel 68b eller artikel 143bc, og de kriterier, der er omhandlet i denne artikels stk. 1.
KAPITEL 10h
OVERGANGSBETALING FOR BÆRFRUGTER
Artikel 110v
Betaling for bærfrugter
1. Der ydes overgangsarealstøtte indtil den 31. december 2012 for jordbær henhørende under KN-kode 0810 10 00 og for hindbær henhørende under KN-kode 0810 20 10, der leveres til forarbejdning.
2. Der ydes kun støtte for arealer, hvor produktionen er omfattet af en kontrakt om forarbejdning til et af de produkter, der er anført i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2201/96.
3. Fællesskabsstøtten udgør 230 EUR pr. hektar pr. år.
4. Medlemsstaterne kan yde national støtte som supplement til støtten fra Fællesskabet. Det samlede beløb for støtten fra Fællesskabet og den nationale støtte må ikke overstige 400 EUR pr. hektar pr. år.
5. Støtten betales kun for maksimale nationale garantiarealer, der tildeles medlemsstaterne som følger:
Medlemsstat
Nationalt garantiareal
(ha)
Bulgarien
2 400
Ungarn
1 700
Letland
400
Litauen
600
Polen
48 000
Hvis det støtteberettigede areal i en given medlemsstat og i et givet år overstiger det maksimale nationale garantiareal, nedsættes det i stk. 3 omhandlede beløb proportionalt med overskridelsen af det maksimale nationale garantiareal.
6. Artikel 143a og 143c finder ikke anvendelse på overgangsbetalingen for bærfrugter.
17)
Artikel 143b, stk. 1, affattes således:
»1. De nye medlemsstater kan senest på tiltrædelsesdatoen beslutte at erstatte de direkte betalinger undtagen støtten til energiafgrøder, jf. afsnit IV, kapitel 5, og overgangsbetalingen for bærfrugter, jf. afsnit IV, kapitel 10h, i den i stk. 9 omtalte gyldighedsperiode med en generel arealbetaling, som skal beregnes i henhold til stk. 2.«
18)
Artikel 143b, stk. 3, tredje led, affattes således:
»-
tilpasset med den relevante procentsats i artikel 143a for den gradvise indførelse af direkte betalinger, undtagen for de beløb, der er til rådighed i overensstemmelse med bilag VII, punkt K, nr. 2, eller i overensstemmelse med forskellen mellem disse beløb og dem, der faktisk anvendes, jf. artikel 143ba, stk. 4, og undtagen for de beløb, der svarer til frugt- og grøntsagssektoren i overensstemmelse med artikel 68b, stk. 3 og 4, eller i overensstemmelse med forskellen mellem disse beløb og dem, der faktisk anvendes, jf. artikel 143bb, stk. 4, og artikel 143bc, stk. 3.«
19)
Følgende artikler tilføjes efter artikel 143ba:
Artikel 143bb
Særskilt frugt- og grøntsagsbetaling
1. Uanset artikel 143b kan de nye medlemsstater, som anvender den generelle arealbetalingsordning, senest den 1. november 2007 beslutte at yde en særskilt frugt- og grøntsagsbetaling til de landbrugere, der er støtteberettigede i henhold til den generelle arealbetalingsordning. Den ydes på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier som f.eks. dem, der er fastsat i bilag VII, punkt M, stk. 1, og for en repræsentativ periode som fastsat i nævnte stykke.
2. Den særskilte frugt- og grøntsagsbetaling ydes inden for grænserne af den del af det nationale loft, jf. artikel 71c, der svarer til frugt og grøntsager.
3. Uanset stk. 2 kan hver enkelt berørt ny medlemsstat senest den 1. november 2007 på grundlag af objektive kriterier beslutte at anvende et lavere loft for den særskilte frugt- og grøntsagsbetaling end det, der er angivet i nævnte stykke.
4. De midler, der stilles til rådighed for ydelsen af den særskilte frugt- og grøntsagsbetaling i overensstemmelse med stk. 1, 2 og 3, medtages ikke i det årlige rammebeløb omhandlet i artikel 143b, stk. 3.
5. Artikel 143a og 143c finder ikke anvendelse på den særskilte frugt- og grøntsagsbetaling.
6. Ved arv eller forskud på arv tildeles den særskilte frugt- og grøntsagsbetaling til den landbruger, som har arvet bedriften, forudsat at denne landbruger er støtteberettiget i henhold til den generelle arealbetalingsordning.
Artikel 143bc
Overgangsbetaling for frugt og grøntsager
1. Uanset artikel 143b kan de nye medlemsstater, som anvender den generelle arealbetalingsordning, senest den 1. november 2007 beslutte indtil den 31. december 2011 at tilbageholde op til 50 % af den del af de nationale lofter, jf. artikel 41, der svarer til tomater henhørende under KN-kode 0702 00 00.
I så tilfælde og inden for det loft, der fastsættes efter proceduren i artikel 144, stk. 2, foretager den berørte medlemsstat på årsbasis en supplerende betaling til landbrugerne.
Den supplerende betaling ydes til landbrugere, der producerer tomater, på de betingelser, der er angivet i afsnit IV, kapitel 10g.
2. Uanset artikel 143b kan de nye medlemsstater, som anvender den generelle arealbetalingsordning, senest den 1. november 2007 beslutte at tilbageholde:
a)
indtil den 31. december 2010 op til 100 % af den del af de nationale lofter, jf. artikel 71c, der svarer til frugt- og grøntsagskulturer bortset fra enårige kulturer anført i artikel 68b, stk. 2, tredje afsnit.
b)
fra den 1. januar 2011 til den 31. december 2012 op til 75 % af den del af de nationale lofter, jf. artikel 71c, der svarer til frugt- og grøntsagskulturer bortset fra enårige kulturer anført i artikel 68b, stk. 2, tredje afsnit.
I så tilfælde og inden for det loft, der fastsættes efter proceduren i artikel 144, stk. 2, foretager den berørte medlemsstat på årsbasis en supplerende betaling til landbrugerne.
Den supplerende betaling ydes til landbrugere, der producerer et eller flere af de frugter og grøntsager som fastsat af den berørte medlemsstat, der er anført i artikel 68b, stk. 2, tredje afsnit.
3. De midler, der stilles til rådighed for ydelsen af overgangsbetalingen for frugt og grøntsager i overensstemmelse med stk. 1, og 2, medtages ikke i det årlige rammebeløb omhandlet i artikel 143b, stk. 3.
4. Artikel 143a og 143c finder ikke anvendelse på overgangsbetalingen for frugt- og grøntsager.
20)
I artikel 145 indsættes følgende efter litra dc):
»dd)
gennemførelsesbestemmelser for frugt- og grøntsags-, spisekartoffel- og planteskolestøttens medtagelse i enkeltbetalingsordningen og for de betalinger, der er nævnt i afsnit IV, kapitel 10g og 10h.«
21)
Artikel 155 affattes således:
»Artikel 155
Andre overgangsbestemmelser
Yderligere foranstaltninger til lettelse af overgangen fra ordningerne fastsat i de i artikel 152 og 153 omhandlede forordninger og i forordning (EØF) nr. 404/93, (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96, (EF) nr. 2202/96 og (EF) nr. 1260/2001 til ordningerne i nærværende forordning, særlig ordningerne vedrørende anvendelsen af artikel 4 og 5 i og bilaget til forordning (EF) nr. 1259/1999 og artikel 6 i forordning (EF) nr. 1251/1999, og fra bestemmelserne vedrørende forbedringsplanerne omhandlet i forordning (EØF) nr. 1035/72 til ordningerne omhandlet i artikel 83-87 i nærværende forordning, kan fastsættes efter proceduren i artikel 144, stk. 2, i nærværende forordning. De forordninger og artikler, der henvises til i artikel 152 og 153, finder fortsat anvendelse med henblik på fastsættelsen af de referencebeløb, der er omhandlet i bilag VII.«
22)
Bilagene ændres som anført i bilag II til nærværende forordning.
Artikel 53
Ændringer af forordning (EF) nr. 318/2006
I forordning (EF) nr. 318/2006 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 32, stk. 1, 2 og 4, indsættes ordene »eller bilag VIII« efter »bilag VII«.
2)
Følgende bilag tilføjes efter bilag VII:
» BILAG VIII
Forarbejdede frugter og grøntsager
De produkter, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 2201/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for forarbejdede frugter og grøntsager (21).
«
Artikel 54
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 2202/96 ophæves.
Artikel 55
Overgangsbestemmelser
1. De støtteordninger, der er fastsat ved forordning (EF) nr. 2201/96 og 2202/96, og som ophæves ved nærværende forordning, gælder fortsat for hvert af de pågældende produkter for det produktionsår, som udløber i 2008 for det pågældende produkt.
2. Producentorganisationer og sammenslutninger af producentorganisationer, der allerede er anerkendt efter forordning (EF) nr. 2200/96 inden datoen for denne forordnings ikrafttræden, er fortsat anerkendt efter nærværende forordning. De foretager om nødvendigt tilpasninger til kravene i denne forordning inden den 31. december 2010.
3. Et driftsprogram, der er anerkendt efter forordning (EF) nr. 2200/96 inden datoen for denne forordnings anvendelse, kan efter anmodning fra en producentorganisation
a)
fortsætte med at løbe indtil dets udløb, eller
b)
blive ændret for at opfylde kravene i denne forordning, eller
c)
blive erstattet af et nyt driftsprogram, som er godkendt efter denne forordning.
Artikel 10, stk. 3, litra e) og f), finder anvendelse på driftsprogrammer, der er forelagt i 2007, men endnu ikke godkendt på datoen for denne forordnings ikrafttræden, og som i øvrigt opfylder kriterierne i de nævnte litraer.
4. Producentsammenslutninger, som er indrømmet foreløbig anerkendelse efter forordning (EF) nr. 2200/96, er fortsat omfattet af denne foreløbige anerkendelse efter nærværende forordning. Anerkendelsesplaner, der er accepteret efter forordning (EF) nr. 2200/96, er fortsat omfattet af denne accept efter nærværende forordning. Planerne ændres dog om nødvendigt, for at producentsammenslutningen kan opfylde kriterierne for anerkendelse som producentorganisation, jf. artikel 4 i denne forordning. For så vidt angår producentsammenslutninger i de medlemsstater, der tiltrådte Den Europæiske Union den 1. maj 2004 eller senere, finder de støttesatser, der er omhandlet i artikel 7, stk. 4, litra a), anvendelse på anerkendelsesplanerne fra datoen for anvendelsen af denne forordning.
5. Kontrakter som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2202/96, der omfatter mere end et produktionsår af støtteordningen for forarbejdning af citrusfrugter, og som vedrører det produktionsår, der begynder den 1. oktober 2008 eller det efterfølgende produktionsår, kan med begge kontraktparters samtykke ændres eller opsiges for at tage hensyn til ophævelsen af nævnte forordning og den dermed forbundne afskaffelse af støtten. Der pålægges ikke de pågældende parter sanktioner i henhold til nævnte forordning eller dens gennemførelsesbestemmelser som følge af en ændring eller opsigelse.
6. Hvis en medlemsstat gør brug af overgangsordningen i artikel 68b eller artikel 143bc i forordning (EF) nr. 1782/2003, finder de bestemmelser, der er vedtaget i medfør af artikel 6 i forordning (EF) nr. 2201/96 eller artikel 6 i forordning (EF) nr. 2202/96 om mindstekravene til de råvarer, der leveres til forarbejdning, og mindstekravene til færdigvarernes kvalitet, fortsat anvendelse for så vidt angår råvarer høstet på den pågældende medlemsstats område.
Artikel 56
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2008.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. september 2007.
NAŘÍZENÍ RADY (ES) č 1182/2007
ze dne 26. září 2007,
kterým se stanoví zvláštní pravidla pro odvětví ovoce a zeleniny a kterým se mění směrnice 2001/112/ES a 2001/113/ES a nařízení (EHS) č. 827/68, (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96, (ES) č. 2826/2000, (ES) č. 1782/2003 a (ES) č. 318/2006 a ruší nařízení (ES) č. 2202/96
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 36 a 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Stávající režim pro odvětví ovoce a zeleniny je stanoven v nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou (2), nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny (3) a nařízení Rady (ES) č. 2202/96 ze dne 28. října 1996, kterým se stanoví režim podpor Společenství pro producenty některých citrusových plodů (4).
(2)
Zkušenosti ukazují, že je nezbytné změnit režim pro odvětví ovoce a zeleniny tak, aby se dosáhlo těchto cílů: zlepšení konkurenceschopnosti a tržní orientace odvětví, které by mělo přispět k dosažení udržitelné produkce konkurenceschopné na vnitřním i vnějším trhu, snížení výkyvů v příjmech producentů v důsledku krizí na trhu, zvýšení spotřeby ovoce a zeleniny ve Společenství a pokračování ve snahách odvětví o zachování a ochranu životního prostředí.
(3)
Jelikož těchto cílů nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států vzhledem ke společné povaze trhu s ovocem a zeleninou, a proto jich může být z důvodu potřeby další společné činnosti lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(4)
Komise předložila samostatný návrh nařízení Rady, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů, do něhož by mohla být nejprve začleněna některá ustanovení týkající se odvětví ovoce a zeleniny, jež mají horizontální povahu a používají se pro řadu dalších zemědělských produktů, zejména ustanovení o řídícím výboru. Tato ustanovení je vhodné ponechat v nařízeních (ES) č. 2200/96 a (ES) č. 2201/96. Uvedená ustanovení by však měla být aktualizována, zjednodušena a racionalizována, aby bylo možné je snadno začlenit do nařízení, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů.
(5)
Pokud jde o další ustanovení, která se používají výlučně v odvětví ovoce a zeleniny, je vzhledem k oblasti působnosti změn stávajícího režimu a v zájmu srozumitelnosti nezbytné začlenit všechna tato ustanovení do samostatného nařízení. V případech, kdy jsou tato ustanovení do určité míry také horizontální povahy a používají se pro řadu dalších zemědělských produktů, jako například ustanovení týkající se obchodních norem a obchodu se třetími zeměmi, měla by být rovněž aktualizována a zjednodušena, aby je bylo možné později snadno začlenit do výše uvedeného nařízení o společné organizaci zemědělských trhů. Toto nařízení by proto nemělo rušit nebo měnit stávající nástroje horizontální povahy, ledaže jsou zastaralé, nadbytečné nebo by vzhledem ke své povaze neměly být projednávány na úrovni Rady.
