RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1124/2007
af 28. september 2007
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 367/2006 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse typer polyethylenterephthalat (PET) med oprindelse i Indien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 19,
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
I. Tidligere undersøgelse og gældende foranstaltninger
(1)
Rådet indførte ved forordning (EF) nr. 2597/1999 (2) en endelig udligningstold på importen af polyethylenterephthalatfolie (»PET-folie«) henhørende under KN-kode ex 3920 62 19 og ex 3920 62 90 og med oprindelse i Indien (i det følgende benævnt »den pågældende vare«). Den undersøgelse, der førte til vedtagelsen af forordningen, er i det følgende benævnt »den oprindelige undersøgelse«. Foranstaltningerne havde form af en værditold på mellem 3,8 % og 19,1 % på importen fra individuelt nævnte eksportører og en resttold på 19,1 % på importen af den pågældende vare fra alle andre selskaber. Udligningstolden på importen af PET-folie fremstillet og eksporteret af Jindal Poly Films Limited, tidligere kendt som Jindal Polyester Ltd (3) (»Jindal« eller »virksomheden«), var 7 %. Den oprindelige undersøgelse blev udført fra den 1. oktober 1997 til den 30. september 1998.
(2)
Rådet har ved forordning (EF) nr. 367/2006 (4) fastholdt den endelige udligningstold, som var blevet indført ved forordning (EF) nr. 2597/1999 på importen af PET-folie med oprindelse i Indien efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 18 i grundforordningen. Den oprindelige undersøgelse blev udført fra den 1. oktober 2003 til den 30. september 2004.
(3)
Rådet ændrede ved forordning (EF) nr. 1288/2006 efter en interimsundersøgelse om subsidiering af en anden indisk PET-folieproducent, Garware Polyester Limited (»Garware«), den endelige udligningstold, der blev pålagt Garware ved forordning (EF) nr. 367/2006.
II. Indledning af en delvis interimsundersøgelse på eget initiativ
(4)
Kommissionen havde adgang til dokumentation, hvoraf det umiddelbart fremgik, at Jindal opnåede fordele af subsidiering på et højere niveau, og at niveauændringen var af blivende art.
III. Undersøgelse
(5)
Som følge heraf besluttede Kommissionen, efter at have hørt det rådgivende udvalg, på eget initiativ at indlede en delvis interimsundersøgelse, jf. artikel 19 i grundforordningen, der begrænser sig til niveauet for subsidiering af Jindal, for at vurdere behovet for fortsættelse, fjernelse eller ændring af gældende udligningsforanstaltninger. Den 2. august 2006 gjorde Kommissionen ved en indledningsmeddelelse, der blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (5), opmærksom på indledningen af denne fornyede undersøgelse.
(6)
Den fornyede undersøgelsesperiode omfattede perioden fra den 1. april 2005 til den 31. marts 2006.
(7)
Kommissionen underrettede officielt Jindal, den indiske regering (»GOI«) og Du Pont Tejin Films, Luxembourg; Mitsubishi Polyester Film, Tyskland; Toray Plastics Europe, Frankrig og Nuroll, Italien, der repræsenterer langt størstedelen af Fællesskabets folieproduktion (i det følgende benævnt »EF-erhvervsgrenen«), om indledningen af den delvise interimsundersøgelse. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(8)
Kommissionen sendte for at indhente de oplysninger, som den havde brug for til sin undersøgelse, et spørgeskema til Jindal, som samarbejdede og besvarede spørgeskemaet. Der blev aflagt kontrolbesøg hos Jindal i Indien.
(9)
Jindal, den indiske regering og EF-erhvervsgrenen blev orienteret om undersøgelsens væsentligste resultater og fik mulighed for at fremsætte bemærkninger. Jindal modtog bemærkningerne, og de drøftes nedenfor. Den indiske regering fremsatte ingen bemærkninger.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(10)
Den pågældende vare er polyethylenterephthalatfolie (PET-folie), normalt henhørende under KN-kode ex 3920 62 19 og ex 3920 62 90 og med oprindelse i Indien, jf. den oprindelige undersøgelse.
C. SUBSIDIER
I. Indledning
(11)
På grundlag af de tilgængelige oplysninger og besvarelsen af Kommissionens spørgeskema undersøgte Kommissionen følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:
a) Landsdækkende ordninger:
i)
»Advance Licence Scheme« (forhåndslicensordningen)
ii)
»Duty Entitlement Passbook Scheme« (toldgodtgørelsesordningen)
iii)
»Export Oriented Unit Scheme/Special Economic Zones Scheme« (ordning for eksportorienterede virksomheder/ordning for særlige økonomiske zoner)
iv)
»Export Promotion Capital Goods Scheme« (ordning for eksportfremmende investeringsgoder)
v)
»Export Income Tax Exemption Scheme« (ordningen for fritagelse for indkomstskat af eksport)
vi)
»Export Credit Scheme« (eksportkreditordningen)
vii)
»Duty Free Replenishment Certificate« (ordningen med certifikat til toldfri genanskaffelse af råmaterialer).
(12)
Ovennævnte ordninger i)-iv) og vii) er baseret på »Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (No. 22 of 1992) « (»loven om udenrigshandel«), der trådte i kraft den 7. august 1992. Ved Foreign Trade Act bemyndiges den indiske regering til at udstede bekendtgørelser vedrørende eksport- og importpolitikken. Den indiske regering offentliggjorde en flerårig plan for den indiske udenrigshandelspolitik i perioden 1. september 2004 til 31. marts 2009 (FTP 2004-2009), som var afløseren for den tidligere eksport- og importpolitik (EXIM). Endvidere offentliggjorde den indiske regering en såkaldt »Handbook of procedures«, hvori den fastlægger de procedurer, der styrer FTP 2004-2009 (»HOP I 2004-2009«), og den ajourføres jævnligt (6).
(13)
Den under punkt v) nævnte ordning for fritagelse for indkomstskat af eksport er baseret på »Income Tax Act 1961« (»indkomstskatteloven af 1961«), som ændres årligt ved »Finance Act« (»finansloven«).
(14)
Eksportkreditordningen under punkt vi) er baseret på Section 21 og 35A i »Banking Regulation Act 1949« (»bankloven af 1949«), der tillader Reserve Bank of India at vejlede forretningsbanker om eksportkreditter.
b) Regionale ordninger
(15)
På grundlag af de tilgængelige oplysninger og besvarelsen af Kommissionens spørgeskema undersøgte Kommissionen også Maharashtras regerings (GOM) »Package Scheme of Incentives« (PSI) 1993. Denne ordning er baseret på beslutninger truffet af Maharashtras industri-, energi- og arbejdsministerium.
II. Landsdækkende ordninger
1. »Advance Licence Scheme« (ALS) (forhåndslicensordningen)
a) Retsgrundlag
(16)
Ordningen er beskrevet detaljeret i FTP 2004-2009, afsnit 4.1.3-4.1.14, og i kapitel 4.1-4.30 i HOP I 2004-2009. Ordningen blev i april 2006 efter udløbet af den fornyede undersøgelsesperiode erstattet af »Advance Authorisation Scheme«. Dette forekommer imidlertid væsentligst at være et navneskift. Følgende analyse sætter fokus på ALS, som var gældende i den fornyede undersøgelsesperiode.
b) Støtteberettigelse
(17)
Disse underordninger er bl.a. forskellige med hensyn til kriterier for støtteberettigelse. Producent-eksportører og forhandler-eksportører, der er »forbundet« med støttende producenter, er berettiget til støtte efter ALS-ordningerne for fysisk eksport og årligt behov. Producent-eksportører og forhandler-eksportører, der er »forbundet« med støttende producenter, er berettiget til støtte efter ALS-ordningerne for fysisk eksport og årligt behov. Hovedleverandører, der leverer til kategorier »ligestillet med eksport« som nævnt i kapitel 8.2 i FTP 2004-2009, og leverandører til en EOU-virksomhed, er støtteberettigede efter ALS-ordningen for transaktioner ligestillet med eksport. Producent-eksportører, der leverer til den endelige eksportør, er støtteberettiget efter ALS-ordningen for mellemleverancer. Mellemleverandører til producent-eksportører er berettigede til eksportligestillingsfordele i henhold til underordningerne for attester til forudgående frigivelse (»Advance Release Orders« eller »ARO«) og løbende indenlandsk remburs. Eftersom Jindal kun benyttede de første fire af de seks underordninger i den fornyede undersøgelsesperiode, er det kun dem, der vil blive beskrevet mere detaljeret nedenfor.
c) Praktisk gennemførelse
(18)
Forhåndslicenser kan udstedes for:
i)
Fysisk eksport: Dette er den vigtigste underordning. Den gør det muligt toldfrit at importere råmaterialer til fremstilling af en specifik færdig eksportvare. »Fysisk« betyder i denne forbindelse, at eksportvaren skal forlade indisk område. Tilladelsen til import og forpligtelsen til eksport (herunder eksportvarens type) er specificeret i licensen.
ii)
Årligt behov: En sådan licens er ikke knyttet til en bestemt eksportvare, men til en bredere varegruppe (f.eks. kemiske og dermed forbundne produkter). Licensindehaveren kan - op til en bestemt værditærskel, som fastsættes efter tidligere eksportresultater - toldfrit importere ethvert råmateriale, der skal benyttes til fremstilling af enhver vare, som henhører under den relevante varegruppe. Licensindehaveren kan vælge at eksportere enhver færdig vare i varegruppen, hvor sådanne toldfri materialer er anvendt.
iii)
Transaktioner ligestillet med eksport: Denne underordning gør det muligt for en hovedleverandør toldfrit at importere råmaterialer, som er nødvendige i produktionen af varer, der skal sælges i »transaktioner ligestillet med eksport« til de kundekategorier, som er anført i FTP 2004-2009, afsnit 8.2.(b)-(f), (g), (i) og (j). Ifølge den indiske regering forstås der ved transaktioner ligestillet med eksport transaktioner, hvor de leverede varer ikke forlader landet. En række kategorier af leverancer anses for at være transaktioner ligestillet med eksport, forudsat at varerne er fremstillet i Indien, f.eks. leverancer af varer til en eksportorienteret virksomhed eller til en virksomhed i en særlig økonomisk zone.
iv)
Mellemleverancer: Denne underordning omfatter tilfælde, hvor to producenter har til hensigt at fremstille en enkelt eksportvare og stå for hver sin del af produktionsprocessen. Producent-eksportøren fremstiller mellemproduktet. Den pågældende kan toldfrit importere råmaterialer og kan til dette formål opnå en forhåndslicens for mellemleverancer. Den endelige eksportør færdiggør produktionen og er forpligtet til at eksportere den færdige vare.
(19)
Som anført ovenfor anvendte Jindal ALS i den fornyede undersøgelsesperiode. Virksomheden gjorde nærmere betegnet brug af de fire ovennævnte underordninger i)-iv).
(20)
Af hensyn til de indiske myndigheders kontrol er licensindehavere retligt forpligtede til at føre »korrekt og behørigt regnskab over forbrug og anvendelse af importerede varer i henhold til licenser« i et nærmere angivet format (kapitel 4.30 i HOP I 2004-2009) (i det følgende benævnt »forbrugsregisteret«). Kontrollen viste, at virksomheden ikke førte forbrugsregistret behørigt, dvs. at den ikke registrerede forbindelsen mellem råmateriale og det endelige bestemmelsessted for den færdige vare, som foreskrevet af den indiske regering, og det til trods for, at den ikke alene eksporterer den færdige vare, men også sælger den på hjemmemarkedet.
(21)
For så vidt angår ovennævnte underordning i) og iii) fastsætter den indiske regering den mængde og værdi, som importtilladelsen og eksportforpligtelsen (herunder for transaktioner ligestillet med eksport) vedrører, og dette fremgår af licensen. Desuden skal de tilsvarende transaktioner bekræftes på licensen af den indiske stats embedsmænd på import- og eksporttidspunktet. Den mængde import, der er tilladt i henhold til denne ordning, fastsættes af den indiske regering på grundlag af såkaldte standard input/output-normer (i det følgende benævnt »SION-normer«). Der er fastsat sådanne normer for de fleste varer (herunder den pågældende vare), som er offentliggjort i bind II af HOP 2004-2009. SION for PET-folie og PET-spåner, et mellemprodukt, blev nedjusteret i oktober 2005.
