Rådets forordning (EF) nr. 973/2001
af 14. maj 2001
om tekniske bevarelsesforanstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende fiskearter
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) EF har ved afgørelse 98/392/EF(3) godkendt De Forenede Nationers havretskonvention, der indeholder visse principper og regler for bevarelse og forvaltning af levende akvatiske ressourcer. Som led i EF's bredere internationale forpligtelser deltager EF i bestræbelserne for at bevare fiskebestandene i de internationale farvande.
(2) EF har siden den 14. november 1997, som følge af beslutning 86/237/EØF(4), været kontraherende part i Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet, i det følgende benævnt "ICCAT-konventionen".
(3) ICCAT-konventionen afstikker rammer for det regionale samarbejde om bevarelse og forvaltning af bestandene af tunfisk og beslægtede arter i Atlanterhavet og tilstødende have gennem oprettelsen af en international kommission for bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet, i det følgende benævnt "ICCAT", og gennem vedtagelsen af henstillinger om bevarelse og forvaltning i konventionsområdet, som bliver bindende for de kontraherende parter.
(4) ICCAT har anbefalet en række tekniske foranstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende arter i Atlanterhavet og Middelhavet, bl.a. hvad angår mindstemål og -vægt, fangstbegrænsninger for visse områder, visse perioder eller visse redskaber og kapacitetsbegrænsninger. Sådanne henstillinger er bindende for EF, og de bør derfor gennemføres.
(5) Visse tekniske foranstaltninger vedtaget af ICCAT er blevet gennemført ved Rådets forordning (EF) nr. 1626/94 af 27. juni 1994 om tekniske foranstaltninger til bevarelse af fiskeressourcerne i Middelhavet(5) og ved Rådets forordning (EF) nr. 850/98 af 30. marts 1998 om bevarelse af fiskeressourcerne gennem tekniske foranstaltninger til beskyttelse af unge marine organismer(6). Af hensyn til klarheden bør disse tekniske foranstaltninger samles i nærværende forordning, og følgelig bør de relevante artikler i de nævnte forordninger ophæves.
(6) For at tage hensyn til traditionel fiskepraksis i bestemte områder bør der fastsættes specifikke bestemmelser om fangst og opbevaring om bord af visse tunfiskearter.
(7) EF har ved afgørelse 95/399/EF(7) godkendt aftalen om oprettelse af Tunkommissionen for Det Indiske Ocean. Denne aftale fastsætter en ramme for styrkelse af det internationale samarbejde med henblik på bevarelse og rationel udnyttelse af tunfisk og tilknyttede arter i Det Indiske Ocean gennem oprettelse af Tunkommissionen for Det Indiske Ocean, i det følgende benævnt "IOTC", og gennem vedtagelse af henstillinger om bevarelse og forvaltning i IOTC's kompetenceområde, der bliver bindende for de kontraherende parter.
(8) IOTC har vedtaget en henstilling om tekniske foranstaltninger for visse bestande af stærkt vandrende arter i Det Indiske Ocean. Denne henstilling er bindende for EF, og den bør derfor gennemføres.
(9) EF har ved afgørelse 1999/337/EF(8) undertegnet aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner og har ved afgørelse 1999/386/EF(9) besluttet at anvende den midlertidigt, indtil den er godkendt. EF bør derfor anvende bestemmelserne i denne aftale.
(10) Formålet med aftalen er bl.a. gradvis at nedbringe den utilsigtede delfindødelighed som følge af fiskeri med snurpenot efter tun i den østlige del af Stillehavet til næsten nul ved at indføre årlige begrænsninger og på lang sigt at opnå bæredygtige tunfiskebestande i det område, som aftalen omfatter.
(11) Visse bestemmelser i denne aftale er blevet indarbejdet i forordning (EF) nr. 850/98. De bør samles i nærværende forordning.
(12) EF har fiskeriinteresser i den østlige del af Stillehavet og har indledt proceduren for tiltrædelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, i det følgende benævnt "IATTC". Indtil tiltrædelsen og i overensstemmelse med EF's forpligtelse til at samarbejde med de øvrige parter, der er involveret i forvaltningen og bevarelsen af ressourcerne i denne region, jf. De Forenede Nationers havretskonvention, bør EF anvende de tekniske foranstaltninger, som IATTC har vedtaget. Disse foranstaltninger bør derfor indarbejdes i fællesskabsretten.
(13) De foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af denne retsakt, vedtages i henhold til Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(10) -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Ved denne forordning fastsættes der tekniske bevarelsesforanstaltninger for fartøjer, der fører en medlemsstats flag, og som er registreret i EF, i det følgende benævnt "EF-fiskerfartøjer", for så vidt angår fangst og landing af visse bestande af stærkt vandrende arter som omhandlet i bilag I.
AFSNIT I
DEFINITIONER
Artikel 2
Ved anvendelse af denne forordning gælder følgende farvandsdefinitioner:
a) Område 1
Hele Atlanterhavet og alle tilstødende have i ICCAT-konventionsområdet som afgrænset i konventionens artikel 1.
b) Område 2
Alle farvande i Det Indiske Ocean i kompetenceområdet i aftalen om oprettelse af IOTC som afgrænset i aftalens artikel 2.
c) Område 3
Alle farvande i den østlige del af Stillehavet i det område, der er afgrænset i artikel 3 i aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner.