(6)
Do oblasti působnosti tohoto nařízení by měly spadat produkty, na něž se vztahují společné organizace trhů s ovocem a zeleninou a zpracovaným ovocem a zeleninou. Ustanovení o organizacích producentů a mezioborových organizacích a dohodách se však použijí pouze na produkty, na něž se vztahuje společná organizace trhu s ovocem a zeleninou, a toto rozlišení by mělo být zachováno. Oblast působnosti společné organizace trhu s ovocem a zeleninou by měla být rozšířena i na některé kuchyňské byliny, aby se jim umožnilo využít tohoto režimu. Na tymián a šafrán se v současné době vztahuje nařízení Rady (EHS) č. 827/68 ze dne 28. června 1968 o společné organizaci trhu s některými produkty uvedenými v příloze II Smlouvy (5), z něhož by proto měly být vyňaty.
(7)
Pro některé produkty by měly platit obchodní normy upravující zejména definici, jakost, třídění, stanovení rozměrů, obalovou úpravu, obalové materiály, skladování, přepravu, obchodní úpravu, uvádění na trh a označování, aby bylo možné dodávat na trh produkty jednotné a uspokojivé jakosti. Navíc může být zapotřebí přijmout zvláštní opatření, zejména nejnovější analytické metody a další opatření k určení povahy dotčených norem, aby se zabránilo zneužívání, pokud jde o jakost a pravost produktů předkládaných spotřebitelům, a závažným narušením trhů, které by tato zneužití mohla vyvolat.
(8)
V současné době obsahují směrnice Rady 2001/112/ES ze dne 20. prosince 2001 o ovocných šťávách a některých podobných produktech určených k lidské spotřebě (6) a směrnice Rady 2001/113/ES ze dne 20. prosince 2001 o ovocných džemech, rosolech a marmeládách a kaštanovém krému určených k lidské spotřebě (7) zvláštní ustanovení o výrobě, složení a označování těchto výrobků. Uvedená pravidla však nejsou plně aktualizována, aby mohla zohlednit vývoj odpovídajících mezinárodních norem, a je proto třeba je v zájmu jejich aktualizace pozměnit.
(9)
Produkce ovoce a zeleniny a jejich uvádění na trh, včetně pěstitelských postupů, nakládání s odpadovým materiálem a likvidace produktů stažených z trhu, by měly brát ohled na životní prostředí, zejména pokud jde o ochranu jakosti vod, zachování biologické rozmanitosti a udržování krajiny.
(10)
Organizace producentů jsou základními činiteli režimu v odvětví ovoce a zeleniny, jehož decentralizované fungování na své úrovni zajišťují. Z důvodu stále se zvyšující koncentrace poptávky je koncentrace nabídky uvnitř těchto organizací i nadále hospodářskou nutností pro posílení postavení producentů na trhu. Tato koncentrace by měla být uskutečňována na základě dobrovolnosti a prokázat svou prospěšnost na základě rozsahu a účinnosti služeb, které mohou organizace producentů svým členům poskytnout. Jelikož organizace producentů jednají výlučně v zájmu svých členů, měly by být považovány za organizace jednající v hospodářských záležitostech za své členy a jejich jménem.
(11)
Zkušenosti ukazují, že organizace producentů jsou vhodným nástrojem pro koncentraci nabídky. Rozšíření organizací producentů v různých členských státech je však nerovnoměrné. V zájmu zvýšení přitažlivosti organizací producentů by měla být přijata opatření pro co největší zvýšení pružnosti jejich fungování. Tato pružnost by se měla týkat zejména sortimentu produktů organizace producentů, povoleného rozsahu přímých prodejů a rozšíření působnosti pravidel na nečleny, a dále povolení sdružením organizací producentů, aby vykonávala některé činnosti svých členů, a povolení svěření činností externím subjektům, včetně dceřiných společností, při splnění nezbytných podmínek v obou případech.
(12)
Organizace producentů by měla být uznána členským státem jako schopná přispívat k dosažení cílů společné organizace trhu pouze za předpokladu, že stanovy této organizace kladou na ni a na její členy určité požadavky. Pro zřízení a řádné fungování provozních fondů je nezbytné, aby organizace producentů obecně obhospodařovaly celou produkci ovoce a zeleniny svých členů.
(13)
Seskupením producentů činným v členských státech, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 nebo později, a majícím zájem o získání statutu organizací producentů dle tohoto nařízení by mělo být umožněno využít přechodného období, v jehož průběhu jim může být při dodržení určitých závazků seskupením producentů poskytnuta finanční podpora na úrovni členského státu a Společenství.
(14)
Pro zvýšení odpovědnosti organizací producentů, zejména při přijímání rozhodnutí ve finanční oblasti, a pro přizpůsobení veřejných zdrojů, jež jsou jim přidělovány, budoucím požadavkům, je třeba stanovit podmínky, za jakých mohou být tyto zdroje využívány. Vhodným řešením je spolufinancování z provozních fondů vytvořených organizacemi producentů. V konkrétních případech by měl být umožněn doplňující finanční rámec. Ke kontrole výdajů Společenství musí být stanovena hranice podpory poskytované organizacím producentů, které zřizují provozní fondy.
(15)
V oblastech se slabou organizací produkce je třeba umožnit poskytnutí dodatečných vnitrostátních finančních příspěvků. V případě členských států se zvláštními strukturálními nevýhodami by tyto příspěvky měly být hrazeny Společenstvím.
(16)
V zájmu zjednodušení a snížení nákladů režimu by mohlo být užitečné podle možností sladit postupy a pravidla způsobilosti výdajů z provozních fondů s postupy a pravidly programů rozvoje venkova tím, že by se po členských státech požadovalo, aby stanovily vnitrostátní strategii pro operační programy.
(17)
Za účelem dalšího posílení vlivu organizací producentů a jejich sdružení a pro zajištění žádoucí stability trhu by mělo být členským státům umožněno za určitých podmínek rozšířit pravidla týkající se zejména produkce, uvádění na trh a ochrany životního prostředí, které organizace nebo sdružení dotyčné oblasti přijaly pro své členy, i na producenty dané oblasti, kteří jejich členy nejsou. Je-li to řádně odůvodněno, mělo by být možné účtovat určité náklady spojené s rozšířením pravidel dotyčným producentům, jelikož budou využívat výhod plynoucích z tohoto rozšíření. Na ekologické producenty by se rozšíření působnosti pravidel mělo vztahovat pouze se souhlasem podstatné části těchto producentů. Pro pohotové řešení krizí je třeba umožnit rychlé rozšíření působnosti těchto pravidel pro předcházení krizím a jejich řešení.
(18)
V nařízeních (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 2202/96 je stanoveno několik různorodých režimů podpory pro některé druhy ovoce a zeleniny. Počet a rozmanitost těchto režimů znesnadňují jejich správu. Jelikož režimy byly zaměřeny na některé konkrétní druhy ovoce a zeleniny, nebyly schopny zcela zohlednit regionální podmínky produkce a nepokryly všechny druhy ovoce a zeleniny. Je proto vhodné nalézt jiný nástroj na podporu producentů ovoce a zeleniny.
(19)
Režimy podpory pro ovoce a zeleninu navíc nebyly plně začleněny do nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (8). To vedlo k určité složitosti a nepružnosti ve správě těchto režimů.
(20)
V zájmu cílenějšího, avšak pružného systému podpory pro odvětví ovoce a zeleniny a v zájmu zjednodušení je proto vhodné zrušit stávající režimy podpory a plně začlenit ovoce a zeleninu do režimu zřízeného nařízením (ES) č. 1782/2003. Proto je nezbytné umožnit, aby zemědělci, kteří produkovali ovoce a zeleninu v referenčním období, měli nárok na podporu v rámci režimu jednotné platby. Rovněž je třeba stanovit, aby členské státy určily referenční částky a množství hektarů, na něž lze poskytnout podporu podle režimu jednotné platby, na základě vhodného reprezentativního období pro trh s každým druhem ovoce a zeleniny a na základě vhodných cílů a nediskriminačních kritérií. Plochy osázené ovocem a zeleninou, včetně trvalých kultur ovoce a zeleniny a školek, by měly být způsobilé pro podporu podle režimu jednotné platby. Vnitrostátní stropy by měly být odpovídajícím způsobem změněny. Je třeba stanovit přechodná období, aby se dotyčným odvětvím poskytl čas na přizpůsobení se začlenění do režimu jednotné platby. Zejména je třeba přijmout opatření pro oddělené platby pro ovoce a zeleninu a dočasnou podporu vázanou na plochu pro některé produkty určené ke zpracování, které jsou způsobilé pro podporu podle stávajících režimů podpor, jakož i pro jahody a maliny. Na jahody a maliny lze spolu s podporou Společenství poskytnout i vnitrostátní příplatek. S ohledem na výše uvedené by se rovněž mělo umožnit Komisi, aby přijala prováděcí pravidla a veškerá nezbytná přechodná opatření.
(21)
Produkce ovoce a zeleniny je nepředvídatelná a produkty rychle podléhají zkáze. I nepříliš velké přebytky na trhu mohou trh výrazně narušit. Existovalo několik režimů pro stahování z trhu, avšak jejich správa se ukázala být poněkud složitá. Měla by být zavedena některá další opatření pro řešení krizí, jejichž používání by bylo co nejsnazší. Za těchto okolností se jako nejlepší přístup, který by měl též přinést zvýšení přitažlivosti organizací producentů pro producenty, jeví začlenění všech takových opatření do operačních programů organizací producentů. Členské státy by však měly být po přechodné období oprávněny poskytovat v těchto případech státní podporu, aby se umožnilo rozšíření opatření pro řešení krizí na nečleny organizací producentů. Aby bylo členství v organizaci producentů přitažlivé, měla by však být tato podpora nižší než podpora obdržená členy organizace producentů. Fungování této státní podpory by mělo být přezkoumáno na konci přechodného období.
(22)
Vzhledem k začlenění konzumních brambor do režimu stanoveného v nařízení (ES) č. 1782/2003 by se za účelem zabezpečení řádného fungování jednotného trhu založeného na společných cenách měla ustanovení Smlouvy, kterými se řídí státní podpora, použít i na konzumní brambory, při poskytnutí přechodného období umožňujícího přizpůsobení odvětví.
(23)
Nařízení Rady (ES) č. 2826/2000 ze dne 19. prosince 2000 o informačních a propagačních opatřeních pro zemědělské produkty na vnitřním trhu (9) stanoví, že příspěvek Společenství na některá propagační opatření může činit až 50 %. V zájmu podpory spotřeby ovoce a zeleniny u dětí ve školských zařízeních by měl být v tomto případě procentní podíl na propagaci ovoce a zeleniny zvýšen.
(24)
Mezioborové organizace vytvořené z podnětu samostatných nebo již seskupených hospodářských subjektů, představují-li významnou část různých profesních kategorií v odvětví ovoce a zeleniny, jsou schopny přispět k chování více zohledňujícímu situaci na trhu a usnadnit obchodní přístup, který zlepší znalost produkce, zejména pokud jde o organizaci produkce, obchodní úpravu produktů a jejich uvádění na trh. Jelikož činnost těchto organizací je schopna celkově přispět k dosažení cílů článku 33 Smlouvy, a zejména cílů tohoto nařízení, mělo by, jakmile dojde k vymezení příslušných druhů činností, být umožněno udělit zvláštní uznání těm organizacím, které prokáží dostatečnou reprezentativnost a zaměřují svou činnost na dosahování výše uvedených cílů. Ustanovení o rozšíření pravidel přijatých organizacemi producentů a jejich sdruženími a o podílu na nákladech vyplývajících z tohoto rozšíření by se měla vzhledem k podobnosti sledovaných cílů použít i na mezioborové organizace.
(25)
Vytvoření jednotného trhu Společenství vyžaduje zavedení obchodního režimu na vnějších hranicích Společenství. Součástí tohoto obchodního režimu by měla být dovozní cla a tento režim by měl v zásadě přispívat ke stabilizaci trhu Společenství. Obchodní režim by měl vycházet ze závazků přijatých v rámci uruguayského kola mnohostranných obchodních jednáních.
(26)
Uplatnění režimu vstupní ceny pro ovoce a zeleninu vyžaduje přijetí zvláštních ustanovení, aby se zohlednily mezinárodní závazky Společenství.
(27)
Sledování objemu obchodu se zemědělskými produkty se třetími zeměmi může s ohledem na některé produkty vyžadovat zavedení licenčních systémů pro dovozy a vývozy, včetně složení jistoty jako záruky toho, že se obchodní operace, pro něž jsou licence vydány, opravdu uskuteční. Komise by proto měla být zmocněna zavést licenční systémy pro takové produkty.
(28)
Aby se předešlo nebo zabránilo nepříznivým účinkům, které by dovoz některých zemědělských produktů mohl vyvolat na trhu Společenství, mělo by se za dovoz takových produktů vybírat dodatečné clo, pokud jsou splněny určité podmínky.
(29)
Je vhodné, aby za určitých podmínek byla Komise oprávněna otevírat a spravovat celní kvóty vyplývající z mezinárodních dohod uzavřených v souladu se Smlouvou nebo z jiných aktů Rady.
(30)
Celní režim umožňuje obejít se bez jakýchkoliv dalších ochranných opatření na vnějších hranicích Společenství. Vnitřní trh a mechanismus cel by se však mohly za mimořádných okolností ukázat jako nedostatečné. V takových případech by Společenství mělo mít možnost přijmout neprodleně všechna nezbytná opatření, aby trh Společenství nebyl ponechán bez ochrany proti narušení, ke kterému by mohlo v důsledku toho dojít. Uvedená opatření by měla být v souladu s mezinárodními závazky Společenství.
(31)
Aby bylo umožněno náležité fungování těchto obchodních režimů, měla by být přijata ustanovení pro regulaci nebo, vyžaduje-li to situace na trhu, pro zákaz používání režimu aktivního nebo pasivního zušlechťovacího styku.
