Rådets forordning (EF) nr. 901/2001
af 7. maj 2001
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af urinstof med oprindelse i Rusland
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), særlig artikel 11, stk. 2,
under henvisning til forslag forelagt af Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Tidligere undersøgelser
(1) I 1987 indførte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold(2) på importen af urinstof med oprindelse i bl.a. det tidligere Sovjetunionen. Ved forordning (EØF) nr. 3339/87(3) godtog Rådet tilsagn vedrørende importen af urinstof fra bl.a. det tidligere Sovjetunionen. Ved Kommissionens afgørelse 89/143/EØF(4) bekræftedes disse tilsagn. I marts 1993 indledte Kommissionen en fornyet undersøgelse af afgørelsen om accept af tilsagn vedrørende importen af urinstof med oprindelse i bl.a. det tidligere Sovjetunionen(5). Dette førte til, at der ved Rådets forordning (EF) nr. 477/95(6) blev indført en endelig antidumpingtold på indførslen af urinstof med oprindelse i Den Russiske Føderation (i det følgende benævnt "Rusland"). Tolden blev fastsat til forskellen mellem 115 ECU pr. ton og prisen for varen, netto, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, hvis denne pris var lavere.
2. Undersøgelser vedrørende andre lande
(2) I oktober 2000 blev der indledt en antidumpingundersøgelse vedrørende importen af urinstof med oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien, Egypten, Estland, Litauen, Libyen, Polen, Rumænien og Ukraine(7). Undersøgelsen er endnu ikke afsluttet.
3. Nærværende undersøgelse
3.1. Anmodning om en fornyet undersøgelse
(3) I september 1999 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse om det forestående udløb(8) af gyldigheden af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af urinstof med oprindelse i Rusland. Kommissionen modtog efterfølgende en anmodning om en fornyet undersøgelse af disse foranstaltninger i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 384/96(9) (i det følgende benævnt "grundforordningen"). Anmodningen blev indgivet den 3. december 1999 af European Fertiliser Manufacturers Association (EFMA) på vegne af producenter, der repræsenterer en betydelig del af produktionen i Fællesskabet af urinstof (i det følgende benævnt "den pågældende vare"). Anmodningen var begrundet med, at foranstaltningernes bortfald sandsynligvis ville medføre, at der fortsat eller igen ville finde dumping sted med deraf følgende skade for erhvervsgrenen i Fællesskabet.
3.2. Meddelelse om indledning
(4) Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at indlede en fornyet undersøgelse, og i marts 2000(10) indledte den en undersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i grundforordningen.
3.3. Undersøgelsesperiode
(5) Undersøgelsen af fortsat eller fornyet dumping og skade omfattede perioden fra 1. januar 1999 til 31. december 1999 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden"). Undersøgelsen af udviklingstendenser, der er relevante for en vurdering af, hvorvidt der kan forekomme fortsat eller fornyet skade, omfattede perioden fra 1. januar 1996 til udgangen af undersøgelsesperioden ("den betragtede periode").
3.4. Parter, som er berørt af proceduren
(6) Kommissionen underrettede officielt de EF-producenter, der havde indgivet anmodningen, de eksporterende producenter i Rusland, de importører, brugere og sammenslutninger, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for eksportlandet om indledningen af den fornyede undersøgelse. Kommissionen sendte spørgeskemaer til de eksporterende producenter, producenter i Fællesskabet, brugere og sammenslutninger, som den vidste var berørt af sagen, samt til de parter, som gav sig til kende inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Desuden blev den eneste producent i Slovakiet, der ansås for et passende referenceland, underrettet og fik tilsendt et spørgeskema.
(7) 11 producenter i Fællesskabet, en producent i referencelandet, en importør, en brugersammenslutning og en bruger besvarede spørgeskemaerne. Der blev ikke modtaget besvarelser af spørgeskemaerne fra det pågældende eksportland.
3.5. Kontrol af de modtagne oplysninger
(8) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en afgørelse om sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping og skade samt om Fællesskabets interesser. Kommissionen gav desuden de direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt.
(9) Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:
Producenter i Fællesskabet:
Hydro Agri Brunsbüttel, Tyskland
Hydro Agri Italia SpA, Italien
Irish Fertilizer Industries Ltd, Irland
Producent i referencelandet:
Duslo, a.s., Sal'a, Slovakiet
Ikke forretningsmæssigt forbundet importør:
Cargill BV, Amsterdam, Nederlandene
Brugere/brugersammenslutning:
Sadepan Chimica SRL, Viadana, Italien
Svenska Lantmännen, Stockholm, Sverige.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(10) Den vare, som er omfattet af denne procedure, er samme vare som i den tidligere undersøgelse, nemlig urinstof. Varen fremstilles hovedsagelig af ammoniak, der igen fremstilles af naturgas. Varen kan have flydende eller fast form. Urinstof i fast form kan benyttes til landbrugsmæssige og industrielle formål. Urinstof af landbrugskvalitet kan benyttes enten som gødningsstof, der spredes på jorden, eller som tilsætningsstof i dyrefoder. Urinstof af industriel kvalitet er et råmateriale til fremstilling af visse former for lim og plast. Urinstof i flydende form kan benyttes både som gødningsstof og til industrielle formål. Alle former for urinstof har samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og kan i forbindelse med denne fornyede undersøgelse anses for at være en og samme vare.
(11) Den pågældende vare henhører under KN-kode 3102 10 10 og 3102 10 90. En importørsammenslutning hævdede, at urinstof importeret under KN-kode 3102 10 90 ikke burde være omfattet af den aktuelle fornyede undersøgelse, da denne vare ikke er blevet importeret i en årrække.
(12) I forbindelse med denne påstand skal det bemærkes, at selv om der i et antal år ikke har været nogen import under KN-kode 3102 10 90, tilhører den vare, der kan tariferes under denne KN-kode, klart den eneste kategori af varen, der udgør "den pågældende vare", og det kan endvidere ikke udelukkes, at der i fremtiden vil forekomme en sådan import.
2. Samme vare
(13) Undersøgelsen har vist, at den vare, der fremstilles og sælges af EF-producenterne på fællesskabsmarkedet, i enhver forstand er identisk med urinstof fremstillet i Rusland og eksporteret til Fællesskabet. Disse varer anses derfor for at være identiske, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen. Det fandtes også, at urinstof eksporteret fra Rusland til Fællesskabet og urinstof fremstillet og solgt på hjemmemarkedet i Slovakiet, der blev benyttet som referenceland, var identiske varer.
C. FORTSAT ELLER FORNYET DUMPING
(14) I overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i grundforordningen blev det undersøgt, om foranstaltningernes udløb ville føre til fortsat og/eller fornyet dumping.
(15) I undersøgelsesperioden blev der importeret 25000 tons urinstof fra Rusland (mod 117000 tons i den tidligere undersøgelsesperiode (1992) og 271000 tons i 1986). Dette svarer til en markedsandel på 0,4 %.
1. Sandsynligheden for fortsat dumping
1.1. Referenceland
(16) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 7, i grundforordningen blev den normale værdi fastsat på grundlag af oplysninger indhentet i et tredjeland med markedsøkonomi, hvor den pågældende vare blev fremstillet og solgt. I indledningsmeddelelsen foreslog Kommissionen Slovakiet som et hensigtsmæssigt referenceland, fordi dette land blev benyttet som referenceland i den foregående undersøgelse, og fordi produktionsprocesserne og adgangen til råmaterialer i Slovakiet er sammenlignelige med forholdene i Rusland.
(17) En importørsammenslutning modsatte sig valget af Slovakiet som referenceland, fordi dette land i modsætning til Rusland ikke har nogen produktion af naturgas. Da gas er det grundlæggende råmateriale, der benyttes til fremstilling af urinstof, er det det vigtigste omkostningselement i den færdige vare. Det hævdedes desuden, at Slovakiet er totalt afhængig af russisk gas og betaler en meget høj pris herfor. Det blev derfor fremført, at brugen af Slovakiet som referenceland kunstigt ville øge den normale værdi og derved føre til en kunstigt høj dumpingmargen.
(18) For det andet fremførte importørsammenslutningen, at i betragtning af betydningen af gas for produktionen af urinstof burde ethvert referenceland i denne sag være et gasproducerende land. Importørsammenslutningen foreslog Norge, Canada eller Saudi-Arabien som alternative referencelande.
(19) For så vidt angår den første påstand skal det bemærkes, at der gives stor rabat på de russiske gaspriser på det russiske marked, og at priserne ikke er fastsat af markedskræfterne. Desuden blev det ikke dokumenteret, at gaspriserne på det slovakiske marked var højere end gaspriserne i andre lande med markedsøkonomi. Kommissionen fandt heller ikke tegn på, at dette var tilfældet ved en sammenligning mellem gaspriserne i Slovakiet i undersøgelsesperioden og gaspriserne i andre lande med markedsøkonomi. Det kan derfor ikke accepteres, at valget af Slovakiet som referenceland kunstigt oppuster den normale værdi. For så vidt angår den anden påstand undersøgte Kommissionen, om nogle af de foreslåede lande var mere hensigtsmæssige. Norge var klart ikke et passende valg, da dette land ikke fremstiller urinstof. Saudi-Arabien fandtes ikke at være et passende valg, fordi lovgivningen i dette land tillader kunstigt lave råvarepriser for den nationale industri, som benytter naturgas, og giver dets gødningsindustri investeringsincitamenter. For så vidt angår Canada udviste den canadiske urinstofindustri ikke samarbejdsvilje.