AFSNIT II
TEKNISKE FORANSTALTNINGER I OMRÅDE 1
Kapitel 1
Begrænsninger i anvendelsen af bestemte fartøjs- og redskabstyper
Artikel 3
1. I perioden 1. november - 31. januar er det i området i stk. 2 forbudt for EF-fiskerfartøjer:
- at udsætte flydende objekter
- at fiske under kunstige objekter
- at fiske under naturlige objekter
- at fiske med hjælpefartøjer
- at udsætte flydende kunstige objekter med eller uden bøjer
- at fastgøre bøjer til flydende objekter fundet på havet
- at hale flydende objekter ind og afvente, at de fisk, der holder til ved objekterne, samler sig under fartøjet
- at slæbe flydende objekter ud af området.
2. Det område, der er nævnt i stk. 1, er afgrænset som følger:
- sydlig grænse ved breddegrad 4° S
- nordlig grænse ved breddegrad 5° N
- vestlig grænse ved længdegrad 20° V
- østlig grænse ved den afrikanske kyst.
3. Det er forbudt at påbegynde eller fortsætte fiskeri i det område og den periode, der er omhandlet i henholdsvis stk. 1 og 2, hvis der ikke er en observatør om bord på fartøjet.
4. Indtil 31. december 2002 træffer medlemsstaterne de fornødne foranstaltninger til at udpege observatører og sørger for, at der tages en observatør om bord på alle de fartøjer, der fører deres flag eller er registreret på deres område, og som netop skal i gang med at fiske i det område, der er omhandlet i stk. 2.
5. Med forbehold af stk. 4 træffer medlemsstaten de fornødne foranstaltninger til, at de behørigt udpegede observatører bliver om bord på de fiskerfartøjer, hvortil de er udpeget, indtil de afløses af andre observatører.
6. Føreren af et EF-fartøj, som fisker i det område og den periode, som er omhandlet i henholdsvis stk. 1 og 2, modtager observatøren og samarbejder med ham i udførelsen af opgaverne under hans ophold om bord på fartøjet.
Føreren af et fartøj, der er udpeget til at tage en observatør om bord, tager alle fornødne skridt til at lette hans ankomst og afrejse. Observatøren skal under sit ophold om bord have passende indkvarterings- og arbejdsforhold.
7. De praktiske bestemmelser vedrørende stk. 4, 5 og 6 fastlægges i bilag II.
8. Medlemsstaterne sender hvert år senest den 1. maj en samlet evalueringsrapport til Kommissionen over indholdet og konklusionerne i de rapporter, som er udarbejdet af observatørerne på de fartøjer, der fører deres flag.
9. Perioden i stk. 1, området i stk. 2, og de nærmere bestemmelser om udpegningen af observatører i bilag II kan ændres af Kommissionen under anvendelse af ICCAT's henstillinger, der er blevet bindende for Fællesskabet, og efter proceduren i artikel 19, stk. 2.
Artikel 4
1. Det er forbudt at beholde bugstribet bonit, storøjet tun og gulfinnet tun, der er taget med snurpenot i farvande under Portugals højhedsområde eller jurisdiktion, i ICES-underområde X nord for 36° 30'N eller i CECAF-området nord for 31° N og øst for 17° 30'V, om bord, uanset mængde, eller at fiske efter disse arter i de nævnte områder med sådanne redskaber.
2. Det er forbudt i farvande under Portugals og Spaniens højhedsområde eller jurisdiktion, i ICES-underområde VIII, IX og X, og i CECAF-området omkring De Kanariske Øer og Madeira at beholde tunfisk, der fanges med drivgarn, om bord eller at fiske efter disse arter i de nævnte områder med sådanne redskaber.
Artikel 5
1. Fiskeri efter almindelig tun med net er forbudt:
- fra den 1. til den 31. maj i hele Middelhavet og fra den 16. juli til den 15. august i Middelhavet, bortset fra Adriaterhavet, for fartøjer, der udelukkende eller overvejende fisker i Adriaterhavet
- fra den 16. juli til den 15. august i hele Middelhavet og fra den 1. til den 31. maj i Adriaterhavet for fartøjer, der udelukkende eller overvejende fisker i Middelhavet, bortset fra Adriaterhavet
Medlemsstaterne sørger for, at alle fartøjer, der fører deres flag eller er registreret på deres område, omfattes af ovennævnte bestemmelser.
Ved anvendelsen af denne forordning afgrænses Adriaterhavet mod syd af en linje, der går fra den albansk-græske grænse til Capo Santa Maria di Leuca.
2. Det er forbudt at bruge flyvemaskiner eller helikoptere til støtte for fiskeri efter almindelig tun i Middelhavet i perioden 1.-30. juni.
3. Det er i Middelhavet forbudt at fiske efter almindelig tun med flydeline uden forankring fra fartøjer af en længde på over 24 m hvert år i perioden 1. juni - 31. juli. Fartøjernes længde bestemmes efter ICCAT-definitionen i bilag III.
4. Definitionen af perioder og områder som omhandlet i denne artikel samt fartøjernes længde som defineret i bilag III kan ændres af Kommissionen under anvendelse af ICCAT's henstillinger, der er blevet bindende for Fællesskabet, og efter proceduren i artikel 19, stk. 2.