(32)
Aby byl i nadále stanoven právní základ pro vývozní náhrady za cukr přidaný do některých výrobků z ovoce a zeleniny podle čl. 16 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 2201/96, měl by se seznam dotyčných výrobků přiřadit k seznamu uvedenému v příloze VII nařízení Rady (ES) č. 318/2006 ze dne 20. února 2006 o společné organizaci trhů v odvětví cukru (10).
(33)
Směrnice 2001/112/ES a 2001/113/ES a nařízení (EHS) č. 827/68, (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96, (ES) č. 2826/2000, (ES) č. 1782/2003 a (ES) č. 318/2006 by měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(34)
Společné trhy zemědělských produktů se stále vyvíjejí, a proto by se členské státy a Komise měly neustále navzájem informovat o příslušných vývojových tendencích.
(35)
Poskytováním vnitrostátní podpory by bylo ohroženo řádné fungování jednotného trhu založeného na společných cenách. Ustanovení Smlouvy, která upravují státní podporu, by se proto měla obecně použít na produkty, na které se vztahuje toto nařízení. Je však třeba přijmout opatření pro jednorázovou státní podporu v odvětví zpracování rajčat v Itálii a Španělsku, aby se napomohlo jeho přizpůsobení ustanovením tohoto nařízení.
(36)
Výdaje, jež vzniknou členským státům v důsledku povinností vyplývajících z uplatňování tohoto nařízení, by měly být financovány Společenstvím podle nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (11).
(37)
Režim pro odvětví ovoce a zeleniny stanoví některé povinnosti, které je třeba plnit. Má-li být zaručeno plnění těchto povinností, je třeba zavést kontroly a uplatňovat sankce, pokud tyto povinnosti nejsou splněny. Komisi by proto měla být svěřena pravomoc stanovit odpovídající pravidla, včetně těch, která se týkají vracení neoprávněně vyplacených částek a povinnosti členských států předkládat zprávy. Zvláštní sbory inspektorů pro odvětví ovoce a zeleniny již nebudou v novém režimu zapotřebí, a měly by proto být zrušeny.
(38)
Režim podpory zřízený nařízením (ES) č. 2202/96 má být zrušen. Uvedené nařízení se tudíž stalo bezpředmětným a mělo by být zrušeno.
(39)
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (12).
(40)
V zájmu zjednodušení by měly být zrušeny samostatné výbory pro čerstvé ovoce a zeleninu a pro zpracované ovoce a zeleninu a nahrazeny jediným výborem pro ovoce a zeleninu, který má být zřízen nařízením (ES) č. 2200/96.
(41)
Přechod od dosavadních režimů na režim stanovený tímto nařízením by mohl přinést potíže, které toto nařízení neřeší. Aby bylo možné těmto obtížím čelit, měla by být Komise zmocněna k přijetí přechodných opatření. Dále by mělo být upraveno další uznávání organizací producentů a sdružení organizací producentů uznaných podle nařízení (ES) č. 2200/96 a možné další provádění operačních programů schválených podle uvedeného nařízení, jakož i obdobná úprava pro seskupení producentů uznaných podle nařízení (ES) č. 2200/96 a jejich plány uznání.
(42)
Toto nařízení by se mělo obecně použít ode dne 1. ledna 2008. Aby však nedošlo k přerušení režimů podpory pro výrobky z ovoce a zeleniny a citrusové plody v průběhu hospodářského roku, mělo by být umožněno fungování těchto režimů podpory až do konce hospodářského roku 2007/08,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
ÚVODNÍ USTANOVENÍ
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví zvláštní pravidla pro produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 a v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96.
Hlavy III a IV tohoto nařízení se však použijí pouze na produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 nebo na produkty určené pouze ke zpracování.
Článek 43 se rovněž použije na brambory, čerstvé nebo chlazené, kódu KN 0701.
HLAVA II
TŘÍDĚNÍ PRODUKTŮ
Článek 2
Obchodní normy
1. Produkty uvedené v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96, které se mají prodávat spotřebiteli v čerstvém stavu, mohou být uváděny na trh, pouze pokud jsou řádné a uspokojivé obchodní jakosti a pokud je uvedena země původu.
2. Komise může přijmout obchodní normy pro jeden nebo více produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 a v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96.
3. Komise přitom bere v úvahu doporučené normy přijaté Evropskou hospodářskou komisí Organizace spojených národů (EHK OSN).
4. Obchodní normy uvedené v odstavcích 1 a 2
a)
se použijí ve všech fázích uvádění na trh, včetně dovozu a vývozu, nestanoví-li Komise jinak;
b)
se stanoví s přihlédnutím zejména ke zvláštnostem dotyčných produktů, k potřebě zajistit podmínky pro hladké nakládání s těmito produkty na trhu a k zájmu spotřebitelů dostávat vhodné a transparentní informace zejména o zemi původu, třídě a případně o odrůdě (nebo o obchodním typu) produktu;
c)
se mohou týkat zejména jakosti, třídění, stanovení rozměrů, obalu, balení, skladování, přepravy, obchodní úpravy, uvádění na trh a označování.
5. Držitel produktů, pro které byly přijaty obchodní normy, může tyto produkty vystavovat za účelem prodeje, nabízet k prodeji, prodávat nebo dodávat či jakýmkoli jiným způsobem uvádět na trh uvnitř Společenství pouze v souladu s těmito normami. Držitel odpovídá za zajištění tohoto souladu.
6. Aniž jsou dotčeny případné zvláštní předpisy, které může Komise přijmout podle článku 42, kontrolují členské státy výběrově na základě analýzy rizik, zda dané produkty odpovídají uvedeným obchodním normám. Tyto kontroly se zaměří na fázi, která předchází odeslání produktů z pěstitelských oblastí, kdy jsou produkty baleny nebo nakládány. U produktů ze třetích zemí kontroly probíhají před jejich propuštěním do volného oběhu.
7. Až do přijetí nových obchodních norem se nadále použijí obchodní normy stanovené podle nařízení (ES) č. 2200/96 a nařízení (ES) č. 2201/96.
HLAVA III
ORGANIZACE PRODUCENTŮ
KAPITOLA I
Požadavky a uznání
Článek 3
Požadavky
1. Pro účely tohoto nařízení se organizací producentů rozumí každá právnická osoba nebo jasně vymezená organizační složka právnické osoby, která splňuje tyto požadavky:
a)
je založena z podnětu zemědělců ve smyslu čl. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1782/2003, kteří jsou pěstiteli jednoho nebo více produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 nebo těchto produktů určených pouze ke zpracování;
b)
má za cíl používání pěstitelských postupů, produkčních technologií a postupů nakládání s odpady šetrných k životnímu prostředí, zejména za účelem ochrany jakosti vod, půdy a krajiny a zachování nebo podpory biologické rozmanitosti;
c)
sleduje jeden nebo více z těchto cílů:
i)
zajištění plánování produkce a jejího přizpůsobení poptávce, zejména pokud jde o jakost a množství,
ii)
koncentrace nabídky a uvádění produktů vyprodukovaných jejími členy na trh,
iii)
optimalizace produkčních nákladů a zajišťování stálosti cen producentů,
d)
její stanovy obsahují zvláštní požadavky stanovené v odstavci 2 a
e)
byla uznána dotyčným členským státem podle článku 4.
2. Stanovy organizace producentů zavazují její členy zejména
a)
uplatňovat pravidla přijatá organizací producentů ohledně znalosti produkce, produkce samotné, uvádění produktů na trh a ochrany životního prostředí;
b)
být, v souvislosti s produkcí každého z produktů uvedených v odst. 1 písm. a) daným podnikem, členem pouze jedné organizace producentů;
c)
prodávat svou veškerou dotyčnou produkci prostřednictvím organizace producentů;
d)
poskytovat údaje požadované organizací producentů ke statistickým účelům, zejména pokud jde o pěstitelské plochy, sklizená množství, výnosy a přímé prodeje;
e)
platit finanční příspěvky stanovené ve stanovách pro potřebu zřízení a doplňování provozního fondu stanoveného v článku 8.
3. Bez ohledu na odst. 2 písm. c) mohou členové organizace producentů, pokud je k tomu organizace producentů oprávní a pokud je to v souladu s podmínkami stanovenými organizací,
a)
prodat přímo ve svých podnicích nebo mimo ně spotřebitelům pro jejich osobní spotřebu nejvýše pevně stanovený procentní podíl své produkce nebo produktů, přičemž tento procentní podíl je stanoven členskými státy nejméně na 10 %;
b)
uvádět na trh sami nebo prostřednictvím jiné organizace producentů, kterou určí jejich vlastní organizace, množství produktů, jejichž objem je nepatrný ve srovnání s objemem tržní produkce jejich organizace;
c)
uvádět na trh sami nebo prostřednictvím jiné organizace producentů, kterou určí jejich vlastní organizace, produkty, které svou povahou běžně nejsou pokryty obchodními činnostmi dotyčné organizace producentů.
4. Stanovy organizace producentů rovněž stanoví
a)
postupy pro stanovení, přijetí a změnu pravidel uvedených v odstavci 2;
b)
předepisování členských příspěvků nezbytných k financování organizace producentů;
c)
pravidla umožňující členům organizace producentů demokratickou kontrolu jejich organizace a jejích rozhodnutí;
d)
sankce za porušení povinností vyplývajících ze stanov, zejména za neplacení finančních příspěvků, nebo pravidel stanovených organizací producentů;
e)
pravidla přijímání nových členů, zejména minimální dobu členství;
f)
účetní a rozpočtová pravidla nezbytná pro fungování organizace.
5. Organizace producentů se považují za organizace jednající v hospodářských záležitostech za své členy a jejich jménem.
Článek 4
Uznání
1. Členské státy uznají organizace producentů ve smyslu čl. 3 odst. 1, které o uznání požádají, pokud
a)
splňují požadavky stanovené v článku 3 a poskytnou o tom příslušné doklady;
b)
sdružují alespoň minimální počet členů a disponují minimálním objemem nebo hodnotou tržní produkce, které stanoví členské státy, a poskytnou o tom příslušné doklady;
c)
existují dostatečné důkazy o řádném výkonu jejich činnosti z časového hlediska i z hlediska účinnosti a koncentrace nabídky, přičemž členské státy mohou rozhodnout, které produkty nebo skupiny produktů uvedených v čl. 3 odst. 1 písm. a) by měly být pokryty organizací producentů;
d)
svým členům účinně umožňují přijímat technickou pomoc při používání pěstitelských postupů šetrných k životnímu prostředí;
e)
v případě potřeby svým členům účinně poskytují technické prostředky nezbytné pro shromažďování, skladování, obalovou úpravu a uvádění jejich produkce na trh;
f)
zajišťují řádné obchodní a účetní vedení svých činností a
g)
nezaujímají dominantní postavení na daném trhu, není-li to nutné k uskutečňování cílů stanovených v článku 33 Smlouvy.
2. Členské státy
a)
rozhodují o udělení uznání organizaci producentů do tří měsíců od obdržení žádosti doprovázené všemi nezbytnými doklady;
b)
pravidelně kontrolují, zda organizace producentů dodržují tuto hlavu, a v případě nesrovnalostí nebo porušení tohoto nařízení ukládají těmto organizacím sankce a tam, kde je to nezbytné, rozhodují o odebrání jejich uznání;
c)
oznamují Komisi jednou za rok všechna rozhodnutí o udělení či odnětí uznání nebo zamítnutí žádosti o ně.
Článek 5
Sdružení organizací producentů
Sdružení organizací producentů se zakládá z podnětu uznaných organizací producentů a může provádět jakoukoli z činností organizace producentů. Za tímto účelem mohou členské státy uznat sdružení producentů na základě žádosti, pokud
a)
členský stát shledá, že sdružení je schopno tyto činnosti účinně vykonávat, a
b)
sdružení nezaujímá dominantní postavení na daném trhu, není-li to nutné k uskutečňování cílů stanovených v článku 33 Smlouvy.
Ustanovení čl. 3 odst. 5 se použije obdobně na činnosti sdružení organizací producentů.
Článek 6
Svěření činností vnějším subjektům
Členské státy mohou povolit uznané organizaci producentů nebo uznanému sdružení organizací producentů, aby některé ze svých činností svěřily vnějším subjektům včetně dceřiných, pokud členskému státu dostatečně doloží, že se jedná o vhodný způsob pro dosahování cílů dotyčné organizace producentů nebo dotyčného sdružení organizací producentů.
Článek 7
Seskupení producentů
1. Pro účely tohoto nařízení se seskupením producentů rozumí každá právnická osoba nebo jasně vymezená organizační složka právnické osoby založená z podnětu zemědělců ve smyslu čl. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1782/2003, kteří jsou pěstiteli jednoho nebo více produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 nebo těchto produktů určených pouze ke zpracování, za účelem uznání jako organizace producentů.
Seskupením producentů v členských státech, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 nebo později, nebo v nejvzdálenějších regionech Společenství podle čl. 299 odst. 2 Smlouvy, nebo na menších ostrovech v Egejském moři podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1405/2006 (13) může být poskytnuto přechodné období na splnění podmínek pro uznání stanovených v článku 4.
Za tímto účelem předloží tato seskupení producentů příslušnému členskému státu plán odstupňovaného uznání, jehož přijetím začíná přechodné období uvedené v druhém pododstavci a které představuje předběžné uznání. Přechodné období nesmí být delší pěti let.
2. Před přijetím plánu uznání členské státy uvědomí Komisi o svých záměrech a jejich předpokládaných finančních důsledcích.
3. Během přechodného období mohou členské státy seskupením producentů poskytnout
a)
podporu určenou k pobídce jejich vytváření a k usnadnění jejich administrativní činnosti;
b)
podporu poskytovanou buď přímo, nebo prostřednictvím úvěrových institucí určenou k pokrytí části investic nezbytných k dosažení uznání a stanovených v plánu uznání uvedeném v odst. 1 třetím pododstavci.
4. Podporu uvedenou v odstavci 3 hradí Společenství v souladu s pravidly přijatými podle čl. 42 písm. b) bodu ii).
5. Podpora uvedená v odst. 3 písm. a) se pro každé seskupení producentů určí na základě produkce, kterou toto seskupení uvádí na trh, a v prvním, druhém, třetím, čtvrtém a pátém roce dosáhne výše:
a)
10 %, 10 %, 8 %, 6 % a 4 % hodnoty produkce uvedené na trh v případě seskupení producentů v členských státech, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 nebo později, a
b)
5 %, 5 %, 4 %, 3 % a 2 % hodnoty produkce uvedené na trh v případě seskupení producentů v nejvzdálenějších regionech Společenství podle čl. 299 odst. 2 Smlouvy nebo na menších ostrovech v Egejském moři podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1405/2006.