(22)
For så vidt angår underordning iii), bemærkes det, at transaktioner ligestillet med eksport til opfyldelse af forpligtelsen under ALS hovedsageligt var salg inden for virksomheden, dvs. en PET-spåneproducentenhed af Jindal (som ikke er en særskilt retlig enhed) solgte PET-spåner til produktion af PET-folie til Jindals EOU-virksomhed. Importen af råmaterialer foregik i forbindelse med fremstillingen af mellemproduktet (PET-spåner). Med andre ord betragtes hjemmemarkedssalg i forbindelse med underordning iii) som eksport.
(23)
For så vidt angår underordning iv) afskrives råmaterialer, der købes af Jindal på hjemmemarkedet, på Jindals forhåndslicens, og der oprettes en midlertidig forhåndslicens til den indenlandske leverandør. Indehaveren af en sådan midlertidig forhåndslicens kan toldfrit importere de varer, som er nødvendige i fremstillingen af den vare, der efterfølgende leveres til Jindal som råmateriale til produktionen af den pågældende vare.
(24)
I forbindelse med underordning ii) (forhåndslicens for årligt behov) er det kun værdien af den tilladte import, der anføres på licensen. Licensindehaveren er forpligtet til at »fastholde sammenhængen mellem de importerede råmaterialer og den færdige vare« (HOP I 2004-2009, afsnit 4.24A(c)).
(25)
Importerede råmaterialer kan ikke afhændes og skal anvendes til at fremstille den færdige eksportvare. Eksportforpligtelsen skal opfyldes inden for en fastsat frist efter udstedelsen af licensen (18 måneder med mulighed for to forlængelser på hver 6 måneder, dvs. i alt 30 måneder).
(26)
Det fremgik af kontrollen, at virksomhedens forbrugsrate for det hovedråmateriale, som behøves for at fremstille 1 kg PET-folie, i forskelligt omfang afhængigt af kvaliteten af PET-folien og som anført i forbrugsregistret, var lavere end den tilsvarende SION. Dette gjorde sig klart gældende, for så vidt angår den gamle SION for PET-folie og PET-spåner, og i mindre omfang, for så vidt angår den ajourførte SION, der trådte i kraft i september 2005, dvs. i den fornyede undersøgelsesperiode. Med andre ord fik Jindal tilladelse til toldfrit på grundlag af SION at importere flere råmaterialer, end der var behov for i fremstillingsprocessen. Dette gjorde i overensstemmelse med udenrigshandelspolitikken (foreign trade policy (FTP)) forbrugsregistret til det afgørende kontrolelement. Dette register var imidlertid hverken ført behørigt eller nogensinde blevet kontrolleret af den indiske regering hidtil. Virksomheden hævdede, at den indiske regering ville foretage en justering, når licenserne udløb, dvs. 30 måneder efter udstedelsen af en licens, da det er almindelig praksis at gøre brug af de to mulige forlængelser på hver seks måneder. Denne påstand kunne imidlertid ikke verificeres, da ingen af de licenser, Jindal anvendte, er udløbet endnu.
(27)
Ændringer i administrationen af FTP 2004-2009, som blev gennemført i efteråret 2005 (obligatorisk indsendelse af forbrugsregistret til de indiske myndigheder i forbindelse med indfrielsesproceduren), havde endnu ikke fundet anvendelse på Jindal. Derfor kunne den faktiske gennemførelse af denne bestemmelse ikke kontrolleres på det tidspunkt.
d) Konklusion
(28)
Fritagelsen for importafgifter er et subsidie i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 2, stk. 2, i og med, at manglende opkrævning af importafgifter, der normalt ville blive opkrævet, udgør et finansielt bidrag fra den indiske regering, der medførte en fordel for Jindal ved at øge dens likviditet.
(29)
Desuden er de fire underordninger, som Jindal benyttede (se ovenfor i)-iv)), retligt betingede af eksportresultater og anses derfor for at være specifikke og udligningsberettigede i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 4, litra a). Uden en eksportforpligtelse kan en virksomhed ikke opnå fordele under disse ordninger. Dette er klart tilfældet, for så vidt angår ordning i), ii) og iv), men selv ALS-ordningen for transaktioner ligestillet med eksport opfylder dette kriterie i det foreliggende tilfælde, fordi levering til en EOU-virksomhed i sidste ende sigter mod faktisk eksport.
(30)
De underordninger, der blev benyttet i den aktuelle sag, kan ikke betragtes som tilladte toldgodtgørelsesordninger eller substitutionsgodtgørelsesordninger i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii). De overholder ikke de strenge regler i grundforordningens bilag I, punkt i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). Den indiske regering anvendte ikke sin verifikationsordning eller -procedure til effektivt at bekræfte, hvorvidt der blev brugt råmaterialer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (bilag II, del II, punkt 4), i grundforordningen samt for substitutionsgodtgørelsesordninger bilag III, del II, punkt 2, i grundforordningen). SION-normerne for den pågældende vare var ikke tilstrækkeligt præcise. SION-normerne kan ikke i sig selv anses for at være et system til verifikation af det faktiske forbrug, fordi disse meget generøse standardnormer er udformet således, at den indiske regering ikke med tilstrækkelig præcision kan kontrollere, hvilke mængder råmaterialer der er forbrugt i fremstillingen til eksport. Endvidere har den indiske regering ikke foretaget en effektiv kontrol på grundlag af forbrugsregistret.
(31)
Virksomheden fastholdt i sine bemærkninger efter meddelelsen om undersøgelsen, at den fører et behørigt forbrugsregister, og at der derfor faktisk findes et kontrolsystem, jf. grundforordningens bilag II. Den hævdede endvidere, at ALS fungerer som en substitutionsordning, så toldfri råmaterialer kan anvendes til at fremstille varer, der sælges på hjemmemarkedet, hvis de toldfri råmaterialer enten direkte eller ved substitution benyttes ved fremstillingen af varer, som efterfølgende eksporteres inden for en rimelig tidsperiode. Selvom virksomheden fører et register over forbruget af råmaterialer til produktion af en mængde af den pågældende vare, undlod den imidlertid at ajourføre et system til kontrol af, hvilke råmaterialer der blev benyttet til fremstilling af den eksporterede vare og i hvilke mængder, jf. den indiske FTP 2004-2009 (bilag 23) og grundforordningens bilag II, del II, punkt 4. Endvidere ajourfører den ikke et system, hvorved det kan kontrolleres, at mængden af råmaterialer, som der kræves godtgørelse for, ikke overstiger mængden af lignende eksporteret vare, jf. bilag III, del II, punkt 2. I det foreliggende tilfælde fastholdes det efter nøje overvejelse, at der ikke er nogen forbindelse mellem det anvendte toldfri råmateriale og den eksporterede vare, hvorfor der ikke findes noget egentligt kontrolsystem.
(32)
Underordningerne er derfor udligningsberettigede.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(33)
Subsidiebeløbet blev beregnet som beskrevet i det følgende. Som tæller benyttedes summen af de importafgifter, der er givet afkald på (basistold og særlig tillægstold), for de materialer, som er importeret i henhold til underordning i)-iii), der er støtteberettigede i forbindelse med import gennem mellemproducenten. For så vidt angår underordning iv), er tælleren summen af de importafgifter, der er givet afkald på, for råmaterialer anvendt til fremstilling af den pågældende vare i den fornyede undersøgelsesperiode.
(34)
Virksomheden hævdede i sine bemærkninger efter meddelelsen om undersøgelsen, at tolden på råmaterialer til fremstilling af PET-folie var faldet fra 15 % til 7,5 % fra marts 2006, dvs. efter at undersøgelsesperioden var afsluttet, og krævede, at Kommissionen tager hensyn til denne ændring i beregningen af subsidiesatsen for ALS. Selvom der har været tilfælde, hvor hændelser efter udløbet af undersøgelsesperioden er blevet taget i betragtning, begrænser dette sig imidlertid til ekstraordinære omstændigheder, som ikke synes at foreligge nu. Påstanden må derfor afvises, jf. grundforordningens artikel 5 og 11, stk. 1.
(35)
Virksomheden hævdede endvidere i sine bemærkninger efter meddelelsen om undersøgelsen, at fordelen i forbindelse med underordning iv) var prisforskellen mellem almindelige hjemmemarkedskøb af råmaterialer og køb af råmaterialer ved overførsel af ALS-fordele til leverandøren, og den opstillede nogle beregninger i så henseende uden yderligere dokumentation. Fordelen er imidlertid beregnet på grundlag af den told, der er givet afkald på i licensen, eftersom salgs-/anskaffelsesprisen på råmaterialerne er en rent kommerciel afgørelse og ikke ændrer på det ubetalte afgiftsbeløb. Under alle omstændigheder blev dette krav fremsat første gang efter meddelelsen om undersøgelsen, og da Kommissionen ikke havde mulighed for at gennemgå sagen, blev det afvist.
(36)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket subsidiebeløbene, når der blev fremsat berettigede krav herom. Som tæller anvendes alle de importafgifter, der er givet afkald på, og ikke den for store eftergivelse/fritagelse, som virksomheden hævdede, fordi ALS ikke opfylder betingelserne i grundforordningens bilag II. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, er nævneren eksportomsætningen af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. Selskabet hævdede, at transaktioner ligestillet med eksport burde inkluderes i virksomhedens samlede eksportomsætning i undersøgelsesperioden. Da disse transaktioner rent faktisk ikke er eksport, men nærmere salg på hjemmemarkedet, kan de ikke med rette klassificeres som eksport, og blev derfor ikke medregnet i den samlede eksportomsætning.
(37)
Den for ALS fastsatte subsidiesats er på 14,68 %.
2. Duty Entitlement Passbook Scheme (DEPBS) (toldgodtgørelsesordning)
a) Retsgrundlag
(38)
En beskrivelse af DEPBS findes i FTP 2004-2009, afsnit 4.3.
b) Støtteberettigelse
(39)
Jindal anvendte ikke DEPBS i den fornyede undersøgelsesperiode, derfor er det ikke nødvendigt at foretage nogen yderligere analyse af, om ordningen er udligningsberettiget.
3. Export Oriented Unit Scheme (EOUS)/Special Economic Zones Scheme (SEZS) (ordning for eksportorienterede virksomheder/ordning for særlige økonomiske zoner)
a) Retsgrundlag
(40)
De nærmere oplysninger om disse ordninger fremgår af kapitel 6 i FTP 2004-2009, HOP I 2004-2009 (EOUS), SEZ Act 2005 og dermed forbundne bestemmelser (SEZS).
b) Støtteberettigelse
(41)
Med undtagelse af rene handelsvirksomheder kan enhver virksomhed, der forpligter sig til at eksportere en del af sin produktion af varer eller tjenesteydelser, etableres under EOUS- eller SEZS-ordningen. Det konstateredes, at Jindal opnåede en fordel af EOUS, men ikke af SEZS i den fornyede undersøgelsesperiode. Derfor sættes der i analysen udelukkende fokus på EOUS.
c) Praktisk gennemførelse
(42)
En EOU-virksomhed kan etableres hvor som helst i Indien. Denne ordning supplerer SEZS-ordningen.
(43)
Ansøgninger om EOU-status skal indeholde nærmere oplysninger for en periode på fem år om bl.a. planlagte produktionsmængder, forventet værdi af eksporten, importbehov og behov for indenlandske varer. Hvis myndighederne godtager virksomhedens ansøgning, vil den blive underrettet om de vilkår og betingelser, der er knyttet til godtagelsen. Aftalen om at blive godkendt som EOUS-virksomhed er gyldig i fem år og kan fornyes.