Kapitel 2
Mindstemål
Artikel 6
1. Fisk af stærkt vandrende arter betragtes som undermålere, hvis de ikke opfylder mindstemålene i bilag IV.
2. Mindstemålene som defineret i bilag IV kan ændres af Kommissionen under anvendelse af ICCAT's henstillinger, der er blevet bindende for Fællesskabet, og efter proceduren i artikel 19, stk. 2.
Artikel 7
1. Stærkt vandrende arter, der ikke opfylder mindstemålene, må ikke beholdes om bord, omlades, landes, transporteres, oplagres, frembydes til salg, udbydes til salg, sælges eller markedsføres. Sådanne arter skal straks genudsættes.
Det foregående afsnit finder dog ikke anvendelse på de arter, der er omhandlet i bilag IV, og som taget som bifangst i antal udgør op til 15 % af de landede mængder. For så vidt angår almindelig tun, finder denne tolerancegrænse ikke anvendelse på fisk, der vejer under 3,2 kg.
2. Stærkt vandrende arter, der har oprindelse i tredjelande, og som ikke opfylder mindstemålene, må ikke bringes i fri omsætning eller markedsføres i EF.
Artikel 8
Stærkt vandrende arters størrelse måles efter artikel 18 i forordning (EF) nr. 850/98.
Kapitel 3
Begrænsning af antallet af fartøjer
Artikel 9
1. Rådet fastsætter efter proceduren i artikel 8, stk. 4, nr. i) i forordning (EØF) nr. 3760/92(11), hvor mange EF-fartøjer med en længde overalt på over 24 m og hvor stor en samlet bruttoregistertonnage (BRT) der må fiske efter storøjet tun som målart. Rådets fastsættelse er lig med det gennemsnitlige antal af EF-fiskerfartøjer, der har fisket efter storøjet tun som målart i området i perioden 1991-1992, og disses kapacitet udtrykt i BRT.
2. Medlemsstaterne meddeler hvert år senest den 31. januar Kommissionen en liste over alle fartøjer, der fører deres flag og er registreret på deres område, og som agter at fiske efter storøjet tun som målart i område 1 i løbet af året.
3. I listerne anføres det interne nummer i "flådefortegnelsen", som fartøjet har fået tildelt, jf. artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2090/98(12).
4. Rådet kan ud fra de oplysninger, som medlemsstaterne skal indsende efter stk. 2 og 3, efter proceduren i artikel 8, stk. 4, nr. ii), i forordning (EØF) nr. 3760/92 fordele antallet af fartøjer og kapaciteten, udtrykt i BRT og som fastsat efter stk. 1, mellem medlemsstaterne.
5. De enkelte medlemsstater sender hvert år inden den 15. august Kommissionen en liste over de fiskerfartøjer med en længde overalt på over 24 m, der fører deres flag, og som fisker efter storøjet tun som målart. Kommissionen videresender hvert år inden den 31. august disse oplysninger til ICCAT's sekretariat.
6. Listen i stk. 5 skal indeholde følgende oplysninger:
- fartøjets navn og registreringsnummer
- eventuelt tidligere flag
- eventuelt internationalt radiokaldesignal
- fartøjstype, længde og BRT
- rederens eller redernes navn og adresse.
Artikel 10
1. Rådet fastsætter efter proceduren i artikel 8, stk. 4, nr. i), i forordning (EØF) nr. 3760/92, hvor mange EF-fiskerfartøjer der må fiske efter nordatlantisk hvid tun som målart. Antallet af fartøjer fastsættes til det gennemsnitlige antal EF-fiskerfartøjer, der har fisket efter nordatlantisk hvid tun som målart i perioden 1993-1995.
2. Medlemsstaterne meddeler hvert år senest den 31. januar Kommissionen en liste over alle fartøjer, der fører deres flag og er registreret på deres område, og som agter at fiske efter nordatlantisk hvid tun som målart i område 1 i løbet af året.
3. I listerne anføres det interne nummer i "flådefortegnelsen", som fartøjet har fået tildelt, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 2090/98.
4. Rådet kan ud fra de oplysninger, som medlemsstaterne skal indsende efter stk. 2 og 3, efter proceduren i artikel 8, stk. 4, litra ii), i forordning (EØF) nr. 3760/92 fordele antallet af fartøjer som fastsat efter stk. 1 mellem medlemsstaterne.
5. De enkelte medlemsstater sender hvert år inden den 15. maj Kommissionen en liste over de fiskerfartøjer, der fører deres flag, og som fisker efter nordatlantisk hvid tun som målart. På denne liste anføres, indtil den 31. december 2001, ikke fiskerfartøjer, der driver alternativt forsøgsfiskeri med drivgarn. Kommissionen videresender hvert år inden den 30. maj disse oplysninger til ICCAT's sekretariat.
Kapitel 4
Andre foranstaltninger
Artikel 11
Medlemsstaterne kan fremme brugen af monofilamentforfang på drejeleddene for at lette genudsætningen af levende blå og hvid marlin.
Artikel 12
Uanset artikel 31 i forordning (EF) nr. 850/98 er det tilladt at anvende elektrisk strøm eller harpunskydevåben til at fange tun og brugde (Cetorhinus maximus) i Skagerrak og Kattegat.