Tyto sazby lze snížit s ohledem na hodnotu produkce uvedené na trh, která je vyšší než stanovený práh. Na podporu vyplácenou seskupení producentů v daném roce lze použít strop.
KAPITOLA II
Provozní fondy a operační programy
Článek 8
Provozní fondy
1. Organizace producentů mohou zřídit provozní fond. Tento fond je financován
a)
z finančních příspěvků členů nebo samotné organizace producentů;
b)
z finanční podpory Společenství, kterou lze organizacím producentů poskytnout.
2. Provozní fondy se používají pouze k financování operačních programů schválených členskými státy podle článku 13.
Článek 9
Operační programy
1. Operační programy sledují dva nebo více z cílů stanovených v čl. 3 odst. 1 písm. c) a těchto cílů:
a)
plánování produkce,
b)
zlepšování jakosti produktů;
c)
zvyšování obchodní hodnoty produktů;
d)
propagaci produktů v čerstvém i zpracovaném stavu;
e)
environmentální opatření a metody produkce šetrné k životnímu prostředí, včetně ekologického zemědělství;
f)
předcházení krizím a jejich řešení.
2. Předcházení krizím a jejich řešení se týká předcházení a zvládání krizí na trzích s ovocem a zeleninou a zahrnuje v této souvislosti:
a)
stahování z trhu;
b)
sklízení nezralého ovoce a zeleniny nebo jejich nesklízení;
c)
propagaci a komunikaci;
d)
vzdělávací opatření;
e)
pojištění úrody;
f)
podporu na pokrytí správních nákladů na zřizování vzájemných fondů.
Opatření pro předcházení krizím a jejich řešení, včetně splácení kapitálu a úroků podle třetího pododstavce, nesmí představovat více než jednu třetinu výdajů operačního programu.
Organizace producentů mohou uzavírat půjčky za obchodních podmínek pro financování opatření pro předcházení krizím a jejich řešení. V tom případě lze splácení jistiny a úroků z těchto půjček zahrnout do operačního programu, a může na ně proto být poskytnuta finanční podpora Společenství podle článku 10. Všechna zvláštní opatření pro předcházení krizím a jejich řešení se financují buď prostřednictvím těchto půjček, anebo přímo, nikoliv však oběma způsoby najednou.
3. Členské státy zajistí, aby
a)
operační programy zahrnovaly dvě nebo více environmentálních opatření nebo
b)
nejméně 10 % výdajů v rámci operačních programů bylo poskytováno na environmentální opatření.
Environmentální opatření musí dodržovat požadavky na agroenvironmentální platby stanovené v čl. 39 odst. 3 prvním pododstavci nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (14).
Pokud se alespoň na 80 % členů organizace producentů vztahuje jeden nebo více stejných agroenvironmentálních závazků podle uvedeného ustanovení, považuje se každý z těchto závazků za environmentální opatření podle prvního pododstavce písm. a).
Podpora na environmentální opatření podle prvního pododstavce kryje dodatečné náklady a ušlé příjmy vyplývající z opatření.
4. V Bulharsku a Rumunsku se odstavec 3 použije až ode dne 1. ledna 2011.
5. Investice zvyšující zatížení životního prostředí se povolují pouze v situacích, kdy jsou zavedeny účinné prostředky na ochranu životního prostředí před touto zátěží.
Článek 10
Finanční podpora Společenství
1. Finanční podpora Společenství se rovná částce finančních příspěvků podle čl. 8 odst. 1 písm. a), které byly skutečně zaplaceny, avšak je omezena na 50 % skutečně vynaložených výdajů.
2. Finanční podpora Společenství je omezena na 4,1 % hodnoty produkce uvedené na trh každou organizací producentů.
Uvedený podíl však může být zvýšen na 4,6 % hodnoty produkce uvedené na trh, pokud se částka přesahující 4,1 % hodnoty produkce uvedené na trh použije pouze na opatření pro předcházení krizím a jejich řešení.
3. Na žádost organizace producentů dosáhne podíl stanovený v odstavci 1 pro operační program nebo část operačního programu 60 %, pokud splňuje alespoň jednu z těchto podmínek:
a)
je předložen více organizacemi producentů ze Společenství činnými v různých členských státech na přeshraničních činnostech;
b)
je předložen jednou nebo více organizacemi producentů zapojenými do činnosti vedené na mezioborovém základě;
c)
zahrnuje pouze zvláštní podporu na produkci ekologických produktů, na něž se vztahuje nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 ze dne 24. června 1991 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin (15);
d)
je předložen organizací producentů v jednom z členských států, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 nebo později, jde-li o opatření, která budou uskutečněna nejpozději koncem roku 2013;
e)
jde o první operační program předložený uznanou organizací producentů, která se sloučila s jinou uznanou organizací producentů;
f)
jde o první operační program předložený uznaným sdružením organizací producentů;
g)
je předložen organizacemi producentů v členských státech, kde organizace producentů uvádějí na trh méně než 20 % produkce ovoce a zeleniny;
h)
je předložen organizací producentů v jednom z nejvzdálenějších regionů Společenství;
i)
zahrnuje pouze zvláštní podporu na opatření týkající se propagace spotřeby ovoce a zeleniny zaměřené na děti ve školských zařízeních.
4. Procentní podíl stanovený v odstavci 1 se zvyšuje na 100 % v případě stažení ovoce a zeleniny z trhu v množství, které nepřevyšuje 5 % objemu produkce uvedené na trh každou organizací producentů, přičemž se staženými produkty se naloží takto:
a)
bezplatně se rozdělí mezi dobročinné organizace a nadace schválené k tomuto účelu členskými státy pro použití při jejich činnostech spojených s pomocí osobám, kterým vnitrostátní právo přiznává nárok na podporu z veřejných prostředků, zejména proto, že se jim nedostává nezbytných prostředků k obživě;
b)
bezplatně se rozdělí mezi nápravná zařízení, školy a státní vzdělávací zařízení a dětské prázdninové tábory, jakož i nemocnice a domovy důchodců určené členskými státy, které přijmou všechna opatření nezbytná k tomu, aby takto přidělená množství doplňovala množství běžně nakupovaná těmito zařízeními.
Článek 11
Vnitrostátní finanční podpora
1. V regionech členských států, kde je stupeň organizovanosti producentů obzvláště nízký, může Komise členským státům na základě řádně odůvodněné žádosti povolit, aby vyplatily organizacím producentů vnitrostátní finanční podporu rovnající se nejvýše 80 % finančních příspěvků podle čl. 8 odst. 1 písm. a). Tato podpora doplní provozní fond.
V regionech členských států, v nichž organizace producentů uvádí na trh méně než 15 % hodnoty produkce ovoce a zeleniny a v nichž produkce ovoce a zeleniny představuje nejméně 15 % celkové zemědělské produkce, může být podpora uvedená v prvním pododstavci na žádost dotyčného členského státu uhrazena Společenstvím.
2. Na vnitrostátní finanční podporu, která je povolena podle odstavce 1, se nepoužijí články 87, 88 a 89 Smlouvy.
Článek 12
Vnitrostátní rámec a vnitrostátní strategie pro operační programy
1. Členské státy stanoví vnitrostátní rámec pro vypracování obecných podmínek vztahujících se k opatřením uvedeným v čl. 9 odst. 3. Tento rámec zejména stanoví, že tato opatření splňují příslušné požadavky nařízení (ES) č. 1698/2005, včetně požadavků na doplňkovost, soudržnost a soulad, které jsou obsaženy v článku 5 uvedeného nařízení.
Členské státy předloží svůj navrhovaný rámec Komisi, která si může ve lhůtě tří měsíců vyžádat změny, pokud zjistí, že návrh neumožňuje dosahování cílů stanovených v článku 174 Smlouvy a v šestém akčním programu Společenství pro životní prostředí (16). Investice do jednotlivých podniků podpořené operačními programy musí tyto cíle také respektovat.
2. Členské státy stanoví vnitrostátní strategii pro udržitelné operační programy na trhu s ovocem a zeleninou. Tato strategie zahrnuje tyto prvky:
a)
analýzu situace ve smyslu silných a slabých stránek a možnosti rozvoje;
b)
odůvodnění zvolených priorit;
c)
cíle operačních programů a nástrojů a výkonnostní ukazatele;
d)
hodnocení operačních programů;
e)
oznamovací povinnosti organizací producentů.
Do vnitrostátní strategie se rovněž začlení vnitrostátní rámec podle odstavce 1.
3. Odstavce 1 a 2 se nepoužijí na členské státy, v nichž neexistují uznané organizace producentů.
Článek 13
Schválení operačních programů
1. Návrhy operačních programů se předkládají příslušným vnitrostátním orgánům, které je schválí nebo zamítnou nebo si vyžádají jejich úpravu v souladu s touto kapitolou.
2. Organizace producentů sdělí členskému státu předpokládanou výši provozního fondu na každý rok a předloží náležité odůvodnění této výše založené na odhadech operačního programu, výdajích za stávající rok a případně výdajích za předchozí roky a v případě potřeby na předpokládaném množství produkce v následujícím roce.
3. Členský stát oznámí organizaci producentů nebo sdružení organizací producentů předpokládanou výši finanční podpory Společenství v souladu s horními hranicemi stanovenými v článku 10.
4. Platby finanční podpory Společenství se uskutečňují na základě výdajů vzniklých v souvislosti s činnostmi spadajícími do operačního programu. Na tytéž činnosti mohou být pod podmínkou složení záruky nebo jistoty vyplaceny zálohy.
5. Organizace producentů sdělí členskému státu konečnou výši výdajů za předchozí rok doloženou nezbytnými podklady, aby tak mohla obdržet zůstatek finanční podpory Společenství.
6. Operační programy a jejich financování producenty a organizacemi producentů na jedné straně a z prostředků Společenství na straně druhé jsou nejméně tříleté a nejvýše pětileté.
KAPITOLA III
Rozšíření působnosti pravidel na producenty hospodářského obvodu
Článek 14
Rozšíření působnosti pravidel
1. Je-li organizace producentů působící ve vymezeném hospodářském obvodu u konkrétního produktu považována za reprezentativní pro produkci a producenty tohoto obvodu, může dotyčný členský stát na její žádost vyhlásit níže uvedená pravidla za závazná pro producenty usazené v tomto hospodářském obvodu, kteří nejsou členy organizace producentů:
a)
pravidla uvedená v čl. 3 odst. 2 písm. a);
b)
pravidla nezbytná k provádění opatření uvedených v čl. 9 odst. 2 písm. c).
První pododstavec se použije za předpokladu, že dotyčná pravidla
a)
platí již nejméně jeden hospodářský rok;
b)
jsou zahrnuta v taxativním seznamu v příloze I;
c)
jsou závazná pro období nejvýše tří hospodářských roků.
Podmínka uvedená v druhém pododstavci písm. a) se však nepoužije, jsou-li dotčenými pravidly pravidla uvedená v bodech 1, 3 a 5 přílohy I. V tom případě nelze rozšíření působnosti pravidel uplatnit na více než jeden hospodářský rok.
2. Pro účely této kapitoly se „hospodářským obvodem“ rozumí zeměpisné území tvořené přilehlými nebo sousedními pěstitelskými oblastmi, v nichž jsou pěstitelské i obchodní podmínky stejnorodé.
Členské státy oznámí seznam hospodářských obvodů Komisi.
Komise ve lhůtě jednoho měsíce od oznámení seznam schválí nebo po konzultaci s dotyčným členským státem rozhodne o úpravách, které v něm tento členský stát má provést. Komise schválený seznam zveřejní způsoby, které považuje za vhodné.
3. Organizace producentů se považuje za reprezentativní ve smyslu odstavce 1, pokud sdružuje nejméně 50 % producentů hospodářského obvodu, ve kterém působí, a pokud pokrývá nejméně 60 % objemu produkce tohoto obvodu. Aniž je dotčen odstavec 5, nepřihlíží se při výpočtu těchto podílů k producentům ani produkci ekologických produktů, na něž se vztahuje nařízení (EHS) č. 2092/91.
4. Pravidla, jejich působnost je rozšířena na všechny producenty ve vymezeném hospodářském obvodu,
a)
nesmějí působit újmu jiným producentům v dotyčném členském státě nebo ve Společenství;
b)
se nesmějí použít, pokud se jich přímo netýkají, na produkty dodané ke zpracování na základě smlouvy podepsané před začátkem hospodářského roku, s výjimkou pravidel znalosti produkce uvedených v čl. 3 odst. 2 písm. a);
c)
musí být slučitelná s platnými pravidly Společenství a vnitrostátními pravidly.
5. Působnost pravidel nesmí být rozšířena na producenty ekologických produktů, na něž se vztahuje nařízení (EHS) č. 2092/91, není-li toto opatření schváleno nejméně 50 % těchto producentů v hospodářském obvodu, v němž organizace producentů působí, a nepokrývá-li tato organizace nejméně 60 % produkce tohoto obvodu.
Článek 15
Oznámení
Členské státy neprodleně oznámí Komisi pravidla, jejichž působnost rozšířily na všechny producenty ve vymezeném hospodářském obvodu podle čl. 14 odst. 1. Komise tato pravidla zveřejní způsoby, které považuje za vhodné.
Článek 16
Zrušení
Komise rozhodne, že členský stát musí zrušit rozšíření působnosti pravidel, o kterém rozhodl podle čl. 14 odst. 1,
a)
pokud zjistí, že dané rozšíření působnosti na další producenty vylučuje hospodářskou soutěž v podstatné části vnitřního trhu nebo ohrožuje volný obchod nebo že jsou ohroženy cíle článku 33 Smlouvy;
b)
pokud zjistí, že se na pravidla, jejichž působnost je rozšířena na další producenty, vztahuje čl. 81 odst. 1 Smlouvy. Rozhodnutí Komise týkající se uvedených pravidel se použije až ode dne tohoto zjištění;
c)
pokud na základě kontroly zjistí, že nebyla dodržena tato kapitola.
