RAADETS DIREKTIV af 28. juni 1990 om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at vaere udsat for kraeftfremkaldende stoffer (sjette saerdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EOEF (90/394/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 118 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1) udarbejdet efter hoering af Det Raadgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse paa Arbejdspladsen,
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
I henhold til Traktatens artikel 118 A skal Raadet ved udstedelse af direktiver vedtage minimumsforskrifter med henblik paa at forbedre navnlig arbejdsmiljoeet for at sikre et hoejere niveau for beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;
i henhold til naevnte artikel skal det i disse direktiver undgaas, at der paalaegges administrative, finansielle og retlige byrder af en saadan art, at de haemmer oprettelse og udvikling af smaa og mellemstore virksomheder;
Raadets resolution af 27. februar 1984 om De Europaeiske Faellesskabers andet handlingsprogram vedroerende sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen (4) foreskriver beskyttende foranstaltninger for arbejdstagere, der udsaettes for kraeftfremkaldende stoffer;
EFT nr. C 149 af 18. 6. 1990.
Kommissionens meddelelse om dens program for sikkerhed, hygiejne og sundhed paa arbejdspladsen (5) omhandler vedtagelse af direktiver med henblik paa at varetage arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;
overholdelse af minimumsforskrifterne til sikring af et bedre sikkerheds- og sundhedsniveau for saa vidt angaar arbejdstagernes beskyttelse mod risici ved at vaere udsat for kraeftfremkaldende stoffer under arbejdet er af vaesentlig betydning for at sikre arbejdstagernes sikkerhed og sundhed;
dette direktiv er et saerdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i Raadets direktiv 89/391/EOEF af 12. juni 1989 om ivaerksaettelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (6); bestemmelserne i sidstnaevnte direktiv finder saaledes fuldt ud anvendelse paa arbejdstagernes udsaettelse for kraeftfremkaldende stoffer, for saa vidt der ikke er fastsat skaerpede og/eller specifikke bestemmelser i naervaerende direktiv;
Raadets direktiv 67/548/EOEF af 27. juni 1987 om indbyrdes tilnaermelse af lovgivning om klassificering, emballering og maerkning af farlige stoffer (7), senest aendret ved direktiv 88/490/EOEF (8), indeholder en liste over farlige stoffer samt oplysninger om de klassificerings- og maerkningsprocedurer, der skal anvendes for hvert enkelt stof;
Raadets direktiv 88/379/EOEF af 7. juni 1988 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative
bestemmelser om klassificering, emballering og etikettering af farlige praeparater (9), senest aendret ved direktiv 89/178/EOEF (10), indeholder naermere oplysninger om klassificering og etikettering af disse praeparater;
i handlingsplanen 1987 til 1989 i programmet »Europa mod kraeft« indgaar stoette til europaeiske undersoegelser af visse kemikaliers eventuelt kraeftfremkaldende virkninger;
der kan ikke paa grundlag af de foreliggende videnskabelige oplysninger fastsaettes et niveau, under hvilket der ikke laengere eksisterer sundhedsrisiko, men mindsket udsaettelse for kraeftfremkaldende stoffer vil dog nedsaette denne risiko;
for at bidrage til en begraensning af disse risici boer der fastsaettes graensevaerdier og andre direkte relevante bestemmelser for alle de kraeftfremkaldende stoffer, for hvilke der foreligger oplysninger, herunder videnskabelige og tekniske data, som goer dette muligt;
der skal traeffes forebyggende foranstaltninger til beskyttelse af sikkerheden og sundheden hos arbejdstagere, der er udsat for kraeftfremkaldende stoffer;
i dette direktiv fastsaettes de saerlige krav, som er specielle for udsaettelse for kraeftfremkaldende stoffer;
dette direktiv udgoer et konkret led i gennemfoerelsen af det indre markeds sociale dimension;
i henhold til afgoerelse 74/325/EOEF (11), senest aendret ved tiltraedelsesakten af 1985, hoerer Kommissionen Det Raadgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse paa Arbejdspladsen med henblik paa udarbejdelsen af forslag paa dette omraade -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
DEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Formaal
1. Dette direktiv, som er det sjette saerdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EOEF, har til formaal at beskytte arbejdstagerne mod risici for deres sundhed og sikkerhed, herunder at forebygge saadanne risici, som opstaar eller kan opstaa ved, at de under arbejdet udsaettes for kraeftfremkaldende stoffer.
I direktivet fastsaettes de minimumsforskrifter, herunder graensevaerdier, som specielt gaelder paa dette omraade.
2. Dette direktiv gaelder ikke for arbejdstagere, der kun udsaettes for straaling, som omfattes af bestemmelserne i Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab.
3. Direktiv 89/391/EOEF finder i fuld udstraekning avendelse paa hele det i stk. 1 naevnte omraade, dog med forbehold af strengere og/eller mere specifikke bestemmelser i naervaerende direktiv.
Artikel 2
Definition
I dette direktiv forstaas ved et kraeftfremkaldende stof:
a) et stof, som i bilag I til direktiv 67/548/EOEF er givet risikosaetning R 45 (kan fremkalde kraeft)
b)
et praeparat, som i overensstemmelse med artikel 3, stk. 5, litra j), i direktiv 88/379/EOEF, skal etiketteres med risikosaetning R 45 (kan fremkalde kraeft)
c)
et stof, et praeparat eller en proces, som er naevnt i bilag I, samt et stof eller et praeparat, der frigoeres under en i bilag I omhandlet proces.