AFSNIT III
TEKNISKE FORANSTALTNINGER I OMRÅDE 2
Artikel 13
1. De enkelte medlemsstater sender hvert år inden den 15. juni Kommissionen en liste over de fiskerfartøjer med en længde overalt på over 24 m, der fører deres flag, og som har fisket efter storøjet tun, gulfinnet tun og bugstribet bonit i det foregående år i område 2. Kommissionen videresender hvert år inden den 30. juni disse oplysninger til IOTC's sekretariat.
2. Listen i stk. 1 skal indeholde følgende oplysninger:
- fartøjets navn og registreringsnummer
- eventuelt tidligere flag
- eventuelt internationalt radiokaldesignal
- fartøjstype, længde og BRT
- reders, brugers eller befragters navn og adresse.
AFSNIT IV
TEKNISKE FORANSTALTNINGER I OMRÅDE 3
Artikel 14
1. Kun EF-fiskerfartøjer, der fisker på betingelserne i aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner, og som har fået tildelt en DML, må indkredse flokke eller grupper af delfiner med snurpenot ved fiskeri efter gulfinnet tun i område 3.
2. Ved "DML" forstås loftet for delfindødelighed som fastsat i artikel 5 i aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner.
Artikel 15
1. Medlemsstaterne meddeler hvert år inden den 15. september Kommissionen følgende:
- en liste over de fartøjer, der fører deres flag og har en lastekapacitet på over 363 tons (400 tons net), og som har anmodet om en DML for første eller anden halvdel af det følgende år
- en liste over de fartøjer, der fører deres flag, og som må forventes at drive fiskeri i området i det følgende år
- en liste over de fartøjer, der fører deres flag, og som har anmodet om en DML for første eller anden halvdel af det følgende år
- for hvert fartøj, der anmoder om en DML, en erklæring, hvori det bekræftes, at fartøjet råder over alle fornødne delfinsikkerhedsredskaber og -udstyr, og at fartøjsføreren har gennemgået en godkendt uddannelse i metoder til at redde og sætte delfiner fri.
2. Medlemsstaterne skal sikre sig, at anmodningerne om DML opfylder betingelserne i aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner og IATTC's bevarelsesforanstaltninger.
3. Kommissionen gennemgår listerne og undersøger, om de opfylder betingelserne i aftalen om det internationale program for bevarelse af delfiner og IATTC's bevarelsesforanstaltninger, hvorefter den videresender dem til direktøren for IATTC.
Hvis Kommissionens gennemgang af en anmodning viser, at anmodningen ikke opfylder betingelserne i dette stykke, underretter den straks den pågældende medlemsstat om, at den ikke kan videresende hele eller en del af anmodningen til direktøren for IATTC, idet den så angiver årsagerne hertil.
4. Kommissionen sender alle DML, som den enkelte medlemsstat har fået tildelt, til den pågældende medlemsstat, som så fordeler dem mellem de fartøjer, der fører den pågældende medlemsstats flag.
5. Medlemsstaterne giver hvert år inden den 15. januar Kommissionen meddelelse om, hvordan de har fordelt de tildelte DML mellem de fartøjer, der fører deres flag.
6. Kommissionen sender hvert år inden den 1. februar en liste over, hvordan DML er blevet fordelt mellem EF-fartøjerne, til direktøren for IATTC.
Artikel 16
1. Fartøjer, der fisker ved hjælp af anordninger, der tiltrækker fisk, må ikke anvende hjælpefartøjer.
2. Det er forbudt at omlade fisk på havet.
AFSNIT V
GENEREL BESTEMMELSE
Artikel 17
1. Det er forbudt at indkredse flokke eller grupper af havpattedyr ved hjælp af snurpenot, undtagen for de fartøjer, der er omhandlet i artikel 14.
2. Stk. 1 finder anvendelse på alle fartøjer, der fører en medlemsstats flag eller er indregistreret i en medlemsstat, i alle farvande.
AFSNIT VI
AFSLUTTENDE BSTEMMELSER
Artikel 18
De foranstaltninger, der skal træffes i henhold til artikel 3, stk. 9, artikel 5, stk. 4, og artikel 6, stk. 2, vedtages efter proceduren i artikel 19, stk. 2.
Artikel 19
1. Kommissionen bistås af den komité, der er nedsat ved artikel 17 i forordning (EØF) nr. 3760/92.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Perioden som omhandlet i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
3. Udvalget fastsætter sin forretningsorden.
Artikel 20
1. Artikel 24, 33 og 41 i forordning (EF) nr. 850/98 udgår, og det samme gør angivelserne vedrørende almindelig tun og sværdfisk i bilag XII til samme forordning.
2. Artikel 3a og 5a i forordning (EF) nr. 1626/94 udgår, og det samme gør angivelserne vedrørende almindelig tun og sværdfisk i bilag IV til samme forordning og hele bilag V.
3. Henvisninger til nævnte forordninger betragtes som henvisninger til denne forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag V.
Artikel 21
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 14. maj 2001.