(20) Valget af Slovakiet som referenceland blev derfor fastholdt af følgende årsager: landet blev benyttet som referenceland i den foregående undersøgelse; produktionsprocesserne og adgangen til råmaterialer i Slovakiet er sammenlignelige med forholdene i Rusland; priserne på naturgas i Slovakiet var konkurrencedygtige og ikke højere end gaspriserne i andre lande med markedsøkonomi, og det var muligt at opnå en høj grad af samarbejdsvilje fra dette land. Den eneste slovakiske producent indvilgede i at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen, og det blev også fastslået, at denne producents salg på hjemmemarkedet var repræsentativt i forhold til eksporten til Fællesskabet fra Rusland.
(21) På dette grundlag konkluderedes det, at Slovakiet var et hensigtsmæssigt og ikke urimeligt valg af referenceland med henblik på fastsættelse af den normale værdi for importen af urinstof med oprindelse i Rusland.
1.2. Normal værdi
(22) Det blev først undersøgt, om den samarbejdsvillige slovakiske producents salg på hjemmemarkedet var repræsentativt i forhold til den import til Fællesskabet, som var berørt af undersøgelsen. I denne forbindelse fandtes det passende at se bort fra salget til forretningsmæssigt forbundne parter, da dette salg ikke havde fundet sted i normal handel. Efter at have udelukket dette salg blev det fastslået, at den samarbejdsvillige slovakiske producents direkte salg var tilstrækkelig repræsentativt, eftersom det havde omfattet tilstrækkelige mængder målt i forhold til den gennemsnitlige eksporterede mængde, der er registreret som solgt i Fællesskabet af de eksporterende producenter i Rusland i undersøgelsesperioden.
(23) Det blev derefter fastslået, at dette direkte salg til uafhængige kunder kunne anses for at have fundet sted i normal handel, idet hjemmemarkedspriserne og produktionsomkostningerne blev sammenlignet.
(24) Den normale værdi blev derefter fastsat som det vejede gennemsnit af de faktiske priser for alle direkte salgstransaktioner til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder på det slovakiske marked.
1.3. Eksportpris
(25) Da ingen eksporterende producenter samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, blev eksportprisen fastsat på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. artikel 18, stk. 1, i grundforordningen. I dette tilfælde blev prisen fastsat på grundlag af den gennemsnitlige importpris, der rapporteredes af Eurostat.
1.4. Sammenligning
(26) Da urinstof er en vare, der sælges i store partier, hvor transportomkostningerne repræsenterer en stor andel af salgsprisen, fandtes det passende at foretage sammenligningen på niveauet ab fabrik. Der blev i form af justeringer taget hensyn til forskelle i faktorer, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. Særlig blev der foretaget en justering af den normale værdi for pakningsomkostninger, mens eksportprisen blev justeret for transportomkostninger, som var påløbet i Rusland, og for fragten fra Rusland til Fællesskabet på grundlag af oplysningerne i klagen og andre foreliggende oplysninger.
1.5. Dumpingmargen
(27) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev dumpingmargenen fastsat ved at sammenligne den vejede gennemsnitlige normale værdi i referencelandet med den gennemsnitlige eksportpris pr. ton på grundlag af tal fra Eurostat.
(28) Det fremgik af sammenligningen, at der forekom en betydelig grad af dumping (over 35 %). Dumpingniveauet er således højere end i den foregående undersøgelse (28,2 %).
1.6. Konklusion
(29) Der fandtes intet i undersøgelsen, der tyder på, at det konstaterede dumpingniveau vil forsvinde eller blot falde, hvis antidumpingforanstaltningerne ophæves. Det konkluderedes derfor, at det er sandsynligt, at importen fra Rusland fortsat vil finde sted til dumpingpriser, hvis foranstaltningerne bliver ophævet. I betragtning af den begrænsede mængde, der importeredes i undersøgelsesperioden, fandtes det imidlertid passende også at undersøge, om der var sandsynlighed for fornyet dumping i større eksporterede mængder, hvis de eksisterende foranstaltninger ophæves.
2. Sandsynligheden for fornyet dumping
2.1. Analyse af det pågældende lands situation
(30) Som ovenfor beskrevet fandtes importen til Fællesskabet at have fundet sted til dumpingpriser. Importen var imidlertid begrænset i undersøgelsesperioden (0,4 % af forbruget i Fællesskabet). Det blev derfor også undersøgt, om andre omstændigheder kunne tyde på, at det var sandsynligt, at der igen ville forekomme dumpingimport, hvis foranstaltningerne blev ophævet.
2.1.1. Produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(31) Da de russiske eksportører ikke udviste samarbejdsvilje, baserede Kommissionen i overensstemmelse med artikel 18 i grundforordningen sin analyse på de oplysninger, der blev fremlagt i anmodningen om den fornyede undersøgelse, samt på oplysninger i en uafhængig markedsundersøgelse, der blev forelagt af klageren i løbet af undersøgelsen.
(32) Disse kilder anslår, at den russiske produktionskapacitet for urinstof i de seneste år har ligget på omkring 5300000 tons pr. år. De samme kilder anslår den faktiske russiske produktion til omkring 3700000 tons pr. år. De russiske producenter vil derfor være i stand til at producere yderligere 1600000 tons pr. år, hvilket svarer til 26,5 % af forbruget i Fællesskabet i 1999.
2.1.2. Russisk eksport til Brasilien, Mexico og Tyrkiet
(33) For så vidt angår muligheden for et øget russisk salg på tredjelandes markeder fandt Kommissionen, at der allerede forekommer eksport af russisk urinstof til tredjelande. Der registreredes eksport af store mængder til Brasilien, Mexico og Tyrkiet i 1999, og intet tyder på, at det indenlandske forbrug i disse lande vil stige væsentligt i de kommende år. Det er derfor usandsynligt, at disse markeder i fuldt omfang vil kunne optage de yderligere mængder, som de russiske producenter har kapacitet til at kunne producere.
(34) For så vidt angår eksportpriserne fandtes det, at prisen på den russiske vare, der solgtes på det brasilianske, mexicanske og tyrkiske marked, lå betydeligt under prisen på de russiske leverancer til Fællesskabet.
(35) Importen til Brasilien, Mexico og Tyrkiet synes derfor at finde sted til priser, hvor graden af dumping er større end for priserne på de russiske varer, der importeres til Fællesskabet.
(36) I betragtning af de russiske producenters nærhed til det europæiske marked og den højere mulige avance på eksportpriserne dertil er det sandsynligt, at i det mindste en del af den russiske eksport til Brasilien, Mexico og Tyrkiet vil blive omdirigeret til Fællesskabet, hvis foranstaltningerne bliver ophævet.
2.2. Konklusion
(37) Den store uudnyttede russiske produktionskapacitet, den betydelige russiske eksport til Brasilien, Mexico og Tyrkiet og de lave priser på denne eksport (der er endnu lavere end priserne på den russiske eksport til Fællesskabet, som allerede i betydelig grad dumpes, og som generelt er lavere end EF-erhvervsgrenens priser) gør det sandsynligt, at udløbet af de gældende antidumpingforanstaltninger mod importen af den pågældende vare fra Rusland vil føre til, at der igen vil blive eksporteret betydelige mængder varer til dumpingpriser til fællesskabsmarkedet.
(38) Uden foranstaltninger kan de russiske eksportmængder let nå niveauet i den tidligere undersøgelsesperiode (117000 tons) eller endda niveauet i 1994 (300000 tons). Dette er så meget mere sandsynligt i betragtning af Ruslands nærhed til fællesskabsmarkedet. De russiske eksportpriser ved salg til Brasilien, Mexico og Tyrkiet i undersøgelsesperioden kan give et varsel om prisniveauet for den mulige fremtidige eksport til Fællesskabet. Det er derfor sandsynligt, at der igen vil forekomme kraftig dumping i stort omfang.
D. DEFINITION AF ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET
(39) Det fremgik af undersøgelsen, at de 11 fællesskabsproducenter, der fremsatte anmodningen, i undersøgelsesperioden tegnede sig for over 85 % af Fællesskabets produktion af urinstof. Disse producenter udgør derfor erhvervsgrenen i Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen.
E. ANALYSE AF SITUATIONEN PÅ FÆLLESSKABSMARKEDET
1. Forbrug
(40) Det åbenbare forbrug af urinstof i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-erhvervsgrenens salg på fællesskabsmarkedet, andre EF-producenters salg samt importen til Fællesskabet af urinstof fra det pågældende land og alle andre tredjelande. Produktionen til bundne formål blev ikke taget i betragtning ved fastsættelsen af forbruget i Fællesskabet, da denne produktion ikke sælges på det frie marked, men forarbejdes yderligere til forskellige endelige varer, hvor den pågældende vare kun indgår som en af flere komponenter. EF-erhvervsgrenen importerede ikke og købte ikke på anden måde urinstof til bundne formål. Salget af urinstof fremstillet for og benyttet på det bundne marked konkurrerede ikke med salget af urinstof fremstillet for og solgt på det ikke-bundne marked, og det var derfor ikke sandsynligt, at dumpingimporten havde nogen virkning for dette salg.