(44)
En EOU-virksomhed har ifølge FTP 2004-2009 en central forpligtelse til at opnå en nettoindtjening i udenlandsk valuta, hvilket vil sige, at den samlede værdi af eksporten i en referenceperiode på fem år skal være højere end den samlede værdi af de importerede varer.
(45)
En EOU-virksomhed er berettiget til følgende fordele:
i)
fritagelse fra importtold på alle typer varer (herunder investeringsgoder, råmaterialer og forbrugsgoder), som er nødvendige til fremstilling og forarbejdning eller i forbindelse hermed
ii)
fritagelse for punktafgift på varer indkøbt hos indenlandske leverandører
iii)
godtgørelse af central omsætningsafgift på varer indkøbt lokalt
iv)
mulighed for at sælge for op til 50 % af de eksporterede varers fob-værdi på hjemmemarkedets såkaldte »domestic tariff area« (»DTA«), efter indbetaling af gældende told
v)
fritagelse i ti år efter indledningen af driften, men højst frem til 2010, for den skat på indtægter, der normalt skal betales af fortjeneste på eksportsalg i overensstemmelse med Income Tax Act, section 10B
vi)
mulighed for 100 % udenlandsk ejerskab af egenkapital.
(46)
Virksomheder, der drives under disse ordninger, er underlagt toldmyndighedernes tilsyn, jf. Customs Act, section 65. EOU’er er retligt forpligtede til i den foreskrevne form at føre nøjagtigt regnskab over alle importerede varer, forbrug og anvendelse af alle importerede materialer og den foretagne eksport. Disse dokumenter skal regelmæssigt fremlægges for de kompetente myndigheder (»kvartalsvise og årlige statusrapporter«). På intet tidspunkt stilles der dog krav om, at EOU-virksomheder skal redegøre for den indbyrdes forbindelse mellem enhver importtransaktion og deres eksport, salg til andre virksomheder, salg på hjemmemarkedet eller lagre som anført i FTP 2004-2009, afsnit 6.11.2.
(47)
Hjemmemarkedssalget forsendes og registreres ved selvcertificering. Ekspeditionen af en EOU-virksomheds eksportforsendelser overvåges af en embedsmand fra told- og punktafgiftsmyndighederne, der er permanent udstationeret i virksomheden.
(48)
Jindal benyttede EOU-ordningen til toldfrit at importere investeringsgoder samt til at opnå godtgørelse af central omsætningsafgift betalt på lokalt indkøbte varer. Den gjorde ikke brug af toldfritagelse ved import af råmaterialer, da EOU-virksomheden bruger PET-spåner som råmateriale til produktionen af PET-folie. Disse spåner fremstilles i en anden enhed af virksomheden af råmaterialer, som indkøbes under ALS.
d) Konklusioner vedrørende EOU
(49)
En EOU-virksomheds fritagelse for to typer importafgifter (»basistold« og »særlig tillægstold«) og godtgørelsen af den centrale omsætningsafgift er finansielle bidrag fra den indiske regering, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii). Der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, således at EOU-virksomheden opnår en fordel i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2, fordi likviditeten forbedres.
(50)
Fritagelsen fra basistold og særlig tillægstold og godtgørelsen af omsætningsafgift udgør således subsidier i henhold til grundforordningens artikel 2. De er retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifikke og udligningsberettigede i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 4, litra a). Det er en nødvendig betingelse for at opnå fordelene, at en EOU-virksomhed har eksport som mål, jf. FTP 2004-2009, afsnit 6.1.
(51)
Det blev desuden bekræftet, at den indiske regering ikke har nogen verifikationsordning eller -procedure til effektivt at kontrollere, hvorvidt der blev brugt told- og/eller omsætningsafgiftsfrie råmaterialer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (bilag II, del II, punkt 4), til grundforordningen samt for substitutionsgodtgørelsesordninger bilag III, del II, punkt 2, til grundforordningen). Under alle omstændigheder er fritagelse for told på investeringsgoder ikke en tilladelig toldgodtgørelsesordning, fordi sådanne investeringsgoder ikke benyttes i fremstillingsprocessen.
(52)
Den indiske regering foretog ikke nogen yderligere undersøgelse på grundlag af de faktisk involverede råmaterialer, selv om dette normalt ville være nødvendigt, når der ikke foreligger et effektivt verifikationssystem (bilag II, del II, punkt 5, og bilag III, del II, punkt 3, til grundforordningen), og den beviste heller ikke, at der ikke var blevet eftergivet for store afgiftsbeløb.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(53)
Den udligningsberettigede fordel er derfor eftergivelsen af de samlede importafgifter (basistold og særlig tillægstold), der normalt skal betales ved import, samt godtgørelsen af omsætningsafgiften i den periode, der er omfattet af den fornyede undersøgelse.
i) Tilbagebetaling af central omsætningsafgift på varer købt på hjemmemarkedet
(54)
Tælleren i beregningen blev fastsat som beskrevet i det følgende: Subsidiebeløbet blev beregnet på grundlag af den omsætningsafgift, der var tilbagebetalt for varer indkøbt til fremstillingssektoren, f.eks. dele og pakningsmaterialer, i den fornyede undersøgelsesperiode. De gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, blev fratrukket, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a).
(55)
Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt over eksportomsætningen fra hele eksportsalget af den pågældende vare i den fornyede undersøgelsesperiode (nævneren), da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder. Der fremkom herved en subsidiemargen på 0,04 %.
ii) Fritagelse for importafgifter (basistold og særlig tillægstold) og godtgørelse af central omsætningsafgift på investeringsgoder
(56)
Fordelen er beregnet på grundlag af størrelsen af den ikke betalte told på indførte investeringsgoder og den omsætningsafgift, der blev godtgjort på køb af investeringsgoder, fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningstid for sådanne investeringsgoder i den pågældende erhvervsgren, jf. artikel 7, stk. 3, i grundforordningen. Selskabet hævdede, at dette burde være den i selskabets regnskaber faktisk anvendte afskrivningssats; dog tolkes kravet i artikel 7, stk. 3, som den afskrivningssats, der var fastsat i lovgivningen vedrørende virksomheden, i dette tilfælde Companies Act (selskabsloven) af 1956. Det således beregnede beløb, der kan tildeles til den fornyede undersøgelsesperiode, er blevet justeret ved at tillægge renter i denne periode for at afspejle værdien af fordelen over tid og derved bestemme den fulde fordel af denne ordning for modtageren. Gebyrer, som nødvendigvis påløber for at opnå subsidiet, blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), fratrukket dette beløb, og resultatet heraf var subsidiebeløbet som tæller. Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2 og 3, blevet fordelt over eksportomsætningen i forbindelse med salget af den pågældende vare i den fornyede undersøgelsesperiode (nævneren), da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, eksporterede eller transporterede mængder. Selskabet hævdede, at transaktioner ligestillet med eksport burde medregnes i den samlede eksportomsætning, men denne påstand blev afvist af de i betragtning 36 anførte grunde. Der fremkom herved en subsidiemargen på 1,26 %.
(57)
Jindal havde således en samlet subsidiemargen på 1,3 % i henhold til EOU-ordningen.
4. Export Promotion Capital Goods Scheme (EPCGS) (eksportfremmeordning for investeringsgoder)
a) Retsgrundlag
(58)
EPCGS-ordningen er beskrevet detaljeret i kapitel 5 i FTP 2004-2009 og i kapitel 5 i HOP I 2004-2009.
b) Støtteberettigelse
(59)
Denne ordning kan benyttes af såvel producent-eksportører som forhandler-eksportører, der er »forbundet med« støttende producenter eller leverandører af tjenesteydelser. Det konstateredes, at Jindal opnåede fordel af denne ordning i den fornyede undersøgelsesperiode.
c) Praktisk gennemførelse
(60)
Med forbehold af en eksportforpligtelse har virksomheder lov til at importere nye (og siden april 2003 også indtil ti år gamle brugte) investeringsgoder til nedsat told. Med henblik herpå udsteder den indiske regering efter anmodning og betaling af et gebyr en EPCG-licens. Siden april 2000 har ordningen betydet, at der anvendes en reduceret importtoldsats på 5 % på alle investeringsgoder, der indføres under ordningen. For at opfylde eksportforpligtelsen skal de importerede investeringsgoder anvendes til at fremstille en vis mængde eksportvarer inden for en bestemt periode.
d) Konklusioner vedrørende EPCGS
(61)
Ved EPCG-ordningen ydes der subsidier i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 2, stk. 2, da den indiske regering giver afkald på indtægter, som ellers ville være indgået. Desuden medfører toldnedsættelsen en fordel for eksportøren, fordi toldbesparelsen ved import forbedrer virksomhedens likviditet.
(62)
Endvidere er EPCG-ordningen retligt betinget af eksportresultater, da licenser ikke kan opnås uden en eksportforpligtelse. Den anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget i henhold til artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen.
(63)
Ordningen kan ikke betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii). Investeringsgoder er ikke omfattet af anvendelsesområdet for sådanne tilladelige ordninger (jf. grundforordningens bilag I, punkt i), da de ikke forbruges ved produktionen af de eksporterede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(64)
Tælleren i beregningen blev fastsat som beskrevet i det følgende: Subsidiebeløbet blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 3, beregnet på grundlag af den ikke betalte told på importerede investeringsgoder, fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivningsperiode for sådanne investeringsgoder i PET-folieindustrien; dette blev af de grunde, der nævnes i betragtning 56, fortolket som den i selskabsloven af 1956 specificerede sats, og ikke den, der rent faktisk anvendtes af selskabet. Der blev lagt renter til dette beløb for at afspejle den samlede værdi af fordelen over tid. De gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, blev fratrukket, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a).
(65)
Virksomheden hævdede, at investeringsgoder, der toldfrit blev importeret i forbindelse med ECPG-ordningen til brug i Khanvel-enheden, ikke længere anvendes, og at fordelen ved sådanne goder ikke længere bør indgå i tælleren. Eftersom det imidlertid ikke kan dokumenteres, at virksomheden ikke længere ejer disse goder, eller at den ikke vil bruge dem igen, må Kommissionen afvise denne påstand.
(66)
Dette subsidiebeløb er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, og 3, blevet fordelt på eksportomsætningen for det pågældende produkt i den fornyede undersøgelsesperiode (nævneren), fordi subsidiet er betinget af eksportresultater. Selskabet hævdede, at transaktioner ligestillet med eksport burde medregnes i den samlede eksportomsætning, men denne påstand blev afvist af de i betragtning 36 anførte grunde. Subsidiet til Jindal er på 1,11 %.
5. »Export Income Tax Exemption Scheme« (EITES) (ordningen for fritagelse for indkomstskat af eksport)
a) Retsgrundlag
(67)
Retsgrundlaget for denne ordning kan findes i »Income Tax Act 1961« (indkomstskatteloven af 1961), som ændres årligt ved »Finance Act« (finansloven). Sidstnævnte fastlægger hvert år grundlaget for opkrævningen af skatter samt forskellige fritagelser og fradrag, der kan kræves. EOU’er kan f.eks. kræve indkomstskattefritagelse, jf. Income Tax Act 1961 (section 10B).
b) Praktisk gennemførelse
(68)
Det blev fastslået, at Jindal ikke opnåede nogen fordele i forbindelse med EITES, derfor er det ikke nødvendigt at foretage nogen yderligere analyse af, om ordningen er udligningsberettiget.
