KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1973/2004
af 29. oktober 2004
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 for så vidt angår støtteordningerne i henhold til afsnit IV og IVa i nævnte forordning og anvendelse af udtagne arealer til produktion af råvarer
INDHOLD
Kapitel 1
Anvendelsesområde og almindelige bestemmelser
Kapitel 2
Særlig kvalitetspræmie for hård hvede
Kapitel 3
Præmie for proteinafgrøder
Kapitel 4
Afgrødespecifik betaling for ris
Kapitel 5
Arealbetaling for nødder
Kapitel 6
Støtte til stivelseskartofler
Kapitel 7
Mælkepræmie og tillægsbetaling
Kapitel 8
Støtte til energiafgrøder
Afdeling 1
Definitioner
Afdeling 2
Kontrakt
Afdeling 3
Ændring og ophævelse af kontrakten
Afdeling 4
Repræsentative udbytter og mængder, der skal leveres
Afdeling 5
Betingelser for betaling af støtten
Afdeling 6
Kontrakt og ansøgers og første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser
Afdeling 7
Sikkerhedsstillelser
Afdeling 8
Dokumenter, der skal foreligge ved salg, overdragelse eller levering til en anden medlemsstat eller ved eksport
Afdeling 9
Kontrol
Afdeling 10
Udelukkelse fra støtten til energiafgrøder og vurdering
Kapitel 9
Særlig regionalstøtte til markafgrøder
Kapitel 10
Støtte til frø
Kapitel 11
Arealstøtte til markafgrøder
Afdeling 1
Almindelige bestemmelser for berettigelse til arealstøtte til markafgrøder
Afdeling 2
Særlige bestemmelser for visse markafgrøder
Afdeling 3
Basisarealer, referenceudbytter og lofter
Afdeling 4
Udtagning
Afdeling 5
Meddelelser
Kapitel 12
Præmier for får og geder
Afdeling 1
Direkte betalinger
Afdeling 2
Lofter, reserver og overdragelser
Afdeling 3
Supplerende betalinger
Afdeling 4
Almindelige bestemmelser
Kapitel 13
Betalinger i forbindelse med oksekød
Afdeling 1
Særlig præmie (artikel 123 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Afdeling 2
Sæsonpræmie (artikel 124 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Afdeling 3
Ammekopræmie (artikel 125-129 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Afdeling 4
Fælles bestemmelser for den særlige præmie og ammekopræmien
Afdeling 5
Slagtpræmie (artikel 130 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Afdeling 6
Supplerende betalinger (artikel 133-136 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Afdeling 7
Almindelige bestemmelser
Afdeling 8
Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser
Kapitel 14
Generel arealbetalingsordning
Kapitel 15
Supplerende nationale direkte betalinger
Kapitel 16
Anvendelse af udtagne arealer til produktion af råvarer
Afdeling 1
Formål og definitioner
Afdeling 2
Kontrakt
Afdeling 3
Ændring eller ophævelse af kontrakten
Afdeling 4
Repræsentative udbytter og mængder, der skal leveres
Afdeling 5
Betingelser for betaling af støtten
Afdeling 6
Opkøberens og ansøgerens forpligtelser
Afdeling 7
Sikkerhedsstillelser
Afdeling 8
Dokumenter, der skal foreligge ved salg, overdragelse eller levering til en anden medlemsstat eller ved eksport
Afdeling 9
Kontrol
Afdeling 10
Udelukkelse fra ordningen samt meddelelser
Kapitel 17
Arealstøtte for humle
Kapitel 18
Afsluttende bestemmelser
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til akten vedrørende Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse, særlig artikel 41, stk. 1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (1), særlig artikel 110 og artikel 145, litra c), d), e) og f), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I afsnit IV og IVa i forordning (EF) nr. 1782/2003 er der fastsat visse støtteordninger for landbrugere. Gennemførelsesbestemmelserne til nogle af disse ordninger er allerede blevet fastlagt ved følgende retsakter: Kommissionens forordning (EØF) nr. 1686/72 af 2. august 1972 om gennemførelse af visse regler om støtte inden for frøsektoren (2), Kommissionens forordning (EØF) nr. 1445/76 af 22. juni 1976 om fastsættelse af listen over de forskellige sorter af Lolium perenne L. (3), Kommissionens forordning (EF) nr. 1644/96 af 30. juli 1996 om gennemførelsesbestemmelser for ydelse af støtte for visse bælgplanter (4), Kommissionens forordning (EF) nr. 609/1999 af 19. marts 1999 om de nærmere regler om ydelse af støtte til humleproducenter (5), Kommissionens forordning (EF) nr. 2316/1999 af 22. oktober 1999 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder (6), Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 af 28. oktober 1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne (7), Kommissionens forordning (EF) nr. 2461/1999 af 19. november 1999 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999, for så vidt angår anvendelsen af udtagne landbrugsarealer med henblik på produktion af råvarer (8), Kommissionens forordning (EF) nr. 2550/2001 af 21. december 2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2529/2001 om den fælles markedsordning for fåre- og gedekød for så vidt angår præmieordningerne og om ændring af forordning (EF) nr. 2419/2001 (9), Kommissionens forordning (EF) nr. 2199/2003 af 16. december 2003 om overgangsbestemmelser for anvendelse i 2004 af Rådets forordning (EF) nr. 1259/1999 for så vidt angår den generelle arealbetalingsordning i Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet (10) og Kommissionens forordning (EF) nr. 2237/2003 af 23. december 2003 om gennemførelsesbestemmelser til visse støtteordninger, der er fastsat i afsnit IV i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (11). Af hensyn til EF-forskrifternes klarhed bør disse retsakter ophæves og afløses af en enkelt forordning om gennemførelsesbestemmelser til alle disse ordninger, som anvendes fra den 1. januar 2005.
(2)
For at disse ordninger kan forvaltes effektivt, bør arealstøtten begrænses til bestemte arealer og betingelserne fastlægges.
(3)
Malta har et meget stort antal små bedrifter på under 0,3 ha. For at undgå, at mange landbrugere på Malta ikke kan komme i betragtning for de arealbaserede direkte betalinger, bør minimumsstørrelsen i ansøgninger om arealbaserede direkte betalinger på Malta fastsættes til 0,1 ha, og for årene 2005 og 2006 bør Malta kunne fravige artikel 107, stk. 9, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
(4)
Det bør undgås, at arealer udelukkende tilsås, for at der kan opnås ret til arealstøtte. Der bør fastsættes visse betingelser for såning og dyrkning af afgrøder, navnlig for hård hvede, proteinafgrøder og ris. Af hensyn til de forskellige dyrkningsmetoder i EF bør de lokale normer respekteres.
(5)
Der bør kun tillades en enkelt ansøgning om arealstøtte for en parcel, der dyrkes i et givet år, medmindre arealstøtten ydes som et supplement til den samme afgrøde eller støtten vedrører produktion af frø. Der kan ydes arealstøtte til afgrøder, som der ydes støtte til efter en ordning, som henhører under EF's struktur- eller miljøpolitik.
(6)
Når det areal, som der ansøges om støtte for, overstiger det maksimale garantiareal eller basisarealerne eller delbasisarealerne, kræver de støtteordninger, der er baseret på arealstøtte, at det areal pr. landbruger, som der søges om støtte for, nedsættes proportionalt det pågældende år. Der bør derfor fastsættes retningslinjer og frister for udvekslingen af oplysninger mellem Kommissionen og medlemsstaterne, for at nedsættelseskoefficienten kan fastlægges og Kommissionen informeres om de arealer, som støtten er udbetalt for. Samme bestemmelser bør gælde for nedsættelsen af de samlede individuelle referencemængder, hvis artikel 95, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003 finder anvendelse.
(7)
Ifølge artikel 73 i forordning (EF) nr. 1782/2003 er ydelsen af den særlige kvalitetspræmie for hård hvede betinget af, at der anvendes visse mængder certificeret frø af sorter, der i produktionsområdet anerkendes som værende af høj kvalitet og dermed egnet til produktion af semulje eller pasta. For at sikre, at disse krav overholdes, bør der fastsættes kriterier for metoden til screening af sorter i hver enkelt medlemsstat, og proceduren for opstilling af listen over de støtteberettigede sorter tillige med minimumsmængden af certificeret frø, der skal anvendes, bør fastsættes.
(8)
Den korte periode mellem vedtagelsen af forordning (EF) nr. 1782/2003 og ikrafttrædelsen af den særlige kvalitetspræmie for hård hvede gør det ikke muligt allerede nu at opstille en liste over støtteberettigede sorter efter den planlagte screeningmetode med henblik på ydelse af støtten i 2005. Medlemsstaterne må derfor opstille en foreløbig liste baseret på et udvalg af de nu anvendte sorter.
(9)
I nogle regioner bliver proteinafgrøder af agronomiske grunde traditionelt sået blandet med korn. Den deraf resulterende afgrøde består hovedsagelig af proteinplanter. Med henblik på ydelse af præmien for proteinafgrøder bør de således tilsåede arealer derfor betragtes som arealer med proteinafgrøder.
(10)
Det bør fastlægges, hvilke normer der skal gælde for sødlupin, og hvilke test der skal anvendes til at afgøre, hvorvidt frøene i en lupinprøve er søde.
(11)
For at støtteordningen for nødder kan fungere effektivt og forvaltes ordentligt, bør arealstøtten ikke anvendes til finansiering af marginalbeplantninger eller enkeltstående træer. Der bør derfor fastlægges en mindste arealstørrelse og trætæthed for en specialiseret plantage. For at lette overgangen fra de nuværende forbedringsplaner, der først udløber efter indførelsen af den nye støtteordning, bør der fastsættes overgangsforanstaltninger.
(12)
Betingelserne for udbetalingen og beregningen af den afgrødespecifikke betaling for ris afhænger ikke blot af det eller de basisarealer, der er fastsat for hver producentmedlemsstat ved forordning (EF) nr. 1782/2003, men også af en eventuel underinddeling af disse basisarealer i delbasisarealer og af de objektive kriterier, som hver enkelt medlemsstater har valgt at følge ved denne underinddeling, af betingelserne for dyrkningen af parcellerne og af basisarealernes minimumsstørrelse. Som følge deraf bør der fastsættes nærmere regler for, hvordan basisarealer og delbasisarealer oprettes, forvaltes og dyrkes.
(13)
Ifølge artikel 82 i forordning (EF) nr. 1782/2003 indebærer en overskridelse af basisarealet, at den afgrødespecifikke betaling for ris nedsættes. Med henblik på beregningen af denne nedsættelse bør de kriterier, der skal tages i betragtning, og de koefficienter, der skal anvendes, fastlægges.
(14)
Opfølgningen af de afgrødespecifikke betalinger for ris forudsætter, at Kommissionen har fået forelagt visse oplysninger om dyrkningen af basisarealer og delbasisarealer. Med henblik herpå bør det fastsættes, hvilke oplysninger medlemsstaterne skal tilsende Kommissionen, og hvornår det skal ske.
(15)
Ifølge artikel 93 og 94 i forordning (EF) nr. 1782/2003 udbetales der støtte til landbrugere, som producerer kartofler til stivelsesfremstilling i henhold til en dyrkningskontrakt og inden for den kvote, der er fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 1868/94 af 27. juli 1994 om en kvoteordning for produktionen af kartoffelstivelse (12). Betingelserne for ydelse af denne støtte bør derfor fastsættes, og der bør i givet fald foretages krydshenvisninger til de eksisterende bestemmelser, der er fastsat for kvoteordningen i forordning (EF) nr. 1868/94.
(16)
Ifølge artikel 95 og 96 i forordning (EF) nr. 1782/2003 skal producenterne have udbetalt en mælkepræmie og en tillægsbetaling. I Rådets forordning (EF) nr. 1788/2003 af 29. september 2003 om en afgift på mælk og mejeriprodukter (13) er der fastsat særlige bestemmelser, som gælder for inaktivitet. Det bør derfor fastsættes, at en fysisk eller juridisk person med en individuel referencemængde, der i perioden på tolv måneder forud for den 31. marts det pågældende år ikke har opfyldt betingelserne i artikel 5, litra c), i forordning (EF) nr. 1788/2003, udelukkes fra præmien og tillægsbetalingen.
(17)
Ved artikel 88 til 92 i forordning (EF) nr. 1782/2003 er der fastsat en ny ordning, ifølge hvilken der ydes støtte til landbrugere for energiafgrøder. I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2461/1999, der udelukker sukkerroer fra støtten, bør dyrkningen af sukkerroer udelukkes fra støtteordningen for energiafgrøder.