(41) På dette grundlag steg forbruget af urinstof støt med 25,8 % i den betragtede periode, nemlig fra ca. 4,8 mio. tons i 1996 til ca. 6 mio. tons i undersøgelsesperioden.
2. Import fra det pågældende land
2.1. Mængde og markedsandel
(42) Det skal bemærkes, at importen fra Rusland stadig var betydelig mellem 1990 og 1994 og nåede et niveau på 300000 tons i 1994. I denne periode fandtes der antidumpingforanstaltninger i form af tilsagn. Det fremgår af Eurostats tal, at der var et brat fald mellem 1995 og 1996, efter at foranstaltningernes form var blevet ændret til told i 1995. En årsag til dette fald var ændringerne af foranstaltningernes form. Importen var derefter stabil mellem 1996 og 1998 og faldt igen betydeligt i undersøgelsesperioden. Det kan ikke udelukkes, at den betydelige stigning i eksporten til Fællesskabet fra andre tredjelande bidrog til dette fald.
(43) Markedsandelen i Fællesskabet for importen fra det pågældende land faldt fra 0,9 % i 1996 til 0,4 % i undersøgelsesperioden.
2.2. Priser
(44) De gennemsnitlige cif-importpriser for den pågældende import steg betydeligt efter indførelsen i 1995 af en antidumpingtold baseret på en mindsteimportpris. Det konstateredes, at importpriserne var faldet betydeligt siden 1998. Fra 1997, og endnu mere markant fra 1998, har de russiske priser på urinstof imidlertid været høje i forhold til de priser, der forlangtes i Fællesskabet af eksporterende producenter fra andre tredjelande, hvilket delvis forklarer, hvorfor importen med oprindelse i Rusland ikke kunne vinde markedsandele.
(45) En importørsammenslutning ønskede, at Kommissionen i forbindelse med prissammenligningen skulle tage hensyn til kvalitetsforskellene mellem russisk urinstof og urinstof fremstillet af EF-erhvervsgrenen. I denne forbindelse er der indarbejdet en kvalitetsjustering på 10 % i de foranstaltninger, der i øjeblikket er gældende. Endvidere kræves der ikke nye beregninger af skadesmargener på grundlag af prissammenligninger ved udløbsundersøgelser, modsat hvad der er tilfældet ved visse interimsundersøgelser.
3. EF-erhvervsgrenens økonomiske situation
3.1. Produktion
(46) EF-erhvervsgrenens samlede produktion af urinstof til salg på fællesskabsmarkedet, dvs. uden produktionen til bundne formål, som tegnede sig for omkring 25 % af den samlede produktion, er steget med 7,5 % mellem 1996 og undersøgelsesperioden. Mellem 1996 og 1997 var der en betydelig stigning, mens produktionen faldt svagt mellem 1998 og undersøgelsesperioden.
3.2. Kapacitet og kapacitetsudnyttelse
(47) Kapacitetsudnyttelsesgraden var forholdsvis stabil med ca. 86 % i 1996 og 1997. Den faldt derefter til 84,7 % i 1998 og til 82,5 % i undersøgelsesperioden.
(48) Det ammonium, der benyttes til fremstilling af urinstof, kan imidlertid også anvendes til fremstilling af andre gødningsstoffer. Kapacitetsudnyttelsesgraden for urinstofproduktionen og dens udvikling påvirkes derfor også af udviklingen inden for andre gødningsstoffer.
3.3. Salget i Fællesskabet
(49) EF-erhvervsgrenens samlede salgsmængde på fællesskabsmarkedet steg fra ca. 3,2 mio. tons i 1996 til omkring 3,8 mio. tons i undersøgelsesperioden, hvilket svarer til en stigning på 17 %. Væksten i salget var mest udtalt mellem 1997 og 1998.
3.4. Lagre
(50) Lagerbeholdningernes størrelse anses ikke for en relevant skadesindikator, eftersom salget har sæsonmæssig karakter, fordi urinstof, som benyttes til bundne formål, oplagres sammen med urinstof solgt som sådan på markedet, og fordi urinstof dels oplagres af producenterne selv og dels af landbrugskooperativer.
3.5. Markedsandel
(51) På et marked, der samlet set er i vækst, faldt EF-erhvervsgrenens markedsandel på fællesskabsmarkedet trods det stigende salg fra ca. 67 % i 1996 til ca. 63 % i undersøgelsesperioden, og erhvervsgrenen opnåede således ikke fordel af markedets vækst.
3.6. Priser
(52) EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser faldt hvert år fra 1996 til undersøgelsesperioden; det samlede fald var på næsten 40 % mellem 1996 og undersøgelsesperioden, hvilket var i overensstemmelse med den generelle prisudvikling på markedet. De faktorer, som påvirker denne udvikling, synes at være tilstedeværelsen af import fra andre tredjelande på fællesskabsmarkedet samt den dumping, der er konstateret i forbindelse med andre gødningsstoffer såsom ammoniumnitrat og opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat, som havde en pristrykkende virkning på alle nitrogenholdige gødningsstoffer. Det skal desuden bemærkes, at Folkerepublikken Kina i april 1997 indførte et forbud mod import af urinstof. Det kinesiske marked er omkring fire gange større end fællesskabsmarkedet og blev før beslutningen om et forbud hovedsagelig forsynet ved import. Importforbuddet havde derfor en indvirkning på urinstofpriserne i Fællesskabet, da mange tredjelande plejede at levere en betydelig del af deres eksport til Folkerepublikken Kina. De faldende energipriser (naturgas er det vigtigste råmateriale, som indgår i fremstillingen af urinstof) kan også have haft en indflydelse på salgspriserne.
3.7. Rentabilitet og afkast af investeringer
(53) EF-erhvervsgrenens rentabilitet udtrykt i procent af nettosalgsværdien faldt støt mellem 1996 og undersøgelsesperioden. Denne udvikling skal ses i lyset af prisudviklingen, der viste et lignende mønster. Rentabiliteten blev negativ i 1998, og tabene steg betydeligt i undersøgelsesperioden.
(54) Afkastet af investeringerne fulgte den nedadgående udvikling i rentabiliteten i løbet af den betragtede periode. Denne negative udvikling er endnu mere markant som følge af den kombinerede virkning af faldet i rentabiliteten og stigningen i investeringerne.
3.8. Likviditet
(55) Den likviditet, der frembringes af EF-erhvervsgrenen i forbindelse med salget af urinstof, fulgte meget nøje udviklingen i rentabiliteten.
3.9. Evnen til at tilvejebringe kapital
(56) Selskaber, som fremstiller urinstof, er del af større koncerner. Der er ikke meldt om problemer.
3.10. Beskæftigelse, produktivitet og lønninger
(57) Beskæftigelsen faldt fra 1638 ansatte i 1996 til 1469 ansatte i undersøgelsesperioden, et fald på omkring 10 %. Produktiviteten steg støt i løbet af den betragtede periode. For så vidt angår lønningerne faldt de i 1997, men fulgte udviklingen i produktiviteten.
3.11. Investeringer
(58) EF-erhvervsgrenen foretog betydelige investeringer mellem 1996 og undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at investeringer i ammoniumfabrikker, der er en investering i senere produktionsled, også til dels er omfattet heraf. Investeringerne var hovedsagelig direkte investeringer i fabrikker og maskiner, der benyttes til fremstilling af urinstof og ammonium.
4. Import fra andre tredjelande
(59) Ifølge tal fra Eurostat steg importen af urinstof fra andre tredjelande end Rusland målt i mængde mellem 1996 og undersøgelsesperioden med omkring 665000 tons fra 1187000 tons til 1852000 tons.
(60) Denne stigning synes at skulle ses i lyset af forbuddet mod importen af urinstof i Folkerepublikken Kina i april 1997, som fik nogle lande til at omdirigere deres eksport til andre lande. Disse andre tredjelande øgede deres markedsandel i Fællesskabet med 6 procentpoint mellem 1996 og undersøgelsesperioden. De tilsvarende gennemsnitlige cif-importpriser faldt ifølge Eurostat betydeligt mellem 1996 og undersøgelsesperioden.
5. Konklusion
(61) Mens forbruget på fællesskabsmarkedet steg, faldt Ruslands markedsandel allerede til under 1 % i 1996, dvs. umiddelbart efter indførelsen af tolden i 1995. Den ved fortoldningen angivne gennemsnitspris på denne import faldt og lå i undersøgelsesperioden under mindsteimportprisen på 115 ECU pr. ton. Importen fra Rusland kunne ikke vinde markedsandele, hvilket også skyldtes den øgede tilstedeværelse af varer fra andre tredjelande på fællesskabsmarkedet til priser, der fra 1997 lå under de russiske priser.