6. Export Credit Scheme (ECS) (eksportkreditordning)
a) Retsgrundlag
(69)
Ordningen er beskrevet i Master Circular IECD No. 5/04.02.01/2002-03 (Export Credit in Foreign Currency) og Master Circular IECD No. 10/04.02.01/2003-04 (Rupee Export Credit) fra Reserve Bank of India (»RBI«), der er rettet til alle forretningsbanker i Indien.
b) Støtteberettigelse
(70)
Denne ordning kan benyttes af producent-eksportører og forhandler-eksportører. Det konstateredes, at Jindal opnåede fordel af denne ordning i den fornyede undersøgelsesperiode.
c) Praktisk gennemførelse
(71)
Under denne ordning fastsætter RBI obligatoriske lofter for rentesatser for eksportkreditter såvel i indiske rupees som i udenlandsk valuta, som forretningsbanker kan pålægge eksportører »med henblik på at stille kreditter til rådighed for eksportører til internationalt konkurrencedygtige renter«. ECS består af to underordninger, nemlig en ordning for eksportkredit før forsendelse (i det følgende benævnt »pakkekredit«), som omfatter kreditter, der er ydet en eksportør til finansiering af køb, forarbejdning, fremstilling, pakning og/eller forsendelse af varer forud for eksporten, samt en ordning for eksportkredit efter forsendelse, som tilvejebringer arbejdskapitallån til finansiering af eksporttilgodehavender. RBI pålægger også bankerne at afsætte en vis andel af deres nettobankkredit til eksportfinansiering.
(72)
Som følge af disse RBI-Master Circulars kan eksportører opnå eksportkredit til rentesatser, der er gunstigere end renten på almindelig kommerciel kredit (»kassekredit«), der fastsættes på markedsvilkår.
d) Konklusioner vedrørende ECS
(73)
For det første medfører ovennævnte præferencerentesatser en fordel for sådanne eksportører, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2, idet finansieringsomkostningerne her er lavere end ved markedsrenten. Selv om de præferentielle kreditter i henhold til ECS ydes af forretningsbanker, er denne fordel et finansielt bidrag fra staten i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 1, nr. iv). RBI er et offentligt organ og er derfor omfattet af den definition af »staten«, der er givet i grundforordningens artikel 1, stk. 3, og den pålægger forretningsbanker at indrømme eksporterende virksomheder præferentiel finansiering. Denne præferentielle finansielle finansiering svarer til et subsidie, der anses for at være specifikt og udligningsberettiget, da de præferentielle renter er betingede af eksportresultater, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 4, litra a).
e) Beregning af subsidiebeløbet
(74)
Subsidiebeløbet er blevet beregnet på grundlag af forskellen mellem den rente, der blev betalt for eksportkreditter benyttet i den fornyede undersøgelsesperiode, og det beløb, der ville være blevet betalt, hvis der var anvendt markedsrentesatser, som for almindelige kreditter på markedsvilkår, der benyttes af virksomheden. Dette subsidiebeløb (tæller) er i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, blevet fordelt i forhold til den samlede eksportomsætning i den fornyede undersøgelsesperiode (nævner), da subsidiet er betinget af eksportresultater og ikke blev ydet i forhold til de fremstillede, udførte eller transporterede mængder. Jindal nød godt af fordelene ved ECS og opnåede et subsidie på 0,1 %.
7. »Duty Free Replenishment Certificate« (DFRC) (ordningen med certifikat til toldfri genanskaffelse af råmaterialer)
a) Retsgrundlag
(75)
Retsgrundlaget for denne ordning findes i FTP 2004-2009 (afsnit 4.2).
b) Praktisk gennemførelse
(76)
Det blev fastslået, at Jindal ikke opnåede nogen fordele i forbindelse med DFRC i den fornyede undersøgelsesperiode, og derfor er det ikke nødvendigt at foretage nogen yderligere analyse af, om ordningen er udligningsberettiget.
III. Regional ordning
a) Retsgrundlag
(77)
For at opmuntre til etablering af virksomheder i delstatens mindre udviklede egne har Maharashtras regering siden 1964 begunstiget nyoprettede enheder i områder i delstaten under udvikling i henhold til en ordning, der almindeligvis kaldes »incitamentspakke-ordningen«. Ordningen er blevet ændret flere gange, siden den blev indført, og »1993-ordningen« kunne benyttes fra 1. oktober 1993 til 31. marts 2001, mens den seneste ændring, »PSI 2006«, blev indført i kølvandet på »the Industrial, Investment & Infrastructure Policy of Maharashtra 2006« i foråret 2006 og planlægges at kunne anvendes indtil 31. marts 2011. Incitamentspakkeordningen i Maharashtra består af flere underordninger, hvoraf de vigtigste er udbetaling af direkte støtte via en såkaldt »Industrial Promotion Subsidy«, fritagelse for lokal omsætningsafgift og elektricitetsafgift samt acciserefusion.
(78)
Jindal opnår fortsat begunstigelser under PSI 1993 indtil maj 2011, men ikke under efterfølgende ordninger. Derfor blev kun PSI 1993 vurderet i det foreliggende tilfælde.
b) Støtteberettigelse
(79)
For at være støtteberettigede skal virksomheder investere i mindre udviklede områder enten ved at oprette et nyt industriforetagende eller ved at foretage en omfattende kapitalinvestering i udvidelse eller diversificering af et eksisterende industriforetagende. Disse områder inddeles i forskellige kategorier efter deres grad af økonomisk udvikling (f.eks. ringe udviklet område, mindre udviklet område og mindst udviklet område). Hovedkriteriet for fastsættelsen af incitamenternes omfang er det område, hvori virksomheden befinder sig eller vil blive etableret, samt investeringens størrelse.
c) Praktisk gennemførelse
(80)
Fritagelse for lokal omsætningsafgift på færdige varer: Varer er normalt genstand for central omsætningslokalafgift (for salg mellem delstater), tidligere delstatsomsætningsafgift (for salg i delstaten), med forskellige niveauer, der afhænger af den eller de delstater, hvor transaktionerne finder sted. Siden april 2005 er loven om omsætningsafgift for salg inden for delstaten i Maharashtra blevet erstattet af et merværdiafgiftssystem. I henhold til fritagelsesordningen skal nærmere udpegede enheder ikke opkræve omsætningsafgift på deres salgstransaktioner. De udpegede enheder er ligeledes fritaget for at betale lokal omsætningsafgift for de varer, de køber fra leverandører, der selv er omfattet af ordningen. Det konstateredes, at Jindal opnåede fordel af fritagelsen med hensyn til salgstransaktioner i den fornyede undersøgelsesperiode.
(81)
Refusion af elektricitetsafgift: Støtteberettigede enheder er berettigede til refusion af elektricitetsafgift på den elektricitet, der benyttes til produktionsformål for en periode på syv år at regne fra datoen for kommerciel produktion. I Jindals tilfælde udløb denne syvårsperiode den 31. marts 2003. Derfor var Jindal ikke længere berettiget til refusion af elektricitetsafgiften.
(82)
Acciserefusion: Accise er en afgift, som lokale myndigheder i Indien og herunder Maharashtras regering opkræver på varer, der indføres i en by. Industrivirksomheder er berettiget til at få accisen tilbagebetalt af Maharashtras regering, hvis deres anlæg er beliggende i visse nærmere angivne byer i delstaten. Det samlede beløb, der kan refunderes, er begrænset til 100 % af den faste kapitalinvestering. Jindals produktionsanlæg ligger uden for bygrænsen. Derfor er virksomheden i sig selv fritaget for accise, så denne underordning finder ikke anvendelse i det foreliggende tilfælde.
d) Konklusion vedrørende Maharashtras regerings incitamentspakkeordning 1993
(83)
Jindal har kun nydt godt af fritagelse for omsætningsafgift på færdige varer i den fornyede undersøgelsesperiode, hvilket man tidligere har konstateret, ikke er nogen fordel for modtageren (betragtning 114 i forordning (EF) nr. 367/2006). Følgelig er PSI ikke udligningsberettiget i det foreliggende tilfælde.
IV. Udligningsberettigede subsidiebeløb
(84)
De udligningsberettigede subsidier er i overensstemmelse med grundforordningen 17,1 %, udtrykt som værditold, for den undersøgte eksporterende producent. Dette subsidiebeløb overstiger den ubetydelighedsgrænse, der er omhandlet i grundforordningens artikel 14, stk. 5.
OEDNING
ALS
EOUS
EPCGS
ECS
I alt
%
%
%
%
%
Jindal
14,68
1,30
1,11
0,1
17,1
V. Ændrede omstændigheder med hensyn til subsidiering af blivende art
(85)
I overensstemmelse med artikel 19, stk. 2, i grundforordningen blev det undersøgt, om fortsættelse af den eksisterende foranstaltning var utilstrækkeligt til at udligne det udligningsberettigede subsidie, som forårsager skaden.
(86)
Det blev fastslået, at Jindal i undersøgelsesperioden fortsat opnåede fordele af udligningsberettigede subsidier fra de indiske myndigheder. Endvidere konstateres det, at subsidiesatsen i den fornyede undersøgelsesperiode er væsentlig højere end den, der blev fastslået i den oprindelige undersøgelse. Der er intet, der tyder på, at ordningerne vil blive indstillet eller afskaffet i nær fremtid.
(87)
Eftersom det er blevet påvist, at virksomheden modtager langt større subsidiering end tidligere, og at den formentlig fortsat vil modtage subsidier af en størrelsesorden, der er højere end fastslået i den oprindelige undersøgelse, konkluderes det, at fortsættelse af den gældende foranstaltning ikke er tilstrækkeligt til at udligne det udligningsberettigede subsidie, som forårsager skade, og at foranstaltningens niveau derfor bør justeres, så det afspejler de nye konklusioner.
VI. Konklusion
(88)
I betragtning af de konklusioner, der er blevet draget i forbindelse med Jindals subsidieringsniveau, og af, at de nuværende foranstaltninger er utilstrækkelige til at udligne de konstaterede udligningsberettigede subsidier, bør udligningstolden for Jindal justeres, så den afspejler de nye konstaterede subsidieringsniveauer.
(89)
Den ændrede udligningstold bør fastsættes ud fra den nye subsidieringssats, der fremgik af denne undersøgelse, eftersom den skadesmargen, som blev beregnet i den oprindelige undersøgelse, er højere.
(90)
I henhold til artikel 24, stk. 1, i grundforordningen og artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 384/96 må ingen vare pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering. Jindal er imidlertid underlagt en antidumpingtold på 0 % i forbindelse med det pågældende produkt, hvorfor disse bestemmelser ikke finder anvendelse i det foreliggende tilfælde.
(91)
Jindal, den indiske regering og EF-erhvervsgrenen blev orienteret om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at Kommissionen påtænker at anbefale en ændring af de iværksatte foranstaltninger, og fik mulighed for at fremsætte bemærkninger. Den indiske regering fremsatte ingen bemærkninger, og Jindals bemærkninger er blevet drøftet i de betragtninger, der vedrører den enkelte bemærkning, ovenfor.
(92)
Virksomheden anmodede i sine bemærkninger efter meddelelsen om undersøgelsen Kommissionen om at acceptere et pristilsagn med henblik på at udligne de udligningsberettigede subsidier. Kommissionen har gennemgået virksomhedens forslag og er af den opfattelse, at et pristilsagn ikke kan accepteres. Pristilsagn på grundlag af varegrupper som foreslået af virksomheden muliggør en høj grad af fleksibilitet til at ændre de tekniske specifikationer for produkterne i gruppen. PET-film omfatter talrige og stadig nye differentierede træk, som i vid udstrækning er bestemmende for salgsprisen. Derfor har ændringer i disse træk en betydelig indvirkning på priserne. Et forsøg på at underinddele grupperne for at gøre dem mere homogene, for så vidt angår fysiske specifikationer, ville føre til så mange grupper, at det ville vanskeliggøre kontrol, navnlig ved at gøre det besværligt for toldmyndighederne at skelne imellem varetyper og klassifikation af varegrupper i forbindelse med import. Det fastslås derfor, at det ikke er muligt at anvende tilsagnet i praksis, jf. artikel 13, stk. 3 i grundforordningen. Jindal blev orienteret og fik mulighed for at fremsætte bemærkninger. Men dens bemærkninger har ikke ændret ovenstående konklusion.