(18)
Betingelserne for at opnå ret til denne støtte bør fastsættes. I den forbindelse bør det fastsættes, at der skal indgås en kontrakt mellem producenten og den første forarbejdningsvirksomhed om de pågældende råvarer. De betingelser, der gælder i tilfælde af, at forarbejdningen udføres af landbrugeren på bedriften, bør også fastlægges.
(19)
For at sikre, at råvaren forarbejdes til det tilsigtede energiprodukt, bør der stilles en sikkerhed af den første forarbejdningsvirksomhed, selv om støtten ikke ydes til forarbejdningsvirksomheden, men til landbrugeren. Sikkerheden bør være stor nok til at udelukke enhver risiko for, at råvarerne i sidste ende omdirigeres. Endvidere bør råvarer og mellemprodukter kun kunne sælges højst to gange inden den endelige forarbejdning, så der opnås en effektiv kontrollen af ordningen.
(20)
Der bør klart skelnes mellem ansøgerens forpligtelser, der ophører, når den samlede mængde høstede råvarer leveres, og den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser, der indtræder ved levering og ophører med den endelige forarbejdning af råvarerne til energiprodukter.
(21)
For visse transporter på EF's område af råvarer og deraf afledte produkter bør der foreligge et kontrolsystem, der indebærer anvendelse af kontroleksemplar T5, som udstedes i henhold til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (14). Der bør forudses alternativ dokumentation i tilfælde af, at kontroleksemplar T5 går tabt af årsager, som ikke kan tilskrives den første forarbejdningsvirksomhed.
(22)
Ifølge artikel 98 i forordning (EF) nr. 1782/2003 nedsættes den særlige regionalstøtte til markafgrøder, hvis den samlede støtte, som der ansøges om, overstiger det fastsatte loft. De nærmere regler for beregningen af nedsættelseskoefficienten bør derfor fastlægges.
(23)
Ifølge artikel 99 i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan der ydes direkte støtte til produktion af en eller flere frøarter.
(24)
Støtten kan kun ydes til produktion af basisfrø eller certificeret frø, og disse produkter bør klart defineres ved henvisning til direktiverne om certificering af og handel med frø: Rådets direktiv 66/401/EØF af 14. juni 1966 om handel med frø af foderplanter (15), Rådets direktiv 66/402/EØF af 14. juni 1966 om handel med såsæd (16) og Rådets direktiv 2002/57/EF af 13. juni 2002 om handel med frø af olie- og spindplanter (17).
(25)
For at gøre det muligt at foretage kontrol bør basisfrø og certificeret frø produceres i henhold til dyrkningskontrakter eller dyrkningserklæringer, der vedlægges enkeltansøgningen, og frøfirmaer og frøavlere bør være officielt godkendt eller registreret. De nødvendige foranstaltninger bør fastsættes for det tilfælde, at et frøfirma eller en frøavler fra én medlemsstat formerer frø i en anden medlemsstat.
(26)
Af forvaltningsmæssige grunde bør der i hver medlemsstat kun ydes støtte for produkter, der høstes på den pågældende medlemsstats område.
(27)
I henhold til bilag XI til forordning (EF) nr. 1782/2003 betales der produktionsstøtte for basisfrø og certificeret frø af sorter af Cannabis sativa L. med et indhold af tetrahydrocannabinol på højst 0,2 %. For at sikre, at reglerne om støttens ydelse anvendes ensartet i hele EF, bør listen over de sorter af Cannabis sativa L., som der kan ydes støtte til, og som er opført i bilag II til Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 af 21. april 2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere (18), anvendes til dette formål.
(28)
I artikel 108 i forordning (EF) nr. 1782/2003 er det fastlagt, hvilke arealer der er berettigede til arealstøtte til markafgrøder. I artiklen er der dog fastsat en række undtagelser, der skal administreres af medlemsstaterne, og som ikke må svække effektiviteten af de bestemmelser, der er fastsat i forordningen. For at dette kan undgås, bør der fastsættes passende foranstaltninger, så det samlede støtteberettigede areal forbliver af samme størrelse, eller en væsentlig udvidelse heraf hindres. Disse foranstaltninger kan i visse tilfælde indebære, at arealer, som tidligere var støtteberettigede, i stedet klassificeres som ikke-støtteberettigede.
(29)
Medlemsstater, hvor majs ikke er en traditionel afgrøde, kan fastsætte, at der kan ydes arealstøtte for markafgrøder til græsensilage. Det bør derfor defineres, hvad der forstås ved græsensilage.
(30)
Artikel 106 i forordning (EF) nr. 1782/2003 gør arealstøtten til hør og hamp bestemt til fiberproduktion betinget af, at der indgås en kontrakt eller gives et tilsagn som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1673/2000 af 27. juli 2000 om den fælles markedsordning for hør og hamp bestemt til fiberproduktion (19). Det bør fastsættes, at en kopi af kontrakten eller tilsagnet skal fremsendes til de myndigheder i medlemsstaten, der administrerer støtteansøgningerne. Det bør også sikres, at hør- og hampesorterne til fiberproduktion er dem, der er opført i den fælles sortsliste over landbrugsplantearter som spindplanter, og, navnlig når det gælder hør, som »spindhør«. Når der er tale om hamp, må indholdet af tetrahydrocannabinol i de tilladte sorter desuden ikke overstige 0,2 %. Der bør derfor opstilles en liste over støtteberettigede hørsorter, idet de støtteberettigede hampesorter er opført i bilag II til Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004. For at øge sikkerheden for hamps vedkommende bør det også fastsættes, at der skal anvendes certificeret frø.
(31)
I henhold til artikel 109 i forordning (EF) nr. 1782/2003 skal producenter af korn, oliefrø og proteinplanter have sået senest den 31. maj. I visse tilfælde kan såningen udsættes til efter den 31. maj på grund af vejrforholdene. Fristen for såning og indsendelse af ansøgninger bør forlænges for bestemte afgrøder i bestemte områder. Sådanne forlængelser bør dog ikke nedsætte støtteordningens effektivitet eller underminere den kontrolordning, der er indført ved afsnit II, kapitel 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
(32)
For at sikre de virksomheder, som forarbejder sukkermajs, regelmæssige forsyninger produktionsåret igennem, bør producenterne kunne sprede såningen over en længere periode. Slutdatoen for såning af sukkermajs bør derfor fastsættes til den 15. juni.
(33)
Det bør fastsættes, at der skal anvendes en minimumsmængde certificeret frø af hård hvede, når det gælder supplementet og den særlige støtte for hård hvede. Af hensyn til landbrugets forskelligartethed medlemsstaterne imellem og regionerne imellem i de enkelte medlemsstater bør det overlades til de berørte medlemsstater at fastsætte denne minimumsmængde.
(34)
Med henblik på anvendelsen af artikel 103 i forordning (EF) nr. 1782/2003 bør det defineres, hvad der forstås ved vanding.
(35)
De arealer, der skal tages i betragtning ved vurderingen af eventuelle overskridelser af basisarealet, samt de nærmere regler for fastlæggelsen af sådanne overskridelser bør præciseres. Når der fastlægges et særskilt basisareal for majs, vandede arealer eller græsensilage, bør der fastsættes særlige regler for, hvilke arealer der skal tages i betragtning ved beregningen af den eventuelle overskridelse af det pågældende basisareal. Reglerne for fastlæggelsen af den eventuelle overskridelse af basisarealet bør sikre, at basisarealet altid overholdes. Det bør også fastsættes, hvordan overskridelsen af de maksimale garantiarealer for hård hvede skal beregnes. Proceduren for fastlæggelsen af overskridelser af loftet over betalingerne i henhold til artikel 102, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 bør også fastlægges nærmere.
(36)
Når artikel 71 i forordning (EF) nr. 1782/2003 finder anvendelse, skal de pågældende producenter for at kunne opnå arealstøtte til markafgrøder udtage en del af arealet på deres bedrift af produktionen. Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser, som kan sikre, at ordningen har den nødvendige effektivitet. Med henblik herpå bør det fastsættes, at de arealer, der tages i betragtning i forbindelse med jordudtagningen, svarer til dem, der er blevet taget i betragtning ved beregningen af det regionale basisareal. De »bælgplanteafgrøder«, der er nævnt i artikel 107, stk. 3, andet led, i forordning (EF) nr. 1782/2003, bør defineres.
(37)
Efter artikel 107, stk. 6, og med henblik på anvendelsen af artikel 66 i forordning (EF) nr. 1782/2003 bør der fastsættes nærmere regler om frivillig jordudtagning. Disse regler bør være i overensstemmelse med den generelle ordning, der er indført ved forordning (EF) nr. 1782/2003.
(38)
Kriterierne for berettigelse til præmier for får og geder, jf. afsnit IV, kapitel 11, i forordning (EF) nr. 1782/2003, og navnlig de dermed forbundne betingelser bør fastsættes.
(39)
I henhold til artikel 113, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 ydes der præmie til gedekødsproducenter i bestemte områder af EF. De pågældende områder bør derfor fastlægges efter kriterierne i nævnte bestemmelse.
(40)
Efter artikel 114, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan landbrugere, hvis bedrift for mindst 50 % af det udnyttede landbrugsareals vedkommende er beliggende i ugunstigt stillede områder, opnå en tillægspræmie. I artikel 113, stk. 2, henvises der til de særlige geografiske områder, hvor gedekødsproducenterne opfylder betingelserne for at kunne opnå gedepræmie. Der bør fastsættes bestemmelser om en erklæring, som skal afgives af landbrugere, der opfylder disse kriterier, som dokumentation for, at mindst halvdelen af deres udnyttede landbrugsareal er beliggende i ugunstigt stillede områder eller i områder, hvor der kan opnås gedepræmie.
(41)
For at kunne kontrollere, om den betalte moderfårspræmie er korrekt, bør medlemsstaterne udarbejde en fortegnelse over landbrugere, der afsætter fåremælk eller fåremælksprodukter.
(42)
Med henblik på gennemførelsen af ordningen med individuelle lofter i henhold til artikel 116, 117 og 118 i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan de eksisterende administrative regler fortsat anvendes, navnlig hvad angår udnyttelsen af gratis opnåede præmierettigheder, herunder minimumsudnyttelse, midlertidig og endelig overdragelse af rettigheder, meddelelse om ændringer af det individuelle loft, og overførsel af rettigheder via den nationale reserve. Nogle af disse regler er særlige bestemmelser med henblik på behørigt begrundede undtagelsestilfælde, såsom, hvad angår udnyttelsen af rettigheder, mindre landbrugere og landbrugere, der deltager i ekstensiveringsprogrammer og førtidspensioneringsordninger, og, når det gælder overdragelse, præmierettigheder, der overtages ved arv, og tilfældet med landbrugere, der kun benytter offentlige eller fælles arealer til græsning.
(43)
Det påhviler Kommissionen at overvåge de nye ordninger, og den bør derfor have de fornødne oplysninger fra medlemsstaterne om gennemførelsen af præmiereglerne.
(44)
Der bør i givet fald fremsendes detaljerede oplysninger til Kommissionen om de nationale bestemmelser om og gennemførelsen af de supplerende betalinger.
(45)
I afsnit IV, kapitel 12, i forordning (EF) nr. 1782/2003 er der fastsat bestemmelser om betalinger for oksekød. Kriterierne herfor og navnlig betingelserne for ydelse af disse betalinger bør fastsættes.
(46)
Bestemmelserne om det regionale loft og om belægningsgraden betyder, at dyr, der er underlagt disse to foranstaltninger, ikke længere kan omfattes af en ansøgning om særlig præmie for samme aldersgruppe. Med hensyn til sæsonpræmien bør disse dyr anses for at være omfattet af den særlige præmie.
(47)
Det bør fastsættes, at det administrative dokument, der er fastsat i artikel 123, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal udfærdiges og udstedes på nationalt plan. For at der kan tages hensyn til de særlige forvaltnings- og kontrolvilkår i medlemsstaterne, bør der tillades forskellige udformninger af administrative dokumenter.
(48)
I artikel 123, stk. 3, litra a), og artikel 130, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 er det fastsat, at dyrene skal være holdt på bedriften i en periode, for at der kan ydes særlig præmie og slagtepræmie. Nævnte periode bør derfor defineres og fastlægges.
(49)
Betingelserne for ydelse af den særlige præmie ved slagtningen bør stemme overens med betingelserne for ydelse af slagtepræmien. De typer dokumenter, der skal følge dyret indtil slagtning, forsendelse eller eksport, bør anføres nærmere. For at der kan tages hensyn til den særlige måde, hvorpå der ydes præmie ved slagtning, bør aldersbetingelserne for stude samt præsentationstypen for slagtekroppe af voksent kvæg fastsættes.