(62) Den forventede forbedring af EF-erhvervsgrenens situation fandt ikke sted, hvilket i princippet skyldtes den øgede tilstedeværelse af leverandører fra andre tredjelande på markedet. Produktionen og salgsmængderne steg, men andre økonomiske indikatorer forværredes betydeligt, nemlig kapacitetsudnyttelse, markedsandele, priser, rentabilitet, afkast af investeringer, likviditet og beskæftigelse. Navnlig havde det stærke fald i EF-erhvervsgrenens salgspriser en negativ virkning på dens rentabilitet. Denne situation skal ses på baggrund af den øgede tilstedeværelse på fællesskabsmarkedet af varer importeret fra andre tredjelande, som har vundet betydelige markedsandele efter indførelsen af foranstaltningerne. Det skal bemærkes, at der i oktober 2000 blev indledt en antidumpingundersøgelse vedrørende importen af urinstof med oprindelse i en række andre tredjelande (Belarus, Bulgarien, Kroatien, Egypten, Estland, Litauen, Libyen, Polen, Rumænien og Ukraine). EF-erhvervsgrenen befinder sig derfor stadig i en vanskelig situation.
F. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORNYET SKADE
(63) For så vidt angår de sandsynlige virkninger for EF-erhvervsgrenen af de gældende foranstaltningers udløb blev følgende faktorer taget i betragtning, jf. de faktorer, der blev opsummeret i betragtning 37 og 38.
(64) Der er klare tegn på, at importen med oprindelse i Rusland fortsat vil finde sted til dumpingpriser. Det er desuden sandsynligt, at den importerede mængde vil vokse betydeligt, da de russiske eksporterende producenter på grund af deres store uudnyttede produktionskapacitet har mulighed for at øge deres produktion og eksport. Desuden vil det indenlandske forbrug i Rusland sandsynligvis fortsat være forholdsvis begrænset i den nærmeste fremtid.
(65) I betragtning af de russiske eksportørers prisadfærd på markeder i tredjelande, nemlig Brasilien, Tyrkiet og Mexico, er det sandsynligt, at de russiske eksporterende producenter vil udvise en aggressiv prisadfærd i Fællesskabet for at genvinde deres tabte markedsandele. Som konstateret i tidligere procedurer vedrørende gødningsstoffer kan selv små mængder til lave priser have en betydelig forvridende og skadelig virkning på dette råvaremarked.
(66) EF-erhvervsgrenen befinder sig stadig i en vanskelig situation, navnlig i henseende til dens rentabilitet, der forbedredes markant umiddelbart efter indførelsen af foranstaltningerne, men derefter igen forværredes betydeligt. I betragtning af EF-erhvervsgrenens udsatte situation vil de importmængder og -priser, der med sandsynlighed kan forventes fra Rusland efter en ophævelse af foranstaltningerne, udsætte EF-erhvervsgrenen for yderligere risiko. Deres virkning på EF-erhvervsgrenen vil efter al sandsynlighed være væsentlig.
(67) På grundlag af ovenstående konkluderes det, at det er sandsynligt, at der igen vil forekomme skade som følge af importen af urinstof fra Rusland, hvis foranstaltningerne ophæves.
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER
1. Indledning
(68) Det blev i henhold til artikel 21 i grundforordningen undersøgt, om en forlængelse af de eksisterende antidumpingforanstaltninger ville stride mod Fællesskabets interesser. Fastlæggelsen af Fællesskabets interesser baseredes på en vurdering af alle de forskellige involverede interesser, dvs. EF-erhvervsgrenens, importørernes, forhandlernes og brugernes interesser. For at vurdere de sandsynlige virkninger af en videreførelse eller ophævelse af foranstaltningerne anmodede Kommissionen om oplysninger fra alle de ovenfor nævnte interesserede parter.
(69) Det bør erindres, at det i den tidligere undersøgelse fandtes, at en indførelse af foranstaltninger ikke stred mod Fællesskabets interesser. Det skal desuden bemærkes, at den foreliggende undersøgelse er en fornyet undersøgelse og således analyserer en situation, hvor der allerede er indført foranstaltninger. Den foreliggende undersøgelse tog derfor hensyn til enhver utilbørlig indvirkning på interesserede parter i perioden efter indførelsen af foranstaltningerne.
(70) Kommissionen sendte spørgeskemaer til 44 importører, en importørsammenslutning, fem brugersammenslutninger og en bruger af den pågældende vare og modtog besvarelser fra en importør, en bruger, en brugersammenslutning og fra importørsammenslutningen.
(71) På dette grundlag blev det undersøgt, om der på trods af konklusionerne om dumping, EF-erhvervsgrenens situation og sandsynligheden for fornyet skadevoldende dumping forelå tvingende grunde til, at det ikke er i Fællesskabets interesse at opretholde foranstaltninger i dette særlige tilfælde.
2. EF-erhvervsgrenen
(72) Kommissionen finder, at hvis de antidumpingforanstaltninger, der indførtes efter den tidligere undersøgelse, ikke opretholdes, vil der sandsynligvis igen forekomme skadelig dumping, og EF-erhvervsgrenens situation, der forringedes i løbet af den betragtede periode, vil forværres yderligere.
(73) EF-erhvervsgrenen har vist sig at være en i strukturel henseende levedygtig erhvervsgren, som er i stand til at tilpasse sig til de skiftende vilkår på markedet. Dette fremgår især af den fortjeneste, som erhvervsgrenen opnåede i 1997, og af dens investeringer i moderne produktionskapacitet. Det vellykkede udfald af disse bestræbelser afhænger i høj grad af, at der er loyal konkurrence på EF-markedet. I denne forbindelse skal det påpeges, at der i oktober 2000 blev indledt en antidumpingundersøgelse vedrørende importen af urinstof med oprindelse i Belarus, Bulgarien, Kroatien, Egypten, Estland, Litauen, Libyen, Polen, Rumænien og Ukraine. På den anden side er situationen med hensyn til beskæftigelse, rentabilitet og salgspriser forværret i en sådan grad, at EF-erhvervsgrenen for nylig har lukket en betydelig kapacitet inden for nitrogenholdige gødningsstoffer.
3. Importører
(74) Kun én af de 44 importører, der modtog spørgeskemaer, besvarede det. Dette selskab hævdede principielt at være imod en videreførelse af foranstaltningerne. Da urinstof kun havde ringe betydning for dette selskabs virksomhed, konkluderedes det imidlertid, at denne importør ikke ville blive alvorligt påvirket af en videreførelse af foranstaltningerne.
(75) I betragtning af den begrænsede samarbejdsvilje samt af, at importørerne generelt beskæftiger sig med en bredt sortiment af gødningsstoffer, hvoraf urinstof kun er et enkelt, og af, at urinstof kan fremskaffes fra mange andre leverandører, der ikke i øjeblikket er underkastet antidumpingforanstaltninger, konkluderedes det, at eventuelle negative virkninger på importørerne af en videreførelse af foranstaltningerne ikke var en tvingende årsag til ikke at videreføre foranstaltningerne.
4. Brugere
(76) Brugerne af den pågældende vare er hovedsagelig landmænd og selskaber, som fremstiller lim og plast. Kommissionen sendte spørgeskemaer til flere brugersammenslutninger på europæisk og nationalt niveau. En brugersammenslutning, som repræsenterede 11 landbrugskooperativer, og en bruger besvarede spørgeskemaet. Begge er som princip imod en videreførelse af foranstaltningerne. I undersøgelsesperioden benyttede ingen af dem imidlertid urinstof med oprindelse i Rusland. Medlemmerne af brugersammenslutningen købte meget små mængder urinstof med oprindelse i andre lande i den betragtede periode. Den individuelle bruger har ikke haft vanskeligheder med at købe urinstof fra andre tredjelande, mens foranstaltningerne har været i kraft.
(77) Det skal bemærkes, at gødningsstoffer - som også fastsat i tidligere undersøgelser - kun tegner sig for en lille del af landbrugernes samlede produktionsomkostninger. I betragtning af ovenstående og den lave grad af samarbejdsvilje konkluderedes det, at de gældende foranstaltninger ikke havde en væsentlig negativ indvirkning på brugerne af urinstof. I denne forbindelse skal det bemærkes, at ingen af brugerne hævdede, at der havde været en generel prisstigning på urinstof og/eller et fald i deres rentabilitet siden indførelsen af de gældende foranstaltninger. I betragtning af ovenstående og den lave grad af samarbejdsvilje konkluderedes det, at en eventuel negativ indvirkning af foranstaltningerne på brugerne ikke var en tvingende årsag til ikke at opretholde foranstaltningerne.
5. Konklusion
(78) Det konkluderes derfor, at der ikke er nogen tvingende årsager i forbindelse med Fællesskabets interesser til ikke at videreføre foranstaltningerne.
H. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(79) Alle berørte parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der lå til grund for, at Kommissionen påtænkte at anbefale at opretholde den eksisterende antidumpingtold på importen af urinstof med oprindelse i Rusland. De fik også tildelt en periode, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til de offentliggjorte oplysninger. Der blev ikke modtaget bemærkninger, der kunne ændre ovennævnte konklusioner.
(80) Det følger af ovenstående, at de gældende antidumpingforanstaltninger på importen af urinstof med oprindelse i Rusland bør opretholdes, således som det er muligt i henhold til artikel 11, stk. 2, i grundforordningen -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af urinstof henhørende under KN-kode 3102 10 10 og 3102 10 90 med oprindelse i Rusland.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til forskellen mellem mindsteimportprisen på 115 EUR pr. ton og prisen for varen, netto, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, hvis denne pris er lavere end mindsteimportprisen.