Nařízení Rady (ES) č. 973/2001
ze dne 14. května 2001,
kterým se stanoví určitá technická opatření pro zachování některých populací vysoce stěhovavých druhů
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rozhodnutím 98/392/ES [3] Společenství schválilo Úmluvu Organizace spojených národů o mořském právu, která obsahuje zásady a pravidla pro zachovávání a řízení živých zdrojů v moři. V rámci širších mezinárodních závazků se Společenství podílí na úsilí o zachování populací ryb v mezinárodních vodách.
(2) Podle rozhodnutí 86/237/EHS [4] je Společenství od 14. listopadu 1997 smluvní stranou Mezinárodní úmluvy pro zachování tuňáků v Atlantickém oceánu, dále jen "úmluva ICCAT".
(3) Vytvořením Mezinárodní komise pro zachování tuňáků v Atlantickém oceánu (dále jen "ICCAT") stanoví úmluva ICCAT rámec pro regionální spolupráci za účelem zachování a řízení zdrojů tuňáků a příbuzných druhů v Atlantickém oceánu a přilehlých mořích a pro přijetí doporučení pro zachování a řízení v oblasti podle úmluvy, která se pro smluvní strany stávají závazná.
(4) ICCAT doporučila řadu technických opatření pro některé populace vysoce stěhovavých druhů v Atlantickém oceánu a ve Středozemním moři, zejména pokud jde o povolené velikosti a hmotnosti ryb, omezení odlovu v určitých oblastech a obdobích nebo pomocí některých lovných zařízení a o rybolovnou kapacitu. Tato doporučení jsou pro Společenství závazná, a proto by se měla provést.
(5) Některá technická opatření přijatá ICCAT byla zapracována do nařízení Rady (ES) č. 1626/94 ze dne 27. června 1994 o některých technických opatřeních pro zachování rybolovných zdrojů ve Středozemním moři [5] a nařízení Rady (ES) č. 850/98 ze dne 30. března 1998 o zachování rybolovných zdrojů pomocí technických opatření na ochranu nedospělých mořských živočichů [6]. V zájmu jasnosti by tato opatření měla být zapracována do tohoto nařízení a příslušné články uvedených nařízení by se měly zrušit.
(6) S přihlédnutím k tradiční rybolovné praxi v některých oblastech by měla být přijata zvláštní ustanovení týkající se odlovu a uchovávání některých druhů tuňáka na palubě.
(7) Rozhodnutím 95/399/ES [7] Společenství schválilo Dohodu o zřízení Komise pro tuňáky Indického oceánu. Zřízením Komise pro tuňáky Indického oceánu (dále jen "IOTC") a přijetím doporučení pro zachování a řízení v oblasti působnosti IOTC, která jsou pro smluvní strany závazná, tato dohoda vytváří užitečný rámec pro upevnění mezinárodní spolupráce za účelem zachování a rozumného využívání tuňáků a příbuzných druhů v Indickém oceánu.
(8) IOTC přijala doporučení o technických opatřeních pro některé populace vysoce stěhovavých druhů v Indickém oceánu. Toto doporučení je pro Společenství závazné, a proto by se mělo provést.
(9) Rozhodnutím 1999/337/ES [8] podepsalo Evropské společenství Dohodu o mezinárodním programu na ochranu delfínů a rozhodnutím 1999/386/ES [9] rozhodlo, že ji až do jejího schválení bude prozatímně používat. Společenství by proto mělo ustanovení této dohody používat.
(10) Mezi cíle uvedené dohody patří postupné snížení vedlejší úmrtnosti delfínů při lovu tuňáků ve východním Tichém oceánu košelkovými nevody na úrovně blížící se nule, a to stanovením ročních limitů, a dlouhodobá udržitelnost populací tuňáků v oblasti podle dohody.
(11) Některá ustanovení této dohody byla zapracována do nařízení (ES) č. 850/98. Tato ustanovení by se měla začlenit do tohoto nařízení.
(12) Společenství má rybolovné zájmy ve východním Tichém oceánu a zahájilo postup přistoupení k Meziamerické komisi pro tropické tuňáky (dále "IATTC"). Až do přistoupení a v souladu s povinností spolupracovat s ostatními stranami podílejícími se na řízení a zachování zdrojů v tomto regionu, která vyplývá z Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu, by Společenství mělo používat technická opatření přijatá IATTC. Tato opatření by se proto měla zapracovat do právních předpisů Společenství.
(13) Opatření nezbytná k provádění tohoto nařízení se přijmou v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [10],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Tímto nařízením se stanoví technická opatření pro zachování, která se vztahují na plavidla plující pod vlajkou členských států a registrovaná ve Společenství, dále jen "rybářská plavidla Společenství", a týkají se odlovu a vykládky některých populací vysoce stěhovavých druhů uvedených v příloze I.
HLAVA I
DEFINICE
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice mořských vod:
a) oblast 1 :
veškeré vody Atlantického oceánu a přilehlých moří spadající do oblasti podle úmluvy ICCAT, jak je definována v článku 1 uvedené úmluvy;
b) oblast 2 :
veškeré vody Indického oceánu spadající do oblasti působnosti dohody o zřízení IOTC, jak je definována v článku 2 uvedené úmluvy;
c) oblast 3 :
veškeré vody východního Tichého oceánu spadající do oblasti definované v článku 3 Dohody o mezinárodním programu na ochranu delfínů.
