RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1467/97
af 7. juli 1997
om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 104 C, stk. 14, andet afsnit,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Monetære Institut, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det er nødvendigt at fremskynde og afklare gennemførelsen af den procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er fastsat i traktatens artikel 104 C for at imødegå uforholdsmæssigt store offentlige underskud og fremme en hurtig korrektion, hvis de alligevel opstår; denne forordnings bestemmelser, som har ovennævnte formål og er vedtaget i henhold til artikel 104 C, stk. 14, andet afsnit, udgør sammen med bestemmelserne i protokol nr. 5 til traktaten et nyt integreret regelsæt til gennemførelse af artikel 104 C;
(2)
stabilitets- og vækstpagten bygger på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til styrkelse af forudsætningerne for prisstabilitet og for en stærk og bæredygtig vækst, der bidrager til øget beskæftigelse;
(3)
stabilitets- og vækstpagten består af denne forordning, af Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 (3), som har til formål at styrke overvågningen af budgetstillinger samt at overvåge og samordne økonomiske politikker, og af Det Europæiske Råds resolution af 17. juni 1997 om stabilitets- og vækstpagten (4), hvori der i overensstemmelse med artikel D i traktaten om Den Europæiske Union fastlægges klare politiske retningslinjer med henblik på at gennemføre stabilitets- og vækstpagten strengt og rettidigt og især at tilslutte sig den mellemfristede målsætning om en budgetsaldo tæt på balance eller i overskud, som alle medlemsstaterne har givet tilsagn om, samt at foretage de budgetkorrigerende indgreb, de skønner påkrævede for at opfylde målene i deres stabilitets- og konvergensprogrammer, så snart de råder over information, der indikerer en faktisk eller forventet væsentlig afvigelse fra denne mellemfristede budgetmålsætning;
(4)
i tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union (ØMU) har medlemsstaterne i henhold til traktatens artikel 104 C en klar traktatfæstet forpligtelse til at undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud; i henhold til nr. 5 i protokol nr. 11 til traktaten finder artikel 104 C, stk. 1, 9 og 11, ikke anvendelse på Det Forenede Kongerige, medmindre det går over til tredje fase; den i artikel 109 E, stk. 4, fastsatte forpligtelse til at bestræbe sig på at undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud gælder dog fortsat for Det Forenede Kongerige;
(5)
under henvisning til nr. 1 i protokol nr. 12 til traktaten har Danmark inden for rammerne af Edinburgh-beslutningen af 12. december 1992 meddelt, at det ikke vil deltage i tredje fase; i overensstemmelse med nr. 2 i nævnte protokol gælder artikel 104 C, stk. 9 og 11, derfor ikke for Danmark;
(6)
i tredje fase af ØMU'en er medlemsstaterne fortsat ansvarlige for deres nationale budgetpolitik inden for traktatens bestemmelser; medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at opfylde deres forpligtelser i overensstemmelse med traktatens bestemmelser;
(7)
efterlevelse af den mellemfristede målsætning om en budgetsaldo tæt på balance eller i overskud, som alle medlemsstaterne har givet tilsagn om, medvirker til at skabe de rette forudsætninger for prisstabilitet og varig vækst, der bidrager til øget beskæftigelse i samtlige medlemsstater, og giver dem mulighed for at klare normale konjunkturudsving, samtidig med at de holder underskuddet på deres offentlige finanser inden for referenceværdien på 3 % af BNP;
(8)
for at ØMU'en kan fungere tilfredsstillende, er det nødvendigt, at konvergensen af den økonomiske og budgetmæssige udvikling i de medlemsstater, der har indført den fælles valuta, i det følgende benævnt »deltagende medlemsstater«, er stabil og holdbar; budgetdisciplin er nødvendig i tredje fase af ØMU'en for at sikre prisstabilitet;
(9)
i henhold til artikel 109 K, stk. 3, gælder artikel 104 C, stk. 9 og 11, kun for de deltagende medlemsstater;
(10)
det er nødvendigt at definere begrebet en exceptionel og midlertidig overskridelse af referenceværdien som omhandlet i artikel 104 C, stk. 2, litra a); Rådet bør i denne forbindelse bl. a. tage hensyn til Kommissionens flerårige budgetprognose;
(11)
i en kommissionsrapport efter artikel 104 C, stk. 3, skal der ligeledes tages hensyn til, om det offentlige underskud overstiger de offentlige investeringsudgifter, og til alle andre relevante faktorer, herunder medlemsstatens økonomiske situation og budgetsituation på mellemlang sigt;
(12)
der er behov for at fastlægge tidsfrister for gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud for at sikre, at den gennemføres hurtigt og effektivt; det er i denne sammenhæng nødvendigt at tage hensyn til, at Det Forenede Kongeriges finansår ikke falder sammen med kalenderåret;
(13)
der er behov at specificere, hvordan de i artikel 104 C omhandlede sanktioner kan pålægges med henblik på at sikre en effektiv gennemførelse af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud;