(93)
Da India Polyfilms Limited, et selskab, der tidligere har været forretningsmæssigt forbundet med Jindal, fusionerede med Jindal den 1. april 1999 og dermed ikke længere udgør en særskilt retlig enhed, blev det slettet af listen i artikel 1, stk. 2 -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 367/2006 affattes således:
»2. Tolden fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for importerede varer fremstillet i Indien af følgende virksomheder:
Virksomhed
Endelig told (%)
Taric-tillægskode
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1,
New Delhi 110 003, Indien
12,0
A026
Flex Industries Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), Indien
12,5
A027
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East),
Mumbai 400 057, Indien
14,9
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, Indien
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road,
Mumbai 400 039, Indien
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar,
Uttar Pradesh, Indien
19,1
A032
Alle andre virksomheder
19,1
A999«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 28. september 2007.
NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1124/2007
ze dne 28. září 2007,
kterým se mění nařízení (ES) č. 367/2006, kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo z dovozu polyethylentereftalátového (PET) filmu pocházejícího z Indie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2026/97 ze dne 6. října 1997 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 19 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
I. Předchozí šetření a stávající opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 2597/1999 (2) uložila Rada konečné vyrovnávací clo z dovozu polyethylentereftalátového (dále jen „PET“) filmu kódů KN ex 3920 62 19 a ex 3920 62 90 pocházejícího z Indie (dále jen „dotčený výrobek“). Na šetření, které vedlo k přijetí uvedeného nařízení, se zde dále odkazuje jako na „původní šetření“. Opatření měla podobu valorického cla se sazbou v rozmezí od 3,8 % do 19,1 % na dovoz od jednotlivě vyjmenovaných vývozců a dále se zbytkovou celní sazbou 19,1 %, na dovoz dotčeného výrobku od všech ostatních společností. Vyrovnávací clo uložené na PET film vyráběný a vyvážený společností Jindal Poly Films Limited, dříve známé pod názvem Jindal Polyester Ltd (3), (dále jen „Jindal“ nebo „společnost“) činilo 7 %. Období původního šetření trvalo od 1. října 1997 do 30. září 1998.
(2)
Nařízením (ES) č. 367/2006 (4) Rada zachovala konečné vyrovnávací clo uložené nařízením (ES) č. 2597/1999 z dovozu (PET) filmu pocházejícího z Indie na základě přezkumu před pozbytím platnosti podle článku 18 základního nařízení. Období přezkumného šetření trvalo od 1. října 2003 do 30. září 2004.
(3)
Nařízením (ES) č. 1288/2006 Rada po provedení prozatímního přezkumu vztahujícího se na jiného indického výrobce PET filmu, společnost Garware Polyester Limited (dále jen „Garware“), změnila konečné vyrovnávací clo uložené společnosti Garware nařízením (ES) č. 367/2006.
II. Zahájení částečného prozatímního přezkumu z moci úřední
(4)
Komise měla k dispozici důkazy nasvědčující, že společnost Jindal má výhody plynoucí z výše subvencování, která je vyšší oproti původnímu šetření, a že změna na tuto vyšší hodnotu je trvalé povahy.
III. Šetření
(5)
Komise proto po konzultaci s poradním výborem rozhodla zahájit z moci úřední částečný prozatímní přezkum v souladu s článkem 19 základního nařízení rozsahem omezený na výši subvencování společnosti Jindal a sloužící k posouzení potřeby pokračování, zrušení nebo změny stávajících vyrovnávacích opatření. Dne 2. srpna 2006 Komise informovala o zahájení uvedeného přezkumu oznámením o zahájení zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (5).
(6)
Období přezkumného šetření trvalo od 1. dubna 2005 do 31. března 2006.
(7)
Komise o zahájení částečného prozatímního přezkumu úředně vyrozuměla společnost Jindal, indickou vládu a společnosti Du Pont Tejin Films v Lucembursku, Mitsubishi Polyester Film v Německu, Toray Plastics Europe ve Francii a Nuroll v Itálii, které zastupují převážnou většinu objemu výroby PET filmu na území Společenství (dále jen „výrobní odvětví Společenství“). Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost k podání písemných vyjádření a žádostí o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení šetření.
(8)
Aby Komise získala informace potřebné pro své šetření, zaslala dotazník společnosti Jindal, jež prokázala ochotu spolupracovat a dotazník vyplnila. V provozovnách společnosti Jindal v Indii byly provedeny inspekce na místě.
(9)
Společnosti Jindal, indické vládě a výrobnímu odvětví Společenství byly sděleny podstatné výsledky šetření a byla jim poskytnuta možnost vyjádřit se k nim. Vyjádření byla doručena společnosti Jindal a jsou projednána níže. Indická vláda nepředložila žádné vyjádření.
B. DOTČENÝ VÝROBEK
(10)
Dotčený výrobek je jako v případě původního šetření polyetylentereftalátový (PET) film pocházející z Indie, obvykle kódů KN ex 3920 62 19 a ex 3920 62 90.
C. SUBVENCE
I. Úvod
(11)
Na základě dostupných informací a odpovědí na dotazník Komise byly prošetřeny tyto režimy, které údajně zahrnují poskytování subvencí:
(a) Celostátní režimy:
i)
režim předběžné licence (Advance Licence Scheme, ALS),
ii)
režim celního úvěru (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPS),
iii)
režim jednotek zaměřených na vývoz/režim zvláštních ekonomických zón (Export Oriented Units Scheme, EOUS/Special Economic Zones Scheme, SEZS),
iv)
režim vývozní podpory investičního majetku (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS),
v)
režim vývozního osvobození od daně z příjmů (Export Income Tax Exemption Scheme, EITES),
vi)
režim vývozního úvěru (Export Credit Scheme, ECS),
vii)
režim osvědčení pro bezcelní obnovení zásob (Duty-Free Replenishment Certificate, DFRC).
(12)
Režimy uvedené v bodech i) až iv) a vii) vycházejí ze zákona o rozvoji a řízení zahraničního obchodu z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“). Podle zákona o zahraničním obchodu je indická vláda oprávněna vydávat oznámení týkající se vývozní a dovozní politiky. Indická vláda vydala víceletý plán týkající se indické zahraničně obchodní politiky na období od 1. září 2004 do 31. března 2009 (dále jen „FTP 2004-09“), který nahradil dřívější politiku pro vývoz a dovoz (EXIM). Kromě toho vydala indická vláda příručku postupů platných pro FTP 2004-09 (dále jen „HOP I 2004-09“), jež je pravidelně aktualizována (6).
(13)
Režim vývozního osvobození od daně z příjmů uvedený v bodě v) vychází ze zákona o dani z příjmů z roku 1961, který je každoročně novelizován finančním zákonem.
(14)
Režim vývozního úvěru uvedený v bodě vi) vychází z oddílu 21 a 35A zákona o regulaci bankovnictví z roku 1949, který Indické centrální bance umožňuje vydávat pokyny obchodním bankám v oblasti vývozních úvěrů.
b) Regionální režimy
(15)
Na základě dostupných informací a odpovědí na dotazník Komise rovněž přezkoumala režim souboru pobídek z roku 1993 poskytovaných vládou státu Maháráštra. Tento režim vychází z rozhodnutí ministerstva průmyslu, energetiky a práce vlády státu Maháráštra.
II. Celostátní režimy
1. Režim předběžné licence
a) Právní základ
(16)
Podrobný popis tohoto režimu je obsažen v odstavcích 4.1.3 až 4.1.14 politiky FTP 2004-09 a v kapitolách 4.1 až 4.30 HOP I 2004-09. Tento režim byl nahrazen v dubnu 2006, tj. po ukončení období přezkumného šetření, „režimem předběžné autorizace“; to je však zřejmě v podstatě jen změna názvu. Následující analýza se zaměřuje na režim předběžné licence platný v období přezkumného šetření.
b) Způsobilost
(17)
Režim předběžné licence se skládá ze šesti podrežimů. Tyto podrežimy se mj. liší kritérii způsobilosti. Vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci „vázaní na“ podpůrné výrobce jsou způsobilí pro režim předběžné licence pro fyzický vývoz a pro režim předběžné licence pro roční požadavek. Hlavní dodavatelé, kteří dodávají pro kategorie „analogického vývozu“ uvedené v odstavci 8.2 FTP 2004-09, např. dodavatelé jednotky zaměřené na vývoz („Export Oriented Unit“, dále jen „EOU“), jsou způsobilí pro režim předběžné licence pro analogický vývoz. Vyvážející výrobci dodávající konečnému vývozci jsou způsobilí pro režim předběžné licence pro dodávky meziproduktů. A konečně dodavatelé meziproduktů pro vyvážející výrobce jsou způsobilí pro výhody v režimu „analogického vývozu“ v rámci podrežimu předběžného propuštění a back-to-back tuzemského akreditivu. Dále se blíže pojednává pouze o prvních čtyřech z uvedených šesti podrežimů, jelikož pouze ty společnost Jindal v době přezkumného šetření využila.
c) Praktické provádění
(18)
Předběžná licence může být vydána pro:
i)
Fyzický vývoz: Představuje hlavní podrežim. Umožňuje bezcelní dovoz vstupních materiálů pro výrobu konkrétního výsledného exportního výrobku. Termín „fyzický“ v tomto kontextu znamená, že výrobek na vývoz musí opustit území Indie. V licenci je konkrétně uvedeno bezcelní dovozní množství a povinnost vývozu a dále druh výrobku na vývoz.
ii)
Roční požadavek: Tato licence není určena pro konkrétní výrobek na vývoz, nýbrž pro širší skupinu výrobků (např. chemické látky a související výrobky). Držitel licence může, až po určitý limit stanovený podle jeho exportní výkonnosti v minulosti, dovážet bezcelně veškeré vstupy k použití při výrobě veškerých položek spadajících do příslušné výrobkové skupiny. Může se rozhodnout vyvážet libovolný výsledný výrobek v rámci takové výrobkové skupiny, který vznikl s použitím uvedeného materiálu osvobozeného od cla.
iii)
Analogický vývoz: Tento podrežim umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelní dovoz vstupů potřebných pro výrobu zboží, které má být prodáno jako „analogický vývoz“ kategoriím odběratelů vyjmenovaných v odst. 8.2 písm. b) až f), g), i) a j) FTP 2004-09. Podle indické vlády se analogickým vývozem rozumějí transakce, při nichž dodané zboží neopouští zemi. Za analogický vývoz se pokládá řada kategorií dodávek za podmínky, že zboží bude vyrobeno v Indii, např. dodávky zboží některé EOU nebo společnosti s místem působení ve zvláštní ekonomické zóně (dále jen „SEZ“).
iv)
Dodávky meziproduktů: Tento podrežim se vztahuje na případy, kdy dva výrobci zamýšlejí vyrábět jeden výrobek na vývoz a podílet se na procesu výroby. Vyvážející výrobce vyrábí meziprodukt výrobku. Může bezcelně dovážet vstupní materiály a může pro tento účel získat úlevu v režimu předběžné licence pro bezcelní dodávky meziproduktů. Konečný vývozce finalizuje výrobu a je povinen dokončenou výrobu vyvézt.
(19)
Jak uvedeno výše, společnost Jindal v období přezkumného šetření využívala režim předběžné licence. Přesněji řečeno společnost Jindal využívala čtyři podrežimy popsané pod body i) až iv) výše.
(20)
Pro účely ověření indickými orgány má držitel licence zákonnou povinnost vést „pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a používání dovezeného zboží ve vztahu k licenci“ v předepsané formě (kapitola 4.30 HOP I 2004-09) (dále jen „registr spotřeby“). Ověření ukázalo, že společnost tento registr spotřeby nevedla řádně, tj. neevidovala souvztažnost mezi vstupním materiálem a konečným místem určení výsledného výrobku, jak to ukládá forma předepsaná indickou vládou, přes skutečnost, že výsledný výrobek nejen vyváží, ale rovněž prodává na tuzemském trhu.
(21)
Pokud jde o výše uvedené podrežimy i) a iii), jsou bezcelní dovozní množství i povinnost vývozu (včetně analogického vývozu) pevně stanoveny co do objemu a hodnoty indickou vládou a jsou zaznamenány v licenci. Kromě toho mají být při dovozu a vývozu předmětné transakce pro doložení zaznamenány státními úředníky přímo do licence. Objem dovozu povolený v rámci tohoto režimu je stanoven indickou vládou na základě standardních norem vstupů a výstupů (dále jen „SION“). Normy SION existují pro většinu výrobků, včetně dotčeného výrobku, a jsou zveřejněny ve svazku II příručky postupů HOP I 2004-09. SION pro PET film a PET čipy byla zmírněna při úpravě v říjnu 2005.