(50)
Betingelserne for ydelse af sæsonpræmien bør fastsættes i overensstemmelse med betingelserne for ydelse af slagtepræmien. Kommissionen bør på grundlag af de foreliggende oplysninger afgøre, hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne for at anvende denne præmieordning.
(51)
Begrebet ammeko, jf. artikel 125 i forordning (EF) nr. 1782/2003, bør defineres. I den forbindelse bør de samme racer som i Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 tages i betragtning. Desuden kan de eksisterende hovedkrav fortsat finde anvendelse, navnlig hvad angår den gennemsnitlige mælkeydelse og den supplerende nationale præmie.
(52)
De eksisterende administrative regler kan fortsat anvendes, navnlig med hensyn til de individuelle lofter, meddelelserne om de individuelle lofter og den nationale reserve, de gratis opnåede rettigheder, udnyttelsen af rettigheder, midlertidig og endelig overdragelse af rettigheder og overførsler via den nationale reserve.
(53)
Kommissionen bør på grundlag af de foreliggende oplysninger afgøre, hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne for at anvende den særlige ordning, der er fastsat i artikel 129 i forordning (EF) nr. 1782/2003. De særlige betingelser for udbetaling af præmien bør fastlægges.
(54)
Det bør fastlægges, hvordan belægningsgraden beregnes. Der bør fastsættes en dato for, hvornår referencemængden for mælk skal tages i betragtning.
(55)
Ved beregningen af belægningsgraden i forbindelse med ordningen for betaling af ekstensiveringsbeløbet bør der tages hensyn til alle kreaturer på mindst seks måneder, der er til stede på bedriften. Dette forudsætter særlige bestemmelser for optælling af dyrene og en erklæring fra producenten om, at han deltager i ordningen. Der bør fastsættes bestemmelser om anvendelse af den elektroniske database, der omhandles i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1760/2000 af 17. juli 2000 om indførelse af en ordning for identifikation og registrering af kvæg og om mærkning af oksekød og oksekødsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 820/97 (20).
(56)
Der bør tages skridt til at sikre, at ekstensiveringsbeløbet ikke udbetales til landbrugere, som kunstigt overholder de gennemsnitlige belægningsgrader, der kræves for udbetaling af ekstensiveringsbeløbet.
(57)
Procedurerne for afgørelse af, hvilke medlemsstater der på grundlag af de foreliggende oplysninger opfylder betingelserne i artikel 132, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003 for udbetaling af ekstensiveringsbeløbet for malkekøer, bør fastsættes. De særlige forudsætninger for ydelse af præmien bør fastlægges. Der bør fastsættes en minimumsperiode, hvori dyrene skal være holdt på bedriften.
(58)
Der bør fastsættes særlige bestemmelser for anvendelsen af reglerne om varighed, datoer og frister, hvad angår den periode, hvori dyrene skal være holdt på bedriften.
(59)
For at opnå en forenkling bør støtteansøgningen vedrørende »husdyr« som fastsat i det integrerede system betragtes som en ansøgning om slagtepræmien, for så vidt den omfatter alle de elementer, der berettiger til udbetaling af præmien, og dyret slagtes i den samme medlemsstat eller i en anden medlemsstat eller eksporteres.
(60)
Den elektroniske database, der omhandles i forordning (EF) nr. 1760/2000, bør kunne anvendes til at lette forvaltningen af slagtepræmien, for så vidt de pågældende medlemsstater mener, at databasen giver tilstrækkelig garanti for, at dataene for udbetaling af præmierne er nøjagtige.
(61)
Slagtepræmien for kalve er betinget af, at en maksimumsvægt overholdes. Der bør derfor fastsættes en standardpræsentation af slagtekroppen, som denne maksimumsvægt gælder for.
(62)
Der bør fremsendes detaljerede oplysninger til Kommissionen om de nationale bestemmelser om og gennemførelsen af de supplerende betalinger.
(63)
For at landbrugerne kan modtage betalinger hurtigst muligt, bør der fastsættes bestemmelser om udbetaling af forskud. I betragtning af de nationale eller regionale lofter bør det dog sikres, at forskuddet ikke overstiger den endelige betaling. Medlemsstaterne bør derfor have mulighed for at nedsætte forskudsprocentsatsen for de præmieordninger, der er underlagt nævnte lofter.
(64)
I forordning (EF) nr. 1782/2003 er der fastsat sanktioner for ulovlig anvendelse eller opbevaring af stoffer eller produkter, der ikke er tilladt ifølge den relevante veterinærlovgivning. Sanktionernes varighed i gentagelsestilfælde bør fastsættes af medlemsstaterne, der har bedre forudsætninger for at vurdere overtrædelsens alvor.
(65)
Der bør fastsættes en dato, der er bestemmende for de forhold, der skal tages i betragtning ved anvendelsen af ordningerne for den særlige præmie og ammekopræmien. For at sikre en effektiv og konsekvent forvaltning bør denne dato normalt være datoen for ansøgningens indgivelse. For den særlige præmie, der udbetales ved slagtning, bør der dog fastsættes særlige bestemmelser, så det undgås, at producenterne foretager overførsler fra det år til det andet for at opnå en større præmie. For slagtepræmiens vedkommende er slagte- eller udførselsdatoen en bedre indikation for, om de pågældende transaktioner rent faktisk er blevet gennemført.
(66)
Den vekselkurs, der gælder på dagen for den udløsende begivenhed for præmierne, bør fastsættes på en sådan måde, at det i princippet sikres, at disse præmier ikke undergår en brat ændring ved omregningen til national valuta som følge af vekselkursen på en enkelt dag.
(67)
Der bør fastsættes visse forpligtelser for medlemsstaterne, når det gælder meddelelser. For at lette fremsendelsen og analysen af dataene bør det fastsættes, at dataene skal forelægges i et ensartet format.
(68)
For at lette overgangen til den nye ordning er det nødvendigt at fastsætte overgangsbestemmelser med hensyn til kravet om mærkning og identifikation af dyr.
(69)
Ifølge artikel 143b i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 kan Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet (de nye medlemsstater) erstatte de direkte betalinger med en generel betaling (»den generelle aralbetalingsordning«). Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Polen og Slovakiet har truffet dette valg. Der bør derfor fastsættes gennemførelsesbestemmelser for den generelle arealbetalingsordning.
(70)
I henhold til artikel 143b, stk. 5, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og for at undgå forvaltning af et stort antal ansøgninger, der ville indebære betalinger pr. bedrift på under 50 EUR, har Tjekkiet, Estland, Letland, Litauen, Ungarn, Polen og Slovakiet anmodet om tilladelse til at fastsætte minimumsstørrelsen af det støtteberettigede areal pr. bedrift på et niveau, der ligger over 0,3 ha.
(71)
Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Polen og Slovakiet har anslået, hvor stor en del af deres udnyttede landbrugsareal der var holdt i god landbrugsmæssig stand pr. 30. juni 2003, og har foreslået, at det tilpasses i overensstemmelse med minimumsstørrelsen af det støtteberettigede areal pr. bedrift.
(72)
Ifølge artikel 143c i forordning (EF) nr. 1782/2003 har de nye medlemsstater mulighed for at supplere den direkte støtte til en landbruger med forbehold af Kommissionens tilladelse. De almindelige regler for anvendelsen af denne mulighed bør fastlægges.
(73)
Ifølge artikel 55, litra b), og artikel 107, stk. 3, første led, i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan der indrømmes udtagningsfritagelse, hvis det udtagne areal anvendes til produktion af råvarer til fremstilling i EF af produkter, som ikke direkte er bestemt til konsum eller foderbrug, forudsat at der anvendes effektive kontrolsystemer.
(74)
Dyrkning af sukkerroer, jordskokker eller cikorierødder bør tillades på udtagne arealer på visse vilkår. Der kan ikke ydes betalinger for disse afgrøder, da dette kan forstyrre sukkermarkedet. Det er dog nødvendigt at sørge for, at dyrkningen er i overensstemmelse med de regler, der gælder for anvendelse af udtagne arealer.
(75)
Betingelserne for, at der kan opnås adgang til denne ordning, bør fastlægges nærmere. Kravet om, at der indgås en kontrakt mellem producenten og enten opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed om de pågældende landbrugsråvarer, bør præciseres. De betingelser, der skal gælde, hvis forarbejdningen foretages af landbrugeren på bedriften, bør også fastlægges.
(76)
For at sikre, at punkt 7 i aftalememorandummet inden for rammerne af GATT mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om visse olieafgrøder, som er godkendt ved Rådets afgørelse 93/355/EF (21), efterkommes, må der fastsættes gennemførelsesbestemmelser for i givet fald at nedsætte den mængde biprodukter, der kan produceres til konsum eller foderbrug, hvis den samlede mængde af disse biprodukter årligt overstiger 1 mio. tons, udtrykt i sojamelsækvivalenter.
(77)
For at sikre, at råvaren forarbejdes til det tilsigtede slutprodukt, bør der stilles en sikkerhed af opkøberen eller første forarbejdningsvirksomhed, selv om støtten ydes til landbrugeren. Af hensyn til kontrolsystemets effektivitet bør antallet af forarbejdningsvirksomheder desuden begrænses.
(78)
Det er nødvendigt, at der klart skelnes mellem ansøgerens forpligtelser, der ophører ved leveringen af alle de høstede råvarer, og opkøberens eller den første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser, for hvilke der stilles sikkerhed, og som begynder ved leveringen og ophører med den endelige forarbejdning af råvarerne til slutprodukter.
(79)
For visse transporter på EF's område af råvarer og deraf afledte produkter bør der foreligge et kontrolsystem, som indebærer anvendelse af erklæringer og T5-kontroleksemplarer, der udstedes i henhold til forordning (EØF) nr. 2454/93. Der bør forudses alternativ dokumentation i tilfælde af, at kontroleksemplar T5 ikke returneres til opkøbers eller første forarbejdningsvirksomheds myndighed af årsager, som ikke kan tilskrives sidstnævnte. For at støtteordningen kan fungere effektivt og forvaltes ordentligt, bør der fastsættes bestemmelser om kontrol.
(80)
Ud over kriterierne for støtteberettigelse til arealstøtten til humle i artikel 110o i forordning (EF) nr. 1782/2003 bør der fastlægges nogle yderligere kriterier for at sikre, at støtten ydes til arealer, hvor der dyrkes humle under normale dyrkningsvilkår. Begrebet areal »tilplantet med humle« bør defineres på EF-plan, så det sikres, at de arealer, som den supplerende betaling ydes for, beregnes på samme måde. Det er nødvendigt at fastsætte, hvordan det samlede beløb, som hver medlemsstat har til rådighed til de supplerende betalinger, fordeles på de støtteberettigede arealer.
(81)
Der bør sættes en frist for, hvornår de anerkendte humleproducentsammenslutninger skal anvende betalingen, når det gælder foranstaltningerne i artikel 7, stk. 1, litra a) til d), i Rådets forordning (EØF) nr. 1696/71 af 26. juli 1971 om den fælles markedsordning for humle (22), og Kommissionen bør underrettes om, hvordan betalingen er anvendt. Beløb, som ikke er anvendt inden for en bestemt periode, bør tilbagebetales. Det er nødvendigt at fastsætte, hvordan det samlede beløb, som hver medlemsstat har til rådighed til betalingen til anerkendte humleproducentsammenslutninger, fordeles.
(82)
De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Direkte Betalinger -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL 1
ANVENDELSESOMRÅDE OG ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Emne og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning fastsættes der gennemførelsesbestemmelser til følgende støtteordninger, som er fastsat i afsnit IV og IVa i forordning (EF) nr. 1782/2003:
a)
særlig kvalitetspræmie for hård hvede, jf. afsnit IV, kapitel 1, i nævnte forordning
b)
præmie for proteinafgrøder, jf. afsnit IV, kapitel 2, i nævnte forordning
c)
afgrødespecifik betaling for ris, jf. afsnit IV, kapitel 3, i nævnte forordning
d)
arealbetaling for nødder, jf. afsnit IV, kapitel 4, i nævnte forordning
e)
støtte til energiafgrøder, jf. afsnit IV, kapitel 5, i nævnte forordning
f)
støtte til stivelseskartofler, jf. afsnit IV, kapitel 6, i nævnte forordning
g)
mælkepræmie og tillægsbetalinger, jf. afsnit IV, kapitel 7, i nævnte forordning.
h)
særlig regionalstøtte til markafgrøder, jf. afsnit IV, kapitel 8, i nævnte forordning
i)
støtte til frø, jf. afsnit IV, kapitel 9, i nævnte forordning
j)
arealstøtte til markgrøder, jf. afsnit IV, kapitel 10, i nævnte forordning
k)
præmier for får og geder, jf. afsnit IV, kapitel 11, i nævnte forordning
l)
betalinger for oksekød, jf. afsnit IV, kapitel 12, i nævnte forordning
m)
støtte til bælgplanter, jf. afsnit IV, kapitel 13, i nævnte forordning
n)
enkeltbetalingsordningen, jf. artikel 143b i nævnte forordning
o)
supplerende nationale direkte betalinger, jf. artikel 143c i nævnte forordning
p)
arealstøtte til humle, jf. afsnit IV, kapitel 10d, i nævnte forordning.