(14)
styrket overvågning i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 og Kommissionens overvågning af budgetsituationen i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 2, skulle fremme en effektiv og hurtig gennemførelse af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud;
(15)
såfremt en deltagende medlemsstat undlader at træffe virkningsfulde foranstaltninger for at korrigere et uforholdsmæssigt stort underskud, skulle en samlet periode på højst ti måneder fra indberetningstidspunktet for de tal, der angiver eksistensen af et uforholdsmæssigt stort underskud, til det i givet fald besluttes at pålægge sanktioner, på baggrund af ovenstående være både realistisk og hensigtsmæssig for at lægge pres på den pågældende deltagende medlemsstat, for at den træffer sådanne foranstaltninger; hvis proceduren således indledes i marts, vil det i givet fald føre til sanktioner i det kalenderår, hvor proceduren indledtes;
(16)
den pågældende medlemsstat burde have forudset Rådets henstilling om at korrigere et uforholdsmæssigt stort underskud eller de senere trin i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, da medlemsstaten vil have været advaret om forholdet; et uforholdsmæssigt stort underskud er en så alvorlig situation i tredje fase, at det kræver en hurtig indsats fra alle involverede;
(17)
det er hensigtsmæssigt at suspendere proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, hvis den pågældende medlemsstat træffer passende foranstaltninger til opfølgning af en henstilling efter artikel 104 C, stk. 7, eller et pålæg efter artikel 104 C, stk. 9, for at tilskynde medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger i overensstemmelse hermed; den periode, hvor proceduren suspenderes, bør ikke medregnes i den periode på højst ti måneder mellem indberetningstidspunktet, der angiver eksistensen af et uforholdsmæssigt stort underskud, og pålæggelsen af sanktioner; det er hensigtsmæssigt straks at genoptage den suspenderede procedure, hvis de påtænkte foranstaltninger ikke iværksættes, eller hvis de iværksatte foranstaltninger viser sig at være utilstrækkelige;
(18)
for at sikre, at proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud i tilstrækkelig grad virker imødegående, bør det kræves, at den pågældende deltagende medlemsstat foretager en ikke-rentebærende deponering af en passende størrelse, hvis Rådet beslutter at pålægge en sanktion;
(19)
fastlæggelse af sanktioner efter en fastsat skala bidrager til at fremme retssikkerheden; det er hensigtsmæssigt at fastsætte deponeringens størrelse i forhold til den pågældende deltagende medlemsstats BNP;
(20)
såfremt pålæggelsen af en ikke-rentebærende deponering ikke får den pågældende deltagende medlemsstat til at korrigere sit uforholdsmæssigt store underskud i tide, bør sanktionerne intensiveres; i så fald bør deponeringen konverteres til en bod;
(21)
den pågældende deltagende medlemsstats gennemførelse af passende foranstaltninger for at korrigere sit uforholdsmæssigt store underskud er det første skridt hen imod ophævelse af sanktionerne; væsentlige fremskridt med at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud bør give mulighed for, at sanktionerne ophæves i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 12; ophævelse af samtlige sanktioner bør kun finde sted, når det uforholdsmæssigt store underskud er fuldstændigt korrigeret;
(22)
Rådets forordning (EF) nr. 3605/93 af 22. november 1993 om gennemførelse af den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (5), indeholder detaljerede regler for medlemsstaternes indberetning af budgetdata;
(23)
i overensstemmelse med artikel 109 F, stk. 8, skal henvisninger til Den Europæiske Centralbank (ECB) i tiden indtil oprettelsen af ECB forstås som henvisninger til Det Europæiske Monetære Institut, i de tilfælde hvor ECB ifølge traktaten har en rådgivende funktion -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT 1
DEFINITIONER OG VURDERINGER
Artikel 1
1. Denne forordning fastsætter bestemmelser, der skal fremskynde og afklare proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, med det sigte at imødegå forekomsten af uforholdsmæssigt store offentlige underskud og, hvis de alligevel opstår, at fremme, at de korrigeres hurtigt.
2. I denne forordning forstås ved »deltagende medlemsstater« de medlemsstater, der indfører den fælles valuta i overensstemmelse med traktaten, og ved »ikke-deltagende medlemsstater« de medlemsstater, der ikke har indført den fælles valuta.
Artikel 2
1. Et offentligt underskud, der overstiger referenceværdien, anses for at være exceptionelt og midlertidigt i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 2, litra a), andet led, når overskridelsen er en følge af en usædvanlig begivenhed, der ligger uden for den pågældende medlemsstats kontrol, og som har en afgørende virkning på de samlede offentlige finanser, eller når overskridelsen er en følge af et alvorligt økonomisk tilbageslag.
