KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 3. oktober 2006
om den finansielle behandling af visse uregelmæssigheder begået af erhvervsdrivende i forbindelse med regnskabsafslutningen for udgifter, som finansieres af EUGFL, Garantisektionen
(meddelt under nummer K(2006) 4324)
(Kun den engelske, den franske, den italienske, den nederlandske, den portugisiske, den spanske og den tyske udgave er autentiske)
(2006/678/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1), særlig artikel 8, stk. 2,
efter høring af EUGFL-Komitéen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I artikel 8, stk. 1, litra c), i forordning (EØF) nr. 729/70 er det fastsat, at medlemsstaterne skal træffe de fornødne foranstaltninger til at geninddrive beløb, der er udbetalt med urette på grund af uregelmæssigheder eller forsømmelser. Efter forordningens artikel 8, stk. 2, bærer EF, hvis beløbene ikke geninddrives fuldt ud, de finansielle følger af uregelmæssighederne eller forsømmelserne. Det gælder dog ikke for uregelmæssigheder eller forsømmelser, som medlemsstaternes myndigheder eller organer kan gøres ansvarlige for.
(2)
I afgørelserne i sag C-34/89 (Italien mod Kommissionen) (2), C-54/95 (Tyskland mod Kommissionen) (3) og C-277/98 (Frankrig mod Kommissionen) (4) fastslog Domstolen, at medlemsstaterne skal tage skridt til straks at udbedre uregelmæssigheder. Navnlig følger det af afgørelsen i sag C-34/89, at en medlemsstat ikke kan være inaktiv i en periode på fire år fra det tidspunkt, hvor det første tegn på en uregelmæssighed viser sig (5). Inden for den periode bør der generelt gennemføres en undersøgelse, og der bør træffes beslutning om at indlede geninddrivelsesproceduren. I sag C-54/95 besluttede Domstolen, at medlemsstaterne skal indlede geninddrivelsesproceduren senest et år efter, at alle relevante oplysninger om uregelmæssigheden er kendt.
(3)
Kommissionen har gennemgået medlemsstaternes geninddrivelsesprocedurer med hensyn til de uregelmæssigheder, der i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 595/91 af 4. marts 1991 om uregelmæssigheder og tilbagebetaling af beløb, der uberettiget er udbetalt inden for rammerne af finansieringen af den fælles landbrugspolitik samt om oprettelse af et informationssystem på dette område samt om ophævelse af forordning (EØF) nr. 283/72 (6) blev meddelt før den 1. januar 1999, og som omfatter beløb på over 500 000 EUR, for at kunne træffe afgørelse om de finansielle følger af disse uregelmæssigheder i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 729/70. Kommissionen fulgte i den sammenhæng proceduren i nævnte forordnings artikel 5 og artikel 8 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1663/95 af 7. juli 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 729/70, for så vidt angår proceduren for afslutning af EUGFL, Garantisektionens regnskaber (7).
(4)
Undersøgelserne og de bilaterale drøftelser med medlemsstaterne har vist, at medlemsstaterne i nogle tilfælde ikke har reageret med den fornødne hurtighed og omhu. EF-budgettet bør derfor ikke bære de finansielle følger i de tilfælde, hvor det er umuligt at foretage geninddrivelse.
(5)
I alle andre tilfælde bør EF-budgettet bære de finansielle følger.
(6)
Sager, der er anmeldt efter forordning (EØF) nr. 595/91, og hvor uretmæssige betalinger fuldt ud er blevet geninddrevet, eller for hvilke en undersøgelse har vist, at de ikke omfatter uretmæssige betalinger, bør fjernes fra den fortegnelse over uregelmæssigheder, der er fastsat i nævnte forordnings artikel 3 og 5.
(7)
Kommissionen har i en kort rapport underrettet medlemsstaterne om de beløb, der skal udelukkes fra EF-finansiering, og om begrundelserne for sådanne udelukkelser -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
De i bilag I anførte sager er nu afsluttet, og de pågældende medlemsstater er blevet krediteret de tilsvarende beløb.
Artikel 2
De i bilag II anførte sager er nu afsluttet, og EF-budgettet er blevet krediteret de tilsvarende beløb.