2. Ved denne forordning fastsættes der gennemførelsesbestemmelser for anvendelsen af udtagne arealer til produktion af råvarer som led i enkeltbetalingsordningen, jf. afsnit III i forordning (EF) nr. 1782/2003, og som led i arealstøtten til markafgrøder, jf. afsnit IV, kapitel 10, i nævnte forordning.
Artikel 2
Betingelser for betaling
1. De direkte betalinger i henhold til artikel 1, litra a), b), c), e), h), i), j), m) og p), pr. afgrødetype ydes kun for de arealer, der er omfattet af en ansøgning vedrørende mindst 0,3 ha, idet størrelsen af hver dyrket parcel ikke må være mindre end den minimumsstørrelse, som medlemsstaten har fastlagt inden for den grænse, der er fastsat i artikel 14, stk. 4, i forordning (EF) nr. 796/2004.
For Maltas vedkommende ydes de direkte betalinger i henhold til artikel 1, litra a), b), c), e), h), i), j), m) og p), pr. afgrødetype kun for de arealer, der er omfattet af en ansøgning vedrørende mindst 0,1 ha, idet størrelsen af hver dyrket parcel ikke må være mindre end den minimumsstørrelse, som medlemsstaten har fastlagt inden for den grænse, der er fastsat i artikel 14, stk. 4, i forordning (EF) nr. 796/2004.
2. De direkte betalinger i henhold til artikel 1, litra a), b), c), h) og j), ydes kun for arealer, der er tilsået fuldt ud, og hvor alle normale dyrkningsbetingelser er blevet respekteret i overensstemmelse med lokale normer.
Når det gælder den særlige kvalitetspræmie for hård hvede i henhold til afsnit IV, kapitel 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og arealstøtten til markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i nævnte forordning, er afgrøder dyrket på arealer, som er tilsået fuldt ud, og som dyrkes i overensstemmelse med lokale normer, men ikke når blomstringsstadiet på grund af usædvanlige vejrforhold, der anerkendes som sådanne af den pågældende medlemsstat, dog fortsat støtteberettigede, forudsat at de pågældende arealer ikke anvendes til noget andet formål frem til dette vækststadium.
3. I et givet år må der ikke indgives mere end én ansøgning om arealstøtte som led i en ordning, der finansieres i henhold til artikel 1, stk. 2, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 (23), for en dyrket parcel.
Dog kan der for en dyrket parcel, der for det samme år er omfattet af en ansøgning om:
a)
særlig kvalitetspræmie for hård hvede i henhold til afsnit IV, kapitel 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller præmie for proteinafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 2, i nævnte forordning, indgives en ansøgning om støtte til markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i forordning (EF) nr. 1782/2003
b)
afgrødespecifik betaling for ris i henhold til afsnit IV, kapitel 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller præmie for proteinafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 2, i nævnte forordning, indgives en ansøgning om støtte til frø i henhold til afsnit IV, kapitel 9, i forordning (EF) nr. 1782/2003
c)
støtte til energiafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 5, i forordning (EF) nr. 1782/2003, indgives en ansøgning om arealstøtte til markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i forordning (EF) nr. 1782/2003 med jf. dog artikel 90, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, eller afgrødespecifik betaling for ris i henhold til afsnit IV, kapitel 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003
d)
støtte til markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i forordning (EF) nr. 1782/2003, indgives en ansøgning om støtte til frø i henhold til afsnit IV, kapitel 9, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
4. Til arealer, der anvendes til produktion af råvarer som omhandlet i artikel 55, litra b), og artikel 107, stk. 3, første led, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller dyrkes som led i ordningen for støtte til energiafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 5, i nævnte forordning, kan der ikke ydes EF-støtte som omhandlet i afsnit II, kapitel VIII, i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 (24) med undtagelse af støtte i forbindelse med omkostningerne ved tilplantning med hurtigtvoksende arter, jf. samme forordnings artikel 31, stk. 3, andet afsnit.
Råvarer som omhandlet i artikel 55, litra b), og artikel 107, stk. 3, første led, i forordning (EF) nr. 1782/2003, der er dyrket på udtagne arealer, samt de slutprodukter, mellemprodukter og biprodukter, der fremstilles heraf, kan ikke være omfattet af foranstaltninger, der finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen, i henhold til artikel 1, stk. 2, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 1258/1999.
5. I forbindelse med præmien for proteinafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og arealstøtten til markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i nævnte forordning forstås ved »sødlupiner« de lupinsorter, der giver frø, som ikke indeholder over 5 % bitre frø. Indholdet af bitre frø beregnes ved hjælp af den test, der er anført i bilag I til nærværende forordning.
Artikel 3
Meddelelser
Medlemsstaterne sender Kommissionen følgende oplysninger ad elektronisk vej:
a)
senest den 15. september det pågældende år: de arealer eller, når det gælder mælkepræmien og tillægsbetalingen i henhold til artikel 95 og 96 i forordning (EF) nr. 1782/2003, de mængder, for hvilke der er ansøgt om støtte for det pågældende kalenderår, i givet fald underinddelt efter delbasisareal
b)
senest den 31. oktober det pågældende år: endelige oplysninger om de i litra a) nævnte arealer eller mængder under hensyntagen til den allerede foretagne kontrol
c)
senest den 31. juli det følgende år: de endelige oplysninger i forbindelse med de arealer eller mængder, for hvilke støtten rent faktisk er blevet udbetalt for det pågældende år, efter fradrag af arealnedsættelserne i henhold til afsnit IV, kapitel 1, i forordning (EF) nr. 796/2004, hvis det er relevant.
Arealerne udtrykkes i hektar afrundet til to decimaler. Mængderne udtrykkes i tons afrundet til tre decimaler.
Artikel 4
Nedsættelseskoefficient
1. Koefficienten for nedsættelse af arealet i de i artikel 75, artikel 78, stk. 2, artikel 82, artikel 85, artikel 89, stk. 2, artikel 98, artikel 143 og artikel 143b, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1782/2003 nævnte tilfælde eller for nedsættelse af mængderne tillige med de objektive kriterier i det i nævnte forordnings artikel 95, stk. 4, nævnte tilfælde fastsættes senest den 15. november det pågældende år på grundlag af de oplysninger, der er meddelt i henhold til artikel 3, litra b), i nærværende forordning.
2. I de i artikel 75, artikel 82, artikel 85, artikel 95, stk. 4, artikel 98, artikel 143 og artikel 143b, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1782/2003 nævnte tilfælde meddeler medlemsstaterne senest den 1. december det pågældende år Kommissionen den anvendte nedsættelseskoefficient og i det i samme forordnings artikel 95, stk. 4, nævnte tilfælde de anvendte objektive kriterier.
KAPITEL 2
SÆRLIG KVALITETSPRÆMIE FOR HÅRD HVEDE
Artikel 5
Screening af sorter
1. De medlemsstater, der er nævnt i artikel 74, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, opstiller listen over de sorter af hård hvede, som den særlige kvalitetspræmie i henhold til artikel 72 i nævnte forordning kan ydes for, efter den metode til screening af sorter, der er fastsat i stk. 2 til 5 i denne artikel.
2. Mindst hvert andet år identificerer medlemsstaterne mindst to repræsentative sorter. De repræsentative sorter er de sorter af hård hvede, der hyppigst certificeres.
3. Medlemsstaterne analyserer sorterne af hård hvede ud fra følgende kvalitetsparametre og vægter hvert parameter som følger:
a)
proteinindhold (40 %)
b)
glutenkvalitet (30 %)
c)
indeks for gule pigmenter (20 %)
d)
rumvægt eller tusindkornsvægt (10 %).
Summen af gennemsnitsværdierne af kvalitetsparametrene i første afsnit, litra a) til d), multipliceret med den anførte procentsats er sorternes kvalitetsindeks.
I en periode på mindst to år sammenligner medlemsstaterne kvalitetsindekserne for sorterne af hård hvede med kvalitetsindekserne for de repræsentative sorter på regionalt plan. De sorter, der skal undersøges, er dem, der er registreret i hver enkelt medlemsstats nationale sortsliste, bortset fra de sorter, for hvilke der ikke foreligger analyseresultater for de sidste tre år, fordi de ikke længere anvendes eller certificeres.
Med henblik herpå beregner medlemsstaterne på grundlag af gennemsnitskvalitetsindekset, der sættes til 100 for de repræsentative sorter, for hvert af kvalitetsparametrene i første afsnit, litra a) til d), procentsatsen for de øvrige sorter af hård hvede i forhold til indekset på 100. Den særlige kvalitetspræmie for hård hvede kan kun ydes for sorter af hård hvede med et indeks på mindst 98.
4. En medlemsstat kan udelukke sorter med et gennemsnitstab af glassethed på over 27 % fra listen over støtteberettigede sorter.
5. Sorter, der er registreret i en anden medlemsstats nationale sortsliste, kan også undersøges til konstatering af, om de er støtteberettigede.
Artikel 6
Analysemetoder
1. Analysemetoderne for proteinindhold, rumvægt og tab af glassethed er dem, der er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 824/2000 (25).
2. Indekset for gule pigmenter måles efter ICC 152-metoden eller en tilsvarende anerkendt metode.
3. Glutenkvaliteten måles efter ICC 158-metoden eller efter ICC 151-metoden.
Artikel 7
Mængden af certificeret frø
Inden den 1. oktober året forud for det år, for hvilket den særlige kvalitetspræmie for hård hvede ydes, fastsætter medlemsstaterne den minimumsmængde frø certificeret i henhold til direktiv 66/402/EØF (26), der skal anvendes i overensstemmelse med de nuværende dyrkningsmetoder i det pågældende produktionsområde.
Artikel 8
Offentliggørelser og meddelelser
1. Listen over udvalgte sorter, hvortil der kan ydes særlig kvalitetspræmie for hård hvede på nationalt eller regionalt plan, offentliggøres af medlemsstaterne for vintersorter senest den 1. oktober og for forårssorter senest den 31. december i året forud for det år, for hvilket præmien ydes.
2. Senest en måned efter de datoer, der er fastsat i stk. 1, sender medlemsstaterne Kommissionen den i stk. 1 nævnte liste og, hvis der er foretaget en ændring, oplysning om minimumsmængden af certificeret frø, der skal anvendes.
Artikel 9
Gyldighedsperiode
1. Den særlige kvalitetspræmie for hård hvede kan ydes for de sorter, der er optaget på den i artikel 8, stk. 1, nævnte liste, i perioder på fem år fra datoen for deres første optagelse på listen.
2. Den periode, hvori en sort er støtteberettiget, kan forlænges med en periode på fem år på grundlag af resultaterne af de kvalitetsanalyser, der udføres i løbet af det andet og tredje år af den femårige periode, hvori sorten er støtteberettiget.
Artikel 10
Overgangsforanstaltninger
1. Medlemsstaterne offentliggør listen over udvalgte sorter, for hvilke der kan ydes særlig kvalitetspræmie for hård hvede for 2005, senest den 1. oktober 2004 for vintersorternes vedkommende og senest den 31. december 2004 for forårssorternes vedkommende.
2. Medlemsstaterne opstiller den i stk. 1 nævnte liste ved fra listen over sorter, der er registreret i den nationale sortsliste, at fjerne de sorter, der ikke blev certificeret i 2003 og 2004, og dem, der ikke opfylder mindst to af følgende parametre:
a)
et proteinindhold på mindst 11,5 %
b)
en rumvægt på mindst 78 kg/hl eller en tusindkornsvægt på mindst 42 g
c)
et tab af glassethed på højst 27 %
d)
et glutenindhold på mindst 10 %.
3. Listerne over sorter, som præmien kan ydes for i 2005 og 2006, kan omfatte sorter, der figurer på en anden medlemsstats liste over udvalgte sorter på grundlag af resultaterne af de kvalitetsanalyser, der er udført af denne anden medlemsstat.
KAPITEL 3
PRÆMIE FOR PROTEINAFGRØDER
Artikel 11
Blanding af korn og proteinafgrøder
I regioner, hvor proteinafgrøder traditionelt sås blandet med korn, betales præmien for proteinafgrøder efter anmodning herom fra ansøgeren, hvis han over for den pågældende medlemsstats ansvarlige myndigheder kan godtgøre, at proteinafgrøderne er fremherskende i blandingen. Den særlige regionalstøtte til markafgrøder i henhold til artikel 98 i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan ikke ydes for de pågældende arealer.