Článek 17
Finanční příspěvky producentů, kteří nejsou členy organizace
Použije-li se čl. 14 odst. 1, může dotyčný členský stát po posouzení předložených důkazů rozhodnout, že producenti, kteří nejsou členy organizace, uhradí organizaci producentů část finančních příspěvků zaplacených členy organizace producentů, pokud tyto příspěvky slouží k pokrytí
a)
správních nákladů vyplývajících pravidel uvedených v čl. 14 odst. 1;
b)
nákladů na výzkum, studie trhu a propagaci prodeje vynaložených organizací nebo sdružením, ze kterých mají prospěch všichni producenti daného obvodu.
Článek 18
Rozšíření působnosti pravidel sdružení organizací producentů
Pro účely této kapitoly se jakýkoli odkaz na organizace producentů považuje rovněž za odkaz na uznaná sdružení organizací producentů.
KAPITOLA IV
Zpráva
Článek 19
Zpráva
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2013 zprávu o provádění této hlavy, pokud jde o organizace producentů, provozní fondy a operační programy.
HLAVA IV
MEZIOBOROVÉ ORGANIZACE A DOHODY
KAPITOLA I
Požadavky a uznání
Článek 20
Požadavky
Pro účely tohoto nařízení se „mezioborovou organizací“ rozumí jakákoli právnická osoba, která
a)
je složena ze zástupců hospodářských činností souvisejících s produkcí nebo zpracováním produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 nebo obchodem s nimi;
b)
vznikla z podnětu všech nebo některých organizací nebo sdružení, které ji tvoří;
c)
vykonává v jednom nebo více regionech Společenství dvě nebo více z následujících činností s ohledem na zájmy spotřebitelů:
i)
zlepšení znalosti a průhlednosti produkce a trhu,
ii)
přispívání k lepší koordinaci způsobu uvádění ovoce a zeleniny na trh, zejména prostřednictvím výzkumu a studií trhu,
iii)
vypracovávání vzorů smluv slučitelných s pravidly Společenství,
iv)
plnější využívání potenciálu vyprodukovaného ovoce a zeleniny,
v)
poskytování informací a provádění výzkumu nezbytného ke změně zaměření produkce na produkty lépe vyhovující požadavkům trhu a chuti a očekáváním spotřebitelů, zejména pokud jde o jakost produktů a ochranu životního prostředí,
vi)
hledání postupů omezujících používání prostředků na ochranu rostlin a jiných průmyslových prostředků a zajišťujících jakost produktů a ochranu půdy a vod,
vii)
vyvíjení metod a nástrojů ke zlepšení jakosti produktů,
viii)
využívání možností ekologického zemědělství, jakož i označení původu, značek jakosti a zeměpisných označení, a jejich ochrana,
ix)
propagace integrované produkce nebo jiných ekologicky zaměřených metod produkce,
x)
stanovení pravidel pro produkci a uvádění produktů na trh uvedených v bodech 2 a 3 přílohy I, která jsou přísnější než pravidla Společenství nebo vnitrostátní pravidla;
d)
byla uznána dotyčným členským státem v souladu s článkem 21.
Článek 21
Uznání
1. Opodstatňují-li to struktury členského státu, mohou členské státy uznat za mezioborové organizace všechny organizace založené na svém území, které o uznání náležitým způsobem požádají, za podmínky, že
a)
provádějí svou činnost v jedné nebo více oblastech dotčeného členského státu;
b)
představují významný podíl produkce nebo obchodu nebo zpracování ovoce a zeleniny a výrobků z ovoce a zeleniny v dotyčné oblasti nebo oblastech a v případě, že se jedná o více oblastí, jsou schopny v každé oblasti prokázat minimální úroveň reprezentativnosti každého z odvětví, která sdružují;
c)
vykonávají dvě nebo více činností uvedených v čl. 20 písm. c);
d)
samy se nezabývají produkcí ani zpracováním ovoce a zeleniny nebo výrobků z ovoce a zeleniny ani jejich uváděním na trh;
e)
nejsou zapojeny do žádných dohod, rozhodnutí ani jednání ve vzájemné shodě podle čl. 22 odst. 4.
2. Dříve, než členské státy udělí uznání, oznámí Komisi, které mezioborové organizace požádaly o uznání, a poskytnou veškeré příslušné informace vztahující se k reprezentativnosti těchto organizací a k jednotlivým činnostem, které vykonávají, jakož i veškeré ostatní informace nutné k posouzení žádosti.
Komise může vznést námitky vůči uznání ve lhůtě dvou měsíců od oznámení.
3. Členské státy
a)
rozhodnou o udělení uznání ve lhůtě tří měsíců od podání žádosti doprovázené všemi nezbytnými doklady;
b)
pravidelně kontrolují, zda mezioborové organizace dodržují podmínky pro udělení uznání, a v případě nesrovnalostí nebo porušení tohoto nařízení ukládají těmto organizacím sankce a tam, kde je to nezbytné, rozhodují o odebrání uznání;
c)
odebírají uznání, pokud
i)
již nejsou splněny požadavky a podmínky pro uznání stanovené v této kapitole,
ii)
se mezioborová organizace podílí na dohodách, rozhodnutích a jednáních ve vzájemné shodě podle čl. 22 odst. 3, aniž tím jsou dotčeny další sankce, které je třeba uložit podle vnitrostátního práva,
iii)
mezioborová organizace nedodrží oznamovací povinnost uvedenou v čl. 22 odst. 2;
d)
oznamují Komisi ve lhůtě dvou měsíců všechna rozhodnutí o udělení či odnětí uznání nebo zamítnutí žádosti o ně.
4. Podmínky, za kterých členské státy podávají zprávy Komisi o činnostech mezioborových organizací, a četnost těchto zpráv se stanoví postupem podle čl. 46 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96.
Komise může na základě kontrol požádat členský stát o odnětí uznání.
5. Uznání představuje oprávnění k činnostem uvedeným v čl. 20 písm. c) za podmínek stanovených ostatními ustanoveními nařízením.
6. Komise způsobem, který uzná za vhodný, zveřejní seznam uznaných mezioborových organizací s uvedením hospodářské sféry nebo oblasti jejich činností a činností prováděných ve smyslu článku 23. Odnětí uznání se rovněž zveřejní.
KAPITOLA II
Pravidla hospodářské soutěže
Článek 22
Uplatnění pravidel hospodářské soutěže
1. Bez ohledu na článek 1 nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 ze dne 24. července 2006 o použití určitých pravidel hospodářské soutěže na produkci zemědělských produktů a obchod s nimi (17) se čl. 81 odst. 1 Smlouvy nepoužije na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě uznaných mezioborových organizací, jejichž cílem je výkon činností uvedených v čl. 20 písm. c) tohoto nařízení.
2. Odstavec 1 se použije pouze tehdy, pokud
a)
dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě byly oznámeny Komisi;
b)
Komise ve lhůtě dvou měsíců po obdržení všech požadovaných údajů Komise neshledala, že dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě jsou neslučitelné s pravidly Společenství.
3. Dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě nesmějí nabýt účinnosti před koncem lhůty uvedené v odst. 2 písm. b).
4. Za neslučitelné s pravidly Společenství jsou vždy považovány tyto dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě:
a)
dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které mohou vést k jakékoli formě rozdělení trhů uvnitř Společenství;
b)
dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které mohou narušit řádné fungování organizace trhu;
c)
dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které mohou způsobit narušení hospodářské soutěže, které nemají zásadní význam pro dosažení cílů společné zemědělské politiky sledovaných činností mezioborové organizace;
d)
dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které zahrnují stanovení cen, aniž jsou dotčeny činnosti vykonávané mezioborovými organizacemi na základě zvláštních ustanovení právních předpisů Společenství;
e)
dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě, které mohou vést k diskriminaci nebo vyloučit hospodářskou soutěž u podstatné části dotyčných produktů.
5. Zjistí-li Komise po uplynutí lhůty dvou měsíců uvedené v odst. 2 písm. b), že podmínky pro použití odstavce 1 nejsou splněny, rozhodne, že se na dotyčnou dohodu, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě použije čl. 81 odst. 1 Smlouvy.
Rozhodnutí Komise se použije přede dnem jeho oznámení dotyčné mezioborové organizaci, pouze pokud tato mezioborová organizace poskytla nesprávné údaje nebo zneužila výjimky stanovené v odstavci 1.
6. V případě víceletých dohod platí oznámení za první rok i pro následující roky dohody. V tom případě však může Komise z vlastního podnětu nebo na žádost některého členského státu kdykoliv shledat neslučitelnost s pravidly Společenství.
KAPITOLA III
Rozšíření působnosti pravidel
Článek 23
Rozšíření působnosti pravidel
1. Je-li mezioborová organizace působící v jedné nebo více stanovených oblastech členského státu považována za reprezentativní, pokud jde o produkci nebo zpracování daného produktu nebo obchod s ním, může dotyčný členský stát na její žádost vyhlásit určité dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě, sjednané v rámci této organizace, za závazné na omezenou dobu i pro jiné individuální hospodářské subjekty a jejich seskupení, které působí v dotyčné oblasti nebo oblastech a nejsou členy této organizace.
2. Mezioborová organizace je považována za reprezentativní ve smyslu odstavce 1, sdružuje-li alespoň dvě třetiny produkce nebo zpracování dotčeného produktu nebo produktů nebo obchodu s nimi v dané oblasti nebo oblastech členského státu. Zahrnuje-li žádost o rozšíření působnosti pravidel na další hospodářské subjekty více oblastí, musí mezioborová organizace prokázat minimální úroveň reprezentativnosti pro každé z odvětví, která v každé z dotyčných oblastí sdružuje.
3. Pravidla, o rozšíření jejichž působnosti na jiné hospodářské subjekty lze požádat,
a)
se musí týkat jednoho z těchto cílů:
i)
znalost produkce a trhu,
ii)
pravidla produkce, která jsou přísnější než pravidla Společenství nebo vnitrostátní pravidla,
iii)
vypracovávání vzorových smluv slučitelných s právními předpisy Společenství,
iv)
pravidla uvádění produktů na trh,
v)
pravidla ochrany životního prostředí,
vi)
opatření na podporu a využívání potenciálu produktů,
vii)
opatření na podporu ekologického zemědělství a používání označení původu, značek jakosti a zeměpisných označení;
b)
musí platit již nejméně jeden hospodářský rok;
c)
mohou být závazná nejvýše po dobu tří hospodářských let;
d)
nesmějí působit újmu jiným hospodářským subjektům dotčeného členského státu nebo Společenství.
Podmínka uvedená v prvním pododstavci písm. b) se však nepoužije, pokud dotčenými pravidly jsou pravidla uvedená v bodech 1, 3 a 5 přílohy I. V tom případě nelze rozšíření působnosti pravidel uplatnit na více než jeden hospodářský rok.
4. Pravidla uvedená v odst. 3 písm. a) bodech ii), iv) a v) musí být pravidly stanovenými v příloze I. Pravidla uvedená v odst. 3 písm. a) bodu ii) se nepoužijí na produkty, které byly vyprodukovány mimo stanovenou oblast nebo oblasti uvedené v odstavci 1.
Článek 24
Oznámení a zrušení
1. Členské státy neprodleně oznámí Komisi pravidla, jejichž působnost rozšířily pro všechny hospodářské subjekty v jedné nebo více stanovených oblastech podle čl. 23 odst. 1. Komise tato pravidla zveřejní způsoby, které považuje za vhodné.
2. Před zveřejněním pravidel Komise uvědomí výbor zřízený čl. 46 odst. 1 nařízení (ES) č. 2200/96 o každém oznámení o rozšíření působnosti mezioborových dohod.
3. Komise rozhodne, že členský stát musí zrušit rozšíření působnosti pravidel, o kterém rozhodl, v případech uvedených v článku 16.
Článek 25
Finanční příspěvky producentů, kteří nejsou členy organizace
Je-li působnost pravidel pro jeden nebo více produktů rozšířena a jestliže jednu nebo více činností podle čl. 23 odst. 3 písm. a) vykonává uznaná mezioborová organizace a jsou-li tato pravidla v obecném hospodářském zájmu těch hospodářských subjektů, jejichž činnost se vztahuje k jednomu nebo více dotyčným produktům, může členský stát, který uznání udělil, rozhodnout, že jednotlivci nebo seskupení, kteří nejsou členy mezioborové organizace, avšak mají z těchto činností prospěch, musí organizaci uhradit v plné nebo částečné výši částku rovnou veškerým finančním příspěvkům zaplaceným jejími členy v rozsahu, v jakém jsou tyto příspěvky určeny ke krytí nákladů bezprostředně vzniklých při vykonávání dotyčných činností.
HLAVA V
OBCHOD SE TŘETÍMI ZEMĚMI
KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 26
Obecné zásady
Nestanoví-li toto nařízení nebo předpisy přijaté na jeho základě jinak, je v obchodu se třetími zeměmi zakázáno
a)
vybírání jakýchkoli poplatků s účinkem rovnocenným clu;
b)
uplatňování jakýchkoli množstevních omezení nebo opatření s rovnocenným účinkem.
Článek 27
Kombinovaná nomenklatura
Na sazební zařazení produktů, na něž se vztahuje tato hlava, se použijí obecná pravidla pro výklad kombinované nomenklatury a zvláštní pravidla pro její používání. Celní nomenklatura vyplývající z uplatňování tohoto nařízení se přejímá do společného celního sazebníku.
KAPITOLA II
Dovoz
Oddíl I
Dovozní licence
Článek 28
Nepovinné režimy dovozních licencí
Komise může pro dovoz jednoho nebo více produktů v oblasti působnosti tohoto nařízení do Společenství stanovit povinnost předložit dovozní licenci.
Článek 29
Vydávání licencí
Aniž jsou dotčena opatření přijatá k provádění této kapitoly, vydají členské státy dovozní licence každému žadateli bez ohledu na místo jeho usazení ve Společenství, nestanoví-li Rada jinak.
Článek 30
Platnost
Dovozní licence jsou platné na celém území Společenství.
Článek 31
Jistota
1. Není-li postupem podle čl. 46 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 stanoveno jinak, je vydání licencí podmíněno složením jistoty jako záruky toho, že produkty budou dovezeny během doby platnosti licence.
2. S výjimkou případů vyšší moci jistota zcela nebo zčásti propadá, jestliže se v době platnosti licence dovoz neuskuteční nebo jestliže se uskuteční pouze částečně.