Artikel 3
Anvendelsesomraade - Bestemmelse og vurdering af
risikoen
1. Dette direktiv gaelder for de aktiviteter, hvorved arbejdstagere er eller kan blive udsat for kraeftfremkaldende stoffer i forbindelse med deres arbejde.
2. For enhver aktivitet, hvor der kan vaere risiko for, at arbejdstagerne udsaettes for kraeftfremkaldende stoffer, skal arten, graden og varigheden af udsaettelsen bestemmes, saaledes at enhver risiko for deres sikkerhed og sundhed kan vurderes, og saaledes at det kan afgoeres, hvilke foranstaltninger der skal traeffes.
Denne vurdering skal fornys regelmaessigt og under alle omstaendigheder ved enhver aendring i forholdene, der kan faa indvirkning paa arbejdstagernes udsaettelse for kraeftfremkaldende stoffer.
Arbejdsgiveren skal paa anmodning af de ansvarlige myndigheder give dem de oplysninger, der er lagt til grund for vurderingen.
3. Desuden skal ogsaa alle andre udsaettelser af betydning, f.eks. udsaettelser som paavirker huden, tages i betragtning ved risikovurderingen.
4. Ved den i stk. 2 naevnte vurdering skal arbejdsgiverne vaere saerlig opmaerksomme paa eventuelle virkninger for saerligt foelsomme risikogrupper for arbejdstageres sikkerhed
og sundhed og skal bl.a. overveje muligheden for ikke at beskaeftige disse arbejdstagere i omraader, hvor de kan komme i kontakt med kraeftfremkaldende stoffer.
DEL II
ARBEJDSGIVERNES FORPLIGTELSER
Artikel 4
Begraensning og substitution
1. Arbejdsgiveren begraenser anvendelsen af et kraeftfremkaldende stof paa arbejdsstedet, bl.a. ved, for saa vidt det er teknisk muligt, at erstatte det med et stof, et praeparat eller en proces, som under anvendelsesbetingelserne herfor ikke er farligt eller er mindre farligt for arbejdstagernes sundhed eller i givet fald sikkerhed.
2. Arbejdsgiveren underretter efter anmodning fra den ansvarlige myndighed denne om resultatet af sine undersoegelser.
Artikel 5
Foranstaltninger til forebyggelse eller nedsaettelse af
udsaettelse
1. Hvis den i artikel 3, stk. 2, omhandlede vurdering viser, at der er risiko for arbejdstagernes sikkerhed eller sundhed, skal udsaettelsen undgaas.
2. Hvis det ikke er teknisk muligt at erstatte det kraeftfremkaldende stof, med et stof, et praeparat eller en proces, som under de paagaeldende anvendelsesbetingelser ikke er eller er mindre farligt for sikkerheden og sundheden, soerger arbejdsgiveren for, at fremstillingen og brugen af det kraeftfremkaldende stof finder sted i et lukket system, hvor dette er teknisk muligt.
3. Hvis det ikke er teknisk muligt at anvende et lukket system, soerger arbejdsgiveren for, at arbejdstagernes udsaettelse nedsaettes til et saa lavt niveau, som det er teknisk muligt.
4. I alle tilfaelde, hvor der anvendes et kraeftfremkaldende stof, anvender arbejdsgiveren alle de i det foelgende naevnte foranstaltninger:
a) begraensning af maengden af et kraeftfremkaldende stof paa arbejdspladsen
b)
begraensning af det antal arbejdstagere, der udsaettes eller kan udsaettes, til det lavest mulige
c)
planlaegning af arbejdsprocesser og tekniske foranstaltninger med det formaal at undgaa eller reducere udslip af kraeftfremkaldende stoffer paa arbejdsstedet til et minimum
d)
saadan fjernelse ved kilden af de kraeftfremkaldende stoffer samt lokal udsugning eller almindelig ventilation, som er hensigtsmaessig og forenelig med behovet for at beskytte folkesundheden og miljoeet
e)
anvendelse af passende eksisterende metoder til maaling af kraeftfremkaldende stoffer, navnlig til tidlig paavisning af unormal udsaettelse, som skyldes en uforudselig begivenhed eller et uheld
a)
f)
anvendelse af hensigtsmaessige arbejdsprocedurer og -metoder
g)
kollektive beskyttelsesforanstaltninger og/eller, hvor udsaettelse ikke kan undgaas med andre midler, individuelle beskyttelsesforanstaltninger
h)
hygiejneforanstaltninger, navnlig regelmaessig rensning af gulve, vaegge og andre overflader
i)
underretning af arbejdstagerne
j)
afgraensning af risikoomraaderne og anvendelse af passende advarsels- og sikkerhedsskiltning, herunder skilte om rygeforbud i omraader, hvor arbejdstagerne udsaettes eller kan udsaettes for kraeftfremkaldende stoffer
k)
udarbejdelse af en beredskabsplan med henblik paa noedstilfaelde, der kan foraarsage unormal hoej udsaettelse
l)
foranstaltninger til sikker opbevaring, haandtering og transport, navnlig ved anvendelse af hermetisk lukkede beholdere, som er maerket entydigt og paa klart synlig maade
m)
foranstaltninger til sikring af, at indsamling, opbevaring og bortskaffelse af affald, der foretages af arbejdstagerne, foregaar paa betryggende maade, herunder ved anvendelse af hermetisk lukkede beholdere, der er maerket entydigt og paa klart synlig maade.