HLAVA II
TECHNICKÁ OPATŘENÍ POUŽITELNÁ V OBLASTI 1
Kapitola 1
Omezení používání některých typů plavidel a lovných zařízení
Článek 3
1. V období od 1. listopadu do 31. ledna se v oblasti popsané v odstavci 2 rybářským plavidlům Společenství zakazuje:
- ukotvovat plovoucí předměty,
- lovit pod umělými předměty,
- lovit pod přírodními předměty,
- lovit s pomocnými plavidly,
- vhazovat do moře umělé plovoucí předměty s bójemi nebo bez nich,
- připevňovat bóje na plovoucí předměty v moři,
- odstraňovat plovoucí předměty a vyčkávat, až se ryby přilákané těmito předměty shromáždí pod plavidlem,
- vléci plovoucí předměty mimo danou oblast.
2. Oblast uvedená v odstavci 1 je vymezena takto:
- jižní hranice na 4o jižní šířky,
- severní hranice na 5o severní šířky,
- západní hranice na 20o západní délky,
- východní hranici tvoří pobřeží Afriky.
3. Plavidlům se zakazuje zahájit nebo pokračovat v rybolovu v oblasti definované v odstavci 2 a v období definovaném v odstavci 1, není-li na palubě přítomen pozorovatel.
4. Do 31. prosince 2002 přijmou členské státy nezbytná opatření, aby byli jmenováni pozorovatelé a aby zajistily, že jsou pozorovatelé přiděleni na palubu všech plavidel, která plují pod jejich vlajkou nebo jsou registrována na jejich území a která hodlají provozovat rybolovné činnosti v oblasti uvedené v odstavci 2.
5. Aniž je dotčen odstavec 4, přijmou členské státy nezbytná opatření, aby zajistily, že řádně jmenovaní pozorovatelé zůstanou na palubách rybářských plavidel, na něž byli umístěni, dokud nebudou nahrazeni jinými pozorovateli.
6. Velitel plavidla Společenství, které operuje v oblasti definované v odstavci 2 a v období definovaném v odstavci 1, přijme pozorovatele a během jeho pobytu na palubě s ním bude spolupracovat při plnění jeho úkolů.
Velitel plavidla, které má na palubu přijmout pozorovatele, přijme veškerá rozumná opatření, aby uvedenému pozorovateli usnadnil příchod a odchod. Během pobytu na palubě bude mít určený pozorovatel k dispozici náležité ubytování a pracovní zařízení.
7. Praktické postupy pro odstavce 4, 5 a 6 jsou definovány v příloze II.
8. Nejpozději 1. května každého roku zašlou členské státy Komisi souhrnnou zprávu, v níž vyhodnotí obsah a závěry zpráv pozorovatelů přidělených na plavidla plující pod jejich vlajkou.
9. Na základě doporučení ICCAT, která jsou pro Společenství závazná, a postupem podle čl. 19 odst. 2 může Komise změnit období uvedené v odstavci 1, oblast uvedenou v odstavci 2 a pravidla pro přidělování pozorovatelů definovaná v příloze II.
Článek 4
1. Je zakázáno uchovávat na palubě jakékoliv množství tuňáka pruhovaného, tuňáka velkookého nebo tuňáka žlutoploutvého ulovené pomocí košelkových nevodů ve vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci Portugalska v podoblasti ICES X severně od 36o30' severní šířky nebo v oblastech spadajících pod Výbor pro rybolov ve středovýchodním Atlantickém oceánu (CECAF) severně od 31o severní šířky a východně od 17o30' západní délky nebo uvedené druhy v uvedených oblastech uvedenými lovnými zařízeními lovit.
2. Je zakázáno uchovávat na palubě tuňáky ulovené pomocí unášených tenatových sítí ve vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci Portugalska v podoblastech ICES VIII, IX a X nebo v oblastech spadajících pod Výbor pro rybolov ve středovýchodním Atlantickém oceánu v okolí Kanárských ostrovů a Madeiry nebo uvedené druhy v uvedených oblastech uvedenými lovnými zařízeními lovit.
Článek 5
1. Lov tuňáka obecného kruhovými zatahovacími sítěmi se zakazuje:
- od 1. do 31. května v celém Středozemním moři a od 16. července do 15. srpna ve Středozemním moři s výjimkou Jaderského moře pro plavidla, která operují výhradně nebo převážně v Jaderském moři,
- od 16. července do 15. srpna v celém Středozemním moři a od 1. do 31. května v Jaderském moři pro plavidla, která operují výhradně nebo převážně ve Středozemním moři s výjimkou moře Jaderského.
Členské státy zajistí, aby se na veškerá plavidla, která plují pod jejich vlajkami nebo jsou registrována na jejich území, vztahovala uvedená pravidla.
Pro účely tohoto nařízení se jižní hranice Jaderského moře nachází na přímce, která spojuje albánsko-řeckou hranici a mys Santa Maria di Leuca.
2. V období od 1. do 30. června je při lovu tuňáka obecného ve Středozemním moři zakázáno používat při rybolovných činnostech letadla nebo vrtulníky.
3. V období od 1. června do 31. července každého roku je zakázáno lovit tuňáka obecného ve Středozemním moři pomocí povrchových dlouhých lovných šňůr z plavidel delších než 24 m. Použitelná délka je délka stanovená ICCAT, která je uvedena v příloze III.