Endvidere anses overskridelsen for at være midlertidig, hvis Kommissionens budgetprognoser viser, at underskuddet vil falde under referenceværdien, når den usædvanlige begivenhed eller det alvorlige økonomiske tilbageslag er ophørt.
2. Kommissionen skal ved udarbejdelsen af en rapport efter artikel 104 C, stk. 3, normalt kun anse en overskridelse af referenceværdien, der skyldes et økonomisk tilbageslag, for at være exceptionel, hvis der er et årligt fald i BNP i faste priser på mindst 2 %.
3. Når Rådet i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 6, fastslår, om der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, tager det i sin generelle vurdering hensyn til den pågældende medlemsstats eventuelle bemærkninger om, at et årligt fald i BNP i faste priser, selv om det er mindre end 2 %, alligevel er exceptionelt i lyset af supplerende understøttende data, særlig vedrørende tilbageslagets pludselige indtræden eller det akkumulerede produktionstab i forhold til den historiske trend.
AFSNIT 2
FREMSKYNDELSE AF PROCEDUREN I FORBINDELSE MED UFORHOLDSMÆSSIGT STORE UNDERSKUD
Artikel 3
1. Inden for to uger efter Kommissionens vedtagelse af en rapport, der er udarbejdet i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 3, afgiver Det Økonomiske og Finansielle Udvalg en udtalelse i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 4.
2. Kommissionen tager hensyn til den i stk. 1 nævnte udtalelse, og hvis den finder, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, forelægger den Rådet en udtalelse og en henstilling i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 5 og 6.
3. Inden for tre måneder efter de indberetningstidspunkter, der er fastsat i artikel 4, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 3605/93, fastslår Rådet efter artikel 104 C, stk. 6, om der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud. Fastslår Rådet i henhold til artikel 104 C, stk. 6, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, retter det samtidig henstillinger til den pågældende medlemsstat i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 7.
4. Rådets henstillinger efter artikel 104 C, stk. 7, fastsætter en frist på højst fire måneder for den pågældende medlemsstats iværksættelse af virkningsfulde foranstaltninger. Rådets henstillinger fastsætter også en frist for korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, som bør gennemføres i året efter, at det er konstateret, medmindre der foreligger særlige omstændigheder.
Artikel 4
1. Beslutter Rådet at offentliggøre sine henstillinger, når det i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 8, har konstateret, at der ikke er truffet virkningsfulde foranstaltninger, træffes denne beslutning straks efter udløbet af den frist, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i denne forordning.
2. Når Rådet vurderer, om dets henstillinger efter artikel 104 C, stk. 7, er fulgt op af virkningsfulde foranstaltninger, baserer det sin konstatering på de af regeringen i den pågældende medlemsstat offentligt meddelte beslutninger.
Artikel 5
En rådsbeslutning om at pålægge den pågældende deltagende medlemsstat at træffe foranstaltninger til nedbringelse af underskuddet i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 9, træffes inden for en måned efter, at Rådet i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 8, har konstateret, at der ikke er truffet virkningsfulde foranstaltninger.
Artikel 6
Er betingelserne for at anvende artikel 104 C, stk. 11, opfyldt, pålægger Rådet sanktioner i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 11. Enhver sådan beslutning træffes senest to måneder efter Rådets beslutning om at pålægge den pågældende deltagende medlemsstat at træffe foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 9.
Artikel 7
Undlader en deltagende medlemsstat at efterkomme Rådets beslutninger efter artikel 104 C, stk. 7 og 9; træffes Rådets beslutning om at pålægge sanktioner efter artikel 104 C, stk. 11, inden for ti måneder fra indberetningstidspunkterne i forordning (EF) nr. 3605/93, jf. artikel 3, stk. 3, i nærværende forordning. Der anvendes en fremskyndet procedure i tilfælde af et bevidst planlagt underskud, som Rådet finder uforholdsmæssigt stort.
Artikel 8
Enhver rådsbeslutning om at intensivere sanktionerne i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 11, bortset fra konverteringen af deponeringen til bod i henhold til artikel 14 i denne forordning, træffes senest to måneder efter indberetningstidspunkterne i forordning (EF) nr 3605/93. Enhver rådsbeslutning om at ophæve nogle af eller alle rådsafgørelserne i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 12, træffes snarest muligt og i hvert fald senest to måneder efter indberetningstidspunkterne i forordning (EF) nr. 3605/93.
AFSNIT 3
SUSPENSION OG OVERVÅGNING
Artikel 9
1. Proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud suspenderes:
-
hvis den pågældende medlemsstat efterkommer henstillinger efter artikel 104 C, stk. 7
-
hvis den pågældende deltagende medlemsstat efterkommer pålæg efter artikel 104 C, stk. 9.
2. Den periode, hvor proceduren suspenderes, medregnes hverken i den periode på ti måneder, der er nævnt i artikel 7, eller i den periode på to måneder, der er nævnt i artikel 6 i denne forordning.