Článek 32
Prováděcí pravidla
Prováděcí pravidla k tomuto oddílu, včetně doby platnosti licencí a výše jistoty, se přijmou postupem podle čl. 46 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96.
Oddíl II
Dovozní cla a režim vstupní ceny
Článek 33
Dovozní cla
Není-li v tomto nařízení stanoveno jinak, použijí se na produkty v oblasti působnosti tohoto nařízení sazby dovozního cla stanovené ve společném celním sazebníku.
Článek 34
Režim vstupní ceny
1. Závisí-li použití celní sazby společného celního sazebníku na vstupní ceně dovezené zásilky, prověřuje se skutečná výše této ceny pomocí paušální dovozní hodnoty vypočítané Komisí podle produktu a původu na základě váženého průměru cen dotyčného produktu na reprezentativních dovozních trzích členských států nebo popřípadě na jiných trzích.
Postupem podle čl. 46 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 však mohou být přijaty zvláštní předpisy pro prověřování vstupních cen dovážených produktů určených především ke zpracování.
2. Je-li vstupní cena zásilky uvedená v celním prohlášení vyšší než paušální dovozní hodnota zvýšená o rozpětí stanovené postupem podle čl. 46 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96, která nesmí převýšit paušální hodnotu o více než 10 %, je požadováno složení jistoty, která se rovná dovoznímu clu stanovenému na základě paušální dovozní hodnoty.
3. Není-li vstupní cena dotyčné zásilky uvedena v celním prohlášení v době celního odbavení, závisí použitá sazba společného celního sazebníku na paušální dovozní hodnotě nebo se vypočte s použitím příslušných ustanovení celních předpisů za podmínek, které budou stanoveny postupem podle čl. 46 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se přijmou postupem podle čl. 46 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96.
Článek 35
Dodatečná dovozní cla
1. Dovoz jednoho nebo více produktů v oblasti působnosti tohoto nařízení podléhá dodatečnému dovoznímu clu v sazbě stanovené v článcích 33 a 34, aby se vyloučily nebo napravily nepříznivé dopady, které by tento dovoz mohl mít na trhu Společenství, jestliže
a)
se dovoz uskutečňuje za cenu nižší, než je cena oznámená Společenstvím Světové obchodní organizaci („spouštěcí cena“), nebo
b)
objem dovozu v kterémkoli roce překročí určitou úroveň („spouštěcí objem“).
Spouštěcí objem se stanoví na základě možností přístupu na trh vymezených jako dovoz vyjádřené v procentním podílu odpovídající domácí spotřeby během tří předcházejících let.
2. Dodatečná dovozní cla se neuloží, pokud nehrozí nebezpečí, že by dovoz narušily trh Společenství, nebo pokud by účinky nebyly nepřiměřené sledovanému cíli.
3. Pro účely odst. 1 písm. a) se dovozní ceny stanoví na základě dovozních cen CIF dané zásilky.
Dovozní ceny CIF se pro tento účel prověřují na základě reprezentativních cen daného produktu na světovém trhu nebo na dovozním trhu Společenství.
4. Prováděcí pravidla k tomuto článku se přijmou postupem podle čl. 46 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96. Tato prováděcí pravidla stanoví zejména
a)
produkty, na něž se ukládají dodatečná dovozní cla;
b)
ostatní kritéria nezbytná k zajištění náležitého používání odstavce 1 tohoto článku.
Oddíl III
Správa dovozních kvót
Článek 36
Celní kvóty
1. Celní kvóty pro dovoz produktů v oblasti působnosti tohoto nařízení, které vyplývají z dohod uzavřených podle článku 300 Smlouvy nebo z jiných aktů Rady, otevírá a spravuje Komise podle prováděcích pravidel přijatých postupem podle čl. 46 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96.
2. Celní kvóty jsou spravovány tak, aby nedošlo k žádné diskriminaci mezi dotčenými hospodářskými subjekty, přičemž se použije jedna z těchto metod, kombinace těchto metod nebo jiná vhodná metoda:
a)
metoda založená na časovém pořadí podání žádostí (podle zásady „kdo dřív přijde, je dřív na řadě“);
b)
metoda rozdělování kót úměrně k požadovaným množstvím v době podání žádosti (tzv. metoda „souběžného zkoumání“);
c)
metoda přihlížející k tradičním obchodním tokům (tzv. metoda „tradičních dovozců / nových žadatelů“).
3. Přijatá metoda případně přikládá náležitý význam požadavkům na zásobování trhu Společenství a nutnosti zachovat rovnováhu na tomto trhu.
Článek 37
Otevření celních kvót
Komise postupem podle čl. 46 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 stanoví roční celní kvóty, a je-li to nutné, jejich vhodné časové rozvržení a určí způsob správy, který má být použit.
Prováděcí pravidla k tomuto oddílu se přijmou stejným postupem a upravují zejména
a)
záruky vztahující se k povaze a původu produktu a místu, odkud je dovezen;
b)
uznávání dokladu, který slouží k ověření záruk uvedených v písmenu a);
c)
podmínky pro vydání dovozních licencí a dobu jejich platnosti.
Oddíl IV
Ochranná opatření a aktivní zušlechťovací styk
Článek 38
Ochranná opatření
1. Ochranná opatření proti dovozu do Společenství přijímá Komise s výhradou odstavce 3 tohoto článku v souladu s nařízením Rady (ES) č. 519/94 ze dne 7. března 1994 o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí (18) a s nařízením Rady (ES) č. 3285/94 ze dne 22. prosince 1994 o společných pravidlech dovozu (19).
2. Nestanoví-li Rada jinak, přijímá ochranná opatření proti dovozu do Společenství v souladu s mezinárodními dohodami uzavřenými podle článku 300 Smlouvy Komise podle odstavce 3 tohoto článku.
3. Ochranná opatření uvedená v odstavcích 1 a 2 může Komise přijmout na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu. Pokud Komise obdrží od některého členského státu žádost, přijme příslušné rozhodnutí do pěti pracovních dnů od jejího obdržení.
Tato ochranná opatření se oznamují členským státům a jsou okamžitě použitelná.
Rozhodnutí přijatá Komisí podle odstavců 1 a 2 může kterýkoli členský stát do pěti pracovních dnů ode dne jejich oznámení předložit Radě. Rada se sejde neprodleně. Kvalifikovanou většinou může dotyčné rozhodnutí změnit nebo zrušit do jednoho měsíce ode dne, kdy jí bylo předloženo.
4. Pokud Komise dospěje k názoru, že by ochranné opatření přijaté podle odstavců 1 a 2 mělo být zrušeno nebo změněno, postupuje takto:
a)
jestliže opatření přijala Rada, navrhne Komise Radě, aby opatření bylo zrušeno nebo změněno. Rada rozhodne kvalifikovanou většinou;
b)
ve všech ostatních případech ochranná opatření Společenství zruší nebo změní Komise.
Článek 39
Pozastavení režimu aktivního zušlechťovacího styku
1. Pokud je trh Společenství narušen režimem aktivního zušlechťovacího styku nebo pokud hrozí, že by jím mohl být narušen, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu zcela nebo částečně pozastavit používání režimu aktivního zušlechťovacího styku pro produkty v oblasti působnosti tohoto nařízení. Pokud Komise obdrží od některého členského státu žádost, přijme příslušné rozhodnutí do pěti pracovních dnů od jejího obdržení.
Tato opatření se oznamují členským státům a jsou okamžitě použitelná.
Opatření, o nichž Komise rozhodne podle prvního pododstavce, může kterýkoli členský stát do pěti pracovních dnů ode dne jejich oznámení předložit Radě. Rada se sejde neprodleně. Kvalifikovanou většinou může dotyčná opatření změnit nebo zrušit do jednoho měsíce ode dne, kdy jí byla předložena.
2. V míře nezbytné pro řádné fungování společné organizace trhu s produkty v oblasti působnosti tohoto nařízení může Rada postupem podle čl. 37 odst. 2 Smlouvy používání režimu aktivního zušlechťovacího styku pro tyto produkty zcela nebo částečně zakázat.
KAPITOLA III
Vývoz
Oddíl I
Vývozní licence
Článek 40
Nepovinné režimy vývozních licencí
1. Komise může pro vývoz jednoho nebo více produktů v oblasti působnosti tohoto nařízení ze Společenství stanovit povinnost předložit vývozní licenci.
2. Články 29, 30 a 31 se použijí obdobně.
3. Prováděcí pravidla k tomuto článku, včetně doby platnosti licencí a výše jistoty, se přijmou postupem podle čl. 46 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96.
Oddíl II
Pozastavení pasivního zušlechťovacího styku
Článek 41
Pozastavení režimu pasivního zušlechťovacího styku
1. Pokud je trh Společenství narušen režimem pasivního zušlechťovacího styku nebo pokud hrozí, že by jím mohl být narušen, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu zcela nebo částečně pozastavit používání režimu pasivního zušlechťovacího styku pro produkty v oblasti působnosti tohoto nařízení. Pokud Komise obdrží od některého členského státu žádost, přijme příslušné rozhodnutí do pěti pracovních dnů od jejího obdržení.
Tato opatření se oznamují členským státům a jsou okamžitě použitelná.
Opatření, o nichž Komise rozhodne podle prvního pododstavce, může kterýkoli členský stát do pěti pracovních dnů ode dne jejich oznámení předložit Radě. Rada se neprodleně sejde. Kvalifikovanou většinou může dotyčná opatření změnit nebo zrušit do jednoho měsíce ode dne, kdy jí byla předložena.
2. V míře nezbytné pro řádné fungování společné organizace trhu s produkty v oblasti působnosti tohoto nařízení může Rada postupem podle čl. 37 odst. 2 Smlouvy používání režimu pasivního zušlechťovacího styku pro tyto produkty zcela nebo částečně zakázat.
HLAVA VI
PROVÁDĚCÍ, POZMĚŇOVACÍ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
KAPITOLA I
Prováděcí ustanovení
Článek 42
Prováděcí pravidla
Prováděcí pravidla k tomuto nařízení budou se přijmou postupem podle čl. 46 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96. Tato pravidla mohou zahrnovat zejména
a)
prováděcí pravidla k hlavě II, zahrnující
i)
produkty podléhající standardizaci a obchodním normám podle článku 2, aby se zejména určilo, co lze považovat za produkt řádné a uspokojivé obchodní jakosti,
ii)
pravidla pro kontroly za účelem ověření shody, zejména jejich jednotné používání v členských státech,
iii)
pravidla upravující odchylky a výjimky z používání obchodních norem,
iv)
pravidla pro obchodní úpravu, uvádění na trh a označování,
v)
pravidla pro používání obchodních norem na produkty dovážené do Společenství a na produkty vyvážené ze Společenství;
b)
prováděcí pravidla k hlavě III, zahrnující
i)
pravidla pro nadnárodní organizace producentů a nadnárodní sdružení organizací producentů včetně správní pomoci, kterou poskytují příslušné orgány v případě přeshraniční spolupráce,
ii)
pravidla pro financování opatření uvedených v článku 7, včetně prahů a stropů podpory a míry spolufinancování podpory Společenstvím,
iii)
podíl a prováděcí pravidla pro uhrazení podpory uvedené v čl. 11 odst. 1,
iv)
pravidla pro investice do jednotlivých podniků,
v)
termíny pro sdělování a oznamování podle článku 13,
vi)
ustanovení pro částečné platby finanční podpory Společenství podle článku 13;
c)
prováděcí pravidla k hlavě IV;
d)
pravidla pro správní a fyzické kontroly plnění povinností vyplývajících tohoto nařízení, které budou provádět členské státy;
e)
systém ukládání správních sankcí v případech, kdy je zjištěno nesplnění některé z povinností vyplývajících tohoto nařízení. Správní sankce musí být odstupňovány podle závažnosti, rozsahu, trvání a opakování zjištěného porušení předpisů;
f)
pravidla pro vracení neoprávněně vyplacených částek v důsledku používání tohoto nařízení;
g)
pravidla pro podávání zpráv o provedených kontrolách a jejich výsledcích;
h)
prováděcí pravidla k hlavě V včetně opatření, která jsou v uvedené hlavě výslovně zmiňována;
i)
pravidla pro určení informací nezbytných pro účely článku 44 a pravidla upravující jejich formu, obsah, časový rozvrh a lhůty a způsob předávání nebo poskytování informací a dokumentů;
j)
opatření nezbytná pro usnadnění přechodu od ustanovení nařízení (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 2202/96 na ustanovení tohoto nařízení, včetně opatření k provedení článku 55 tohoto nařízení.
KAPITOLA II
Změny, zrušení a závěrečná ustanovení
Článek 43
Státní podpory
Nestanoví-li toto nařízení jinak, články 87, 88 a 89 Smlouvy se použijí na produkci produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 a v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96 a brambor, čerstvých nebo chlazených, kódu KN 0701, a na obchodování s nimi.
Odchylně od prvního pododstavce
a)
členské státy mohou i nadále poskytovat státní podporu podle stávajících režimů na produkci brambor, čerstvých nebo chlazených, kódu KN 0701 a na obchodování s nimi až do 31. prosince 2011;
b)
Španělsko a Itálie mohou během hospodářského roku 2007/08 poskytovat státní podporu až do výše 15 milionů EUR s cílem podpořit přizpůsobení odvětví zpracování rajčat ustanovením tohoto nařízení;
c)
členské státy mohou poskytovat státní podporu až do 31. prosince 2010 za těchto podmínek:
i)
státní podpora se vyplácí pouze producentům ovoce a zeleniny, kteří nejsou členy uznané organizace producentů a kteří s uznanou organizací producentů podepsali smlouvu, v níž souhlasí, že budou uplatňovat opatření pro předcházení krizím a jejich řešení dotyčné organizace producentů,
ii)
výše státní podpory vyplácené těmto producentům nepřesáhne 75 % podpory Společenství obdržené členy dotyčné organizace producentů a
iii)
dotyčný členský stát předloží Komisi do 31. prosince 2010 zprávu o účinnosti a efektivnosti státní podpory, v níž zejména rozebere, do jaké míry podpora napomohla organizaci odvětví. Komise zprávu posoudí a rozhodne, zda předloží příslušné návrhy.