3. I tilfælde, hvor varerne er blevet beskadiget inden overgangen til fri omsætning, og den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93(11), nedsættes den ovennævnte mindsteimportpris med en procentdel, der svarer til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales. Den told, der skal betales, vil derefter svare til forskellen mellem den nedsatte mindsteimportpris og den nedsatte nettopris, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er angivet.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. maj 2001.
Nařízení Rady (ES) č. 901/2001
ze dne 7. května 2001
o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu močoviny pocházející z Ruska
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského Společenství [1], a zejména na čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Předcházející šetření
(1) V roce 1987 uvalila Komise prozatímní antidumpingové clo [2] na dovozy močoviny pocházející mj. z bývalého Sovětského svazu. Nařízením (EHS) č. 3339/87 [3] přijala Rada závazky v souvislosti s dovozy močoviny mj. z bývalého Sovětského svazu. Rozhodnutím Komise č. 89/143/EHS [4] byly tyto závazky potvrzeny. V březnu 1993 zahájila Komise přezkum rozhodnutí, kterým byly přijaty závazky na dovozy močoviny pocházející mj. z bývalého Sovětského svazu [5]. Výsledkem toho bylo nařízení Rady (ES) č. 477/95 [6] o uložení konečného antidumpingového cla na močovinu pocházející z Ruské federace (dále jen "Rusko"). Výše uloženého cla se rovnala rozdílu mezi minimální cenou 115 ECU za tunu a čistou cenou vyplacenou k hranici Společenství před proclením, pokud byla tato cena nižší.
2. Šetření týkající se jiných zemí
(2) V říjnu 2000 bylo zahájeno antidumpingové šetření, týkající se dovozů močoviny pocházejících z Běloruska, Bulharska, Chorvatska, Egypta, Estonska, Litvy, Libye, Polska, Rumunska a Ukrajiny [7]. Toto šetření stále probíhá.
3. Nynější šetření
3.1 Žádost o přezkum
(3) V září 1999 zveřejnila Komise oznámení o očekávaném pozbytí platnosti [8] antidumpingových opatření na dovozy močoviny pocházející z Ruska. Komise následně obdržela žádost o přezkum těchto opatření podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 384/96 [9] (dále jen "základní nařízení"). Žádost předložila dne 3. prosince 1999 European Fertilizer Manufacturers Association (EFMA - Evropské sdružení výrobců hnojiv) jménem výrobců, představujících hlavní podíl výroby močoviny (dále jen "dotyčný výrobek") ve Společenství. Žádost byla odůvodněna tím, že ukončení platnosti opatření by mělo pravděpodobně za následek pokračující nebo opakovaný dumping a újmu průmyslu Společenství.
3.2 Oznámení o zahájení
(4) Po konzultaci s poradním výborem Komise konstatovala, že existují dostatečné důkazy pro zahájení přezkumu a podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení v březnu 2000 [10] šetření zahájila.
3.3 Období šetření
(5) Doba na prošetření pokračujícího nebo opakovaného dumpingu a újmy zahrnovala období od 1. ledna 1999 do 31. prosince 1999 (dále jen "OŠ"). Zkoumání vývoje podstatného pro posouzení pokračující nebo opakované újmy ("zkoumané období") zahrnovalo období od 1. ledna 1996 do konce OŠ.
3.4 Strany dotčené šetřením
(6) Komise úředně oznámila zahájení přezkumu stěžujícím si výrobcům ve Společenství, vyvážejícím výrobcům v Rusku, dovozcům, uživatelům, známým dotčeným sdružením a zástupcům dotčené vyvážející země. Komise zaslala dotazníky vyvážejícím výrobcům, výrobcům ve Společenství, dovozcům, uživatelům a známým dotčeným sdružením a všem dalším, kteří se ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení přihlásily. Kromě toho byl vyrozuměn jediný výrobce ve Slovenské republice, který byl vzat jako vhodný zástupce ze srovnatelné země a kterému byl rovněž zaslán dotazník.
(7) Jedenáct výrobců ze Společenství, jeden ze srovnávací země, jeden dovozce, jedno sdružení uživatelů a jeden uživatel dotazníky zodpověděly. Pokud jde o vyvážející zemi, nedošla žádná odpověď.
3.5 Ověření získaných údajů
(8) Komise shromáždila a ověřila všechny údaje, které považovala pro účely zjištění pokračujícího nebo opakovaného dumpingu, újmy a zájmu Společenství za nezbytné. Komise také dala přímo dotčeným stranám možnost předložit svá písemná stanoviska a požádat o slyšení.
(9) Kontrolní návštěvy byly provedeny v závodech těchto podniků:
Výrobci ze Společenství:
Hydro Agri Brunsbüttel, Německo,
Hydro Agri Italia SpA, Itálie,
Irish Fertilizer Indutries Ltd., Irsko;
Výrobce ze srovnávací země:
Duslo, a.s., Šaľa, Slovensko;
Nezávislý dovozce:
Cargill BV, Amsterdam, Nizozemí;
Uživatelé/sdružení uživatelů:
Sadepan Chimica SRL, Viadana, Itálie,
Svenska Lantmännen, Stockholm, Švédsko.
B. DOTYČNÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotyčný výrobek
(10) Dotyčný výrobek v tomto řízení je shodný s výrobkem v předcházejícím šetření, tj. s močovinou. Vyrábí se především z amoniaku, který se zase získává ze zemního plynu. Může se vyskytovat v kapalném nebo tuhém stavu. Močovina v tuhém stavu může být použita v zemědělství nebo v průmyslu. Močovina pro účely zemědělství může být použita buď jako hnojivo, kterým se hnojí půda, nebo jako přísada do krmení. Močovina k průmyslovým účelům je surovinou při výrobě některých klihů a umělých hmot. Močovina jako kapalina může být použita jednak jako hnojivo a jednak k průmyslovým účelům. Všechny druhy močoviny mají stejné fyzikální a chemické vlastnosti a pro účely nynějšího přezkumu je možné je považovat za jediný výrobek.
(11) Dotyčný výrobek má kódy KN 31021010 a 31021090.Jedno sdružení dovozců namítlo, že močovina dovážená pod kódem KN 31021090 by měla být z nynějšího přezkumu vyloučena, neboť tyto dovozy se již delší dobu nerealizují.
(12) Pokud jde o tuto námitku, je třeba poznamenat, že i když nebyly již dlouhou dobu realizovány žádné dovozy pod kódem KN 31021090, patří výrobek klasifikovatelný pod tímto kódem KN nepochybně do jedné kategorie výrobků tvořících "dotyčný výrobek" a navíc nelze vyloučit, že se tyto dovozy uskuteční v budoucnu.
2. Obdobný výrobek
(13) Šetření ukázalo, že výrobek vyrobený a prodávaný výrobci ze Společenství na trhu Společenství je ve všech ohledech shodný s močovinou vyrobenou v Rusku a vyváženou do Společenství. Je proto považován za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1. odst. 4 základního nařízení. Bylo rovněž zjištěno, že močovina vyvážená z Ruska do Společenství a močovina vyrobená a prodávaná na domácím trhu na Slovensku, které sloužilo jako srovnávací země, je stejná.
C. OPAKOVÁNÍ NEBO POKRAČOVÁNÍ DUMPINGU
(14) Podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda by ukončení platnosti opatření vedlo k pokračování nebo opakování dumpingu.
(15) Během OŠ bylo z Ruska dovezeno 25 kilotun močoviny (v porovnání se 117 kilotunami dovezenými v předešlém OŠ (1992) a 271 kilotunami v roce 1986). To představuje podíl na trhu 0,4 %.
1. Pravděpodobnost pokračování dumpingu
1.1 Srovnávací země
(16) Běžná hodnota byla podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení stanovena na základě údajů získaných z třetí země s tržním hospodářstvím, kde se dotyčný výrobek vyrábí a prodává. V oznámení o zahájení řízení navrhla Komise za vhodnou srovnávací zemi Slovenskou republiku vzhledem ke skutečnosti, že byla jako srovnávací země použita i v předcházejícím šetření a že výrobní postupy a přístup k surovinám jsou ve Slovenské republice srovnatelné s poměry v Rusku.
(17) Jedno sdružení dovozců mělo vůči výběru Slovenské republiky za srovnávací zemi námitky z následujících důvodů: ve Slovenské republice se na rozdíl od Ruska nevyrábí zemní plyn. Jelikož plyn je základní surovinou pro výrobu močoviny, tvoří hlavní část nákladů na finální výrobek. Navíc bylo namítnuto, že Slovenská republika je zcela závislá na plynu z Ruska a platí za něj vysokou cenu. Použití Slovenské republiky jako srovnávací země by proto uměle zvýšilo běžnou hodnotu a to by mělo za následek uměle vysokou míru dumpingu.
(18) Sdružení dovozců dále uvedlo, že vzhledem k důležitosti plynu při výrobě močoviny, by měla být jako srovnávací země vybrána země, která plyn vyrábí. Sdružení dovozců navrhlo jako náhradní srovnávací země Norsko, Kanadu nebo Saudskou Arábii.