(22)
Pokud jde o podrežim iii), konstatuje se, že analogický vývoz ke splnění příslušné povinnosti podle režimu předběžné licence spočíval v zásadě ve vnitropodnikovém prodeji, tj. závod společnosti Jindal na výrobu PET čipů (který není samostatnou právnickou osobou) prodával PET čipy jednotce EOU společnosti Jindal pro další následující stupně výroby PET filmu. Dovoz surovin probíhal v kontextu výroby meziproduktu (PET čipů). Jinak řečeno, za vývoz je v rámci podrežimu iii) pokládán tuzemský prodej.
(23)
Pokud jde o podrežim iv), vstupní materiály obstarávané společností Jindal v tuzemsku se odepisují z předběžné licence společnosti a předběžná licence na meziprodukt je vydána tuzemskému dodavateli. Držitel této předběžné licence na meziprodukt může bezcelně dovážet zboží potřebné k výrobě výrobku, který pak bude následně dodáván společnosti Jindal jako surovina pro výrobu dotčeného výrobku.
(24)
V případě výše uvedeného podrežimu ii) (předběžná licence pro roční požadavek) je v licenci doložena pouze hodnota bezcelního dovozního množství. Držitel licence je povinen „udržovat spojitost mezi dováženými vstupy a výsledným výrobkem“ (odst. 4.24A písm. c) HOP I 2004-09).
(25)
Dovážené vstupní materiály nelze převádět a musí být použity pro výrobu výsledného výrobku na vývoz. Vývozní povinnost musí být po vydání licence splněna v předepsané lhůtě (do 18 měsíců s možností dvou odkladů, každého v délce 6 měsíců, tj. celkem do 30 měsíců).
(26)
Ověření ukázalo, že konkrétní míra spotřeby hlavních surovin nutných pro výrobu jednoho kilogramu PET filmu, která v různém stupni závisí na kvalitě PET filmu a vykazuje se v registru spotřeby, je nižší než odpovídající SION. To zjevně platilo v případě staré normy SION pro PET film a PET čipy a v menším rozsahu také pro revidovanou normu SION, která vstoupila v platnost v září 2005, tj. v období přezkumného šetření. Řečeno jinak, společnosti Jindal bylo v rámci normy SION umožněno bezcelně dovážet větší množství surovin, než skutečně pro svůj výrobní proces potřebovala. Proto se registr skutečné spotřeby stal v souladu s FTP 2004-09 rozhodující složkou ověřování. Tento registr však doposud nebyl řádně veden a nikdy nebyl kontrolován indickou vládou. Společnost prohlásila, že indická vláda nadměrné zvýhodnění upraví po vypršení licence, tj. po uplynutí 30 měsíců od vydání licence, jelikož k běžné praxi náleží využít obou odkladů po 6 měsících. Toto tvrzení nicméně nebylo možno ověřit, jelikož prozatím nebyla splacena žádná z licencí využívaných společností Jindal.
(27)
Změny ve správě FTP 2004-09, které nabyly účinnosti na podzim roku 2005 (povinné zasílání registru spotřeby indickým orgánům v rámci procedury pro splacení licencí), nebyly prozatím v případě Jindal uplatněny. V dané etapě proto nebylo možno ověřit faktické provádění tohoto ustanovení.
d) Závěr
(28)
Osvobození od cla při dovozu je subvencí ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 2 odst. 2 základního nařízení v tom smyslu, že upuštění od výběru jinak splatného dovozního cla představuje finanční příspěvek indické vlády, která poskytla společnosti Jindal výhodu tím, že zvýšila likviditu společnosti.
(29)
Kromě toho čtyři podrežimy využité společností Jindal (tj. režimy uvedené výše pod bodem i) až iv)) jsou ze zákona možné pro výkon vývozní činnosti, a proto se pokládají za specifické a napadnutelné podle čl. 3 odst. 4 písm. a) základního nařízení. Společnost bez vývozního závazku nemůže získat výhody podle těchto režimů. Tak tomu zjevně je, pokud jde o režimy i), ii) a iv), avšak i analogický vývoz v režimu předběžné licence v aktuálním případě tomuto kritériu vyhovuje, jelikož dodávání EOU v konečném důsledku směřuje ke skutečnému vývozu.
(30)
Podrežimy využité v aktuálním případě nelze považovat za povolené systémy vracení cla nebo systémy vracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nesplňují závazné požadavky stanovené v bodě i) přílohy I, v příloze II (definice a pravidla pro vrácení cla) a příloze III (definice a pravidla pro vrácení cla u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem svůj ověřovací systém ani postup, aby zjistila, zda a jaké objemy vstupů byly spotřebovány při výrobě daného vyváženého výrobku (odstavec 4 části II přílohy II základního nařízení a v případě systémů vracení cla u náhradních vstupů odstavec 2 části II přílohy III základního nařízení). Normy SION pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné. Samotné normy SION nelze pokládat za systém pro ověřování skutečné spotřeby, jelikož konstrukce těchto příliš vstřícných norem neumožňuje indické vládě s dostatečnou přesností ověřovat objem spotřebovaných vstupů obsažený ve výrobku na vývoz. Kromě toho se neuskutečnila žádná účinná kontrola indickou vládou, která by se opírala o registr spotřeby.
(31)
Společnost ve svých dodatečných připomínkách k vykázaným údajům trvala na tom, že vede řádný registr spotřeby, a že je tudíž zaveden řádný ověřovací systém v souladu s přílohou II základního nařízení. Dále rovněž trvala na tom, že předběžná licence funguje jako systém náhradních vstupů, a že tudíž lze bezcelní vstupy využívat pro výrobu výrobků prodávaných v tuzemsku, jelikož tyto bezcelní vstupy jsou (přímo nebo prostřednictvím náhradních vstupů) spotřebovány při výrobě zboží, které je následně během přiměřené doby vyvezeno. I kdyby se přijalo za skutečnost, že společnost vede registr spotřeby surovin pro výrobu určitého dotčeného výrobku, neudržuje žádný systém, který by umožňoval ověřit, které vstupy a v jakém objemu byly spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku, jak to ukládá indický FTP 2004-09 (příloha 23) a také vyžaduje odstavec 4 části II přílohy II základního nařízení. Kromě toho neudržuje společnost systém, který by umožňoval ověřit, že množství vstupů, za něž je žádáno vrácení poplatků, nepřesahuje množství podobných výrobků vyvezených v jakékoli podobě, v souladu s odstavcem 2 části II přílohy III. V tomto konkrétním případě se má po pečlivém zvážení za to, že neexistuje žádná vazba mezi spotřebovanými bezcelními vstupy a vyvezenými výrobky, a že tudíž není zaveden žádný systém pro řádné ověřování.
(32)
Podrežimy jsou proto napadnutelné.
e) Výpočet výše subvence
(33)
Výše subvence byla vypočtena následovně: Čitatelem je ušlé dovozní clo (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci podrežimů i) až iii) tak, jak byl materiál způsobilý podle jednotlivých podrežimů pro dovoz prostřednictvím výrobce meziproduktů; v případě podrežimu iv) je čitatel úhrnem ušlého dovozního cla ze vstupů použitých při výrobě dotčeného výrobku v období přezkumného šetření.
(34)
Společnost uplatnila ve svých dodatečných připomínkách k vykázaným údajům požadavek, podle něhož se clo ze surovin potřebných k výrobě PET filmu snížilo od března 2006, tj. po ukončení období šetření, z 15 % na 7,5 % a požádala, aby Komise tuto skutečnost vzala v úvahu při výpočtu míry subvence pro režim předběžné licence. Nicméně ačkoli existují některé dřívější případy, kdy bylo přihlíženo k událostem nastalým po konci období, je takový postup omezen na výjimečné okolnosti, jež zjevně v tomto případě neexistují. Proto s článkem 5 a čl. 11 odst. 1 základního nařízení byl tento požadavek zamítnut.
(35)
Společnost dále ve svých dodatečných připomínkách k vykázaným údajům vznesla požadavek, podle něhož výhoda poskytnutá v podrežimu iv) byla ve skutečnosti představována cenovým rozdílem mezi běžným nákupem vstupů v tuzemsku a nákupem vstupů oproti zneplatnění režimu předběžné licence, a v tomto smyslu také předložila určité výpočty, které však nebyly doloženy podkladovou dokumentací. Výhoda je však vypočtena na základě cla ušlého z titulu licence, jelikož kupní nebo prodejní cena materiálu je věcí ryze obchodního rozhodování a nemění nic na výši nezaplaceného cla. Uvedený požadavek byl tak jako tak předložen poprvé až po vykázání údajů, a jelikož Komise neměla možnost jej ověřit, byl zamítnut.
(36)
V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence odečteny z částek subvencí v případech, kdy byly vzneseny oprávněné požadavky. Jako čitatel se bere celková výše ušlého dovozního cla, nikoli nadměrné úlevy nebo osvobození, jak to požaduje společnost, protože režim předběžné licence nesplňuje podmínky stanovené v příloze II základního nařízení. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byl jako jmenovatel použit vývozní obrat v období přezkumného šetření. Společnost tvrdila, že by analogický vývoz měl být v období přezkumného šetření zahrnut do celkového vývozního obratu společnosti. Nicméně protože tyto transakce ve skutečnosti nejsou vývozem a představují prodej na domácím trhu, nelze je řádně klasifikovat jako vývozy, a nebyly tudíž zahrnuty do výše celkového vývozního obratu.
(37)
Rozpětí subvence stanovené pro režim předběžné licence činí 14,68 %.
2. Režim celního úvěru
a) Právní základ
(38)
Popis režimu celního úvěru je obsažen v odstavci 4.3 FTP 2004-09.
b) Způsobilost
(39)
Bylo zjištěno, že společnost Jindal v období přezkumného šetření režim celního úvěru nevyužívala, proto není nutná další analýza napadnutelnosti tohoto režimu.
3. Režim jednotek zaměřených na vývoz (dále jen „EOU“) a zvláštních ekonomických zón (dále jen „SEZ“)
a) Právní základ
(40)
Podrobné informace o těchto režimech jsou obsaženy v kapitole 6 FTP 2004-09, příručce HOP I 2004-09 (EOU), zákoně o SEZ z roku 2005 a pravidlech vycházejících z tohoto zákona (SEZ).
b) Způsobilost
(41)
S výjimkou čistě obchodních společností mohou být všechny podniky, které se zavázaly vyvážet určitý objem své produkce zboží nebo služeb, zřizovány v režimu EOU nebo SEZ. Jindal podle zjištění v období přezkumného šetření využívá výhod režimu EOU, nikoli však SEZ. Další analýza se proto zaměřuje pouze na EOU.
c) Praktické provádění
(42)
Jednotku EOU lze zřídit kdekoli v Indii. Tento režim doplňuje režim SEZ.
(43)
Žádost o přiznání statusu EOU musí mj. zahrnovat informace o plánovaných výrobních množstvích, plánované hodnotě vývozu, požadavcích dovozu a domácích požadavcích na období pěti let. Pokud úřady žádosti společnosti vyhoví, jsou jí oznámeny podmínky příslušného souhlasu. Dohoda o uznání společnosti jako jednotky v režimu EOU je platná po dobu pěti let, může však být prodloužena na další období.
(44)
Rozhodující povinností EOU, stanovenou ve FTP 2004-09, je dosáhnout čistých devizových příjmů, tj. v referenčním období (5 let) musí být celková hodnota vývozu vyšší než celková hodnota dovezeného zboží.