Artikel 6
Oplysninger til den ansvarlige myndighed
Hvis resultaterne af den i artikel 3, stk. 2, omhandlede vurdering viser, at der en risiko for arbejdstagernes sikkerhed eller sundhed, skal arbejdsgiverne paa anmodning give den ansvarlige myndighed relevante oplysninger om:
a) de industrielle aktiviteter og/eller processer, der udfoeres, herunder grundene til, at kraeftfremkaldende stoffer anvendes
b)
de maengder af stoffer eller praeparater, der fremstilles eller anvendes, og som indeholder kraeftfremkaldende stoffer
c)
antallet af udsatte arbejdstagere
d)
de forebyggende foranstaltninger, der er truffet
e)
arten af det beskyttelsesudstyr, der benyttes
f)
arten og graden af udsaettelsen
g)
de tilfaelde, hvor der kan anvendes andre stoffer.
Artikel 7
Uforudselig udsaettelse
1. I tilfaelde af en uforudselig begivenhed eller et uheld, som kan medfoere en unormal udsaettelse af arbejdstagerne, underretter arbejdsgiveren arbejdstagerne herom.
2. Indtil de normale forhold er genoprettet, og saa laenge aarsagerne til den unormale udsaettelse ikke er fjernet,
a) maa kun det antal arbejdstagere, der er noedvendigt til udfoerelse af reparationer og andet fornoedent arbejde, arbejde i det beroerte omraade
b)
skal beskyttende arbejdstoej og et personligt aandedraets-
vaern stilles til raadighed for de paagaeldende arbejdstagere, som skal baere dette; udsaettelsen maa ikke vaere konstant og skal begraenses til det strengt noedvendige for hver arbejdstager
c)
ikke-beskyttet personale maa ikke arbejde i det beroerte omraade.
Artikel 8
Forudselig udsaettelse
1. For visse aktiviteter, saasom vedligeholdelse, hvor det maa forudses, at der vil forekomme en betydelig foroegelse af arbejdstagernes udsaettelse, og hvor alle muligheder for at traeffe yderligere tekniske forebyggende foranstaltninger til begraensning af denne udsaettelse er udtoemte, fastsaetter arbejdsgiveren efter hoering af virksomhedens eller anlaeggets arbejdstagere og/eller deres repraesentanter - uden at dette beroerer arbejdsgiverens ansvar - de noedvendige foranstaltninger til at begraense varigheden af arbejdstagernes udsaettelse mest muligt og til at sikre deres beskyttelse under udfoerelsen af disse aktiviteter.
I overensstemmelse med foerste afsnit skal der stilles beskyttende arbejdstoej og et personligt aandedraetsvaern til raadighed for de paagaeldende arbejdstagere, som skal baere dette, saa laenge den unormale udsaettelse varer ved; udsaettelsen maa ikke vaere konstant og skal begraenses til det strengt noedvendige for hver arbejdstager.
2. Der traeffes passende foranstaltninger med henblik paa at sikre, at de omraader, hvor de i stk. 1, foerste afsnit, omhandlede aktiviteter finder sted, er tydeligt afgraenset og afmaerket, eller med henblik paa paa anden maade at undgaa, at personer uden tilladelse faar adgang til disse omraader.
Artikel 9
Adgang til risikoomraaderne
Arbejdsgiverne traeffer passende foranstaltninger med hen-
blik paa at sikre, at kun de arbejdstagere, som skal faerdes
der paa grund af deres arbejde eller opgaver faar adgang til
de omraader, hvor der foregaar aktiviteter, som ifoelge resultaterne af den i artikel 3, stk. 2, omhandlede vurdering indebaerer risiko for arbejdstagernes sikkerhed eller sundhed.
Artikel 10
Hygiejneforanstaltninger og individuel beskyttelse
1. Arbejdsgiverne er forpligtet til for alle aktiviteter, hvor der er risiko for kontaminering med kraeftfremkaldende stoffer, at traeffe passende foranstaltninger med henblik paa at sikre:
a) at arbejdstagere ikke spiser, drikker eller ryger i arbejdsomraader, hvor der er risiko for kontaminering med kraeftfremkaldende stoffer
b)
at der stilles hensigtsmaessigt beskyttende arbejdstoej eller anden hensigtsmaessig saerlig beklaedning til arbejdstagernes raadighed
at der findes saerskilte opbevaringssteder til henholdsvis arbejdstoejet, herunder beskyttende arbejdstoej, og det normale gangtoej
c)
at der stilles egnede og passende vaske- og toiletfaciliteter til raadighed for arbejdstagerne
d)
at beskyttelsesudstyret opbevares korrekt paa et bestemt sted
at det kontrolleres og renses, om muligt foer og under alle omstaendigheder efter brugen, og
at defekt udstyr repareres eller udskiftes, foer det atter tages i brug.
Omkostningerne ved disse foranstaltninger maa ikke paalaegges arbejdstagerne.
Artikel 11
Underretning og oplaering af arbejdstagerne
1. Arbejdsgiveren traeffer passende foranstaltninger til, at arbejdstagerne og/eller disses repraesentanter i virksomheden eller anlaegget faar en tilstraekkelig og hensigtsmaessig oplaering baseret paa samtlige disponible oplysninger, bl.a. i form af oplysninger og instruktion vedroerende:
a) den potentielle sundhedsrisiko, herunder den yderligere risiko, som tobaksrygning medfoerer
b)
de foranstaltninger, der skal traeffes for at forebygge udsaettelse
c)
hygiejneforskrifter
d)
anvendelse af beskyttelsesudstyr og beskyttende arbejds-
toej
e)
de foranstaltninger, som arbejdstagerne, herunder redningsmandskabet, skal traeffe i tilfaelde af uheld og til forebyggelse af uheld.
Denne oplaering skal:
- tilpasses til udviklingen for saa vidt angaar risici og til fremkomsten af nye risici, og
- om noedvendigt gentages regelmaessigt.