Artikel 10
1. Kommissionen og Rådet overvåger gennemførelsen af de foranstaltninger:
-
som den pågældende medlemsstat træffer til opfølgning af henstillinger efter artikel 104 C, stk. 7
-
som den pågældende deltagende medlemsstat træffer til opfølgning af pålæg efter artikel 104 C, stk. 9.
2. Hvis en deltagende medlemsstat ikke gennemfører foranstaltninger, eller hvis foranstaltningerne efter Rådets opfattelse viser sig at være utilstrækkelige, træffer Rådet straks en beslutning i henhold til henholdsvis artikel 104 C, stk. 9, eller artikel 104 C, stk. 11.
3. Hvis de faktiske data i henhold til forordning (EF) nr. 3605/93 viser, at en deltagende medlemsstat ikke har korrigeret et uforholdsmæssigt stort underskud inden for de frister, der er fastsat enten i henstillingerne efter artikel 104 C, stk. 7, eller i pålæggene efter artikel 104 C, stk. 9, træffer Rådet straks en beslutning i henhold til henholdsvis artikel 104 C, stk. 9, eller artikel 104 C, stk. 11.
AFSNIT 4
SANKTIONER
Artikel 11
Når Rådet beslutter et anvende sanktioner over for en deltagende medlemsstat i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 11, kræves normalt en ikke-rentebærende deponering. Rådet kan beslutte at supplere deponeringen med de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 104 C, stk. 11, første og andet led.
Artikel 12
1. Når det uforholdsmæssigt store underskud skyldes manglende overholdelse af kriteriet vedrørende det offentlige underskuds procentdel i artikel 104 C, stk. 2 litra a), består den første deponering af en fast komponent svarende til 0,2 % af BNP og en variabel komponent svarende til en tiendedel af forskellen mellem underskuddet som en procentdel af BNP i det forudgående år og referenceværdien på 3 % af BNP.
2. Rådet vurderer derefter hvert af de følgende år, indtil afgørelsen om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, er ophævet, om den pågældende deltagende medlemsstat har truffet virkningsfulde foranstaltninger til opfølgning af Rådets pålæg efter artikel 104 C, stk. 9. I forbindelse med denne årlige vurdering beslutter Rådet i overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 11, og med forbehold af artikel 13 i denne forordning at skærpe sanktionerne, medmindre den pågældende deltagende medlemsstat har efterkommet Rådets pålæg. Hvis der træffes beslutning om en yderligere deponering, skal denne svare til en tiendedel af forskellen mellem underskuddet som en procentdel af BNP i det forudgående år og referenceværdien på 3 % af BNP.
3. Den enkelte deponering, som omhandlet i stk. 1 og 2, kan ikke overstige en øvre grænse på 0,5 % af BNP.
Artikel 13
I overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 11, konverterer Rådet normalt en deponering til en bod, hvis det uforholdsmæssigt store underskud efter Rådets opfattelse ikke er blevet korrigeret to år efter beslutningen om at kræve, at den pågældende deltagende medlemsstat foretager en deponering.
Artikel 14
I overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 12, ophæver Rådet de i artikel 104 C, stk. 11, første og andet led, omhandlede sanktioner i forhold til omfanget af den pågældende deltagende medlemsstats fremskridt med at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud.
Artikel 15
I overensstemmelse med artikel 104 C, stk. 12, ophæver Rådet alle udestående sanktioner, hvis afgørelsen om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, ophæves. Bod, der er pålagt i overensstemmelse med artikel 13 i denne forordning, tilbagebetales ikke til den pågældende deltagende medlemsstat.
Artikel 16
De deponeringer, der er nævnt i artikel 11 og 12 i denne forordning, foretages hos Kommissionen. Renterne af deponeringerne og den bod, der er nævnt i artikel 13 i denne forordning, udgør andre indtægter som nævnt i traktatens artikel 201 og fordeles mellem de deltagende medlemsstater, der ikke har et uforholdsmæssigt stort underskud, jf. artikel 104 C, stk. 6, i forhold til disse medlemsstaters respektive vægt i deres samlede BNI.
AFSNIT 5
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 17
I forbindelse med denne forordning, og så længe Det Forenede Kongerige har et finansår, som ikke svarer til kalenderåret, vil bestemmelserne i denne forordnings afsnit 2, 3 og 4 finde anvendelse på Det Forenede Kongerige i overensstemmelse med bilaget.
Artikel 18
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 1999.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. juli 1997.