KAPITEL 4
AFGRØDESPECIFIK BETALING FOR RIS
Artikel 12
Frister for såning
For at kunne komme i betragtning for den afgrødespecifikke betaling for ris skal det anmeldte areal tilsås senest:
a)
den 30. juni forud for den pågældende høst i Spanien og Portugal
b)
den 31. maj i de øvrige producentmedlemsstater, der er nævnt i artikel 80, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Når det gælder Fransk Guyana, skal arealerne dog for hver af de to cykler tilsås senest den 31. december og den 30. juni forud for hver af dem, og den afgrødespecifikke betaling for ris ydes på grundlag af gennemsnittet af de arealer, der tilsås for hver af de to cykler.
Artikel 13
Nedsættelseskoefficient
Nedsættelseskoefficienten for den afgrødespecifikke betaling for ris, der er nævnt i artikel 82 i forordning (EF) nr. 1782/2003, beregnes i henhold til bilag II til nærværende forordning.
Artikel 14
Meddelelser
1. I henhold til artikel 3 giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om følgende:
a)
senest den 15. september:
i)
listen over de sorter, der er registreret i den nationale sortsliste, klassificeret efter kriterierne i bilag I, punkt 2, til Rådets forordning (EF) nr. 1785/2003 (27)
ii)
de tilsåede arealer, for hvilke der er indgivet ansøgninger om afgrødespecifik betaling for ris, efter rissort og efter basisareal og delbasisareal, i overensstemmelse med modellen i bilag III, del A, til nærværende forordning, herunder overskridelserne af basisarealerne og delbasisarealerne;
b)
senest den 31. oktober i overensstemmelse med modellen i bilag III, del B, ændringerne af de tilsåede arealer, for hvilke der er indgivet ansøgninger om afgrødespecifik betaling for ris i henhold til stk. (a);
c)
senest den 31. juli i overensstemmelse med modellen i bilag III, del C, oplysningerne om de tilsåede arealer, for hvilke den afgrødespecifikke betaling for ris blev udbetalt for det foregående produktionsår, beregnet efter den metode, der er fastlagt i bilag II.
2. Når det gælder Fransk Guyana, afgives oplysningerne om de tilsåede arealer på grundlag af gennemsnittet af de arealer, der er tilsået i løbet af de to cykler.
3. Medlemsstaterne kan årligt ændre underinddelingen af deres basisareal eller basisarealer i delbasisarealer og de objektive kriterier, som disse underinddelinger er baseret på. De underretter Kommissionen herom senest den 15. maj forud for den pågældende høst.
KAPITEL 5
AREALBETALING FOR NØDDER
Artikel 15
Betingelser, der skal opfyldes for at komme i betragtning for EF-støtte
1. Ved anvendelsen af dette kapitel forstås ved »plantage« et homogent og sammenhængende med nøddetræer tilplantet areal, der ikke omfatter andre afgrøder eller beplantninger, og som udgør en geografisk helhed. Enkeltstående træer eller en enkelt række nøddetræer, der er plantet langs veje eller andre afgrøder, betragtes ikke som en plantage.
Uanset første afsnit kan medlemsstaterne tillade tilstedeværelse af andre træer end nøddetræer inden for en grænse svarende til 10 % af det antal træer, der er fastsat i stk. 3. Desuden kan medlemsstaterne tillade tilstedeværelse af kastanjetræer, hvis antallet af træer i henhold til stk. 3 overholdes for de støtteberettigede nøddetræers vedkommende.
2. Arealbetalingen i henhold til artikel 83 i forordning (EF) nr. 1782/2003 ydes kun for plantager, der producerer nødder og opfylder betingelserne i stk. 3 og 4 i denne artikel på den dato, der fastsættes i overensstemmelse med artikel 11 i forordning (EF) nr. 796/2004.
Når det gælder plantager, hvor der dyrkes forskellige typer nødder, og når støtten differentieres alt efter, hvilke produkter der er tale om, er det støtteberettigelsesbetingelserne og støtteniveauet for den fremherskende nøddetype, der er gældende.
3. Mindste arealstørrelse for plantager er 0,10 ha.
Antallet af nøddetræer pr. ha plantage skal mindst være:
i)
125 for hasselnødder
ii)
50 for mandler
iii)
50 for valnødder
iv)
50 for pistacienødder
v)
30 for johannesbrød.
4. Medlemsstaterne kan efter objektive kriterier fastsætte en mindste arealstørrelse og trætæthed, som er større end den, der er fastsat i stk. 3, for at tage hensyn til de pågældende arealers og produktioners særlige karakteristika.
Artikel 16
Betingelser, der skal opfyldes for at komme i betragtning for national støtte
Artikel 15 gælder for den nationale støtte, der er fastsat i artikel 87 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Medmindre andet følger af artikel 87 i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan en medlemsstat opstille yderligere kriterier for støtteberettigelse, forudsat at disse kriterier er i overensstemmelse med støtteordningens mål for miljøet og landdistrikterne og på det samfundsmæssige og økonomiske område og ikke medfører forskelsbehandling af producenterne. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at kontrollere, at landbrugerne overholder disse kriterier for støtteberettigelse.
Artikel 17
Meddelelser
1. Følgende meddeles Kommissionen af medlemsstaterne, under alle omstændigheder inden datoen for indgivelse af ansøgning, som fastsættes af medlemsstaterne i henhold til artikel 11 i forordning (EF) nr. 796/2004, og senest:
a)
den 31. marts: de højere niveauer og kriterierne i henhold til artikel 15, stk. 4, og de yderligere kriterier i henhold til artikel 16
b)
den 15. maj: størrelsen af arealbetalingen pr. produkt og/eller det ændrede nationale garantiareal (»NGA«), når medlemsstaten differentierer støtten i henhold til artikel 83, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
2. Eventuelle ændringer af de oplysninger, der skal meddeles Kommissionen i henhold til stk. 1, vedrører det følgende år og meddeles straks Kommissionen af den pågældende medlemsstat sammen med de objektive kriterier, der ligger til grund for ændringen.
Artikel 18
Overgangsforanstaltninger
1. Medlemsstaterne kan afgøre, om og på hvilke betingelser forbedringsplanerne i henhold til artikel 86, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan bringes til ophør inden tidspunktet for deres normale udløb og de pågældende arealer bliver støtteberettigede som led i den ordning, der er fastsat i afsnit IV, kapitel 4, i nævnte forordning.
2. Ved fastsættelsen af de i stk. 1 nævnte betingelser sørger medlemsstaterne for:
a)
at planen først bringes til ophør, når en årlig periode er helt afsluttet
b)
at planens oprindelige mål er blevet opfyldt på en for medlemsstaten tilfredsstillende måde.
KAPITEL 6
STØTTE TIL STIVELSESKARTOFLER
Artikel 19
Støtteberettigelse
Støtten til stivelseskartofler i henhold til artikel 93 i forordning (EF) nr. 1782/2003 ydes til kartofler, der er omfattet af en dyrkningskontrakt som omhandlet i artikel 3 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2236/2003 (28), på grundlag af kartoflernes nettovægt, bestemt efter en af de metoder, der er beskrevet i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2235/2003 (29), og de leverede kartoflers stivelsesindhold, i overensstemmelse med satserne i bilag II til nævnte forordning.
Der ydes ingen støtte til stivelseskartofler for kartofler, hvis stivelsesindhold er på under 13 %, medmindre artikel 5, stk. 3, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 2236/2003 finder anvendelse.
Artikel 20
Minimumspris
Støtten til stivelseskartofler er betinget af, at der fremlægges dokumentation for, at der er betalt en pris frit fabrik, som mindst svarer til den, der er nævnt i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94, i overensstemmelse med satserne i bilag II til forordning (EF) nr. 2235/2003.
Artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2236/2003 finder anvendelse.
Artikel 21
Betaling
1. Medmindre andet følger af artikel 28 i forordning (EF) nr. 1782/2003, udbetales støtten til stivelseskartofler til landbrugerne af den medlemsstat, på hvis område kartoffelstivelsen er fremstillet, for alle de mængder, der i produktionsåret er leveret til stivelsesfabrikanten, senest fire måneder efter den dato, på hvilken dokumentationen i henhold til artikel 20 i nærværende forordning blev fremlagt, såfremt betingelserne i henhold til artikel 19 i nærværende forordning er opfyldt.
2. Medlemsstaterne kan fra den 1. december i produktionsåret yde forskud baseret på de delmængder stivelseskartofler, som landbrugerne har leveret til stivelsesfabrikanten i det pågældende produktionsår. Hver forskudsbetaling ydes for den leverede mængde stivelseskartofler, for hvilken der er forelagt dokumentation i henhold til artikel 20 og betingelserne i henhold til artikel 19 er opfyldt.
3. Den omregningskurs, der skal anvendes for at udtrykke støtten til stivelseskartofler i national valuta, er den, der er anvendt i henhold til artikel 20 i forordning (EF) nr. 2236/2003.
KAPITEL 7
MÆLKEPRÆMIE OG TILLÆGSBETALING
Artikel 22
Tilfælde af inaktivitet
1. Når en fysisk eller juridisk person med en individuel referencemængde ikke har opfyldt betingelserne i henhold til artikel 5, litra c), i forordning (EF) nr. 1788/2003 i den periode på tolv måneder, der slutter den 31. marts det pågældende år, udbetales der ingen mælkepræmier og tillægsbetalinger for det pågældende år, medmindre vedkommende inden ansøgningsfristens udløb over for den ansvarlige myndighed godtgør, at produktionen er blevet optaget.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse i tilfælde af force majeure og i behørigt begrundede tilfælde, der midlertidigt influerer på de pågældende producenters produktionskapacitet og anerkendes som sådanne af den ansvarlige myndighed.
KAPITEL 8
STØTTE TIL ENERGIAFGRØDER
AFDELING 1
Definitioner
Artikel 23
Definitioner
Ved anvendelsen af dette kapitel forstås ved:
a)
»ansøger«: en landbruger, som dyrker de arealer, der omhandles i artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003, for at opnå den i nævnte artikel omhandlede støtte
b)
»første forarbejdningsvirksomhed«: en bruger af landbrugsråvarer, der foretager den første forarbejdning for at opnå et eller flere af de produkter, der omhandles i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
AFDELING 2
Kontrakt
Artikel 24
Anvendelse af råvarer
1. Alle landbrugsråvarer med undtagelse af sukkerroer kan dyrkes på de arealer, der er omfattet af støtten i henhold til artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003, på betingelse af, at de primært er bestemt til anvendelse i produktionen af de energiprodukter, der er nævnt i stk. 2 i samme artikel.
Den økonomiske værdi af de energiprodukter, der er fremkommet ved forarbejdning af råvarer, skal, bestemt efter vurderingsmetoden i artikel 39, stk. 3, være højere end værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre formål og er fremkommet ved den samme forarbejdning.
2. De i stk. 1 nævnte råvarer skal være omfattet af en kontrakt i henhold til artikel 90 i forordning (EF) nr. 1782/2003 indgået på de betingelser, der er fastsat i denne afdeling.
3. Ansøgeren leverer alle høstede råvarer til en første forarbejdningsvirksomhed, der overtager dem og sørger for, at en tilsvarende mængde af disse råvarer anvendes inden for EF til fremstilling af et eller flere af de energiprodukter, der er nævnt i artikel 88, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Hvis den første forarbejdningsvirksomhed anvender den faktisk høstede råvare til fremstilling af mellemprodukter eller biprodukter, kan den anvende en tilsvarende mængde af disse mellemprodukter eller biprodukter til fremstilling af et eller flere af de slutprodukter, der omhandles i første afsnit.
I det i andet afsnit nævnte tilfælde skal den første forarbejdningsvirksomhed give den myndighed, over for hvilken sikkerheden er stillet, meddelelse herom. Når en sådan tilsvarende mængde anvendes i en anden medlemsstat end den, hvor råvaren er høstet, giver de pågældende medlemsstaters ansvarlige myndigheder hinanden nærmere oplysninger om denne transaktion.
4. I henhold til de nationale bestemmelser om kontraktforhold kan den første forarbejdningsvirksomhed uddelegere opkøbet af råvaren hos den landbruger, der ansøger om støtten, til tredjemand. Den befuldmægtigede handler i forarbejdningsvirksomheden navn og på vegne af forarbejdningsvirksomheden, der er eneansvarlig, når det gælder de i dette kapitel fastsatte forpligtelser.