2. Arbejdsgiverne er forpligtet til at informere arbejdstagere om installationer og hertil knyttede beholdere indeholdende kraeftfremkaldende stoffer og til at soerge for en klar og letlaeselig maerkning af alle beholdere, emballager og installationer, der indeholder kraeftfremkaldende stoffer og til at anbringe klart synlige advarselsskilte.
Artikel 12
Underretning af arbejdstagerne
Der traeffes passende foranstaltninger med henblik paa at sikre:
a) at arbejdstagerne og/eller deres repraesentanter i virksomheden eller anlaegget kan kontrollere, at bestemmelserne i dette direktiv finder anvendelse, eller medvirke ved denne anvendelse, isaer med hensyn til:
ii) hvilke foelger, valg og anvendelse af beskyttelsesbeklaedning og -udstyr vil kunne faa for arbejdstagerens sikkerhed og sundhed, idet dog ansvaret for at afgoere effektiviteten af beskyttelsesbeklaedningen og -udstyret paahviler arbejdsgiveren
ii) de foranstaltninger, som arbejdsgiveren traeffer i henhold til artikel 8, stk. 1, foerste afsnit, idet dog ansvaret for at fastlaegge disse foranstaltninger paahviler arbejdsgiveren
b)
at arbejdstagerne og/eller deres repraesentanter i virksomheden eller anlaegget hurtigst muligt underrettes om unormal udsaettelse, herunder den i artikel 8 omhandlede, om aarsagerne hertil og om de foranstaltninger, der er eller vil blive truffet til afhjaelpning af situationen
c)
at arbejdsgiveren foerer en ajourfoert liste over de arbejds-
tagere, der udfoerer det arbejde, som ifoelge resultaterne
af vurderingen i henhold til artikel 3, stk. 2, indebaerer en risiko for arbejdstagernes sikkerhed eller sundhed, om muligt med angivelse af udsaettelsen
d)
at den ansvarlige laege og/eller myndighed samt enhver anden person med ansvar for sikkerhed og sundhed paa arbejdspladsen har adgang til den i litra c) omhandlede liste
e)
at enhver arbejdstager har adgang til de oplysninger i listen, som vedroerer hans person
f)
at arbejdstagerne og/eller deres repraesentanter i virksomheden eller anlaegget har adgang til ikke-personlige, kollektive oplysninger
Artikel 13
Hoering af arbejdstagerne og arbejdstagerdeltagelse
Arbejdstagerne og/eller deres repraesentanter hoeres og deltager i behandlingen af de spoergsmaal, der er omfattet af dette direktiv, herunder bilagene, i overensstemmelse med artikel 11 i direktiv 89/391/EOEF.
DEL III
DIVERSE BESTEMMELSER
Artikel 14
Helbredskontrol
1. Medlemsstaterne fastlaegger i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis foranstaltninger til gennemfoerelse af relevant helbredskontrol af arbejdstagere, som ifoelge resultaterne af den i artikel 3, stk. 2, omhandlede vurdering er udsat for risiko for deres sikkerhed eller sundhed.
2. De i stk. 1 omhandlede foranstaltninger skal vaere af en saadan art, at hver arbejdstager skal kunne gennemgaa en passende helbredsundersoegelse, hvis det er relevant:
- inden udsaettelsen
- derefter med regelmaessige mellemrum.
Foranstaltningerne skal vaere af en saadan art, at det uden videre er muligt at ivaerksaette individuelle og arbejdsmedicinske foranstaltninger.
3. Hvis der hos en arbejdstager konstateres en anomali, som formodes at vaere resultatet af udsaettelse for kraeftfremkaldende stoffer, kan den laege eller myndighed, der er ansvarlig for helbredskontrollen af arbejdstagerne, kraeve, at andre paa lignende maade tidligere udsatte arbejdstagere gennemgaar helbredskontrol.
Der skal i dette tilfaelde i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, foretages en ny vurdering af risikoen ved udsaettelse.
4. Naar der udfoeres helbredskontrol, foeres der personlige helbredsjournaler, og den laege eller myndighed, der er ansvarlig for helbredskontrollen, skal fremsaette forslag om, hvilke beskyttelses- eller forebyggelsesforanstaltninger der skal traeffes for den enkelte arbejdstagers vedkommende.
5. Arbejdstagerne skal modtage oplysning og raadgivning om enhver helbredskontrol, som de kan gennemgaa efter udsaettelsens ophoer.
6. I overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis:
- har arbejdstagerne adgang til resultaterne af deres helbredskontrol, og
- kan de paagaeldende arbejdstagere eller den paagaeldende arbejdsgiver anmode om, at resultaterne af helbredskontrollen tages op til revision.
7. Praktiske retningslinjer for helbredskontrol af arbejds-
tagere er fastlagt i bilag II.
8. Alle tilfaelde af kraeft, som i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis kan tilskrives udsaettelse for et kraeftfremkaldende stof under arbejdet, skal indberettes til den ansvarlige myndighed.
Artikel 15
Opbevaring af journaler
1. Den i artikel 12, litra c), omhandlede liste og den i artikel 14, stk. 4, omhandlede personlige helbredsjournal skal opbevares i mindst 40 aar, efter at udsaettelsen er ophoert, i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis.
2. I tilfaelde af virksomhedsophoer stilles disse journaler til raadighed for den ansvarlige myndighed i overensstemmelse med national lovgivning og/eller praksis.