Článek 44
Sdělování
Členské státy a Komise si navzájem poskytují veškeré informace nezbytné pro uplatňování tohoto nařízení, pro sledování a analýzu trhu a pro dodržování mezinárodních závazků týkajících se produktů v oblasti působnosti tohoto nařízení.
Článek 45
Výdaje
Výdaje podle tohoto nařízení se považují za intervenční opatření zaměřená na regulaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1290/2005.
Článek 46
Změna nařízení (EHS) č. 827/68
V příloze nařízení (EHS) č. 827/68 se položka týkající se kódu KN 0910 nahrazuje tímto:
„ex 0910
Zázvor, kurkuma, bobkový list, kari a jiná koření s výjimkou tymiánu a šafránu“.
Článek 47
Změny nařízení (ES) č. 2200/96
Nařízení (ES) č. 2200/96 se mění takto:
1)
V čl. 1 odst. 2 se tabulka nahrazuje tímto:
„Kód KN
Popis
0702 00 00
Rajčata, čerstvá nebo chlazená
0703
Cibule, šalotka, česnek, pór a jiná cibulová zelenina, čerstvá nebo chlazená
0704
Zelí, květák, kapusta kadeřavá, kedluben a podobné jedlé rostliny rodu Brassica, čerstvé nebo chlazené
0705
Hlávkový salát (Lactuca sativa) a čekanka (Cichorium spp.), čerstvé nebo chlazené
0706
Mrkev, vodnice, tuřín, salátová řepa, kozí brada, bulvový celer, ředkvička a podobné jedlé kořeny, čerstvé nebo chlazené
0707 00
Okurky a nakládačky, čerstvé nebo chlazené
0708
Luštěniny, též vyluštěné, čerstvé nebo chlazené
ex 0709
Ostatní zelenina, čerstvá nebo chlazená, s výjimkou zeleniny podpoložek 0709 60 91, 0709 60 95, 0709 60 99, 0709 90 31, 0709 90 39 a 0709 90 60
ex 0802
Ostatní skořápkové ovoce, čerstvé nebo sušené, též bez skořápky nebo vyloupané, s výjimkou arekových (nebo betelových) ořechů a kola ořechů podpoložky 0802 90 20
0803 00 11
Banány plantejny, čerstvé
ex 0803 00 90
Banány plantejny, sušené
0804 20 10
Fíky, čerstvé
0804 30 00
Ananas
0804 40 00
Avokádo
0804 50 00
Kvajávy, manga a mangostany
0805
Citrusové plody, čerstvé nebo sušené
0806 10 10
Stolní hrozny, čerstvé
0807
Melouny (včetně melounů vodních) a papáje, čerstvé
0808
Jablka, hrušky a kdoule, čerstvé
0809
Meruňky, třešně a višně, broskve (včetně nektarinek), švestky a trnky, čerstvé
0810
Ostatní ovoce, čerstvé
0813 50 31
0813 50 39
Směsi výhradně ze sušených ořechů kódů KN 0801 a 0802
0910 20
Šafrán
ex 0910 99
Tymián, čerstvý nebo chlazený
ex 1211 90 85
Bazalka, meduňka, máta, dobromysl obecná (oregano), rozmarýn, šalvěj, čerstvé nebo chlazené
1212 99 30
Svatojánský chléb“
2)
Hlavy I až VI, články 43 a 44, články 47 až 57 a přílohy I až V se zrušují.
3)
Článek 46 se nahrazuje tímto:
„Článek 46
1. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro ovoce a zeleninu (dále jen ‚výbor‘).
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.“
Článek 48
Změny nařízení (ES) č. 2201/96
Nařízení (ES) č. 2201/96 se mění takto:
1)
V článku 1 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Hospodářské roky produktů uvedených v odstavci 2 se v případě potřeby stanoví postupem podle čl. 46 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96.“
2)
Hlavy I a II, články 23 až 32 a přílohy I až III se zrušují.
Článek 49
Změny nařízení (ES) č. 2826/2000
Nařízení (ES) č. 2826/2000 se mění takto:
1)
V čl. 5 odst. 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Pokud jde o propagaci čerstvého ovoce a zeleniny, věnuje se zvláštní pozornost propagaci zaměřené na děti ve školských zařízeních.“
2)
V čl. 9 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Procentní podíl stanovený v prvním pododstavci se zvyšuje na 60 % v případě propagace ovoce a zeleniny zaměřené výlučně na děti ve školských zařízeních.“
Článek 50
Změna směrnice 2001/112/ES
V článku 7 směrnice 2001/112/ES se doplňuje nová odrážka, která zní:
„-
v případě potřeby přizpůsobení směrnice vývoji odpovídajících mezinárodních norem.“
Článek 51
Změna směrnice 2001/113/ES
V článku 5 směrnice 2001/113/ES se doplňuje nová odrážka, která zní:
„-
v případě potřeby přizpůsobení směrnice vývoji odpovídajících mezinárodních norem.“
Článek 52
Změny nařízení (ES) č. 1782/2003
Nařízení (ES) č. 1782/2003 se mění takto:
1)
V čl. 33 odst. 1 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
pokud jim byla poskytnuta platba během referenčního období uvedeného v článku 38 v rámci alespoň jednoho z režimů podpor uvedených v příloze VI nebo, v případě olivového oleje, v hospodářských letech uvedených v čl. 37 odst. 1 druhém pododstavci nebo, v případě cukrové řepy, cukrové třtiny a čekanky, pokud obdrželi podporu trhu v reprezentativním období uvedeném v písm. K přílohy VII, nebo, v případě banánů, pokud obdrželi náhradu za ušlé příjmy v reprezentativním období uvedeném v písm. L přílohy VII, nebo, v případě ovoce a zeleniny, konzumních brambor a školek, pokud byli pěstiteli ovoce a zeleniny, konzumních brambor nebo sadebního materiálu ve školkách v reprezentativním období používaném členskými státy pro tyto produkty podle písm. M přílohy VII;“
2)
V čl. 37 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Pro ovoce a zeleninu, konzumní brambory a školky se referenční částka vypočítá a upraví v souladu s písm. M přílohy VII.“
3)
V článku 40 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Pokud bylo případem vyšší moci nebo mimořádnými okolnostmi ovlivněno celé referenční období, vypočítá členský stát referenční částku na základě období 1997 až 1999.
V případě cukrové řepy, cukrové třtiny a čekanky se referenční částka vypočte na základě nejbližšího hospodářského roku předcházejícího reprezentativnímu období zvolenému podle písm. K přílohy VII. V případě banánů se referenční částka vypočte na základě nejbližšího hospodářského roku předcházejícího reprezentativnímu období zvolenému podle písm. L přílohy VII. V případě ovoce a zeleniny, konzumních brambor a školek se referenční částka vypočte na základě nejbližšího hospodářského roku předcházejícího reprezentativnímu období zvolenému podle písm. M přílohy VII. V těchto případech se odstavec 1 použije obdobně.“
4)
V čl. 42 odst. 8 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„V případě použití odstavce 5 však mohou členské státy rozhodnout, že pro rok 2007 nepřevedou nevyužité platební nároky, které odpovídají rovnocennému počtu hektarů ohlášených zemědělcem a využívaných pro konzumní brambory nebo pro ovoce a zeleninu, zpět do vnitrostátní rezervy.“
5)
V čl. 43 odst. 2 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
v případě podpor pro bramborový škrob, sušená krmiva, osivo, olivové háje a tabák uvedených v příloze VII počet hektarů, na jejichž produkci byla v referenčním období poskytnuta podpora, vypočtený v souladu s písm. B, D, F, H a I přílohy VII;
aa)
v případě cukrové řepy, cukrové třtiny a čekanky počet hektarů vypočtený v souladu s písm. K bodem 4 přílohy VII;
ab)
v případě banánů počet hektarů vypočtený v souladu s písm. L přílohy VII;
ac)
v případě ovoce a zeleniny, konzumních brambor a školek počet hektarů vypočtený v souladu s písm. M přílohy VII;“
6)
V čl. 44 odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„‚Hektarem, na který lze poskytnout podporu,‘ se rozumí také
a)
plochy osázené chmelem nebo dočasně ležící ladem;
b)
plochy osázené olivovníky;
c)
plochy osázené banánovníky;
d)
plochy s trvalými kulturami ovoce a zeleniny;
e)
školky.“
7)
V článku 45 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Pro rok 2007 se však v členských státech, které nevyužily možnosti uvedené v článku 71 a které nevyužívají možnosti uvedené v čl. 51 druhém pododstavci, nevyužité platební nároky, které odpovídají rovnocennému počtu hektarů oznámených zemědělcem a využívaných pro konzumní brambory nebo ovoce a zeleninu, nepřevedou zpět do vnitrostátní rezervy.“
8)
Článek 51 se nahrazuje tímto:
„Článek 51
Zemědělské využití půdy
Zemědělci mohou využívat pozemky ohlášené v souladu s čl. 44 odst. 3 pro jakoukoli zemědělskou činnost kromě trvalých kultur. Zemědělci však mohou využívat pozemky pro
a)
chmel;
b)
olivovníky;
c)
banánovníky;
d)
trvalé kultury ovoce a zeleniny;
e)
školky.
Odchylně od prvního pododstavce se může kterýkoli členský stát do 1. listopadu 2007 rozhodnout, že až do dne, který určí, nejpozději však do 31. prosince 2010 nemusí být pozemky v jedné nebo více oblastech členského státu ani nadále využívány pro
a)
produkci jednoho nebo více produktů uvedených v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96 a v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/96. V tom případě však členské státy mohou rozhodnout, že povolí pěstování vedlejších plodin na hektarech, na něž lze poskytnout podporu, během období nejvýše tří měsíců počínaje každoročně 15. srpnem; na žádost členského státu však toto datum může být postupem podle čl. 144 odst. 2 změněno pro oblasti, v nichž se z důvodů podnebných podmínek obiloviny obvykle sklízejí dříve, nebo
b)
produkci konzumních brambor nebo
c)
školky.“
9)
V článku 60 se odstavec 8 nahrazuje tímto:
„8. Pokud se členský stát rozhodne využít odchylky uvedené v čl. 51 druhém pododstavci, může rovněž do 1. listopadu 2007 rozhodnout, že bude ve stejném období uplatňovat odstavce 1 až 7 tohoto článku. Odstavce 1 až 7 tohoto článku se nepoužijí v žádném jiném případě.“
10)
V čl. 63 odst. 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„V souvislosti se začleněním plateb pro ovoce a zeleninu, konzumní brambory a školky do režimu jednotné platby se členské státy mohou do 1. dubna 2008 rozhodnout uplatňovat odchylku stanovenou v prvním pododstavci.“
11)
V článku 64 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Na základě výběru provedeného každým členským státem stanoví Komise postupem podle čl. 144 odst. 2 strop pro každou z přímých plateb uvedených v článcích 66 až 69.
Tento strop se rovná složce každého typu přímé platby ve vnitrostátních stropech uvedených v článku 41 vynásobené procenty snížení, která členské státy použijí v souladu s články 66 až 69.
Celková výše stanovených stropů se odečte od vnitrostátních stropů uvedených v článku 41 postupem podle čl. 144 odst. 2.“
12)
V článku 65 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Pokud jde o nároky, které mají být přiznány zemědělcům, složka referenční částky, která vyplývá z každé přímé platby stanovené v článcích 66 až 69, se po případném snížení podle článku 41 dále sníží o procentní podíl, který stanoví členské státy v rámci omezení stanovených v uvedených článcích, a pro přímé platby stanovené v článku 68b v období stanoveném členskými státy podle uvedeného článku.“
13)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 68b
Přechodné platby pro ovoce a zeleninu
1. Členské státy mohou do 1. listopadu 2007 rozhodnout, že si do 31. prosince 2011 ponechají až 50 % složky vnitrostátních stropů uvedených v článku 41 odpovídající některým rajčatům dodávaným ke zpracování, na něž bylo možné poskytovat podporu v rámci režimu podpory stanoveném v nařízení (ES) č. 2201/96.
V tom případě a v mezích stropu stanoveného podle čl. 64 odst. 2 vyplatí dotyčný členský stát na ročním základě dodatečnou platbu zemědělcům.
Dodatečná platba se poskytuje zemědělcům, kteří produkují tato rajčata za podmínek stanovených v hlavě IV kapitole 10g.
2. Členské státy mohou do 1. listopadu 2007 rozhodnout, že si ponechají
a)
do 31. prosince 2010 až 100 % složky vnitrostátních stropů podle článku 41 odpovídající některým kulturám ovoce a zeleniny, kromě jednoletých plodin uvedených ve třetím pododstavci tohoto odstavce, které jsou dodávány ke zpracování a na něž lze poskytnout podporu podle režimů podpor stanovených v nařízeních (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 2202/96, a
b)
od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2012 až 75 % složky vnitrostátních stropů podle článku 41 odpovídající některým kulturám ovoce a zeleniny, kromě jednoletých plodin uvedených ve třetím pododstavci tohoto odstavce, které jsou dodávány ke zpracování a na něž lze poskytnout podporu podle režimů podpor stanovených v nařízeních (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 2202/96.
V tom případě a v mezích stropu stanoveného v souladu s čl. 64 odst. 2 vyplatí dotyčný členský stát na ročním základě dodatečnou platbu zemědělcům.
Dodatečné platby se poskytují zemědělcům, kteří produkují jeden nebo více z následujících druhů ovoce a zeleniny, jež jsou dodávány ke zpracování a na něž lze poskytnout podporu podle režimů podpor uvedených v nařízeních (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 2202/96, kterou stanoví dotyčný členský stát v souladu s podmínkami stanovenými v hlavě IV kapitole 10g:
a)
čerstvé fíky;
b)
čerstvé citrusové plody;
c)
stolní hrozny;
d)
hrušky;
e)
broskve a nektarinky a
f)
některé druhy švestek odvozené ze švestek odrůdy ‚d’Ente‘.