Nařízení Rady (ES) č. 1467/97
ze dne 7. července 1997
o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 104c odst. 14 druhý pododstavec této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Evropského měnového institutu,
(1) vzhledem k tomu, že je nutné urychlit a vyjasnit postup při nadměrném schodku, stanovený v článku 104c Smlouvy, s cílem zabránit vzniku nadměrných schodků veřejných financí a - pokud již k jejich vzniku dojde - napomoci jejich rychlému odstranění; že ustanovení tohoto nařízení určená k výše uvedenému účelu a přijatá podle čl. 104c odst. 14 druhého pododstavce tvoří spolu s ustanoveními protokolu č. 5 ke Smlouvě novou jednotnou soustavu pravidel pro uplatňování článku 104c;
(2) vzhledem k tomu, že základním cílem Paktu o stabilitě a růstu jsou zdravé veřejné finance jakožto prostředek posilující podmínky pro stabilitu cen a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst;
(3) vzhledem k tomu, že Pakt o stabilitě a růstu je tvořen tímto nařízením, nařízením Rady (ES) č. 1466/97 [3], zaměřeným na posílení dohledu nad stavy rozpočtů a na dohled nad hospodářskými politikami a jejich koordinaci, a usnesením Evropské rady ze dne 17. června 1997 o Paktu o stabilitě a růstu [4], které v souladu s článkem D Smlouvy o Evropské unii stanoví obecné politické směry pro řádné a včasné provedení Paktu o stabilitě a růstu, a zejména pro dodržování střednědobého cíle téměř vyrovnaného nebo přebytkového stavu rozpočtů, k čemuž se všechny členské státy zavázaly, a pro přijetí nápravných rozpočtových opatření, která považují za potřebná k docílení jejich stability, a pro zavedení konvergenčních programů, pokud získané informace naznačují současné nebo očekávané odchýlení od střednědobého rozpočtového cíle;
(4) vzhledem k tomu, že ve třetí etapě hospodářské a měnové unie jsou podle článku 104c Smlouvy členské státy jednoznačně povinny vyvarovat se nadměrných schodků veřejných financí; že podle článku 5 protokolu č. 11 ke Smlouvě se čl. 104c odst. 1, 9 a 11 nevztahuje na Spojené království Velké Británie a Severního Irska, pokud nepřejde do třetí etapy; že se na Spojené království i nadále vztahuje povinnost snažit se vyvarovat nadměrných schodků veřejných financí, stanovená v čl. 109e odst. 4;
(5) vzhledem k tomu, že Dánsko podle odstavce 1 protokolu č. 12 ke Smlouvě upozornilo v souvislosti s rozhodnutím přijatým v Edinburghu dne 12. prosince 1992, že se nezúčastní třetí etapy; že se podle odstavce 2 zmíněného protokolu tudíž na Dánsko nevztahuje čl. 104c odst. 9 a 11;
(6) vzhledem k tomu, že ve třetí etapě hospodářské a měnové unie každý členský stát zůstává s výhradou ustanovení Smlouvy zodpovědný za svou rozpočtovou politiku; že členské státy přijmou potřebná opatření, aby dostály svým povinnostem v souladu s ustanoveními Smlouvy;
(7) vzhledem k tomu, že dodržování střednědobého cíle téměř vyrovnaného nebo přebytkového stavu rozpočtů, k jehož splnění jsou všechny členské státy zavázány, napomáhá k vytváření vhodných podmínek pro stabilitu cen a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst ve všech členských státech a umožňuje jim vypořádat se s běžnými konjunkturálními výkyvy a přitom udržovat rozpočtový schodek v maximální výši odpovídající referenční hodnotě 3 % HDP;
(8) vzhledem k tomu, že pro řádné fungování hospodářské a měnové unie je nezbytná stabilní a trvalá konvergence hospodářské a rozpočtové výkonnosti členských států, které přijaly jednotnou měnu (dále jen "zúčastněné členské státy"); že ve třetí etapě hospodářské a měnové unie je nutná rozpočtová disciplína k zajištění cenové stability;
(9) vzhledem k tomu, že čl. 109k odst. 3 a čl. 104c odst. 9 a 11 se vztahují pouze na zúčastněné členské státy;
(10) vzhledem k tomu, že je nezbytné definovat pojem výjimečného a dočasného překročení referenční hodnoty podle čl. 104c odst. 2 písm. a); že v této souvislosti by Rada mimo jiné měla vzít v úvahu víceleté rozpočtové předpovědi předkládané Komisí;
(11) vzhledem k tomu, že zpráva Komise má podle ustanovení čl. 104c odst. 3 přihlédnout k tomu, zda schodek veřejných financí překračuje veřejné investiční výdaje, jakož i ke všem dalším rozhodujícím faktorům včetně střednědobé hospodářské a rozpočtové pozice členského státu;
(12) vzhledem k tomu, že je nutné stanovit lhůty pro použití postupu při nadměrném schodku, aby bylo zajištěno jeho urychlené a účinné uplatnění; že je v této souvislosti nezbytné vzít v úvahu skutečnost, že rozpočtový rok Spojeného království se nekryje s kalendářním rokem;