Artikel 16
Graensevaerdier
1. Raadet skal efter fremgangsmaaden i Traktatens artikel 118 A fastsaette graensevaerdier og om noedvendigt andre direkte relevante bestemmelser for de kraeftfremkaldende stoffer, for hvilke dette er muligt, paa grundlag af foreliggende oplysninger, herunder videnskabelige og tekniske data.
2. Graensevaerdier og andre direkte relevante bestemmelser fastsaettes i bilag III.
Artikel 17
Bilag
1. AEndringer i bilag I kan kun foretages efter fremgangsmaaden i Traktatens artikel 118 A.
2. De strengt tekniske tilpasninger af bilag II paa baggrund af den tekniske udvikling, udviklingen i de internationale
bestemmelser og specifikationer samt i den viden, som er erhvervet om kraeftfremkaldende stoffer, vedtages efter fremgangsmaaden i artikel 17 i direktiv 89/391/EOEF.
Artikel 18
Udnyttelse af data
Resultaterne af de nationale ansvarlige myndigheders udnyttelse af de oplysninger, som omhandles i artikel 14, stk. 8, stilles til raadighed for Kommissionen.
Artikel 19
Afsluttende bestemmelser
1. Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1992.
Hvis direktiv 67/548/EOEF og 88/379/EOEF aendres ved aendringsdirektiver, for saa vidt angaar de stoffer og praeparater, der er omhandlet i artikel 2, litra a) og b), efter meddelelsen af dette direktiv, saetter medlemsstaterne de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at indsaette de paagaeldende aendringer i de i foerste afsnit omhandlede bestemmelser inden for de frister, der er fastsat for gennemfoerelsen af naevnte aendringsdirektiver.
Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen, naar de i dette stykke omhandlede bestemmelser er sat i kraft.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som allerede er udstedt, eller som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 20
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 28. juni 1990.
Směrnice Rady
ze dne 28. června 1990
o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí karcinogenům při práci (šestá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)
(90/394/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 118a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1], vypracovaný po konzultaci s Poradním výborem pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci,
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že článek 118a Smlouvy stanoví, že Rada přijímá směrnice určující minimální požadavky na podporu zlepšování zejména pracovního prostředí a k zabezpečení vyšší úrovně ochrany bezpečnosti a zdraví pracovníků;
vzhledem k tomu, že podle uvedeného článku by tyto směrnice neměly ukládat žádná správní, finanční ani právní omezení bránící zakládání a rozvoji malých a středních podniků;
vzhledem k tomu, že usnesení Rady ze dne 27. února 1984 o druhém akčním programu Evropských společenství o bezpečnosti a ochraně zdraví při práci [4] stanoví rozvoj ochranných opatření pro zaměstnance vystavené působení karcinogenů;
vzhledem k tomu, že sdělení Komise o jejím programu v oblasti bezpečnosti, hygieny a ochrany zdraví při práci [5] předpokládá přijetí směrnic určených k zajištění bezpečnosti a zdraví zaměstnanců;
vzhledem k tomu, že pro zaručení bezpečnosti a zdraví zaměstnanců je nezbytné dodržování minimálních požadavků navržených pro zajištění vyšší úrovně bezpečnosti a zdraví, pokud jde o ochranu zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí karcinogenům při práci;
vzhledem k tomu, že tato směrnice je samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci [6]; že se proto uvedená směrnice použije v plném rozsahu na expozici zaměstnanců karcinogenům, aniž jsou dotčena přísnější nebo zvláštní ustanovení této směrnice;
vzhledem k tomu, že směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a značení nebezpečných látek [7], naposledy pozměněná směrnicí 88/490/EHS [8], obsahuje seznam nebezpečných látek spolu s podrobnostmi klasifikace a značení pro na každou látku;
vzhledem k tomu, že směrnice Rady 88/379/EHS ze dne 7. června 1988 o sbližování právních a správních předpisůtýkajících se klasifikace, balení a značení nebezpečných přípravků [9], naposledy pozměněná směrnicí 89/178/EHS [10], obsahuje podrobnosti klasifikace a značení pro tyto přípravky;
vzhledem k tomu, že plán činnosti na léta 1987 až 1989, přijatý v rámci programu Evropa proti rakovině, stanoví podporu evropských výzkumů v oblasti možných rizik rakoviny u určitých chemických látek;
vzhledem k tomu, že současné vědecké poznání sice neumožňuje stanovit úroveň, pod kterou zdravotní rizika přestávají existovat, nicméně snížení expozice karcinogenům tato rizika sníží;
vzhledem k tomu, že pro přispění ke snížení těchto rizik je nutné stanovit limitní hodnoty a další přímo související předpisy pro všechny karcinogeny, u nichž to dostupné informace, včetně vědeckých a technických údajů, dovolují;
vzhledem k tomu, že musí být přijata preventivní opatření na ochranu zdraví a bezpečnosti zaměstnanců vystavených působení karcinogenů;
vzhledem k tomu, že tato směrnice stanoví konkrétní požadavky specifické pro expozici karcinogenům;
vzhledem k tomu, že tato směrnice představuje konkrétní příspěvek k vytvoření sociálního rozměru vnitřního trhu;
vzhledem k tomu, že na základě rozhodnutí 74/325/EHS [11] naposledy pozměněného aktem o přistoupení z roku 1985 konzultuje Komise při vypracovávání návrhů v této oblasti Poradní výbor pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při práci,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
ODDÍL I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Účel
1. Účelem této směrnice, která je šestou samostatnou směrnicí ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS, je ochrana zaměstnanců proti rizikům pro jejich zdraví a bezpečnost včetně jejich prevence, která vznikají nebo která by mohla vzniknout z expozice karcinogenům při práci.