4. Na základě doporučení ICCAT, která jsou pro Společenství závazná, a postupem podle čl. 19 odst. 2 může Komise změnit období a oblasti definované v tomto odstavci a délku plavidel definovanou v příloze III.
Kapitola 2
Minimální velikost
Článek 6
1. Vysoce stěhovavé druhy se považují za podměrečné, jsou-li jejich rozměry menší než minimální rozměry uvedené pro příslušné druhy v příloze IV.
2. Na základě doporučení ICCAT, která jsou pro Společenství závazná, a postupem podle čl. 19 odst. 2 může Komise rozměry stanovené v příloze IV změnit.
Článek 7
1. Podměrečné ryby vysoce stěhovavých druhů nesmějí být uchovávány na palubě nebo překládány na jiné plavidlo, vykládány na pevninu, převáženy, skladovány, vystaveny nebo nabízeny k prodeji, prodány nebo uvedeny na trh. Tyto druhy musejí být neprodleně vhozeny zpět do moře.
Předcházející pododstavec se však nevztahuje na druhy uvedené v příloze IV, které byly uloveny náhodou a které celkem nepředstavují více než 15 % vyloženého množství, vyjádřeno počtem jedinců. U tuňáka obecného se tato povolená odchylka nevztahuje na ryby, které váží méně než 3,2 kg.
2. Propouštění podměrečných ryb vysoce stěhovavých druhů pocházejících ze třetích zemí do volného oběhu nebo jejich uvádění na trh ve Společenství se zakazuje.
Článek 8
Velikost vysoce stěhovavého druhu se změří v souladu s článkem 18 nařízení (ES) č. 850/98.
Kapitola 3
Omezení počtu plavidel
Článek 9
1. Postupem podle čl. 8 odst. 4 písm. i) nařízení (EHS) č. 3760/92 [11] Rada stanoví počet a celkovou kapacitu v hrubé registrované prostornosti (BRT) rybářských plavidel Společenství, která jsou delší než 24 metrů a loví tuňáka velkookého jako cílový druh. Tyto údaje se stanoví jako průměrný počet a kapacita v BRT rybářských plavidel Společenství, která v období 1991-1992 lovila v oblasti 1 tuňáka velkookého jako cílový druh.
2. Nejpozději do 31. ledna každého roku sdělí členské státy Komisi seznam všech plavidel plujících pod jejich vlajkou a registrovaných na jejich území, která hodlají během daného roku lovit v oblasti 1 tuňáka velkookého.
3. V seznamech se uvede registrační číslo plavidla v domácím lodním parku, které bylo plavidlu přiděleno v souladu s článkem 5 nařízení Komise (ES) č. 2090/98 [12].
4. Na základě údajů poskytnutých členskými státy v souladu s odstavci 2 a 3 může Rada postupem podle čl. 8 odst. 4 písm. ii) nařízení (EHS) č. 3760/92 rozdělit mezi členské státy počet a kapacitu vyjádřenou v BRT stanovenou v souladu s odstavcem 1.
5. Do 15. srpna každého roku členské státy zašlou Komisi seznam rybářských plavidel, která jsou delší než 24 metrů a jako cílový druh loví tuňáka velkookého. Komise zašle tyto údaje sekretariátu ICCAT do 31. srpna každého roku.
6. Seznam uvedený v odstavci 5 obsahuje tyto údaje:
- název plavidla, registrační číslo,
- případné dřívější vlajky,
- případnou mezinárodní rádiovou volací značku,
- typ plavidla, délku a BRT,
- jméno a adresu majitele (majitelů) plavidla.
Článek 10
1. Postupem podle čl. 8 odst. 4 písm. i) nařízení (EHS) č. 3760/92 Rada stanoví počet rybářských plavidel Společenství, která v severním Atlantickém oceánu loví tuňáka křídlatého jako cílový druh. Počet plavidel se stanoví jako průměrný počet rybářských plavidel Společenství, která v severním Atlantickém oceánu v období 1993-1995 lovila tuňáka křídlatého jako cílový druh.
2. Nejpozději do 31. ledna každého roku sdělí členské státy Komisi seznam všech plavidel plujících pod jejich vlajkou a registrovaných na jejich území, která hodlají během daného roku lovit v oblasti 1 v severním Atlantickém oceánu tuňáka křídlatého.
3. V seznamech se uvede registrační číslo plavidla v domácím lodním parku, které bylo plavidlu přiděleno v souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 2090/98.
4. Na základě údajů poskytnutých členskými státy v souladu s odstavci 2 a 3 může Rada postupem podle čl. 8 odst. 4 písm. ii) nařízení (EHS) č. 3760/92 rozdělit mezi členské státy počet plavidel stanovený v souladu s odstavcem 1.
5. Do 15. srpna každého roku zašlou členské státy Komisi seznam plavidel, která plují pod jejich vlajkou a provozují cílený rybolov tuňáka křídlatého v severním Atlantickém oceánu. Do 31. prosince 2001 se na tento seznam nezapíší žádná rybářská plavidla, která provozují jiný průzkumný rybolov než pomocí unášených tenatových sítí. Komise zašle tyto údaje sekretariátu ICCAT do 30. května každého roku.
Kapitola 4
Další opatření
Článek 11
Členské státy mohou podporovat používání návazců, složených z jednoho provazce, na otočných úchytech, aby se usnadnilo vyprošťování živých marlínů modrých a plachetníků bílých.