(13) vzhledem k tomu, že je nutné určit, jak by mohly být uvaleny sankce stanovené v článku 104c, aby bylo zajištěno účinné použití postupu při nadměrném schodku;
(14) vzhledem k tomu, že zesílení dohledu podle nařízení Rady (ES) č. 1466/97 spolu s tím, jak Komise podle čl. 104c odst. 2 sleduje vývoj rozpočtové situace, by mělo usnadnit účinné a rychlé použití postupu při nadměrném schodku;
(15) vzhledem k tomu, že pokud z hlediska výše uvedených skutečností členský stát nepřijme účinná opatření k odstranění nadměrného schodku, potom se přiměřeným a vhodným způsobem nátlaku na dotyčný zúčastněný členský stát, aby taková opatření učinil, zdá být celková lhůta deseti měsíců ode dne oznámení údajů svědčících o existenci nadměrného schodku do případného rozhodnutí uvalit sankce; v takovém případě, a pokud by postup započal v březnu, by to vedlo k uvalení sankcí ještě v témže kalendářním roce, v kterém postup započal;
(16) vzhledem k tomu, že by dotyčný členský stát, který by byl včas varován, měl očekávat doporučení Rady k odstranění nadměrného schodku nebo další kroky postupu při nadměrném schodku; že závažnost nadměrného schodku ve třetí etapě hospodářské a měnové unie by měla vyžadovat bezodkladné kroky všech zainteresovaných stran;
(17) vzhledem k tomu, že postup při nadměrném schodku je vhodné dočasně pozastavit v případě, že dotyčný členský stát přijme příslušná opatření v reakci na doporučení podle čl. 104c odst. 7 nebo výzvě podle čl. 104c odst. 9, a tím členské státy motivovat, aby podle toho jednaly; že doba, po kterou by byl postup dočasně pozastaven, by se neměla započítávat do lhůty v trvání nejvýše deseti měsíců ode dne oznámení údajů svědčících o existenci nadměrného schodku do uvalení sankcí; že je třeba okamžitě pokračovat v postupu, pokud navrhované opatření není prováděno nebo pokud se ukáže, že prováděné opatření je nedostatečné;
(18) vzhledem k tomu, že pro zajištění dostatečně odstrašujícího účinku, který by postup při nadměrném schodku měl mít, je třeba, aby na dotyčném zúčastněném členském státu bylo požadováno složení neúročeného vkladu ve vhodné výši, kdykoli Rada rozhodne o uvalení sankcí;
(19) vzhledem k tomu, že vymezení sankcí podle předepsané stupnice přispívá k právní jistotě; že je vhodné, aby výše vkladu byla ve vztahu k HDP dotyčného členského státu;
(20) vzhledem k tomu, že kdykoli nařízené složení neúročeného vkladu nepřiměje dotyčný členský stát k tomu, aby v řádné době odstranil svůj nadměrný schodek, je vhodné sankce zostřit; že v takovém případě je vhodné přeměnit vklad v pokutu;
(21) vzhledem k tomu, že prvním krokem ke zrušení sankcí jsou přiměřená opatření dotyčného zúčastněného členského státu k odstranění nadměrného schodku; že významný pokrok v odstraňování nadměrného schodku by měl umožnit odvolání sankcí podle čl. 104c odst. 12; že ke zrušení všech zbývajících sankcí by mělo dojít teprve poté, co je nadměrný schodek zcela odstraněn;
(22) vzhledem k tomu, že nařízení Rady (ES) č. 3605/93 ze dne 22. prosince 1993 o použití Protokolu o postupu při nadměrném schodku, připojeného ke Smlouvě o založení Evropského společenství [5] obsahuje podrobná pravidla pro sdělování rozpočtových údajů členskými státy;
(23) vzhledem k tomu, že podle čl. 109f odst. 8 se tam, kde Smlouva stanoví konzultativní úlohu Evropské centrální banky (ECB), považují odkazy na ECB až do jejího ustavení za odkazy na Evropský měnový institut,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
ODDÍL 1
DEFINICE A HODNOCENÍ
Článek 1
1. Toto nařízení obsahuje ustanovení k urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku a jeho cílem je zabránit vzniku nadměrných schodků veřejných financí, a pokud již k jejich vzniku dojde, napomoci jejich rychlému odstranění.
2. Pro účely tohoto nařízení se "zúčastněnými členskými státy" rozumí ty členské státy, které v souladu se Smlouvou přijaly jednotnou měnu, a "nezúčastněnými členskými státy" se rozumí ty členské státy, které jednotnou měnu nepřijaly.
Článek 2
1. Překročení schodku veřejných financí nad referenční hodnotu se podle čl. 104c odst. 2 druhé odrážky považuje za výjimečné a dočasné tehdy, pokud je způsobeno neobvyklou událostí, kterou dotyčný členský stát nemůže nikterak ovlivnit a která má zásadní dopad na finanční situaci vládních institucí, nebo pokud vznikne v důsledku prudkého hospodářského propadu.