Stanoví konkrétní minimální požadavky v této oblasti včetně limitních hodnot.
2. Tato směrnice se nevztahuje na zaměstnance vystavené pouze záření zahrnutému do Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii.
3. Směrnice 89/391/EHS se vztahuje v plném rozsahu na celou oblast uvedenou v odstavci 1, aniž jsou dotčena přísnější nebo zvláštní ustanovení této směrnice.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se "karcinogenem" rozumí:
a) látka, která byla podle přílohy I směrnice 67/548/EHS označena jako R 45 "může vyvolat rakovinu";
b) přípravek, který podle čl. 3 odst. 5 písm. j) směrnice 88/379/EHS musí být označen jako R 45 "může vyvolat rakovinu";
c) látka, přípravek nebo postup uvedený v příloze I a látka nebo přípravek uvolňovaný během postupu uvedeného v příloze I.
Článek 3
Oblast působnosti - Určení a hodnocení rizik
1. Tato směrnice se vztahuje na činnosti, při nichž zaměstnanci jsou nebo mohou být vystaveni působení karcinogenů v souvislosti s vykonávanou prací.
2. V případě jakékoli činnosti, která může zahrnovat riziko expozice karcinogenům, musí být určena povaha, stupeň a trvání expozice zaměstnance, aby bylo možné vyhodnotit všechna rizika pro zdraví a bezpečnost zaměstnanců a stanovit opatření, která je třeba přijmout.
Toto hodnocení musí být opakováno pravidelně, a dále kdykoli dojde ke změně podmínek, která může mít vliv na expozici zaměstnance karcinogenům.
Zaměstnavatel musí informace využívané k tomuto hodnocení předložit příslušným orgánům na jejich žádost.
3. Při hodnocení rizika musí být rovněž přihlíženo ke všem případům závažné expozice, například k případům škodlivých účinků na kůži.
4. Při hodnocení podle odstavce 2 věnuje zaměstnavatel zvláštní pozornost všem možným vlivům na zdraví nebo bezpečnost zvlášť ohrožených zaměstnanců, a mimo jiné přihlédne k tomu, že je žádoucí nezaměstnávat tyto zaměstnance v oblastech, kde mohou přijít do styku s karcinogeny.
ODDÍL II
POVINNOSTI ZAMĚSTNAVATELŮ
Článek 4
Omezování a nahrazování
1. Zaměstnavatel musí omezit používání karcinogenů na pracovišti, zejména jejich nahrazením, v nejvyšším technicky možném rozsahu, látkou, přípravkem nebo postupem, které v podmínkách, v nichž se používají, nejsou nebezpečné nebo jsou méně nebezpečné pro zdraví a bezpečnost zaměstnanců.
2. Zaměstnavatel je povinen, je-li o to požádán, předložit výsledky svých šetření příslušným orgánům.
Článek 5
Opatření k zabránění a omezení expozice
1. Pokud výsledky hodnocení uvedené v čl. 3 odst. 2 odhalí riziko pro zdraví nebo bezpečnost zaměstnanců, je třeba expozici zaměstnanců zabránit.
2. Pokud není technicky možné nahradit karcinogen látkou, přípravkem nebo postupem, které za podmínek, v nichž se používají, nejsou nebezpečné nebo jsou méně nebezpečné pro zdraví a bezpečnost, musí zaměstnavatel zajistit, aby byl v rámci technických možností vyráběn a používán v uzavřeném systému.
3. Pokud není uzavřený systém technicky možný, zajistí zaměstnavatel, aby byla úroveň expozice zaměstnanců omezena na nejnižší technicky dosažitelnou úroveň.
4. Při jakémkoli používání karcinogenu zaměstnavatel uplatňuje všechna tato opatření:
a) omezení množství karcinogenu na pracovišti;
b) omezení exponovaných osob nebo osob, které by mohly být exponovány, na co nejnižší počet;
c) řešení pracovních postupů a opatření technické kontroly k vyloučení nebo minimalizaci uvolňování karcinogenů na pracovišti;
d) odvádění karcinogenů u zdroje, systémy místního odsávání nebo celkového větrání, všechny tyto metody musí být vhodné a slučitelné s potřebou ochrany a zdraví veřejnosti a životního prostředí;
e) použití současných vhodných postupů pro měření karcinogenů, zvláště pro včasné odhalení nadměrné expozice v důsledku nepředvídatelné události nebo nehody;
f) používání vhodných pracovních postupů nebo metod;
g) opatření kolektivní ochrany nebo, pokud není možné zabránit expozici jinými prostředky, osobní ochranné prostředky;
h) hygienická opatření, zejména pravidelné čištění podlah, stěn a ostatních povrchů;
i) informování zaměstnanců;
j) vymezení rizikových prostorů a použití vhodných výstražných a bezpečnostních značek včetně značky "zákaz kouření" v prostorech, kde zaměstnanci jsou nebo mohou být vystaveni působení karcinogenů;
k) vypracování plánů pro případ nouze, která může mít za následek nadměrně vysokou expozici;
l) prostředky pro bezpečné skladování, manipulaci a přepravu, zejména použitím neprodyšně uzavřených a zřetelně a viditelně označených nádob;
m) prostředky pro bezpečné shromažďování, ukládání a odstraňování odpadu zaměstnanci, včetně používání neprodyšně uzavřených a zřetelně a viditelně označených nádob.