(19) Pokud jde o prvé tvrzení, je třeba podotknout, že ruské ceny plynu jsou na ruském trhu velmi nízké a nejsou určovány tržním mechanismem. Navíc nebyly poskytnuty žádné důkazy o tom, že by ceny plynu na slovenském trhu byly vyšší než ceny plynu v jiných tržních ekonomikách. Komise nenašla také žádný náznak, že by tomu tak bylo v OŠ při porovnávání cen plynu na Slovensku s cenami v jiných tržních ekonomikách. Nelze tedy přijmout námitku, že by výběr Slovenské republiky za srovnávací zemi vedl k umělému zvýšení běžné hodnoty. Pokud jde o druhý argument, zkoumala Komise, zda by byla některá z navržených zemí vhodnější. Je zřejmé, že Norsko by nebylo vhodnou volbou vzhledem k tomu, že močovinu nevyrábí. Saudská Arábie byla shledána nevhodným kandidátem, neboť legislativa této země počítá s uměle nízkými cenami surovin ve státním průmyslu, ve kterém se zemní plyn používá, a svým výrobcům hnojiv poskytuje investiční pobídky. Co se týká Kanady, nebyl nikdo z kanadských výrobců močoviny ochoten spolupracovat.
(20) Výběr Slovenské republiky za srovnávací zemi byl proto z následujících důvodů potvrzen: byla použita jako srovnávací země i v předchozím šetření; výrobní postupy a přístup k surovinám jsou ve Slovenské republice srovnatelné s Ruskem; ceny zemního plynu ve Slovenské republice byly konkurenční a nebyly vyšší než ceny plynu v jiných tržních ekonomikách; tato země v řízení dobře spolupracovala. Jediný slovenský výrobce se spoluprací při šetření souhlasil a bylo zjištěno, že prodej tohoto výrobce na domácím trhu byl reprezentativní v porovnání s objemem vývozů z Ruska do Společenství.
(21) Na tomto základě se dospělo k závěru, že výběr Slovenské republiky za srovnávací zemi za účelem stanovení běžné hodnoty dovozů močoviny pocházející z Ruska byl správný a přiměřený.
1.2 Běžná hodnota
(22) Nejprve bylo zkoumáno, zda byl tuzemský prodej realizovaný spolupracujícím slovenským výrobcem při porovnání s dovozy do Společenství, které byly předmětem šetření, reprezentativní. V této souvislosti považovala Komise za správné vyloučit prodeje přidruženým společnostem, neboť se nejednalo o prodej v běžném obchodním styku. Po vyloučení zmíněných prodejů bylo zjištěno, že přímé prodeje uskutečněné spolupracujícím slovenským výrobcem jsou dostatečně reprezentativní, neboť byly během OŠ, měřeno podle průměrného objemu evidovaných uskutečněných vývozů do Společenství, vyvážejícími výrobci v Rusku realizovány ve významném množství.
(23) Poté bylo zjištěno, že tyto přímé prodeje nepřidruženým zákazníkům mohou být při porovnání tuzemských cen a výrobních nákladů považovány za prodeje v běžném obchodním styku.
(24) Běžná hodnota byla proto zjištěna jako vážený průměr skutečných cen všech přímých prodejů nepřidruženým zákazníkům na slovenském trhu.
1.3 Vývozní cena
(25) Jelikož nespolupracoval žádný vyvážející výrobce, byla vývozní cena podle čl. 18 odst. 1 základního nařízení stanovena na základě dostupných údajů. V tomto případě s použitím průměrné dovozní ceny uveřejněné v Eurostatu.
1.4 Srovnání
(26) Jelikož močovina je sypký výrobek, u něhož náklady na dopravu tvoří podstatnou část prodejní ceny, ukázalo se jako přiměřené, aby se srovnání provedlo na bázi ceny ze závodu. U rozdílů ovlivňujících srovnatelnost cen byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny příslušné úpravy. Úprava běžné hodnoty byla provedena zejména u nákladů na balení, zatímco vývozní cena byla upravena podle přepravních nákladů účtovaných v Rusku a při dopravě z Ruska do Společenství, které byly získány na základě údajů obsažených ve stížnosti a jiných dostupných informací.
1.5 Dumpingové rozpětí
(27) Podle čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí určeno srovnáním vážené průměrné běžné hodnoty v porovnávací zemi s váženou vývozní cenou za tunu podle údajů Eurostatu.
(28) Srovnání ukázalo značné dumpingové rozpětí (přes 35 %). Dumpingové rozpětí je tedy vyšší než v předchozím šetření (28,2 %).
1.6 Závěr
(29) V průběhu šetření nenasvědčovalo nic tomu, že pokud by byla antidumpingová opatření zrušena, dumping by skončil nebo by se jeho rozpětí snížilo. Dospělo se tedy k závěru, že je pravděpodobné, že budou-li opatření odvolána, dovozy z Ruska budou nadále uskutečňovány za dumpingové ceny. Vzhledem k omezenému objemu vývozu během OŠ považovala Komise za vhodné přezkoumat, zda je pravděpodobný opakovaný výskyt dumpingu ve zvýšeném objemu vývozů, pokud by byla stávající opatření zrušena.
2. Pravděpodobnost opakování dumpingu
2.1 Analýza situace v dotčené zemi
(30) Jak je výše uvedeno, byly zjištěny dovozy do Společenství za dumpingové ceny. Objem dovozů během OŠ byl však nízký (0,4 % spotřeby ve Společenství). Bylo proto dále zkoumáno, zda by mohly i jiné okolnosti naznačit pravděpodobnost opakování dalších dumpingových dovozů, pokud by byla stávající opatření zrušena.
2.1.1 Výrobní kapacita a využití kapacit
(31) Při absenci spolupráce ruských vývozců založila Komise podle čl. 18 odst. 1 základního nařízení svou analýzu na údajích získaných ze žádosti o přezkum a na údajích získaných z nezávislé zvláštní studie trhu předložené stěžovatelem v průběhu OŠ.
(32) Podle shora zmíněných zdrojů se ruská výrobní kapacita močoviny v současnosti odhaduje na cca 5300 kilotun ročně. Podle stejných zdrojů činí skutečná ruská výroba cca 3700 kilotun ročně. Ruští výrobci by tak byli schopni vyrobit dalších 1600 kilotun ročně, což představuje 26,5 % spotřeby ve Společenství v roce 1999.
2.1.2 Ruské vývozy do Brazílie, Mexika a Turecka
(33) Pokud jde o možnost zvýšení ruských prodejů na trzích třetích zemí, Komise zjistila, že vývozy ruské močoviny do třetích zemí již probíhají. Velké objemy vývozů byly v roce 1999 zaznamenány do Brazílie, Mexika a Turecka a nic nenasvědčuje tomu, že by se tuzemská spotřeba v těchto zemích v příštích letech nějak významně zvýšila. Tyto trhy nejsou tedy pravděpodobně schopné plně pojmout dodatečné množství močoviny, které jsou ruští výrobci kapacitně schopni vyrobit.
(34) Co se týče vývozních cen bylo zjištěno, že cena ruské močoviny prodávané na brazilském, mexickém a tureckém trhu je značně pod úrovní cen ruských dodávek do Společenství.
(35) Dovozy do Brazílie, Mexika a Turecka jsou tedy uskutečňovány za ceny, které jsou ještě ve větší míře dumpingové než ruské dovozy do Společenství.
(36) Vzhledem k blízkosti ruských výrobců k evropskému trhu a možnému vysokému rozpětí vývozních cen na něm je pravděpodobné, že pokud by byla opatření zrušena, pak by se alespoň část nynějších ruských vývozů do Brazílie, Mexika a Turecka přesunula do Společenství.
2.2 Závěr
(37) Velká nevyužitá výrobní kapacita v Rusku, značný objem ruských vývozů do Brazílie, Mexika a Turecka a nízká cenová úroveň těchto vývozů (dokonce nižší než ruské ceny vývozů do Společenství, které jsou již značnou měrou dumpingové a které jsou obecně nižší než ceny průmyslu Společenství) naznačují, že zrušení platnosti stávajících antidumpingových opatření vůči dovozům dotyčného výrobku z Ruska by vedlo k opakovanému výskytu značného objemu dumpingových vývozů na trh Společenství.
(38) Bez těchto opatření by objem ruských dovozů mohl snadno dosáhnout úrovně předchozího OŠ, tj. 117 kilotun nebo dokonce úrovně roku 1994, tj. 300 kilotun. Vzhledem k blízkosti Ruska k trhu Společenství je to ještě pravděpodobnější. Ruské vývozní ceny účtované v Brazílii, Mexiku a Turecku v OŠ mohou sloužit jako ukazatel cenové úrovně možných budoucích vývozů do Společenství. Opakovaný výskyt vysokého dumpingu ve značných objemech je proto pravděpodobný.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ VE SPOLEČENSTVÍ
(39) Šetření ukázalo, že během OŠ představovalo 11 dotčených výrobců ve Společenství více než 85 % výroby močoviny ve Společenství. Tvořily tedy ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení výrobní odvětví ve Společenství.