Kromě toho se překročení schodku veřejných financí nad referenční hodnotu považuje za dočasné, jestliže rozpočtové předpovědi předkládané Komisí naznačují, že po skončení neobvyklé události či prudkého hospodářského propadu schodek klesne pod referenční hodnotu.
2. Komise zpravidla při vypracování zprávy podle čl. 104c odst. 3 považuje překročení schodku veřejných financí nad referenční hodnotu v důsledku prudkého hospodářského propadu za výjimečné pouze tehdy, pokud dojde k ročnímu poklesu reálného HDP nejméně o 2 %.
3. Při rozhodování podle čl. 104c odst. 6 o tom, zda existuje nadměrný schodek, bere Rada v rámci svého celkového hodnocení v úvahu jakékoli poznatky členského státu o tom, že roční pokles reálného HDP o méně než 2 % je přesto s přihlédnutím k dalším podpůrným důkazům výjimečný, zejména co se týče prudkosti poklesu nebo kumulované ztráty výkonu v porovnání s minulými trendy.
ODDÍL 2
URYCHLENÍ POSTUPU PŘI NADMĚRNÉM SCHODKU
Článek 3
1. Do dvou týdnů poté, co Komise schválí zprávu vydanou podle čl. 104c odst. 3, k ní Hospodářský a finanční výbor podle čl. 104c odst. 4 vypracuje stanovisko.
2. Pokud Komise s plným přihlédnutím ke stanovisku uvedenému v odstavci 1 usoudí, že nadměrný schodek existuje, předloží v souladu s čl. 104c odst. 5 a 6 stanovisko a doporučení Radě.
3. Rada rozhodne o existenci nadměrného schodku v souladu s čl. 104c odst. 6 do tří měsíců ode dne oznámení podle čl. 4 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 3605/93. Pokud v souladu s čl. 104c odst. 6 rozhodne, že nadměrný schodek existuje, podá Rada zároveň doporučení dotyčnému členskému státu podle čl. 104c odst. 7.
4. Doporučení Rady podané v souladu s čl. 104c odst. 7 stanoví nejvýše čtyřměsíční lhůtu, během níž má dotyčný členský stát přijmout účinná opatření. Doporučení Rady také stanoví lhůtu pro odstranění nadměrného schodku, což by mělo být ukončeno v následujícím roce po jeho zjištění, pokud nenastanou zvláštní okolnosti.
Článek 4
1. Jestliže se zjistí, že nebyla přijata žádná účinná opatření podle čl. 104c odst. 8, potom se případné rozhodnutí Rady zveřejnit podané doporučení přijme okamžitě po vypršení lhůty stanovené v souladu s čl. 3 odst. 4 tohoto nařízení.
2. Rada při zvažování, zda byla v reakci na doporučení Rady vydané v souladu s čl. 104c odst. 7 přijata účinná opatření, vychází při svém rozhodování z veřejně oznámených rozhodnutí vlády dotyčného členského státu.
Článek 5
Případné rozhodnutí Rady podle čl. 104c odst. 9 vyzývající dotyčný členský stát k tomu, aby učinil opatření ke snížení nadměrného schodku, se přijme do jednoho měsíce od rozhodnutí Rady podle čl. 104c odst. 8 o tom, že nebyla přijata žádná účinná opatření.
Článek 6
Pokud jsou splněny podmínky pro uplatnění čl. 104c odst. 11, uvalí Rada sankce podle čl. 104c odst. 11. Takové rozhodnutí se přijme nejpozději do dvou měsíců od rozhodnutí Rady podle čl. 104c odst. 9 vyzývajícího dotyčný členský stát, aby učinil opatření.
Článek 7
Pokud se dotyčný členský stát nepodřídí jednotlivým rozhodnutím, které Rada postupně přijme na základě ustanovení čl. 104c odst. 7 a 9, potom se rozhodnutí Rady o uvalení sankcí podle odstavce 11 článku 104c přijme do deseti měsíců ode dne oznámení podle nařízení (ES) č. 3605/93, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 3 tohoto nařízení. V případě záměrně plánovaného schodku, o kterém Rada rozhodne, že je nadměrný, se použije zrychlené řízení.
Článek 8
Případné rozhodnutí Rady zostřit sankce v souladu s čl. 104c odst. 11, kromě rozhodnutí přeměnit vklady v pokuty podle článku 14 tohoto nařízení, se přijme nejpozději do dvou měsíců ode dne oznámení podle nařízení (ES) č. 3605/93. Případné rozhodnutí Rady zrušit některá nebo všechna svá rozhodnutí podle čl. 104c odst. 12 se přijme co nejdříve, v každém případě však nejpozději do dvou měsíců ode dne oznámení podle nařízení (ES) č. 3605/93.