(45)
Jednotky EOU mají právo na následující úlevy:
i)
osvobození od dovozních cel u všech typů zboží (včetně výrobních prostředků, surovin a spotřebního materiálu) nezbytných k výrobě, produkci a zpracování nebo v souvislosti s nimi,
ii)
osvobození od spotřební daně u zboží nakoupeného z domácích zdrojů,
iii)
refundaci ústřední daně z prodeje zaplacené ze zboží opatřeného z místních zdrojů,
iv)
možnost prodat až 50 % FOB hodnoty vývozu na domácím trhu - v tzv. zóně tuzemského celního tarifu (dále jen „DTA“) - při zaplacení zvýhodněného cla,
v)
osvobození od daně z příjmu běžně splatné ze zisku realizovaného z vývozního prodeje v souladu s oddílem 10A nebo 10B zákona o dani z příjmu po dobu 10 let od zahájení činnosti, avšak nejdéle do roku 2010,
vi)
možnost vlastnictví majetkových účastí v zahraničních subjektech až do výše 100 %.
(46)
Jednotky působící v rámci těchto režimů působí pod dohledem celních úředníků v souladu s oddílem 65 celního zákona. Ze zákona musí vést řádnou evidenci všeho dovozu, spotřeby a využití veškerých dovezených materiálů a uskutečněného vývozu ve stanovené formě. Jednotky mají uloženo tyto doklady pravidelně předkládat příslušným orgánům (dále jen „čtvrtletní a výroční zprávy o aktuálním vývoji“). Podle odstavce 6.11.2 FTP 2004-09 však „není v žádném okamžiku vyžadováno, aby (EOU) vedla každou zásilku dováženého zboží souvztažně se svým vývozem nebo převody na jiné jednotky, prodejem v rámci DTA a stavem zásob“.
(47)
Údaje o prodeji na domácím trhu jsou odesílány a evidovány na základě autocertifikace. Proces odesílání vývozních zásilek v rámci EOU probíhá pod dohledem pracovníka celního/finančního úřadu, který je v EOU trvale umístěn.
(48)
Společnost Jindal využívala režim EOU pro dovoz investičního majetku bez dovozní celní přirážky a dále k získávání vratek ústřední daně z prodeje placené ze zboží nakupovaného v tuzemsku. Nevyužívala osvobození od dovozního cla na suroviny, neboť EOU používá pro výrobu PET filmu jako surovinu PET čipy. Tyto PET čipy vyrábí jiná jednotka uvedené společnosti ze surovin nakupovaných v režimu předběžné licence.
d) Závěry k EOU
(49)
Osvobození EOU od dvou typů dovozního cla („základní clo“ a „zvláštní dodatečné clo“) a vrácení ústřední daně z prodeje jsou finančními příspěvky indické vlády ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Příjem vlády, který by jinak byl splatný, kdyby tento režim neexistoval, je ušlým příjmem, a v důsledku z něj plynou EOU výhody ve smyslu čl. 2 odst. 2 základního nařízení, jelikož zvyšuje likviditu společnosti.
(50)
Osvobození od základního cla a zvláštního dodatečného cla a vrácení daně z prodeje tedy představují subvence ve smyslu článku 2 základního nařízení. Právně závisí na exportní výkonnosti, a proto jsou považovány za specifické a napadnutelné podle čl. 3 odst. 4 písm. a) základního nařízení. Zaměření EOU na vývoz, jak je uvedeno v odst. 6.1 FTP 2004-09, je nutnou podmínkou k získání těchto pobídek.
(51)
Dále bylo potvrzeno, že indická vláda neuplatňovala žádný účinný systém ani proces ověřování, zda a v jakém rozsahu byly vstupy získané bezcelně a bez daně z prodeje spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku (odstavec 4 části II přílohy II základního nařízení a v případě vracení cla u náhradních vstupů odstavec 2 části II přílohy III základního nařízení). Osvobození od cla z investičního majetku v každém případě již není dovoleným režimem vracení cla, jelikož tento investiční majetek není spotřebován ve výrobním procesu.
(52)
Indická vláda neprovedla další přezkum založený na skutečně použitých vstupech, přestože by při neexistenci účinného systému ověřování takové přezkoumání obvykle muselo být provedeno (odstavec 5 části II přílohy II a odstavec 3 části II přílohy III základního nařízení), ani neprokázala, že nedošlo k nadměrné úlevě.
e) Výpočet výše subvence
(53)
Napadnutelnou výhodou je tedy osvobození ode všech celních přirážek (základního cla a zvláštního dodatečného cla), které se při dovozu běžně uplatňují, a také vrácení daně z prodeje, obojí v období přezkumného šetření.
i) Vrácení ústřední daně z prodeje ze zboží nakupovaného v tuzemsku
(54)
Čitatel byl určen následovně: Výše subvence byla vypočtena na základě daně z prodeje refundovatelné z prodejů uskutečněných ve výrobním odvětví, např. dílů a obalových materiálů, v období přezkumného šetření. Poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence byly od této částky odečteny v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení.
(55)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat vytvořený z veškerého vývozního prodeje v období přezkumného šetření (jmenovatel), neboť subvence závisí na exportní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených množství. Takto získané rozpětí subvence činilo 0,04 %.
ii) Osvobození od dovozních cel (základního cla a zvláštního dodatečného cla) a vrácení ústřední daně z prodeje z investičního majetku
(56)
V souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla výhoda vypočtena na základě výše nezaplaceného cla z dovezeného investičního majetku a z výše ústřední daně z prodeje vrácené při nákupu investičního majetku, přičemž obé bylo rozloženo na dobu odpovídající běžné době odpisů tohoto investičního majetku v odvětví dotčeného výrobku. Společnost tvrdila, že by mělo jít o odpisovou sazbu, kterou ve skutečnosti použila ve svých finančních výkazech; nicméně požadavek čl. 7 odst. 3 se vykládá s odkazem na odpisovou sazbou stanovenou právními předpisy, které se na společnost vztahují, v tomto případě odpisovou sazbu stanovenou zákonem o společnostech z roku 1956. Takto vypočtená částka, která připadá na období přezkumného šetření, byla upravena připočtením úroku za toto období, aby byla zohledněna hodnota výhody v čase, a tím stanovena úplná výhoda tohoto režimu pro příjemce. Poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení od této částky odečteny a tato výše subvence byla použita jako čitatel. V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat prodeje dotčeného výrobku v období přezkumného šetření, a to jako příslušný jmenovatel, neboť subvence závisí na exportní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených množství. Společnost tvrdila, že by analogický vývoz měl být zahrnut do celkového vývozního obratu, toto tvrzení bylo ale zamítnuto z důvodů uvedených v 36. bodě odůvodnění. Takto získané rozpětí subvence činilo 1,26 %.
(57)
Společnost Jindal tak z režimu EOU získala subvence v celkové výši 1,3 %.
4. Režim vývozní podpory investičního majetku
a) Právní základ
(58)
Podrobný popis režimu vývozní podpory investičního majetku je obsažen v kapitole 5 FTP 2004-09 a v kapitole 5 HOP I 2004-09.
b) Způsobilost
(59)
Pro tento režim jsou způsobilí vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb. Bylo zjištěno, že společnost Jindal tento režim v období přezkumného šetření využívala.
c) Praktické provádění
(60)
Pod podmínkou povinnosti vývozu je společnosti dovoleno dovážet výrobní prostředky (nové a - od dubna 2003 - i použité výrobní prostředky až 10 let staré) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem vydává indická vláda na žádost a po zaplacení poplatku licenci pro vývozní podporu investičního majetku. Od dubna 2000 tento režim stanoví sníženou sazbu dovozního cla ve výši 5 %, platnou pro všechen investiční majetek dovezený podle tohoto režimu. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezený investiční majetek v průběhu určitého období využit k výrobě určitého množství zboží na vývoz.
d) Závěr k režimu vývozní podpory investičního majetku
(61)
Režim vývozní podpory investičního majetku představuje poskytování subvencí ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 2 odst. 2 základního nařízení, jelikož indická vláda nechává ujít jinak splatnou daň. Nadto snížení cla poskytuje vývozci výhodu, protože nezaplacením celní přirážky ušetřené při dovozu se zvyšuje likvidita společnosti.
(62)
Kromě toho je režim vývozní podpory investičního majetku ze zákona závislý na exportní výkonnosti, protože tyto licence nelze získat bez závazku zboží vyvézt. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 3 odst. 4 písm. a) základního nařízení.
(63)
Tento režim nelze považovat za povolený systém vracení cla nebo systém vracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Investiční majetek nespadá do působnosti těchto povolených systémů, jak je uvedeno v příloze I bodě i) základního nařízení, protože není spotřebován při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(64)
Čitatel byl určen následovně: Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dováženého investičního majetku na běžnou dobu odpisů tohoto investičního majetku ve výrobním odvětví polyethylentereftalátového filmu, přičemž jde o sazbu stanovenou zákonem o společnostech z roku 1956, nikoli o tu, kterou použila společnost, a to z důvodů uvedených v 56. bodě odůvodnění. K této částce byl připočten úrok, aby byla zohledněna úplná hodnota výhody v čase. Poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení od této částky odečteny.
(65)
Společnost tvrdila, že investiční majetek dovážený bezcelně v rámci režimu vývozní podpory investičního majetku pro využití jednotkou Khanvel již není nadále používán a že výhoda spojená s tímto majetkem nemá být zahrnována do čitatele. Neexistuje však žádný doklad o tom, že společnost již uvedený majetek nevlastní nebo že jej znovu nepoužije, a Komise proto musí toto tvrzení odmítnout.
(66)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku vytvořený v období přezkumného šetření (jmenovatel), nebo subvence závisí na exportní výkonnosti. Společnost tvrdila, že by analogický vývoz měl být zahrnut do celkového vývozního obratu, toto tvrzení bylo ale odmítnuto z důvodů uvedených v 36. bodě odůvodnění. Společnost Jindal získala subvenci ve výši 1,11 %.
5. Režim vývozního osvobození od daní z příjmů
a) Právní základ
(67)
Právní základ tohoto režimu je obsažen v zákoně o dani z příjmu z roku 1961, který je každoročně novelizován finančním zákonem. Finanční zákon každý rok stanoví základ pro výběr daní a různé výjimky a odpočty, které lze uplatnit. Jednotky zaměřené na vývoz např. mohou uplatnit osvobození od daně z příjmu podle oddílu 10B zákona o dani z příjmu z roku 1961.
b) Praktické provádění
(68)
Vzhledem k tomu, že společnost Jindal nezískala žádné výhody v režimu vývozního osvobození od daně z příjmů, nebylo třeba dále zkoumat napadnutelnost tohoto režimu.
6. Režim vývozního úvěru
a) Právní základ
(69)
Bližší údaje k tomuto režimu jsou uvedeny v rámcovém oběžníku IECD č. 5/04.02.01/2002-03 (vývozní úvěr v cizí měně) a rámcovém oběžníku IECD č. 10/04.02.01/2003-04 (vývozní úvěr v rupiích) Indické centrální banky (dále jen „RBI“), který je určen všem komerčním bankám v Indii.
b) Způsobilost
(70)
Pro tento režim jsou způsobilí vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci. Bylo zjištěno, že společnost Jindal tento režim v období přezkumného šetření využívala.
c) Praktické provádění
(71)
Podle tohoto režimu RBI stanoví závazné maximální úrokové sazby platné pro vývozní úvěry, a to v indických rupiích i v cizí měně, které mohou komerční banky účtovat vývozci, „aby vývozcům zajistily dostupnost úvěrů za mezinárodně konkurenceschopné sazby“. Režim vývozního úvěru se skládá ze dvou podrežimů, režimu vývozního úvěru před odesláním (balicí úvěr), který upravuje úvěry poskytované vývozcům na financování nákupu, zpracování, výrobu, balení a případně vypravení zboží před vývozem, a z režimu vývozního úvěru po odeslání, ve kterém jsou poskytovány úvěry na pracovní kapitál k financování pohledávek z vývozu. RBI také vydává bankám pokyny, aby poskytly určitou částku svého čistého bankovního úvěru na financování vývozu.