3. Složka vnitrostátních stropů podle odstavce 1, která odpovídá rajčatům, se stanoví takto:
Členský stát
Částka
(v milionech EUR za kalendářní rok)
Bulharsko
5,394
Česká republika
0,414
Řecko
35,733
Španělsko
56,233
Francie
8,033
Itálie
183,967
Kypr
0,274
Malta
0,932
Maďarsko
4,512
Rumunsko
1,738
Polsko
6,715
Portugalsko
33,333
Slovensko
1,018
4. Složka vnitrostátních stropů podle odstavce 2, která odpovídá kulturám ovoce a zeleniny kromě jednoletých plodin, se stanoví takto:
Členský stát
Částka
(v milionech EUR za kalendářní rok)
Bulharsko
0,851
Česká republika
0,063
Řecko
153,833
Španělsko
110,633
Francie
44,033
Itálie
131,700
Kypr
v roce 2008: 4,793
v roce 2009: 4,856
v roce 2010: 4,919
v roce 2011: 4,982
v roce 2012: 5,045
Maďarsko
0,244
Rumunsko
0,025
Portugalsko
2,400
Slovensko
0,007“
14)
Článek 71g se zrušuje.
15)
V čl. 71k odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Nové členské státy však mohou s ohledem na začlenění plateb pro ovoce a zeleninu do režimu jednotné platby rozhodnout o uplatnění odchylky stanovené v prvním pododstavci do 1. dubna 2008 nebo do 1. srpna roku předcházejícího prvnímu roku použití režimu jednotné platby.“
16)
V hlavě IV se doplňují nové kapitoly, které znějí:
„KAPITOLA 10g
PŘECHODNÉ PLATBY ZA OVOCE A ZELENINU
Článek 110t
Přechodná podpora na plochu
1. V případě použití čl. 68b odst. 1 nebo čl. 143bc odst. 1 během období uvedeného ve zmíněných ustanoveních lze za podmínek stanovených v této kapitole poskytnout přechodnou podporu na plochu zemědělcům produkujícím určité druhy rajčat, které určí členské státy a které jsou dodávány ke zpracování.
2. V případě použití čl. 68b odst. 2 nebo čl. 143bc odst. 2 během období uvedeného v daných ustanoveních lze za podmínek stanovených v této kapitole poskytnout přechodnou podporu na plochu zemědělcům produkujícím určité druhy ovoce a zeleniny uvedené v čl. 68b odst. 2 třetím pododstavci, které určí členské státy a které jsou dodávány ke zpracování.
Článek 110u
Výše podpory a způsobilost
1. Členské státy stanoví na základě objektivních a nediskriminačních kritérií výši podpory na hektar, na němž se pěstují rajčata a jednotlivé druhy ovoce a zeleniny uvedené v čl. 68b odst. 2.
2. Celková výše plateb v žádném případě nepřekročí strop stanovený podle čl. 64 odst. 2 nebo článku 143bc.
3. Podpora se poskytuje pouze na plochy, na jejichž produkci se vztahuje smlouva o zpracování na jeden z výrobků uvedených v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/1996.
4. Poskytnutí podpory Společenství mohou členské státy podřídit dalším objektivním a nediskriminačním kritériím, včetně podmínky členství zemědělců v organizaci producentů nebo v seskupení producentů uznaných podle článku 4 nebo 7 nařízení Rady (ES) č. 1182/2007 ze dne 26. září 2007, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro odvětví ovoce a zeleniny (20).
5. Členské státy oznámí Komisi do 1. listopadu 2007 své rozhodnutí uplatňovat článek 68b nebo článek 143bc, částku, kterou si ponechají podle uvedených článků, a kritéria uvedená v odstavci 1 tohoto článku.
KAPITOLA 10h
PŘECHODNÁ PLATBA ZA BOBULOVINY
Článek 110v
Platba za bobuloviny
1. Přechodná podpora na plochu se použije během období, které skončí 31. prosince 2012, pro jahody kódu KN 0810 10 00 a maliny kódu KN 0810 20 10 dodávané ke zpracování.
2. Podpora se poskytuje pouze na plochy, na jejichž produkci se vztahuje smlouva o zpracování na jeden z výrobků uvedených v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2201/1996.
3. Podpora vyplácená Společenstvím činí 230 EUR/ha ročně.
4. Členské státy mohou k podpoře Společenství udělit i vnitrostátní podporu. Celková výše podpory Společenství a vnitrostátní podpory nesmí přesáhnout 400 EUR/ha ročně.
5. Podpora se vyplácí pouze na maximální vnitrostátní zaručené plochy, které jsou členským státům přiděleny takto:
Členský stát
Vnitrostátní zaručená plocha
(v hektarech)
Bulharsko
2 400
Maďarsko
1 700
Lotyšsko
400
Litva
600
Polsko
48 000
Pokud plocha, na kterou lze poskytnout podporu, přesáhne v daném členském státě a v daném roce maximální vnitrostátní zaručenou plochu, snižuje se výše podpory uvedené v odstavci 3 úměrně překročení maximální vnitrostátní zaručené plochy.
6. Články 143a a 143c se na přechodnou platbu za bobuloviny nepoužijí.
17)
V článku 143b se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Nové členské státy mohou nejpozději ke dni přistoupení rozhodnout, že po dobu použitelnosti uvedenou v odstavci 9 nahradí přímé platby, kromě podpory pro energetické plodiny stanovené v hlavě IV kapitole 5 a přechodné platby za bobuloviny stanovené v hlavě IV kapitole 10h, jednotnou platbou na plochu, jež se vypočítá podle odstavce 2.“
18)
V čl. 143b odst. 3 se třetí odrážka nahrazuje tímto:
„-
upravený s použitím odpovídajícího procentního podílu uvedeného v článku 143a pro postupné zavedení přímých plateb, s výjimkou částek dostupných v souladu s písm. K bodem 2 přílohy VII nebo v souladu s rozdílem mezi těmito částkami a částkami skutečně uplatněnými podle čl. 143ba odst. 4 a s výjimkou částek odpovídajících odvětví ovoce a zeleniny v souladu s čl. 68b odst. 3 a 4 nebo v souladu s rozdílem mezi těmito částkami a částkami skutečně uplatněnými podle čl. 143bb odst. 4 a čl. 143bc odst. 3.“
19)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 143bb
Oddělená platba za ovoce a zeleninu
1. Odchylně od článku 143b se nové členské státy uplatňující režim jednotné platby na plochu mohou do 1. listopadu 2007 rozhodnout, že poskytnou oddělenou platbu za ovoce a zeleninu zemědělcům způsobilým podle režimu jednotné platby na plochu. Tato platba se poskytuje na základě objektivních a nediskriminačních kritérií, jako jsou kritéria stanovená v písm. M prvním odstavci přílohy VII, a pro reprezentativní období stanovené v uvedeném odstavci.
2. Oddělená platba za ovoce a zeleninu se poskytuje v mezích složky vnitrostátního stropu podle článku 71c odpovídající ovoci a zelenině.
3. Odchylně od odstavce 2 může každý dotčený nový členský stát do 1. listopadu 2007 na základě objektivních kritérií rozhodnout, že na oddělenou platbu za ovoce a zeleninu použije nižší strop, než je strop stanovený v uvedeném odstavci.
4. Finanční prostředky dostupné pro poskytování oddělené platby za ovoce a zeleninu podle odstavců 1, 2 a 3 se nezahrnují do ročního finančního rámce uvedeného v čl. 143b odst. 3.
5. Články 143a a 143c se nepoužijí na oddělenou platbu za ovoce a zeleninu.
6. V případě dědictví nebo předpokládaného dědictví se oddělená platba za ovoce a zeleninu poskytuje zemědělci, který podnik zdědí, je-li tento zemědělec způsobilý podle režimu jednotné platby na plochu.
Článek 143bc
Přechodná platba za ovoce a zeleninu
1. Odchylně od článku 143b se nové členské státy uplatňující režim jednotné platby na plochu mohou do 1. listopadu 2007 rozhodnout, že si až do 31. prosince 2011 ponechají až 50 % složky vnitrostátních stropů uvedených v článku 41, která odpovídá rajčatům kódu KN 0702 00 00.
V tom případě a v mezích stropu stanoveného postupem podle čl. 144 odst. 2 vyplácí dotyčný členský stát na ročním základě dodatečnou platbu zemědělcům.
Dodatečná platba se poskytuje zemědělcům, kteří produkují rajčata za podmínek stanovených v hlavě IV kapitole 10g.
2. Odchylně od článku 143b se mohou nové členské státy uplatňující režim jednotné platby na plochu do 1. listopadu 2007 rozhodnout, že si ponechají
a)
až do 31. prosince 2010 až 100 % složky vnitrostátních stropů uvedených v článku 71c, která odpovídá kulturám ovoce a zeleniny kromě jednoletých plodin uvedených v čl. 68b odst. 2 třetím pododstavci;
b)
od 1. ledna 2011 až do 31. prosince 2012 až 75 % složky vnitrostátních stropů uvedených v článku 71c, která odpovídá kulturám ovoce a zeleniny kromě jednoletých plodin uvedených v čl. 68b odst. 2 třetím pododstavci.
V tom případě a v mezích stropu stanoveného postupem podle čl. 144 odst. 2 vyplácí dotyčný členský stát na ročním základě dodatečnou platbu zemědělcům.
Dodatečná platba se poskytuje zemědělcům produkujícím jeden nebo více druhů ovoce a zeleniny určených dotčeným členským státem, které jsou uvedeny v čl. 68b odst. 2 třetím pododstavci.
3. Finanční prostředky dostupné pro poskytování přechodné platby za ovoce a zeleninu podle odstavců 1 a 2 se nezahrnují do ročního finančního rámce uvedeného v čl. 143b odst. 3.
4. Články 143a a 143c se nepoužijí na přechodnou platbu za ovoce a zeleninu.“
20)
V článku 145 se vkládá nové písmeno, které zní:
„d)d)
prováděcí pravidla týkající se zařazení podpory pro ovoce a zeleninu, konzumní brambory a školky do režimu jednotné platby, jakož i plateb uvedených v kapitolách 10g a 10h hlavy IV.“
21)
Článek 155 se nahrazuje tímto:
„Článek 155
Jiná přechodná pravidla
Další opatření požadovaná k usnadnění přechodu z režimů stanovených v nařízeních, jež jsou uvedena v článcích 152 a 153, a v nařízeních (EHS) č. 404/93, (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96, (ES) 2202/96 a (ES) č. 1260/2001, na režimy podle tohoto nařízení, zejména na režimy, jež souvisejí s používáním článků 4 a 5 a přílohy nařízení (ES) č. 1259/1999 a článku 6 nařízení (ES) č. 1251/1999, a od ustanovení, která souvisejí s plány na zlepšení stanovenými v nařízení (EHS) č. 1035/72, k ustanovením uvedeným v článcích 83 až 87 tohoto nařízení, mohou být přijata postupem podle čl. 144 odst. 2 tohoto nařízení. Nařízení a články uvedené v článcích 152 a 153 zůstávají použitelné i nadále za účelem určování referenčních částek uvedených v příloze VII.“
22)
Přílohy se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 53
Změny nařízení (ES) č. 318/2006
Nařízení (ES) č. 318/2006 se mění takto:
1)
V čl. 32 odst. 1, 2 a 4 se za slova „v příloze VII“ vkládají slova „nebo v příloze VIII“.
2)
Za přílohu VII se doplňuje nová příloha, která zní:
„ PŘÍLOHA VIII
Výrobky z ovoce a zeleniny
Výrobky uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 2201/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhů s produkty zpracovanými z ovoce a zeleniny (21).
“
Článek 54
Zrušení
Nařízení (ES) č. 2202/96 se zrušuje.
Článek 55
Přechodná ustanovení
1. Režimy podpory stanovené v nařízeních (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 2202/96 a zrušené tímto nařízením zůstávají použitelné pro každý z dotčených produktů pro hospodářský rok daného produktu, který končí v roce 2008.
2. Organizace producentů a sdružení organizací producentů, které již byly uznány podle nařízení (ES) č. 2200/96 přede dnem vstupu tohoto nařízení v platnost, jsou i nadále uznány podle tohoto nařízení. V případě potřeby se přizpůsobí požadavkům tohoto nařízení do 31. prosince 2010.
3. Operační program, který byl schválen podle nařízení (ES) č. 2200/96 přede dnem použitelnosti tohoto nařízení, může na žádost organizace producentů
a)
pokračovat až do konce nebo
b)
být změněn v souladu s požadavky tohoto nařízení nebo
c)
být nahrazen novým operačním programem, který bude schválen podle tohoto nařízení.
Ustanovení čl. 10 odst. 3 písm. e) a f) se použijí pro operační programy předložené v roce 2007, které v den použitelnosti tohoto nařízení ještě nebyly schváleny a které jinak splňují kritéria stanovená ve zmíněných písmenech.
4. Seskupení producentů, kterým bylo uděleno předběžné uznání podle nařízení (ES) č. 2200/96, nadále využívají daného předběžného uznání podle tohoto nařízení. Plány uznání přijaté podle nařízení (ES) č. 2200/96 nadále využívají výhod spojených s tímto přijetím podle tohoto nařízení. V případě potřeby se však tyto plány pozmění, aby se tak seskupení producentů umožnilo splnit kritéria pro uznání za organizaci producentů, která jsou stanovena v článku 4 tohoto nařízení. Pokud jde o seskupení producentů v členských státech, které přistoupily k Evropské unii dne 1. května 2004 nebo později, použijí se na plány uznání ode dne použitelnosti tohoto nařízení výše podpory stanovené v čl. 7 odst. 4 písm. a).
5. Smlouvy uvedené v čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 2202/96, které pokrývají více než jeden hospodářský rok režimu podpory pro zpracování citrusových plodů a které se týkají hospodářského roku začínajícího dne 1. října 2008 nebo dalších hospodářských roků, mohou být se souhlasem obou smluvních stran pozměněny nebo ukončeny, aby se zohlednilo zrušení uvedeného nařízení a následné zrušení podpory. V důsledku změny nebo zrušení se na zúčastněné osoby nepoužijí žádné sankce podle uvedeného nařízení nebo prováděcích předpisů k němu.
6. Pokud členský stát využije přechodných opatření podle článku 68b nebo článku 143bc nařízení (ES) č. 1782/2003, zůstávají pravidla přijatá podle článku 6 nařízení (ES) č. 2201/96 nebo článku 6 nařízení (ES) č. 2202/96, která se týkají minimálních vlastností surovin dodaných ke zpracování a minimálních požadavků na jakost hotových výrobků, použitelná na suroviny sklizené na jeho území.
Článek 56
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2008.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 26. září 2007.