Artikel 3
De i bilag III anførte sager fjernes fra den fortegnelse over anmeldte uregelmæssigheder, som er fastsat i artikel 3 og 5 i forordning (EØF) nr. 595/91.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Kongeriget Nederlandene, Den Portugisiske Republik og Det Forenede Kongerige af Storbritannien og Nordirland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. oktober 2006.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 3. října 2006
o finančních postupech, které je třeba uplatnit při vyúčtování výdajů financovaných záruční sekcí Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu v určitých případech nesrovnalostí ze strany hospodářských subjektů
(oznámeno pod číslem K(2006) 4324)
(Pouze anglické, francouzské, italské, německé, nizozemské, portugalské a španělské znění je závazné)
(2006/678/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 729/70 ze dne 21. dubna 1970 o financování společné zemědělské politiky (1), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení,
po konzultaci s výborem fondu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení čl. 8 odst. 1 písm. c) nařízení (EHS) č. 729/70 stanoví, že členské státy přijmou nezbytná opatření ke zpětnému získání částek ztracených v důsledku nesrovnalostí nebo nedbalosti. Nepodaří-li se částky získat zpět v plné výši, nese finanční důsledky nesrovnalostí nebo nedbalosti podle čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 729/70 Společenství, s výjimkou důsledků nesrovnalostí nebo nedbalosti, které lze přičíst správním orgánům nebo jiným subjektům členských států.
(2)
V rozsudcích ve věcech C-34/89 Itálie v. Komise (2), C-54/95 Německo v. Komise (3) a C-277/98 Nizozemsko v. Komise (4) Soudní dvůr rozhodl, že členské státy musí přijmout opatření k okamžitému odstranění nesrovnalostí. Zejména z rozsudku ve věci C-34/89 vyplývá, že je nepřípustné, aby členský stát zůstal nečinný během čtyř let od prvního zjištění nesrovnalosti (5). Během tohoto období by se mělo provést obecné šetření a mělo by se přijmout rozhodnutí o zahájení řízení o zpětném získávání. Ve věci C-54/95 Soud určil, že členské státy v zásadě musí zahájit řízení o zpětném získávání do jednoho roku poté, co byly zjištěny veškeré relevantní skutečnosti týkající se nesrovnalosti.
(3)
K dnešnímu dni Komise zhodnotila řízení o zpětném získávání provedená členskými státy, pokud jde o nesrovnalosti sdělené v rámci nařízení Rady (EHS) č. 595/91 ze dne 4. března 1991 o nesrovnalostech a zpětném získávání částek neoprávněně vyplacených v rámci financování společné zemědělské politiky, o organizaci informačního systému v této oblasti a o zrušení nařízení (EHS) č. 283/72 (6) před 1. lednem 1999 a zahrnující částky přesahující 500 000 EUR, s cílem rozhodnout o finančních důsledcích těchto nesrovnalostí v souladu s čl. 8 odst. 2 nařízení (EHS) č. 729/70. Komise přitom uplatňovala postup podle článku 5 uvedeného nařízení a článku 8 nařízení Komise (ES) č. 1663/95 ze dne 7. července 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 729/70 týkající se postupu schválení účetní závěrky záruční sekce EZOZF (7).
(4)
Z ověření a dvoustranných diskusí s členskými státy vyplývá, že v některých případech členské státy nejednaly dostatečně rychle a s náležitou pečlivostí. Finanční důsledky nezískání by proto v takových případech neměly být hrazeny z rozpočtu Společenství.
(5)
Ve všech ostatních případech by finanční důsledky posouzených nesrovnalostí měly být hrazeny z rozpočtu Společenství.
(6)
Případy oznámené podle nařízení (EHS) č. 595/91, v jejichž rámci byly neoprávněné platby vráceny v plné výši anebo se zjistilo, že k žádným neoprávněným platbám nedošlo, by se měly odstranit ze seznamu oznámení stanoveného články 3 a 5 uvedeného nařízení.
(7)
Komise v souhrnné zprávě informovala členské státy o částkách, které mají být vyňaty z financování Společenství, a o důvodech, podle kterých o takovém vynětí bude rozhodnuto,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Případy uvedené v příloze I se tímto uzavírají a odpovídající částky hradí dotčený členský stát.
Článek 2
Případy uvedené v příloze II se tímto uzavírají a odpovídající částky se hradí z rozpočtu Společenství.
Článek 3
Případy uvedené v příloze III se odstraní ze seznamu oznámení stanoveného články 3 a 5 nařízení (EHS) č. 595/91.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo, Španělskému království, Francouzské republice, Italské republice, Nizozemskému království, Portugalské republice, a Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.
V Bruselu dne 3. října 2006.