Artikel 25
Fravigelser
1. Uanset artikel 24, stk. 2 og 3, kan medlemsstaterne give ansøgeren tilladelse til:
a)
at anvende hurtigtvoksende skovtræer henhørende under KN-kode ex 0602 90 41 eller samtlige mængder høstet korn eller oliefrø henhørende under KN-kode 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 og 1206 00 99:
i)
som brændstof til opvarmning på landbrugsbedriften
ii)
til energi- eller biobrændstofproduktion på landbrugsbedriften
b)
på sin bedrift at forarbejde alle de høstede råvarer til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.
2. I de i stk. 1 nævnte tilfælde skal ansøgeren:
a)
forpligte sig til ved en erklæring, der træder i stedet for den i artikel 26 nævnte kontrakt, direkte at anvende eller forarbejde den råvare, der er omfattet af erklæringen; artikel 26 til 40 finder tilsvarende anvendelse på disse tilfælde
b)
lade hele den høstede råvare veje af et organ eller en virksomhed, der er udpeget af medlemsstaten, og føre særskilt regnskab over den anvendte råvare og de produkter og biprodukter, der fremkommer ved forarbejdningen; når det gælder korn og oliefrø samt halm, og når hele planten anvendes, kan vejningen dog erstattes af en måling af råvarens rumfang.
3. Medlemsstater, der anvender stk. 1, indfører passende kontrolforanstaltninger for at sikre, at råvaren anvendes direkte på bedriften eller forarbejdes til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.
4. Korn og oliefrø, der anvendes i henhold til stk. 1, litra a), skal denatureres efter den metode, som medlemsstaten har fastsat. Medlemsstaterne kan tillade, at olie, der fremstilles ved forarbejdning af oliefrø i henhold til stk. 1, litra a), nr. ii), denatureres i stedet for selve oliefrøene, forudsat at denne denaturering finder sted umiddelbart efter, at frøene er forarbejdet til olie, og at det kontrolleres, hvad frøene anvendes til.
Artikel 26
Kontrakt
1. Ansøgeren forelægger den myndighed, han sorterer under, en kontrakt, han har indgået med en første forarbejdningsvirksomhed, som bilag til sin støtteansøgning.
2. Ansøgeren skal sikre, at kontrakten indeholder følgende:
a)
kontrahenternes navn og adresse
b)
kontraktens løbetid
c)
arterne af alle de pågældende råvarer og for hver art arealets størrelse
d)
alle betingelser, der gælder for leveringen af de forventede mængder råvarer
e)
tilsagn om, at forpligtelserne i artikel 24, stk. 3, vil blive overholdt
f)
oplysning om de planlagte primære slutanvendelser for råvaren; for hver af disse slutanvendelser skal betingelserne i artikel 24, stk. 1, og artikel 39, stk. 3, være opfyldt.
3. Ansøgeren sørger for, at kontrakten indgås i rette tid, således at den første forarbejdningsvirksomhed kan indgive en genpart af kontrakten til den myndighed, ansøgeren sorterer under, inden for de frister, der er fastsat i artikel 34, stk. 1
4. Medlemsstaterne kan af hensyn til kontrollen kræve, at den enkelte ansøger kun må indgå én leveringskontrakt pr. råvare.
AFDELING 3
Ændring og ophævelse af kontrakten
Artikel 27
Ændring og ophævelse af kontrakten
Hvis kontrahenterne ændrer eller ophæver kontrakten, efter at ansøgeren har indgivet en støtteansøgning, kan ansøgeren kun opretholde sin ansøgning om støtte, hvis han senest på den dato, der er sat som frist for ændring af ansøgningen om støtte i den pågældende medlemsstat, giver den ansvarlige myndighed meddelelse om ændringen eller ophævelsen, så den fornødne kontrol kan foretages.
Artikel 28
Usædvanlige omstændigheder
Hvis ansøgeren meddeler den myndighed, han sorterer under, at han på grund af usædvanlige omstændigheder er ude af stand til at levere hele eller en del af den råvare, der er anført i kontrakten, kan denne myndighed efter at have fået tilstrækkeligt bevis for disse usædvanlige omstændigheder tillade ændringer af kontrakten, som forekommer berettigede, eller tillade, at kontrakten ophæves, jf. dog artikel 27.
Hvis ændringen af kontrakten medfører en indskrænkning af de arealer, der er omfattet af kontrakten, eller hvis kontrakten ophæves, mister ansøgeren retten til den i dette kapitel nævnte støtte for de arealer, der udgår af kontrakten.
Artikel 29
Ændringer af de endelige anvendelsesformål
Medmindre andet følger af artikel 27 kan den første forarbejdningsvirksomhed ændre de planlagte primære endelige anvendelsesformål for de råvarer, der er nævnt i artikel 26, stk. 2, litra f), når de af en kontrakt omfattede råvarer er blevet leveret til den og betingelserne i artikel 31, stk. 1, og i artikel 34, stk. 3, første afsnit, er opfyldt.
Ændringer af de endelige anvendelsesformål foretages under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i artikel 24, stk. 1, andet afsnit, og artikel 39, stk. 3.
Den første forarbejdningsvirksomhed underretter forinden den myndighed, den sorterer under, så den nødvendige kontrol kan foretages.
AFDELING 4
Repræsentative udbytter og mængder, der skal leveres
Artikel 30
Repræsentative udbytter
Hvert år fastlægger medlemsstaterne efter en passende procedure de repræsentative udbytter, der skal opnås, og underretter ansøgerne herom.
Artikel 31
Mængder, der skal leveres
1. Ansøgeren anmelder den samlede mængde høstede råvarer med angivelse af arter til den myndighed, han sorterer under, og anfører mængderne af leverede råvarer, og til hvem han har leveret dem.
2. Den mængde, som ansøgeren leverer til den første forarbejdningsvirksomhed, skal mindst svare til det repræsentative udbytte.
I behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaterne dog undtagelsesvis acceptere, at denne mængde ligger op til 10 % under det repræsentative udbytte.
I tilfælde, hvor den ansvarlige myndighed har tilladt, at kontrakten ændres eller ophæves, jf. artikel 28, kan den desuden i det omfang, det forekommer berettiget, nedsætte den mængde, ansøgeren har pligt til at levere ifølge første afsnit.
AFDELING 5
Betingelser for betaling af støtten
Artikel 32
Betaling
1. Støtten kan udbetales til ansøgeren, inden råvaren forarbejdes. Denne betaling finder dog kun sted, hvis den råvaremængde, der skal leveres i henhold til dette kapitel, er blevet leveret til den første forarbejdningsvirksomhed, og hvis:
a)
den i artikel 31, stk. 1, nævnte erklæring er afgivet
b)
en genpart af kontrakten er indgivet til den myndighed, den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, jf. artikel 34, stk. 1, og betingelserne i artikel 24, stk. 1, er opfyldt
c)
den ansvarlige myndighed har modtaget dokumentation for fuldstændig sikkerhedsstillelse efter artikel 35, stk. 2
d)
den myndighed, der varetager udbetalingen, for hver enkelt ansøgning har kontrolleret, at betingelserne i artikel 26 er opfyldt.
2. For toårige afgrøder, hvor råvaren først høstes og dermed først leveres i løbet af andet dyrkningsår, foretages der udbetaling i hvert af de to år, der følger efter datoen for kontraktens indgåelse, jf. artikel 26, forudsat at de ansvarlige myndigheder konstaterer:
a)
at forpligtelserne i henhold til stk. 1, litra b), c) og d), i denne artikel er opfyldt fra første dyrkningsår
b)
at forpligtelserne i henhold til stk. 1, litra a), i denne artikel er opfyldt, og at oplysningerne i henhold til artikel 34, stk. 3, første afsnit, er afgivet i andet dyrkningsår.
Der foretages kun betaling for det første dyrkningsår, hvis de ansvarlige myndigheder har fået forelagt bevis for, at den sikkerhed, der er fastsat i artikel 35, stk. 2, er stillet. For andet dyrkningsår er betalingen ikke betinget af en sikkerhedsstillelse.
3. Når der er tale om en permanent eller flerårig afgrøde, udbetales støtten hvert år fra datoen for kontraktens indgåelse. Betingelserne i stk. 2 finder tilsvarende anvendelse.
AFDELING 6
Kontrakt og ansøgers og første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser
Artikel 33
Antal forarbejdningsvirksomheder
Energiprodukter må højst produceres af to forarbejdningsvirksomheder.
Artikel 34
Kontrakt og ansøgers og første forarbejdningsvirksomheds forpligtelser
1. Den første forarbejdningsvirksomhed indgiver en genpart af kontrakten til den myndighed, den sorterer under, senest på den sidste dato for forelæggelse af støtteansøgninger i den pågældende medlemsstat for det pågældende år.
Hvis ansøgeren og den første forarbejdningsvirksomhed ændrer eller ophæver kontrakten inden den i artikel 27 nævnte dato i et givet år, skal den første forarbejdningsvirksomhed indgive en genpart af den ændrede eller ophævede kontrakt til den myndighed, den sorterer under, senest på denne dato.
2. Den første forarbejdningsvirksomhed forelægger den myndighed, den sorterer under, de nødvendige oplysninger om den pågældende forarbejdningskæde, især hvad angår priserne og de tekniske forarbejdningskoefficienter, der tjener til at bestemme, hvor store mængder slutprodukter der kan produceres, jf. artikel 40, stk. 1.
3. Efter at have overtaget råvaren fra ansøgeren underretter den første forarbejdningsvirksomhed den myndighed, den sorterer under, om den modtagne mængde råvarer med angivelse af arter, navn og adresse på den kontraherende part, der har leveret råvaren, leveringssted og kontraktreference inden for en frist, der fastsættes af medlemsstaterne, således at betaling kan finde sted inden for den periode, der er anført i artikel 28 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Hvis den første forarbejdningsvirksomheds medlemsstat er en anden end den, hvor råvaren er dyrket, giver den myndighed, den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, den myndighed, ansøgeren sorterer under, meddelelse om den samlede mængde råvarer, der er leveret, inden for fyrre arbejdsdage efter modtagelsen af de oplysninger, der er nævnt i første afsnit.
AFDELING 7
Sikkerhedsstillelser
Artikel 35
Den første forarbejdningsvirksomheds sikkerhedsstillelse
1. Den første forarbejdningsvirksomhed stiller den fulde sikkerhed i henhold til stk. 2 over for den myndighed, den sorterer under, senest på den dato, der er sat som sidste frist for indgivelse af betalingsansøgninger for det pågældende år i den pågældende medlemsstat.
2. Sikkerheden beregnes for hver råvare på grundlag af en sats på 60 EUR pr. ha multipliceret med det samlede areal, der er omfattet af en kontrakt underskrevet af den pågældende første forarbejdningsvirksomhed, og som er anvendt til produktion af råvaren.
3. Er kontrakten blevet ændret eller ophævet, jf. artikel 27 eller 28, tilpasses sikkerheden i forhold hertil.
4. En procentdel af sikkerheden frigives for hver råvare, forudsat at den myndighed, den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, har fået bevis for, at den pågældende mængde råvarer er blevet forarbejdet i overensstemmelse med artikel 26, stk. 2, litra f), i givet fald under hensyntagen til eventuelle ændringer i henhold til artikel 29.
Artikel 36
Primære og underordnede krav
1. Følgende forpligtelser udgør primære krav, jf. artikel 20 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85 (30):
a)
forpligtelsen til hovedsageligt at forarbejde råvaremængderne til de i kontrakten anførte slutprodukter. Råvarerne skal være forarbejdet inden den 31. juli i det andet år efter høståret
b)
forpligtelsen til at vedlægge produkterne et kontroleksemplar T5 i overensstemmelse med artikel 37 og 38 i nærværende forordning.
2. Følgende forpligtelser, der påhviler den første forarbejdningsvirksomhed, udgør underordnede krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85:
a)
forpligtelsen til at overtage hele den råvaremængde, ansøgeren leverer, jf. artikel 24, stk. 3, i nærværende forordning
b)
forpligtelsen til at indgive en genpart af kontrakten, jf. artikel 34, stk. 1, i nærværende forordning
c)
forpligtelsen til at forelægge oplysningerne i henhold til artikel 34, stk. 3, første afsnit, i nærværende forordning
d)
forpligtelsen til at stille sikkerhed, jf. artikel 35, stk. 1, i nærværende forordning.
AFDELING 8
Dokumenter, der skal foreligge ved salg, overdragelse eller levering til en anden medlemsstat eller ved eksport
Artikel 37
Kontroleksemplar T5
Hvis den første forarbejdningsvirksomhed sælger eller overdrager mellemprodukter, der er omfattet af en kontrakt i henhold til artikel 26, til en forarbejdningsvirksomhed i en anden medlemsstat, skal produktet ledsages af et kontroleksemplar T5, der er udstedt i henhold til forordning (EØF) nr. 2454/93.