(72)
Na základě rámcových oběžníků RBI mohou vývozci získat vývozní úvěry za preferenční úrokové sazby ve srovnání s úrokovými sazbami běžných komerčních úvěrů (hotovostních úvěrů), které jsou stanoveny za tržních podmínek.
d) Závěr k režimu vývozního úvěru
(73)
Za prvé, snížením nákladů na financování ve srovnání s tržními úrokovými mírami poskytují výše uvedené preferenční úrokové míry takovým vývozcům výhodu ve smyslu čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Přes skutečnost, že preferenční úvěry v režimu vývozního úvěru jsou poskytovány komerčními bankami, jedná se o výhodu poskytovanou vládou ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu iv) základního nařízení. RBI je orgánem veřejné moci, na který se tak vztahuje definice pojmu „vláda“ v čl. 1 odst. 3 základního nařízení, a uděluje pokyny komerčním bankám, aby poskytovaly preferenční financování vyvážejícím společnostem. Toto preferenční financování je subvencí, která je podle čl. 3 odst. 4 písm. a) základního nařízení považována za specifickou a napadnutelnou, neboť závisí na vývozní výkonnosti.
e) Výpočet výše subvence
(74)
Výše subvence byla vypočtena na základě rozdílu mezi úrokem placeným za vývozní úvěry čerpané v období přezkumného šetření a částkou, která by byla splatná, pokud by byly účtovány úrokové sazby platné pro běžné komerční úvěry přijaté společností. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla výše subvence (čitatel) přepočtena na celkový vývozní obrat v průběhu období šetření jako příslušný jmenovatel, neboť subvence závisí na vývozní výkonnosti a neposkytuje se podle zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených množství. Společnost Jindal využila výhod podle režimu vývozního úvěru a získala subvenci ve výši 0,1 %.
7. Režim osvědčení pro bezcelní obnovení zásob
a) Právní základ
(75)
Právní základ tohoto režimu je obsažen v odstavci 4.2 FTP 2004-09.
b) Praktické provádění
(76)
Nebylo zjištěno, že by společnost Jindal v období přezkumného šetření využila nějakých výhod v režimu osvědčení pro bezcelní obnovení zásob, proto není nutná další analýza napadnutelnosti tohoto režimu.
III. Regionální režim
a) Právní základ
(77)
Aby podpořila rozšíření průmyslu do méně rozvinutých oblastí státu, poskytuje vláda státu Maháráštra od roku 1964 pobídky nově zakládaným jednotkám v rozvojových regionech státu, a to na základě režimu obecně známého jako „soubor pobídek“. Tento režim byl po svém vytvoření několikrát novelizován, přičemž v období od 1. října 1993 do 31. března 2001 bylo možné uplatňovat „režim z roku 1993“. Nejnovější novela, soubor pobídek z roku 2006, byla zavedena v rámci „Průmyslové, investiční a infrastrukturální politiky státu Maháráštra 2006“ na jaře 2006 a předpokládá se, že jej bude možno uplatňovat do 31. března 2011. Uvedený soubor pobídek poskytovaných vládou státu Maháráštra se skládá z několika podrežimů, z nichž nejdůležitější jsou přímé dotace prostřednictvím tzv. subvence na podporu průmyslu, osvobození od místní daně z prodeje a vrácení poplatku z elektřiny a spotřební daně.
(78)
Společnost Jindal bude nadále až do května 2011 využívat pobídek v rámci souboru pobídek v režimu z roku 1993, nikoli pobídek v rámci nástupnických programů. Proto byl v rámci aktuálního případu zkoumán pouze soubor pobídek z roku 1993.
b) Způsobilost
(79)
Aby byly společnosti pro tento režim způsobilé, musí investovat do méně rozvinutých oblastí, kde buď založí nový průmyslový podnik, nebo umístí rozsáhlou investici do rozvoje nebo diverzifikace stávajícího průmyslového podniku. Uvedené oblasti jsou podle své hospodářské rozvinutosti rozděleny do několika kategorií (málo rozvinutá oblast, méně rozvinutá oblast, nejméně rozvinutá oblast). Hlavním hlediskem pro určení výše pobídek je oblast, ve které se dotčený podnik nachází nebo ve které bude umístěn, a velikost investice.
c) Praktické provádění
(80)
Osvobození od místní daně z prodeje: Zboží běžně podléhá ústřední dani z prodeje (z transakcí mezi jednotlivými státy) nebo (v minulosti) státní dani z prodeje (z transakcí v rámci jednoho státu), odstupňované v závislosti na státu (státech), kde se transakce uskutečňují. Od dubna 2005 byla právní úprava daně z prodeje v rámci státu Maháráštra nahrazena systémem daně z přidané hodnoty (DPH). Na základě režimu osvobození od daně nejsou vybrané jednotky povinny u svých prodejních transakcí účtovat žádnou daň z prodeje. Obdobně jsou vybrané jednotky osvobozeny od placení místních daní z prodeje v případě nákupu zboží od dodavatele, který je sám též způsobilý k využití tohoto režimu. Bylo zjištěno, že společnost Jindal využívala v období přezkumného šetření výhod tohoto osvobození od daně v souvislosti s prodejními transakcemi.
(81)
Vrácení poplatku z elektřiny: Způsobilé jednotky jsou způsobilé k vrácení poplatku z elektřiny spotřebované pro výrobní účely, a to po dobu sedmi let ode dne zahájení komerční výroby. V případě společnosti Jindal tato sedmiletá lhůta uplynula 31. března 2003. V důsledku toho není společnost Jindal nadále způsobilá k vracení poplatku z elektřiny.
(82)
Vrácení místní spotřební daně: Spotřební daň je daň, kterou vybírají místní vlády v Indii, včetně vlády státu Maháráštra, ze zboží, které vstoupí na území města. Průmyslové podniky mají nárok na vrácení místní spotřební daně vládou státu Maháráštra, pokud se jejich provozovny nacházejí v určitém městě nebo městech v rámci daného státu. Celková výše daně, kterou je možno vrátit, je omezena rámcem 100 % investic do fixního kapitálu. Závod společnosti Jindal je umístěný mimo území města, proto je ze své podstaty od místní spotřební daně osvobozen a uvedený podrežim se v aktuálním případě neuplatní.
d) Závěr k souboru pobídek v režimu z roku 1993 poskytovanému vládou státu Maháráštra
(83)
Společnosti Jindal v období přezkumného šetření vznikla pouze práva na úlevu od daně z prodeje hotových výrobků, což podle zjištění učiněného v minulosti nepřinášelo příjemci žádné zvýhodnění (114. bod odůvodnění nařízení (ES) č. 67/2006). V důsledku toho není soubor pobídek v aktuálním případě napadnutelný.
IV. Výše napadnutelných subvencí
(84)
Výše napadnutelných subvencí stanovená v souladu s příslušnými ustanoveními základního nařízení, vyjádřená valoricky, dosahovala u šetřeného vyvážejícího výrobce 17,1 %. Tato částka subvencování je vyšší než nepatrná ve smyslu čl. 14 odst. 5 základního nařízení.
REŽIM
ALS
EOUS
EPCGS
ECS
Celkem
%
%
%
%
%
Jindal
14,68
1,30
1,11
0,1
17,1
V. Přetrvávající povaha změněných okolností týkajících se subvencování
(85)
V souladu s čl. 19 odst. 2 základního nařízení bylo prošetřeno, zda by zachování stávajícího opatření dostačovalo k vyrovnání účinku napadnutelné subvence, která působí újmu.
(86)
Bylo zjištěno, že v období přezkumného šetření společnost Jindal nadále požívala výhod v rámci napadnutelného subvencování poskytovaného indickými orgány. Kromě toho je sazba subvence zjištěná během nynějšího přezkumu výrazně vyšší než sazba zjištěná během původního šetření. Nejsou k dispozici doklady o tom, že tyto uvedené režimy budou v blízké budoucnosti ukončeny.
(87)
Jelikož bylo prokázáno, že společnost je příjemcem mnohem vyšších objemů subvencování než dříve a že i nadále pravděpodobně bude příjemcem subvencí vyšších, než určilo původní šetření, byl učiněn závěr, že zachování stávajícího opatření nedostačuje k vyrovnání účinku napadnutelné subvence, která působí újmu, a že je tudíž třeba změnit výši opatření tak, aby zohlednila tato nová zjištění.
VI. Závěr
(88)
Vzhledem k závěrům učiněným ve vztahu k výši subvencování přijímaného společností Jindal a nedostatečností stávajících opatření k vyrovnání účinku zajištěných napadnutelných subvencí je třeba změnit napadnutelné vyrovnávací clo týkající se společnosti Jindal, aby byla zohledněna nově zjištěná výše subvencování.
(89)
Změněné vyrovnávací clo bylo stanoveno v novém rozpětí subvence, zjištěném během nynějšího přezkumu, jelikož rozpětí újmy vypočtené při původním šetření zůstává vyšší.
(90)
Podle čl. 24 odst. 1 základního nařízení a čl. 14 odst. 1 nařízení (ES) č. 384/96 nesmí být žádný výrobek podroben zároveň antidumpingovému a vyrovnávacímu clu za účelem řešení jedné a téže situace s původem v dumpingu nebo v subvencování vývozu. Společnost Jindal je nicméně ve vztahu k dotčenému výrobku podrobena nulovému antidumpingovému clu, a proto se na tento případ uvedená ustanovení nevztahují.
(91)
Společnosti Jindal, indické vládě a výrobnímu odvětví Společenství byly sděleny podstatné výsledky šetření a zohledněné okolnosti, které jsou podkladem pro záměr doporučit změnu stávajících opatření, a byla jim poskytnuta možnost vyjádřit se k nim. Od indické vlády nebyly obdrženy žádné připomínky, zatímco připomínky společnosti Jindal byly projednány výše v příslušných bodech odůvodnění.
(92)
Společnost ve svých dodatečných připomínkách k vykázaným údajům požádala Komisi, aby akceptovala cenový závazek jako nástroj sloužící ke kompenzaci napadnutelných subvencí zde zjištěných. Komise posoudila návrh společnosti a je názoru, že cenový závazek přijmout nelze. Cenové závazky na základě skupin výrobků, jak to navrhuje společnost, umožňují velkou míru pružnosti ve změnách technických vlastností výrobků v rámci skupiny. PET film zahrnuje velmi četné a vyvíjející se diferenciační vlastnosti, které ve značné míře ovlivňují prodejní cenu. V důsledku tedy mají změny těchto vlastností významný dopad na ceny. Pokus rozčlenit skupiny na podskupiny, aby tím bylo dosaženo jejich větší stejnorodosti ve smyslu fyzických vlastností, by vedl k násobnému zvýšení počtu skupin, které by v praxi znemožňovalo sledování a jmenovitě by při dovozu činilo potíže celním orgánům při zjišťování rozdílů mezi druhy výrobků a při zatřiďování výrobků do skupin. Z těchto důvodů se pokládá přijetí uvedeného závazku za neproveditelné ve smyslu čl. 13 odst. 3 základního nařízení. Společnost Jindal byla informována a byla jí poskytnuta možnost vyjádření. Připomínky společnosti však uvedený závěr nijak nezměnily.
(93)
Jelikož India Polyfilms Limited, společnost dříve ve spojení se společností Jindal, se dne 1. dubna 1999 se společností Jindal sloučila a již netvoří samostatný subjekt, byla vyřazena ze seznamu uvedeného v čl. 1 odst. 2,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V článku 1 nařízení Rady (ES) č. 367/2006 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Celní sazba použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Společenství před proclením se pro dovážené výrobky vyráběné níže uvedenými společnostmi v Indii stanoví takto:
Společnost
Konečné clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1,
New Delhi 110 003, India
12,0
A026
Flex Industries Limited, A-1, Sector 60, Noida 201301 (U.P.), India
12,5
A027
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East),
Mumbai 400 057, India
14,9
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, India
17,1
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road,
Mumbai 400 039, India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar,
Uttar Pradesh, India
19,1
A032
Všechny ostatní společnosti
19,1
A999“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 28. září 2007.