Článek 12
Odchylně od článku 31 nařízení (ES) č. 850/98 je povoleno používat k lovu tuňáka a žraloka velikého (Cetorhinus maximus) ve Skagerraku a Kattegatu elektrický proud nebo harpunová děla.
HLAVA III
TECHNICKÁ OPATŘENÍ POUŽITELNÁ V OBLASTI 2
Článek 13
1. Do 15. června každého roku členské státy zašlou Komisi seznam rybářských plavidel, která jsou delší než 24 metrů, plují pod jejich vlajkou a během předcházejícího roku lovila v oblasti 2 tuňáka velkookého, tuňáka křídlatého a tuňáka pruhovaného. Komise zašle tyto údaje sekretariátu ICCAT do 30. června každého roku.
2. Seznam uvedený v odstavci 1 obsahuje tyto údaje:
- název plavidla, registrační číslo,
- případné dřívější vlajky,
- případnou mezinárodní rádiovou volací značku,
- typ plavidla, délku a BRT,
- jména a adresy majitele, provozovatele nebo pronajimatele plavidla.
HLAVA IV
TECHNICKÁ OPATŘENÍ POUŽITELNÁ V OBLASTI 3
Článek 14
1. Pouze rybářským plavidlům Společenství, která operují za podmínek stanovených v Dohodě o mezinárodním programu na ochranu delfínů a kterým byl přidělen DML, je povoleno při lovu tuňáka žlutoploutvého v oblasti 3 používat košelkové nevody ke kruhovým zátahům na hejna nebo skupiny delfínů.
2. "DML" se rozumí hranice úmrtnosti delfínů stanovená v článku 5 Dohody o mezinárodním programu na ochranu delfínů.
Článek 15
1. Do 15. září každého roku zašlou členské státy Komisi:
- seznam plavidel, která plují pod jejich vlajkou a jejichž nosnost je vyšší než 363 tun (400 čistých tun), která žádala o DML pro celý následující rok,
- seznam plavidel, která plují pod jejich vlajkou a pravděpodobně budou v dané oblasti v průběhu následující roku operovat,
- seznam plavidel, která plují pod jejich vlajkou a která žádala o DML pro první nebo druhou polovinu následujícího roku,
- pro každé plavidlo, které žádá o DML, osvědčení, které potvrzuje, že uvedené plavidlo mělo náležité zařízení a vybavení pro ochranu delfínů a že jeho velitel dokončil schválený vzdělávací kurz o metodách záchrany a vyprošťování delfínů.
2. Členský stát zajistí, že žádosti o DML jsou v souladu s podmínkami Dohody o mezinárodním programu na ochranu delfínů a s opatřeními pro zachování přijatými IATTC.
3. Komise seznamy přezkoumá a zajistí, že jsou v souladu s ustanoveními Dohody o mezinárodním programu na ochranu delfínů a s opatřeními pro zachování přijatými IATTC, a zašle je řediteli IATTC.
Pokud se při přezkoumání ukáže, že žádosti nesplňují podmínky uvedené v tomto odstavci, Komise příslušný členský stát neprodleně informuje, že celou žádost nebo její část nemůže řediteli IATTC zaslat, přičemž uvede důvody.
4. Komise zašle každému členskému státu celkový DML, který se rozdělí mezi plavidla plující pod jeho vlajkou.
5. Do 15. ledna každého roku oznámí každý členský stát Komisi, jak rozdělil DML mezi plavidla, která plují pod jeho vlajkou.
6. Do 1. února každého roku zašle Komise řediteli IATTC seznam a rozpis rozdělení DML mezi rybářská plavidla Společenství.
Článek 16
1. Plavidla, která loví pomocí zařízení s uzavíracím mechanismem, nesmějí používat pomocná plavidla.
2. Překládka ryb na jiná plavidla na moři se zakazuje.
HLAVA V
OBECNĚ POUŽÍVANÁ USTANOVENÍ
Článek 17
1. Používání košelkových nevodů pro kruhové zátahy na hejna nebo skupiny mořských savců se s výjimkou plavidel uvedených v článku 4 zakazuje.
2. Odstavec 1 se vztahuje na všechna plavidla, která plují pod vlajkou členského státu nebo jsou registrována v členském státě, a to ve všech vodách.
HLAVA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 18
Opatření, která se mají učinit na základě čl. 3 odst. 9, čl. 5 odst. 4 a čl. 6 odst. 2, se přijmou postupem podle čl. 19 odst. 2.
Článek 19
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený článkem 17 nařízení (EHS) č. 3760/92.
2. V případě odkazu na tento odstavec se použijí články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Lhůta uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES se stanoví na tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 20
1. Články 24, 33 a 41 nařízení (ES) č. 850/98 a údaje v příloze XII uvedeného nařízení, které se týkají tuňáka obecného a mečouna obecného, se zrušují.
2. Články 3a a 5a nařízení (ES) č. 1626/94, údaje v příloze IV uvedeného nařízení, které se týkají tuňáka obecného a mečouna obecného, a příloha V uvedeného nařízení se zrušují.
3. Odkazy na uvedená nařízení, články a přílohy se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
Článek 21
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. května 2001.