Rubrik 104 i kontroleksemplar T5 forsynes under »Anden« med en af følgende angivelser:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 26 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 26 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 26 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 26 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 26
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 26 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 26 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 26. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 26 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 26 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 26 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 26 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 26 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 26 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Artikel 38
Alternativer til kontroleksemplar T5
Hvis kontroleksemplar T5 af årsager, som ikke kan tilskrives den første forarbejdningsvirksomhed, ikke returneres til det afgangssted, der henhører under det organ, som er ansvarlig for kontrollen i den medlemsstat, hvor den første forarbejdningsvirksomhed er etableret, to måneder efter udløbet af den frist, der i artikel 36, stk. 1, litra a), er fastsat for forarbejdningen af råvarer, kan følgende dokumenter accepteres som alternativer til kontroleksemplar T5:
a)
købsfakturaerne på mellemprodukterne
b)
erklæringer fra den anden forarbejdningsvirksomhed, hvori den endelige forarbejdning af råvarerne til energiprodukter i henhold til artikel 88 i forordning (EF) nr. 1782/2003 bekræftes
c)
attesterede fotokopier fra den anden forarbejdningsvirksomhed af regnskabsdokumenter, der dokumenterer, at forarbejdningen har fundet sted.
AFDELING 9
Kontrol
Artikel 39
Registre
1. Medlemsstatens ansvarlige myndighed fastsætter, hvilke registre forarbejdningsvirksomheden skal føre, og den hyppighed, hvormed de skal føres, som mindst skal være en gang om måneden.
Disse registre skal mindst omfatte følgende:
a)
mængderne af de forskellige råvarer, der er købt til forarbejdning
b)
de mængder råvarer, der er forarbejdet, samt mængderne og typerne af slutprodukter og biprodukter, som er fremstillet heraf
c)
svind ved forarbejdningen
d)
destruerede mængder og en begrundelse for destruktionen
e)
mængden og typen af produkter, som forarbejdningsvirksomheden har solgt eller overdraget, og de opnåede priser
f)
i givet fald navn og adresse på den efterfølgende forarbejdningsvirksomhed.
2. Den myndighed, som den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, kontrollerer, at den forelagte kontrakt opfylder betingelserne i artikel 24, stk. 1. Hvis betingelserne ikke er opfyldt, underrettes den myndighed, som ansøgeren sorterer under.
3. For at kunne beregne den økonomiske værdi af de produkter, der er nævnt i artikel 24, stk. 1, sammenligner de ansvarlige myndigheder på grundlag af oplysningerne i henhold til artikel 34, stk. 2, summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og er fremkommet ved den samme forarbejdning. Hver værdi skal svare til den relevante mængde multipliceret med gennemsnittet af de priser ab fabrik, der blev registreret det foregående produktionsår. Hvis disse priser ikke foreligger, bestemmer de ansvarlige myndigheder de relevante priser, navnlig på grundlag af oplysningerne i henhold til artikel 34, stk. 2.
Artikel 40
Kontrol i forarbejdningsvirksomheder
1. De ansvarlige myndigheder i de medlemsstater, hvor forarbejdningen finder sted, kontrollerer, at artikel 24, stk. 1, er overholdt, i mindst 25 % af de forarbejdningsvirksomheder, der er etableret på deres område, udvalgt på grundlag af en risikoanalyse. Denne kontrol skal mindst omfatte følgende:
a)
en sammenligning af summen af alle energiprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og fremkommet ved den samme forarbejdning
b)
en analyse af forarbejdningsvirksomhedens produktionssystem, der omfatter fysisk kontrol og kontrol af handelsdokumenter, for, når det gælder forarbejdningsvirksomheden, at kontrollere, at der er overensstemmelse mellem leverancerne af råvarer, slutprodukter og biprodukter.
Med henblik på den i første afsnit, litra b), nævnte kontrol baserer de ansvarlige myndigheder sig navnlig på de tekniske forarbejdningskoefficienter for de pågældende råvarer. Hvis EF-forskrifterne indeholder bestemmelser om tilsvarende koefficienter i forbindelse med eksport, anvendes de. Hvis det ikke er tilfældet, men der findes andre koefficienter i EF-forskrifterne, anvendes disse koefficienter. I alle andre tilfælde anvendes de koefficienter, der er almindeligt anerkendte inden for forarbejdningsindustrien.
2. Når det gælder de i artikel 25 nævnte forarbejdninger, foretages der kontrol hos 10 % af ansøgerne, som udvælges på grundlag af en risikoanalyse under hensyntagen til:
a)
støttebeløb
b)
antallet af landbrugsparceller og det areal, der er omfattet af en støtteansøgning
c)
udviklingen i forhold til det foregående år
d)
kontrolresultaterne fra tidligere år
e)
andre parametre, som skal fastlægges af medlemsstaterne baseret på de forelagte erklæringers repræsentativitet.
3. Hvis der ved den i stk. 2 nævnte kontrol konstateres uregelmæssigheder i mindst 3 % af tilfældene, foretager den ansvarlige myndighed supplerende kontrol i årets løb og forhøjer som følge deraf den procentdel landbrugere, som skal undergå kontrol på stedet det følgende år.
4. Hvis det er fastsat, at visse elementer af kontrollen i henhold til stk. 1 og 2 kan gennemføres på grundlag af en stikprøve, skal stikprøven give garanti for, at kontrollen er af et sådant omfang, at den er pålidelig og repræsentativ.
5. Der udarbejdes en kontrolrapport om hver kontrol på stedet, som underskrives af inspektøren, og hvori der i enkeltheder redegøres for den udførte kontrol. Denne rapport skal navnlig indeholde oplysninger om følgende:
a)
dato for kontrollen
b)
de tilstedeværende personer
c)
den periode, som kontrollen dækker
d)
de anvendte kontrolmetoder, herunder, hvis det er relevant, en henvisning til prøveudtagningsmetoderne
e)
resultaterne af kontrollen.
Artikel 41
Produktion af hamp
Bestemmelserne vedrørende hamp i artikel 29 i Kommissionens forordning (EF) nr. 795/2004 (31) og artikel 33 i forordning (EF) nr. 796/2004 finder anvendelse.
Artikel 42
Yderligere foranstaltninger og gensidig bistand
1. Medlemsstaterne træffer alle yderligere foranstaltninger, der er nødvendige for at anvende dette kapitel korrekt, og yder hinanden den fornødne bistand i forbindelse med den i dette kapitel fastsatte kontrol. Hvis dette kapitel ikke indeholder bestemmelser om de relevante nedsættelser og udelukkelser, kan medlemsstaterne vedtage passende nationale sanktioner over for markedsdeltagere, der er involveret i proceduren for ydelse af støtte.
2. I det omfang, det er nødvendigt eller er foreskrevet i dette kapitel, yder medlemsstaterne hinanden gensidig bistand for at sikre en effektiv kontrol og for at sikre, at ægtheden af forelagte dokumenter og nøjagtigheden af de udvekslede oplysninger kan efterprøves.
AFDELING 10
Udelukkelse fra støtten til energiafgrøder og vurdering
Artikel 43
Udelukkelse af råvarer fra støtten til energiafgrøder og mindste dyrkede areal
1. Medlemsstaterne kan udelukke enhver råvare fra støtten til energiafgrøder, hvis denne råvare skaber problemer med hensyn til kontrol, folkesundhed, miljøet eller strafferetten eller giver anledning til en nedsat procentsats leverede energiprodukter.
2. For råvarer som omhandlet i artikel 24 kan medlemsstaterne fastsætte et mindste dyrket areal.
Artikel 44
Vurdering
Inden den 15. oktober efter udgangen af det år, for hvilket støtten ydes, tilsender medlemsstaterne Kommissionen alle de oplysninger, der er nødvendige for at vurdere støtten til energiafgrøder.
Oplysningerne skal navnlig omfatte:
a)
arealerne for hver råvareart
b)
mængderne af hver type råvare, slutprodukt og biprodukt med angivelse af, hvilken type råvare der er anvendt
c)
de foranstaltninger, der er truffet i henhold til artikel 25
d)
de råvarer, der er udelukket fra støtten til energiafgrøder, jf. artikel 43, stk. 1, og de mindste dyrkede arealer, jf. artikel 43, stk. 2.
KAPITEL 9
SÆRLIG REGIONALSTØTTE TIL MARKAFGRØDER
Artikel 45
Frist for såning
For at kunne omfattes af den særlige regionalstøtte til markafgrøder, jf. artikel 98 i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal det anmeldte areal være tilsået på en dato, der fastsættes af medlemsstaterne, og som ikke må ligge efter den 15. juni.
KAPITEL 10
STØTTE TIL FRØ
Artikel 46
Certificeret frø
Når artikel 99 i forordning (EF) nr. 1782/2003 finder anvendelse, ydes støtten for produktion af basisfrø og officielt certificeret frø som defineret i direktiv 66/401/EØF, 66/402/EØF og 2002/57/EF, der opfylder normerne og betingelserne i nævnte direktiver, jf. artikel 47 til 50 i nærværende forordning.
Artikel 47
Produktion af frø
1. Frøene skal:
a)
enten være produceret i henhold til en dyrkningskontrakt, som er indgået mellem et frøfirma eller en avler og en frøproducent
b)
eller direkte være produceret af frøfirmaet eller avleren, idet denne produktion attesteres ved en dyrkningserklæring.
2. De i stk. 1 nævnte frøfirmaer og frøavlere skal være godkendt eller registreret af medlemsstaterne. En medlemsstats godkendelse eller registrering gælder i hele EF.
3. Et frøfirma eller en avler, der formerer eller lader formere frø i en anden medlemsstat end den, hvor godkendelsen eller registreringen i henhold til stk. 2 har fundet sted, skal efter anmodning herom give sidstnævnte medlemsstats ansvarlige myndigheder alle nødvendige oplysninger med henblik på kontrol af støtteberettigelse.
Artikel 48
Støtteberettigelse på en medlemsstats område
Hver medlemsstat yder kun støtte for frø, der er høstet på dens område i løbet af det kalenderår, hvor produktionsåret, som støtten er fastsat for, begynder.
Støtten ydes til alle frøavlere på betingelser, der sikrer lige behandling af støttemodtagerne, uanset hvor de er etableret i EF.
Artikel 49
Handel med frø
Der ydes kun støtte på betingelse af, at frøene er blevet afsat af støttemodtageren til såning senest den 15. juni i året efter høsten. Ved »afsat« forstås: lagerført, frembudt eller udbudt til salg, salg eller levering til en anden person.
Artikel 50
Sorter af Cannabis sativa L.
De sorter af Cannabis sativa L., hvortil der kan ydes støtte i henhold til artikel 99, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, er dem, der er opført i bilag II til forordning (EF) nr. 796/2004.
KAPITEL 11
AREALSTØTTE TIL MARKAFGRØDER
AFDELING 1
Almindelige bestemmelser for berettigelse til arealstøtte til markafgrøder
Artikel 51
Støtteberettigede arealer
1. Ved anvendelsen af artikel 10 i forordning (EF) nr. 1782/2003 forstås ved:
a)
»permanente græsarealer«: permanente græsarealer som defineret i artikel 2, nr. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004
b)
»permanente afgrøder«: permanente afgrøder som defineret i artikel 2, litra c), i Kommissionens forordning (EF) nr. 795/2004.
2. Ved anvendelsen af artikel 108, stk. 1, i forordning (E) nr. 1782/2003 er permanente græsarealer i 2003:
a)
arealer, som en landbruger anmeldte som permanente græsarealer i sin støtteansøgning for 2003
og
b)
arealer, som en landbruger ikke anmeldte i sin støtteansøgning for 2003, medmindre det kan godtgøres, at de pågældende arealer ikke var permanente græsarealer i 2003.