Článek 6
Informování příslušných orgánů
V případě, že výsledky hodnocení uvedeného v čl. 3 odst. 2 odhalí riziko pro zdraví nebo bezpečnost zaměstnanců, poskytne zaměstnavatel příslušnému orgánu na jeho žádost vhodné informace o:
a) prováděných činnostech nebo průmyslových postupech, včetně důvodů, proč jsou používány karcinogeny;
b) množství vyráběných nebo používaných látek nebo přípravků, které obsahují karcinogeny;
c) počtu exponovaných zaměstnanců;
d) přijatých preventivních opatřeních;
e) typu používaných ochranných prostředků;
f) povaze a stupni expozice;
g) případech nahrazení.
Článek 7
Nepředvídatelná expozice
1. V případě nepředvídatelné události nebo nehody, která může mít za následek nadměrnou expozici zaměstnanců, informuje zaměstnavatel zaměstnance.
2. Dokud nedojde k uvedení do běžného stavu a nejsou odstraněny příčiny nadměrné expozice,
a) smějí v zasaženém prostoru pracovat pouze zaměstnanci nepostradatelní pro provádění opravy a jiných nezbytných prací;
b) musí být dotyčným zaměstnancům poskytnuty ochranné oděvy a dýchací přístroje, které musí nosit; expozice nesmí být trvalá a musí být omezena na nezbytně nutnou dobu pro každého zaměstnance;
c) nesmí být nechráněným zaměstnancům dovoleno pracovat v zasažené oblasti.
Článek 8
Předvídatelná expozice
1. Pro určité činnosti, jako je údržba, u nichž se dá předvídat možnost značného zvýšení expozice zaměstnanců a u nichž už byly vyčerpány všechny možnosti technických preventivních opatření, určí zaměstnavatel po projednání se zaměstnanci nebo jejich zástupci v podniku nebo závodě, aniž tím je dotčena odpovědnost zaměstnavatele, opatření nezbytná ke zkrácení expozice zaměstnanců na nejkratší možnou dobu a k zajištění ochrany zaměstnanců během provádění této činnosti.
Na základě prvního pododstavce jsou těmto zaměstnancům poskytovány ochranné oděvy a dýchací přístroje, které musí nosit, dokud nadměrná expozice trvá; tato expozice nesmí být trvalá a musí být omezena na nezbytně nutnou dobu pro každého zaměstnance.
2. Musí být přijata vhodná opatření k zajištění toho, aby prostory, ve kterých se provádějí činnosti uvedené v odstavci 1 prvním pododstavci, byly jasně vymezeny a označeny, nebo aby bylo nepovolaným osobám jinými prostředky zabráněno do těchto prostorů vstupovat.
Článek 9
Přístup do rizikových prostorů
Zaměstnavatelé přijmou vhodná opatření k zajištění toho, aby přístup do prostorů, v nichž jsou vykonávány činnosti, které podle výsledků hodnocení uvedeného v čl. 3 odst. 2 představují riziko pro zdraví nebo bezpečnost zaměstnanců, byl umožněn pouze těm zaměstnancům, kteří do nich musí vstupovat v souvislosti s výkonem své práce nebo úkolů.
Článek 10
Hygiena a osobní ochrana
1. Zaměstnavatelé jsou povinni v případě všech činností, u nichž je riziko zamoření karcinogeny, přijmout vhodná opatření, aby zajistili, že:
a) zaměstnanci nejedí, nepijí nebo nekouří v pracovních prostorech, kde je riziko zamoření karcinogeny;
b) zaměstnancům je poskytnut vhodný ochranný oděv nebo jiný vhodný zvláštní oděv;
jsou zařízeny oddělené úložné prostory pro pracovní a ochranné oděvy a civilní oděv;
c) pro zaměstnance jsou zařízeny odpovídající a vhodné umývárny a toalety;
d) ochranné prostředky jsou řádně skladovány na přesně určeném místě;
jsou kontrolovány a čištěny, pokud možno, před každým použitím a v každém případě po každém použití;
poškozené prostředky jsou před novým použitím opraveny nebo nahrazeny.
2. Náklady na tato opatření nesmějí nést zaměstnanci.
Článek 11
Informování a školení zaměstnanců
1. Zaměstnavatel přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby zaměstnanci nebo jejich zástupci v podniku nebo závodě byli dostatečně vyškoleni na základě všech dostupných informací, zejména ve formě informací a pokynů týkajících se:
a) možného rizika pro zdraví, včetně dalších rizik díky spotřebě tabáku;
b) předběžných opatření k zabránění expozice;
c) hygienických požadavků;
d) nošení a používání ochranných prostředků a oděvů;
e) opatření, která mají učinit zaměstnanci, včetně zaměstnanců záchranných čet, v případě nehod a k předcházení nehodám.
Školení musí být:
- přizpůsobeno s přihlédnutím k novému nebo změněnému riziku,
- v případě potřeby pravidelně opakováno.
2. Zaměstnavatelé informují zaměstnance o zařízeních a nádobách, které obsahují karcinogeny, zajistí, aby všechny nádoby, balení a zařízení obsahující karcinogeny byly zřetelně a viditelně označeny, a umístí dobře viditelné výstražné značky.