E. ANALÝZA SITUACE NA TRHU SPOLEČENSTVÍ
1. Spotřeba
(40) Skutečná spotřeba močoviny ve Společenství byla stanovena na základě objemu prodejů výrobního odvětví ve Společenství na trhu Společenství, objemu prodejů jiných výrobců ve Společenství a dovozů močoviny do Společenství z dotčených zemí a všech dalších třetích zemí. Výroba pro další zpracování nebyla při určení spotřeby ve Společenství zohledněna, neboť tato výroba se neprodává na volném trhu, nýbrž se dále zpracovává do různých konečných výrobků, jejichž jednu složku tvoří dotyčný výrobek. Průmysl Společenství nedováží nebo jinak nenakupuje močovinu pro další zpracování. Prodej močoviny vyrobené a použité na monopolním trhu proto nekonkuruje prodeji močoviny vyrobené a prodávané na volném trhu a nemůže být proto dumpingovými dovozy ovlivněn.
(41) Na tomto základě se spotřeba během zkoumaného období trvale zvýšila o 25,8 % z cca 4,8 milionů tun v roce 1996 na cca 6 milionů tun v OŠ.
2. Dovozy z dotčené země
2.1 Objem a podíl na trhu
(42) Je třeba uvést, že objem dovozů u Ruska byl v letech 1990 až 1994 stále značný, když dosáhl 300 kilotun v roce 1994. V této době byla v platnosti antidumpingová opatření ve formě závazků. Podle čísel Eurostatu došlo v období 1995-1996, po změně této formy opatření na clo v roce 1995, k prudkému poklesu dovozů. Důvodem poklesu byla změna formy opatření. Objemy dovozu zůstaly potom v letech 1996-1998 stabilní a znovu podstatně klesly v OŠ. Nelze vyloučit, že k tomuto poklesu přispělo i značné zvýšení exportů do Společenství z třetích zemí.
(43) Podíl dovozů z dotčené země na trhu Společenství se v roce 1996 snížil z 0,9 % na 0,4 % v OŠ.
2.2 Ceny
(44) Průměrné ceny CIF dotčených dovozů se podstatně zvýšily po zavedení antidumpingového cla, stanoveného na základě minimální dovozní ceny v roce 1995. Od roku 1998 ceny dovozů silně klesaly. Od roku 1997 a ještě markantněji od roku 1998 se však ruské ceny močoviny pohybovaly na nejvyšší hranici cen účtovaných ve Společenství vyvážejícími výrobci z třetích zemí, což částečně vysvětluje, proč dovozy z Ruska nemohly získat žádné podíly na trhu.
(45) Jedno sdružení dovozců namítlo, že Komise by měla pro účely cenového srovnání vzít v úvahu rozdíl v kvalitě mezi ruskou močovinou a močovinou vyrobenou v průmyslu Společenství. S tímto zřetelem zahrnují opatření, které jsou nyní v platnosti, kvalitativní rozdílovou opravu ve výši 10 %. Navíc rámec přezkumu při uplynutí platnosti opatření na rozdíl od rámce určitých mezidobých přezkumů nevyžaduje nové výpočty rozsahu újmy na bázi cenového srovnání.
3. Ekonomická situace výrobního odvětví Společenství
3.1 Výroba
(46) Celková výroba močoviny v výrobním odvětví Společenství určená k prodeji na trhu Společenství, tj. bez výroby pro další zpracování, která tvořila cca 25 % celkové výroby, stoupla mezi rokem 1996 a OŠ o 7,5 %. Ke značnému nárůstu došlo v letech 1996-1997, zatímco v mezidobí 1998 a OŠ se výroba mírně snižovala.
3.2 Kapacita a využití kapacit
(47) Využití kapacit bylo v roce 1996 a 1997 relativně stabilní a činilo 86 %. V roce 1998 kleslo na 84,7 % a v OŠ na 82,5 %.
(48) Amoniak používaný na výrobu močoviny lze však použít i na výrobu jiných hnojiv. Kapacitní využití při výrobě močoviny a jeho vývoj je tedy ovlivněn i vývojem u jiných hnojiv.
3.3 Prodej ve Společenství
(49) Celkový objem prodejů výrobního odvětví ve Společenství na trhu Společenství se zvýšil z cca 3,2 milionů tun v roce 1996 na cca 3,8 milionů tun v OŠ, což představuje zvýšení o 17 %. Nejvyšší nárůst prodeje byl zaznamenán v letech 1997-1998.
3.4 Zásoby
(50) Množství zásob se nepovažuje za přesvědčivý ukazatel újmy, a to s ohledem na sezónnost prodejů a na skutečnost, že močovina používaná pro další zpracování se skladuje společně s močovinou prodávanou na volném trhu a vzhledem k tomu, že močovinu si částečně skladují i sami výrobci a zemědělská družstva.
3.5 Podíl na trhu
(51) Na celkově expandujícím trhu se podíl výrobního odvětví Společenství i přes zvýšení objemů prodeje snížil z cca 67 % v roce 1996 na cca 63 % v OŠ, takže z rozšíření trhu neměl žádný užitek.
3.6 Ceny
(52) Průměrná prodejní cena výrobního odvětví Společenství se od roku 1996 do OŠ v souladu všeobecným cenovým vývojem na trhu každoročně snižovala, až dosáhla mezi rokem 1996 a OŠ celkového poklesu o téměř 40 %. Faktory, které zřejmě tento vývoj ovlivnily, byly dovozy do Společenství z třetích zemí a dumping zjištěný v případě jiných hnojiv, např. dusičnanu amonného a roztoku močoviny a dusičnanu amonného, jež vedly k poklesu cen všech dusíkatých hnojiv. Navíc je třeba poznamenat, že v dubnu 1997 zakázala Čínská lidová republika dovoz močoviny. Čínský trh je zhruba čtyřikrát větší než trh Společenství a před tímto rozhodnutím byl zásoben hlavně dovozy. Zákaz dovozu měl proto dopad i na ceny močoviny ve Společenství, neboť mnohé třetí země dosud dodávaly velkou část svých vývozů do Čínské lidové republiky. Klesající ceny energií (zemní plyn je hlavní surovinou pro výrobu močoviny) mohly prodejní ceny rovněž ovlivnit.
3.7 Rentabilita a návratnost investic
(53) Rentabilita výrobního odvětví Společenství vyjádřená jako procento čisté prodejní hodnoty mezi rokem 1996 a OŠ neustále klesala. Tento trend je třeba vidět ve světle cenového vývoje, který měl mimochodem podobný průběh. Rentabilita byla v roce 1998 negativní a úroveň ztrát se v OŠ značně zvýšila.
(54) Návratnost investic kopírovala ve zkoumaném období klesající vývoj rentability. Tento negativní trend je díky spojenému účinku snižování rentability a zvyšování investic ještě markantnější.
3.8 Cash flow
(55) Cash flow vyrobený průmyslovým odvětvím Společenství byl v poměru k prodejům močoviny velmi podobný vývoji rentability.
3.9 Možnost zvýšení kapitálu
(56) Podniky vyrábějící močovinu jsou součástí velkých koncernů. Nebyly ohlášeny žádné potíže.
3.10 Zaměstnanost, produktivita a mzdy
(57) Zaměstnanost klesla z 1638 pracovníků v roce 1996 na 1469 v OŠ, což představuje snížení o 10 %. Produktivita se během zkoumaného období stále zvyšovala. Pokud jde o mzdy, ty se v roce 1997 snížily, potom však kopírovaly vývoj produktivity.
3.11 Investice
(58) Průmysl Společenství realizoval mezi rokem 1996 a OŠ značné množství investic. Je třeba poznamenat, že částečně jsou zahrnuty i investice do předcházejících fází výroby, např. do závodů na výrobu amoniaku. Jednalo se zejména o přímé investice do závodů a strojního vybavení na výrobu močoviny a amoniaku.
4. Dovozy z třetích zemí
(59) Objem dovozů močoviny z jiných zemí než z Ruska se podle Eurostatu zvýšil mezi rokem 1996 a OŠ o cca 665 kilotun z 1187 kilotun na 1852 kilotun.
(60) Zdá se, že toto zvýšení bylo ovlivněno zákazem dovozu močoviny do Čínské lidové republiky, vyhlášeným v dubnu 1997, který vedl některé země k přesměrování svých vývozů na jiné země. Tyto třetí země zvýšily mezi rokem 1996 a ATS svůj podíl na trhu Společenství o 6 procentních bodů. Odpovídající průměrné dovozní ceny CIF se ve stejném období podle Eurostatu značně snížily.
5. Závěr
(61) Zatímco se spotřeba na trhu Společenství v roce 1996, tj. bezprostředně po zavedení cla v roce 1995, zvýšila, podíl Ruska na trhu již klesl na méně než 1 %. Průměrná cena těchto dovozů přihlášených k proclení se snížila a v OŠ byla pod úrovní minimální dovozní ceny 115 ECU/t. Ruské dovozy nebyly sto zvýšit své podíly na trhu, což bylo zapříčiněno rostoucí účastí třetích zemí na trhu Společenství, jejichž ceny byly od roku 1997 nižší než ruské ceny.
(62) Očekávané zlepšení situace v výrobním odvětví Společenství nenastalo v podstatě díky rostoucí účasti dodavatelů z třetích zemí na trhu. Zatímco objem výroby a prodeje se zvýšil, jiné ekonomické ukazatele, tj. využití kapacit, podíly na trhu, ceny, ziskovost, návratnost investic, cash flow a zaměstnanost se výrazně zhoršily. Prudký pokles prodejních cen v výrobním odvětví ve Společenství zvlášť negativně ovlivnil jeho ziskovost. Tuto situaci je třeba vidět ve světle zvýšeného výskytu dovozů z třetích zemí na trhu Společenství, které získaly po zavedení antidumpingových opatření výrazné podíly na trhu. Je třeba poznamenat, že v říjnu 2000 bylo zahájeno antidumpingové šetření týkající se dovozů močoviny pocházejících z celé řady třetích zemí (Bělorusko, Bulharsko, Chorvatsko, Egypt, Estonsko, Litva, Libye, Polsko, Rumunsko a Ukrajina). Výrobní odvětví Společenství je proto stále v těžké situaci.