ODDÍL 3
POZASTAVENÍ POSTUPU A SLEDOVÁNÍ
Článek 9
1. Postup při nadměrném schodku se pozastaví,
- pokud dotyčný členský stát jedná podle doporučení podaných v souladu s čl. 104c odst. 7,
- pokud dotyčný zúčastněný členský stát jedná podle výzev vydaných v souladu s čl. 104c odst. 9.
2. Doba, po kterou je postup pozastaven, se nezapočítává ani do desetiměsíční lhůty uvedené v článku 7, ani do dvouměsíční lhůty uvedené v článku 6 tohoto nařízení.
Článek 10
1. Komise a Rada sledují provádění opatření,
- která dotyčný členský stát učiní v reakci na doporučení podaná v souladu s čl. 104c odst. 7,
- která dotyčný členský stát učiní v reakci na výzvy vydané v souladu s čl. 104c odst. 9.
2. Pokud zúčastněný členský stát potřebná opatření neprovádí nebo pokud podle názoru Rady nejsou prováděná opatření dostatečná, Rada okamžitě přijme rozhodnutí podle čl. 104c odst. 9 nebo 11.
3. Pokud aktuální údaje sdělené podle nařízení (ES) č. 3605/93 ukazují, že nadměrný schodek nebyl odstraněn ve lhůtách stanovených buď doporučeními podanými v souladu s čl. 104c odst. 7, nebo výzvami vydanými v souladu s čl. 104c odst. 9, přijme Rada okamžitě rozhodnutí podle čl. 104c odst. 9 nebo 11.
ODDÍL 4
SANKCE
Článek 11
Kdykoli Rada rozhodne o uplatnění sankcí vůči zúčastněnému členskému státu podle čl. 104c odst. 11, potom se zpravidla požaduje složení neúročeného vkladu. Rada může rozhodnouto tom, že tento požadavek na složení vkladu se doplní o opatření stanovená v čl. 104c odst. 11 první a druhé odrážce.
Článek 12
1. Pokud je nadměrný schodek způsoben nedodržováním kritéria týkajícího se poměru schodku veřejných financí k HDP podle čl. 104c odst. 9 písm. a), potom se výše prvního vkladu skládá z pevné složky ve výši 0,2 % HDP a z proměnné složky ve výši jedné desetiny rozdílu mezi schodkem vyjádřeným v procentech HDP za předchozí rok a referenční hodnotou 3 % HDP.
2. Každý následující rok, dokud není rozhodnutí o existenci nadměrného schodku zrušeno, Rada hodnotí, zda dotyčný zúčastněný členský stát přijal účinná opatření v reakci na výzvu Rady podle čl. 104c odst. 9. Při tomto každoročním hodnocení rozhodne Rada v souladu s čl. 104c odst. 11, a aniž je dotčen článek 13 tohoto nařízení, o zostření sankcí, jestliže se dotyčný zúčastněný členský stát nepodřídil výzvě Rady. Pokud je rozhodnuto o složení dalšího vkladu, rovná se jedné desetině rozdílu mezi schodkem vyjádřeným v procentech HDP za předchozí rok a referenční hodnotou 3 % HDP.
3. Žádný jednotlivý vklad podle článků 1 a 2 nesmí překročit maximální limit ve výši 0,5 % HDP.
Článek 13
Rada zpravidla přemění podle čl. 104c odst. 11 vklad na pokutu, jestliže podle jejího názoru nedošlo k odstranění nadměrného schodku do dvou let od rozhodnutí požadovat na dotyčném zúčastněném členském státu složení vkladu.
Článek 14
V souladu s čl. 104c odst. 12 zrušuje Rada opatření uvedené v čl. 104c odst. 11 první a druhé odrážce v závislosti na rozsahu, v jakém dotyčný zúčastněný členský stát postoupil v odstraňování nadměrného schodku.
Článek 15
V souladu s čl. 104c odst. 12 zrušuje Rada veškeré sankce, jestliže je zrušeno rozhodnutí o existenci nadměrného schodku. Pokuty uvalené podle článku 13 tohoto nařízení nebudou dotyčnému zúčastněnému členskému státu vráceny.
Článek 16
Vklady uvedené v článcích 11 a 12 tohoto nařízení se skládají u Komise. Úroky z vkladů a pokuty uvedené v článku 13 tohoto nařízení představují jiné příjmy uvedené v článku 201 Smlouvy a rozdělují se mezi zúčastněné členské státy, u kterých není zjištěn nadměrný schodek podle čl. 104c odst. 6, v poměru k jejich podílu na celkovém HDP způsobilých členských států.
ODDÍL 5
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Pro účely tohoto nařízení a po dobu, dokud má Spojené království rozpočtový rok, který se nekryje s kalendářním rokem, se oddíly 2, 3 a 4 tohoto nařízení použijí na Spojené království v souladu s přílohou.
Článek 18
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1999.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. července 1997.