Článek 12
Informování zaměstnanců
Musí být přijata vhodná opatření k zajištění toho, aby:
a) zaměstnanci nebo jejich zástupci v podniku nebo závodě mohli kontrolovat uplatňování této směrnice nebo se na něm mohli podílet, zejména pokud jde o:
i) důsledky výběru, nošení a používání ochranných oděvů a prostředků pro bezpečnost a zdraví zaměstnanců, aniž tím je dotčena odpovědnost zaměstnavatele za určení účinnosti ochranných oděvů a prostředků,
ii) opatření určená zaměstnavatelem, která jsou uvedena v čl. 8 odst. 1 prvním pododstavci, aniž tím je dotčena odpovědnost zaměstnavatele za určení těchto opatření;
b) zaměstnanci nebo zástupci zaměstnanců v podniku nebo závodě byli co nejrychleji informováni o nadměrných expozicích, včetně těch uvedených v článku 8, o jejich příčinách i o opatřeních, která jsou nebo mají být přijata k nápravě situace;
c) zaměstnavatel vedl neustále aktualizovaný seznam zaměstnanců vykonávajících činnosti, které podle výsledků hodnocení uvedeného v čl. 3 odst. 2 představují riziko pro zdraví nebo bezpečnost zaměstnanců, s vyznačením, je-li tato informace dostupná, expozice, které byli vystaveni;
d) lékař nebo příslušný orgán a další osoby odpovědné za ochranu zdraví a bezpečnost při práci měly přístup k seznamu uvedenému v písmenu c);
e) každý zaměstnanec měl přístup k těm informacím ze seznamu, které se jej osobně týkají;
f) zaměstnanci nebo jejich zástupci v podniku nebo závodě měli přístup k neosobním informacím obecné povahy.
Článek 13
Projednání se zaměstnanci a jejich účast
V souladu s článkem 11 směrnice 89/391/EHS projednávají zaměstnavatelé se zaměstnanci nebo jejich zástupci záležitosti, na které se vztahuje tato směrnice včetně příloh, a umožňují jejich účast.
ODDÍL III
RŮZNÁ USTANOVENÍ
Článek 14
Lékařský dohled
1. Členské státy přijmou v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi opatření pro zajištění odpovídajících lékařských prohlídek zaměstnanců, u nichž výsledky hodnocení uvedeného v čl. 3 odst. 2 odhalí riziko pro zdraví nebo bezpečnost.
2. Opatření uvedená v odstavci 1 musí umožňovat, je-li to vhodné, provedení odpovídající lékařské prohlídky každého zaměstnance:
- před expozicí,
- a dále v pravidelných odstupech.
Tato opatření musí umožňovat přímé uplatňování jednotlivých lékařských opatření a pracovně lékařských opatření.
3. Je-li zjištěno, že zaměstnanec trpí odchylkou s podezřením, že k ní mohlo dojít v důsledku expozice karcinogenům, může lékař nebo orgán příslušný pro lékařské prohlídky zaměstnanců žádat, aby se lékařské prohlídce podrobili i ostatní zaměstnanci, kteří byli vystaveni podobné expozici.
V tom případě se provede nové zhodnocení rizika expozice v souladu s čl. 3 odst. 2.
4. Pokud jsou prováděny lékařské prohlídky, je o nich třeba vést osobní zdravotní dokumentaci a lékař nebo orgán příslušný pro lékařské prohlídky navrhne veškerá ochranná nebo preventivní opatření, která je třeba přijmout s ohledem na všechny zaměstnance.
5. Zaměstnancům musí být poskytovány informace a rady týkající se všech lékařských prohlídek, kterým se mohou podrobit po ukončení expozice.
6. V souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi:
- musí mít zaměstnanci přístup k výsledkům lékařských prohlídek, které se jich týkají,
- mohou dotyční zaměstnanci nebo jejich zaměstnavatelé požádat o přezkoumání výsledků lékařské prohlídky.
7. Praktická doporučení pro lékařské prohlídky jsou uvedena v příloze II.
8. Všechny případy rakoviny, u kterých bylo v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi zjištěno, že jsou způsobeny expozicí karcinogenu při práci, musí být oznámeny příslušnému orgánu.
Článek 15
Vedení záznamů
1. Seznam uvedený v čl. 12 písm. c) a zdravotní dokumentace uvedená v čl. 14 odst. 4 musí být uchovávány alespoň 40 let po ukončení expozice, v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi.
2. Jestliže podnik ukončí činnost v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi, musí být tyto dokumenty k dispozici příslušnému orgánu.
Článek 16
Limitní hodnoty
1. Rada prostřednictvím směrnic stanoví postupem podle článku 118a Smlouvy na základě dostupných informací, včetně vědeckých a technických údajů, limitní hodnoty pro všechny karcinogeny, u nichž je to možné, a je-li to nezbytné, jiné přímo související předpisy.
2. Limitní hodnoty a jiné přímo související předpisy jsou uvedeny v příloze III.
Článek 17
Přílohy
1. Přílohy I a III mohou být měněny pouze postupem podle článku 118a Smlouvy.
2. Úpravy přílohy II čistě technického rázu v souvislosti s technickým rozvojem a se změnami v mezinárodních předpisech či specifikacích a poznatcích v oblasti karcinogenů se přijímají postupem podle článku 17 směrnice 89/391/EHS.
Článek 18
Využívání údajů
Komise musí mít přístup k využívání údajů shromážděných příslušnými vnitrostátními orgány na základě informací uvedených v čl. 14 odst. 8.
Článek 19
Závěrečná ustanovení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1992.
Pokud budou po oznámení této směrnice prováděny změny ve směrnicích 67/548/EHS nebo 88/379/EHS prostřednictvím pozměňujících směrnic, pokud jde o látky a přípravky uvedené v čl. 2 písm. a) a b), uvedou členské státy v účinnost právní a správní předpisy nezbytné k promítnuní těchto změn do předpisů uvedených v prvním pododstavci ve lhůtě stanovené pro provedení uvedených pozměňujících směrnic.
Členské státy neprodleně uvědomí Komisi, že předpisy uvedené v tomto odstavci byly uvedeny v účinnost.
2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijaly nebo přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 20
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 28. června 1990.