F. PRAVDĚPODOBNOST OPAKOVÁNÍ ÚJMY
(63) Za účelem zjištění pravděpodobného dopadu na výrobní odvětví Společenství po ukončení platných opatření byly v souladu se závěry v bodech 37. a 38. odůvodnění posouzeny následující faktory.
(64) Existují jasné náznaky, že dovozy pocházející z Ruska budou nadále uskutečňovány za dumpingové ceny. Navíc je pravděpodobné, že objemy dovozů se značně zvýší, neboť ruští vyvážející výrobci mají ke zvýšení objemu výroby a exportu velké množství volných kapacit. Navíc se zdá, že domácí spotřeba v Rusku zůstane i nadále na relativně nízké úrovni.
(65) Vzhledem k cenové politice ruských vývozců na trzích třetích zemí, zvláště v Brazílii, Turecku a Mexiku, je pravděpodobné, že ruští vyvážející výrobci uplatní své agresivní chování, pokud jde o ceny, i ve Společenství, aby získali zpět své ztracené podíly na tomto trhu. Již v předešlých řízeních týkajících se hnojiv bylo konstatováno, že i malé objemy za nízké ceny mohou mít značně rušivý a škodlivý vliv na trh s tímto zbožím.
(66) Výrobní odvětví Společenství je stále v těžké situaci, pokud jde o jeho ziskovost, která se sice ihned po zavedení posuzovaných opatření zlepšila, avšak později se opět výrazně zhoršila. Vzhledem k choulostivé situaci výrobního odvětví Společenství by pravděpodobné objemy a ceny dovozů z Ruska, které by po ukončení platnosti opatření nastaly, znamenaly pro průmysl Společenství další riziko. Na průmysl Společenství by to proto mělo pravděpodobně hmotný dopad.
(67) Ze shora uvedených skutečností vyplývá, že pokud by byla platná opatření odvolána, je pravděpodobné, že by dovozy močoviny z Ruska znovu průmyslu Společenství způsobily újmu.
G. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Úvod
(68) Podle článku 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda by prodloužení současných platných antidumpingových opatření nebylo v rozporu ze zájmem Společenství jako celku. Přitom byly posuzovány různé zájmy všech dotčených stran, tj. zájmy průmyslu Společenství, dovozců a obchodníků, stejně jako uživatelů dotyčného výrobku. Za účelem určení pravděpodobného dopadu pokračujících opatření nebo ukončení jejich platnosti si Komise vyžádala údaje od všech shora uvedených stran.
(69) Je třeba připomenout, že v předcházejícím šetření bylo konstatováno, že zavedení opatření není v rozporu se zájmem Společenství. Navíc v případě tohoto šetření jde o přezkum, takže je analyzována situace, kdy jsou antidumpingová opatření již v platnosti. Tento přezkum bral tedy v úvahu všechny nepřípustné negativní účinky na dotčené strany během období následujícího po zavedení těchto opatření.
(70) Komise zaslala dotazníky 44 dovozcům, jednomu sdružení dovozců, pěti sdružením uživatelů a jednomu uživateli dotyčného výrobku a obdržela odpovědi od jednoho dovozce, jednoho uživatele, jednoho sdružení uživatelů a od sdružení dovozců.
(71) Na tomto základě bylo zkoumáno, zda i přes závěry o dumpingu, o situaci ve výrobním odvětví ve Společenství a o pravděpodobném pokračování újmu způsobujícího dumpingu neexistují přesvědčivé důvody, které by vedly k závěru, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Společenství zachovat tato opatření i nadále.
2. Výrobní odvětví ve Společenství
(72) Bylo zjištěno, že bez zachování platnosti antidumpingových opatření zavedených v minulém řízení by se pravděpodobně znovu objevil újmu způsobující dumping a že situace ve výrobním odvětví Společenství, která se během zkoumaného období zhoršila, by se i nadále zhoršovala.
(73) Výrobní odvětví ve Společenství prokázalo, že je z hlediska struktury životaschopné a že je schopno se měnícím se podmínkám na trhu přizpůsobit. To se ukázalo především zvyšováním zisku až do roku 1997 a investicemi do modernizace výroby. Úspěch těchto snah závisí ve velké míře na zachování korektní hospodářské soutěže na trhu Společenství. Zde je třeba poznamenat, že v říjnu 2000 bylo zahájeno antidumpingové šetření týkající se dovozů močoviny z Běloruska, Bulharska, Chorvatska, Egypta, Estonska, Litvy, Libye, Polska, Rumunska a Ukrajiny. Na druhé straně snížení zaměstnanosti, ziskovosti a prodejních cen vedlo k tomu, že výrobní odvětví ve Společenství některé závody na výrobu dusíkatých hnojiv v poslední době uzavřelo.
3. Dovozci
(74) Ze 44 dovozců, kteří dotazník obdrželi, odpověděl pouze jeden. Ten byl zásadně proti prodloužení platnosti opatření. Vzhledem k tomu, jak málo důležitá močovina pro jeho obchod je, dospěla Komise k závěru, že zmíněného dovozce by se prodloužení platnosti opatření nijak vážně nedotklo.
(75) Vzhledem k nízkému stupni spolupráce, ke skutečnosti, že dovozci obecně obchodují s celou řadou hnojiv, nejenom s močovinou, a ke skutečnosti, že močovinu je možné v současnosti získat z mnoha jiných zdrojů, které nejsou předmětem antidumpingových opatření, byl učiněn závěr, že negativní dopad pokračujících opatření na dovozce by nebyl přesvědčivým důvodem proti prodloužení jejich platnosti.
4. Uživatelé
(76) Uživateli dotyčného výrobku jsou převážně zemědělci a podniky vyrábějící klih a umělé hmoty. Komise zaslala dotazníky několika sdružením uživatelů na evropské a národní úrovni. Jedno sdružení uživatelů představující 11 zemědělských družstev a jeden uživatel na dotazníky odpověděli. Oba byli v zásadě proti pokračování platnosti opatření. Žádný z nich však močovinu z Ruska během OŠ nepoužíval. Členové sdružení uživatelů nakupovali ve zkoumaném období velmi malé množství močoviny pocházející z jiných zdrojů. Uvedený samostatný uživatel neměl s nákupem močoviny z třetích zemí v době platnosti opatření žádné problémy.
(77) Je třeba poznamenat, že hnojiva tvoří pouze malou část celkových výrobních nákladů zemědělců, jak už bylo konstatováno v předešlém šetření. Vzhledem k tomu a vzhledem k nízkému stupni spolupráce dospěla Komise k závěru, že nyní platná opatření nemají nijak výrazný negativní dopad na uživatele močoviny. Zde je nutno uvést, že nikdo z uživatelů si nestěžoval, že by od doby zavedení současných opatření zaznamenali všeobecné zvýšení cen močoviny anebo pokles jejich ziskovosti. Vzhledem ke shora uvedeným faktům a k nízkému stupni spolupráce se dospělo k závěru, že negativní dopad pokračujících opatření na uživatele by nebyl přesvědčivým důvodem proti prodloužení jejich platnosti.
5. Závěr
(78) Vzhledem ke shora uvedeným skutečnostem dospěla Komise k závěru, že pokud jde o zájem Společenství, neexistují proti prodloužení platnosti opatření žádné přesvědčivé důvody.
H. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(79) Všechny dotčené strany byly vyrozuměny o podstatných faktech a důvodech, na jejichž základě hodlala Komise doporučit zachování stávajícího antidumpingového cla na dovozy močoviny pocházející z Ruska. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, ve které se k tomu mohly vyjádřit. Neobjevila se žádná stanoviska, která by mohla shora uvedené závěry změnit.
(80) Ze shora uvedeného vyplývá, že podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení by měla současná antidumpingová opatření na dovozy močoviny pocházející z Ruska zůstat v platnosti,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo z dovozu močoviny kódů KN 31021010 a KN 31021090 pocházející z Ruska.
2. Výše konečného antidumpingového cla je rozdíl mezi minimální dovozní cenou 115 EUR za tunu a čistou vyplacenou cenou na hranice Společenství před proclením, a to ve všech případech, kdy je tato čistá cena nižší než minimální dovozní cena.
3. V případech, kdy bylo zboží před jeho propuštěním do volného oběhu způsobena újma a kdy byla proto jeho skutečně zaplacená nebo splatná cena pro účely stanovení celní hodnoty podle článku 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 [11] poměrným způsobem rozdělena, se uvedená minimální dovozní cena snižuje o procento odpovídající poměrné části skutečně zaplacené nebo splatné ceny. Splatné clo se potom rovná rozdílu mezi sníženou minimální dovozní cenou a sníženou čistou vyplacenou cenou na hranice Společenství před proclením.
4. Pokud není uvedeno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. května 2001.