3. I henhold til artikel 108, stk. 3, i forordning (E) nr. 1782/2003 kan medlemsstaterne kun fravige stk. 1 i nævnte artikel på følgende betingelser:
a)
for arealer, som er omfattet af et omstruktureringsprogram, der defineres som »en offentligt pålagt ændring af en bedrifts struktur og/eller støtteberettigede areal«, træffer medlemsstaterne foranstaltninger til at forhindre en væsentlig forøgelse af det samlede landbrugsareal, hvortil der kan ydes arealstøtte til markafgrøder; foranstaltningerne kan især bestå i, at arealer, der tidligere var berettigede, i stedet klassificeres som ikke-berettigede; arealer, som medlemsstaterne for nylig har erklæret berettigede som led i et omstruktureringsprogram, kan ikke overstige det areal, der for nylig er erklæret ikke-berettiget med over 5 %
b)
ved offentlig intervention, når en landbruger på grund af sådanne foranstaltninger begynder at dyrke afgrøder på arealer, der ikke tidligere blev betragtet som berettigede til arealstøtte til markafgrøder, for at fortsætte sin normale landbrugsvirksomhed, og hvis den pågældende foranstaltning bevirker, at arealer, der oprindelig var støtteberettigede, ophører med at være det, kan medlemsstaterne hverken midlertidigt eller permanent forøge deres samlede støtteberettigede landbrugsareal med over 0,1 % af deres samlede basisareal
c)
når landbrugerne kan give relevante og objektive grunde til, at arealer, der ikke er berettigede til arealstøtte til markafgrøder, skal udskiftes med støtteberettigede arealer på bedriften, kontrollerer medlemsstaterne, at der ikke er nogen gyldige grunde til at afslå en sådan udskiftning, navnlig hvad angår miljørisici, og dokumenterer i en plan, der forelægges for Kommissionen, at det samlede støtteberettigede areal stadig er det samme; udskiftningen må under ingen omstændigheder medføre en forøgelse af det samlede støtteberettigede areal på bedriften; medlemsstaterne fastsætter en ordning med forudgående meddelelse om og godkendelse af sådanne udskiftninger.
Artikel 52
Betingelser for betaling
Medmindre andet følger af artikel 2, ydes der kun arealstøtte til markafgrøder for arealer:
a)
der ligger i regioner, som er erklæret klimatisk og landbrugsmæssigt egnet til dyrkning af markafgrøder; medlemsstaterne kan bestemme, at en region ikke er egnet til dyrkning af bestemte markafgrøder
b)
hvor afgrøden passes, i hvert fald indtil blomstringens begyndelse, under normale vækstvilkår.
Når det gælder hård hvede, skal afgrøderne desuden dyrkes efter de lokale normer mindst indtil den 30. juni, medmindre de høstes ved fuld modenhed inden denne dato.
Artikel 53
Regionalt beløb
1. Hvis en producents arealer, der er berettigede til arealstøtte til markafgrøder, ligger i flere produktionsregioner, er det beliggenheden, der er afgørende for, hvilket beløb der skal udbetales for de enkelte arealer, som indgår i ansøgningen.
2. De medlemsstater, der anvender en særskilt ordning for majs i regioner, hvor majs især er beregnet til ensilering, kan for alle majsarealer i de pågældende regioner anvende det udbytte, der gælder for foderkorn i regionen.
AFDELING 2
Særlige bestemmelser for visse markafgrøder
Artikel 54
Græsensilage
1. Ved anvendelsen af artikel 100, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003 forstås ved »græsensilage« den afgrøde, der dyrkes på arealer, som hovedsagelig er tilsået med græsser, der høstes grønne mindst en gang om året med henblik på konservering i lukket miljø ved anaerob fermentering.
Der kan ikke ydes arealstøtte til arealer, der er registreret med henblik på produktion af certificeret græsfrø i overensstemmelse med direktiv 66/401/EØF i det pågældende produktionsår.
2. Bestemmelserne i dette kapitel bortset fra betingelsen vedrørende blomstring i artikel 52, stk. 1, litra b), gælder for græsensilage.
3. I de medlemsstater, der fastsætter et særlig areal for græsensilage, jf. bilag IV, er landbrugerne berettigede til arealstøtte til græsensilage.
Artikel 55
Hård hvede
1. Ansøgninger om støtte i form af det supplement og den særlige støtte for hård hvede, der er fastsat i artikel 105 i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan kun tages i betragtning:
a)
hvis der forelægges en ansøgning om arealstøtte, jf. artikel 101 i forordning (EF) nr. 1782/2003, for det samme antal hektar med hård hvede
b)
hvis der anvendes en minimumsmængde såsæd, som er certificeret i henhold til direktiv 66/402/EØF.
2. Inden den 1. oktober i året forud for det år, for hvilket støtten ydes, fastsætter medlemsstaterne den minimumsmængde certificeret såsæd, der skal anvendes i henhold til almindelig dyrkningspraksis i den pågældende medlemsstat, og underretter landbrugerne herom.
Artikel 56
Hør og hamp bestemt til fiberproduktion
1. Arealbetalingen for hør og hamp bestemt til fiberproduktion er betinget af:
a)
at der indgives en kopi af kontrakten eller tilsagnet, jf. artikel 106, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, senest den 15. september i det år, for hvilket betalingen ydes, eller en tidligere dato, der fastsættes af medlemsstaten
b)
at der anvendes frø af følgende sorter:
i)
for hør bestemt til fiberproduktion de sorter, der er opført i bilag V den 15. maj i det år, hvor hvilket betalingen ydes
ii)
for hamp bestemt til fiberproduktion de sorter, der er opført i bilag II til forordning (EF) nr. 796/2004 den 15. maj i det år, for hvilket betalingen ydes, og er certificeret i henhold til direktiv 2002/57/EF (32).
2. Med henblik på ydelse af arealbetalingen for hamp bestemt til fiberproduktion kan medlemsstaterne fastlægge, hvilken minimumssåningsdosis der er forenelig med god dyrkningspraksis, når det gælder hamp.
Artikel 57
Frist for såning
Uanset artikel 109 i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan medlemsstaterne udsætte fristen for tilsåning til senest den 15. juni for de afgrøder, der er opført i bilag VIII til nærværende forordning, og i de områder, der afgrænses af de pågældende medlemsstater, og som ligger i de regioner, der er anført i nævnte bilag.
AFDELING 3
Basisarealer, referenceudbytter og lofter
Artikel 58
Vandede og ikke-vandede arealer
1. Hvis der i regionaliseringsplanerne i henhold til artikel 103 i forordning (EF) nr. 1782/2003 er fastsat forskellige udbytter i for vandede og ikke-vandede arealer, fastsætter medlemsstaterne regler, så det kan bestemmes, hvorvidt et areal er vandet i løbet af et produktionsår. Reglerne skal omfatte:
a)
en liste over de markafgrøder, til hvilke der kan ydes arealstøtte efter satsen for det vandede udbytte
b)
en beskrivelse af det vandingsudstyr, som landbrugeren skal råde over; dette udstyr skal stå i forhold til det pågældende areal og gøre det muligt at tilføre de vandmængder, der er nødvendige for at sikre planternes normale udvikling i hele vækstperioden
c)
en angivelse af vandingsperioden.
2. Stk. 1 anvendes ikke, hvis vanding er et historisk kendetegn ved parcellerne, der gør det muligt at skelne dem fra andre og registrere dem, som fx. produktionsregionerne »Regadio« i Spanien.
Artikel 59
Overskridelse af basisarealet
1. Med henblik på bestemmelse af en eventuel overskridelse af de regionale basisarealer, jf. artikel 102 i forordning (EF) nr. 1782/2003, tager den pågældende medlemsstats ansvarlige myndighed hensyn til:
a)
det regionale basisareal, der er fastsat i bilag IV til nærværende forordning
b)
summen af de arealer, for hvilke der er ansøgt om arealstøtte til de enkelte afgrøder, inklusive, hvis artikel 71 i forordning (EF) nr. 1782/2003 finder anvendelse, den dermed forbundne obligatoriske jordudtagning.
Frivilligt udtagne arealer henregnes til andre arealer end vandede arealer, arealer til majs og/eller arealer til græsensilage.
2. Når summen af de arealer, for hvilke der er indgivet støtteansøgninger, skal fastslås, tages der ikke hensyn til arealer eller dele deraf, som er omfattet af ansøgninger, der ved den administrative kontrol viser sig at være klart uberettigede.
Der tages i givet fald hensyn til det areal, der faktisk er konstateret under kontrollen på stedet, jf. artikel 23 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
3. Arealer, der er tilsået med markafgrøder i henhold til afsnit IV, kapitel 10, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og har tjent som begrundelse for støtteansøgninger i henhold til afsnit IV, kapitel 12, i nævnte forordning, lægges til summen af de arealer, for hvilke der er indgivet ansøgninger, justeret i henhold til stk. 2.
4. Overskridelsen af basisaralet beregnes efter skemaet i bilag VI.
Artikel 60
Overskridelse af loftet over arealet med hård hvede
1. Med henblik på bestemmelse af en eventuel overskridelse af loftet over arealet til dyrkning af hård hvede, som supplementet til arealbetalingen i henhold til artikel 105, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan udbetales for, tager medlemsstaternes ansvarlige myndigheder hensyn til summen af de arealer, for hvilke der er indgivet ansøgninger om supplementet til arealbetalingen for hård hvede, justeret i henhold til artikel 59, stk. 2, i nærværende forordning og, hvis det er relevant, nedsat i henhold til artikel 102 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
2. Stk. 1 finder anvendelse ved betemmelsen af en eventuel overskridelse af loftet over de arealer, der er berettiget til den særlige støtte for hård hvede, jf. artikel 105, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Artikel 61
Definitiv procentsats for overskridelse af arealer og nedsættelseskoefficient
1. Hvis der konstateres en overskridelse af de arealer, der er nævnt i artikel 59 og 60, beregner den pågældende medlemsstat senest den 31. oktober det pågældende år den definitive overskridelsesprocent med to decimaler.
2. Den definitive overskridelsesprocent anvendes til beregning af, hvor meget det støtteberettigede areal skal reduceres forholdsmæssigt med henblik på:
a)
arealstøtten til markafgrøder i henhold til artikel 102, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003
b)
supplementet og den særlige støtte for hård hvede i henhold til artikel 105 i forordning (EF) nr. 1782/2003 og efter anvendelse af artikel 102, stk. 1, i nævnte forordning.
Artikel 62
Delbasisarealer
Ved anvendelsen af artikel 102, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1782/2003 bestemmer og meddeler medlemsstaterne senest den 15. september i det år, for hvilket arealstøtten anvendes, Kommissionen følgende:
a)
det nationale basisareal, som skal underopdeles
b)
de kriterier, på grundlag af hvilke medlemsstaten har fastlagt delbasisarealerne
c)
delbasisarealerne (antal, navn og størrelse)
d)
de nærmere regler for koncentration af de foranstaltninger, der finder anvendelse i tilfælde af overskridelse.
Artikel 63
Loftet over summen af betalinger
Ved bestemmelsen af en eventuel overskridelse af loftet over betalingerne og den hertil svarende nedsættelseskoefficient, jf. artikel 102, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, tager medlemsstaternes ansvarlige myndigheder hensyn til den forholdsmæssige nedsættelse af de støtteberettigede arealer i henhold til artikel 102, stk. 1, og artikel 105, stk. 2, i nævnte forordning.
AFDELING 4
Udtagning
Artikel 64
Definition
Ved anvendelsen af artikel 107, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 forstås ved »udtagning«, at et areal, for hvilket der kan ydes arealbetalinger i henhold til artikel 108 i forordning (EF) nr. 1782/2003, tages ud af produktionen.
Artikel 65
Betingelser
1. Artikel 32 i forordning (EF) nr. 795/2004 finder anvendelse.
2. Uanset artikel 107, stk. 9, i forordning (EF) nr. 1782/2003 kan Malta for årene 2005 og 2006 fastsætte minimumsstørrelsen af udtagne arealer til under 0,1 ha og 10 m bredde.
Artikel 66
Regional opdeling
1. Støtteansøgninger som omhandlet i afsnit II i forordning (EF) nr. 1782/2003 opdeles efter region i overensstemmelse med den regionaliseringsplan, der er nævnt i artikel 103 i samme forordning.
2. En ansøgning om arealbetaling i en given produktionsregion skal modsvares af en jordudtagningserklæring for mindst det samme antal hektar i samme produktionsregion.
3. Medlemsstaterne kan fravige stk. 2 efter objektive kriterier.
4. Uanset stk. 2 kan den obligatoriske jordudtagning i forbindelse med en ansøgning om arealbetaling:
a)
i Spanien for bedrifter, der ligger i »Secano«- eller »Regadio«-produktionsregionerne, helt eller delvis foretages i »Secano«-regionen
b)
helt eller delvis foretages i en anden produktionsregion, såfremt de arealer, der skal udtages, ligger i produktionsregioner, som støder op til de regioner, hvor de dyrkede arealer er beliggende.
5. Ved anvendelsen af stk. 3 og 4 justeres det areal, der skal udtages, for at tage hensyn til forskellen mellem de udbytter, der lægges til grund for betalingen for jordudtagning i de pågældende regioner. Anvendelsen af nærværende stykke må dog ikke medføre en formindskelse af det antal hektar, der skal udtages for at overholde udtagningsforpligtelsen.
Artikel 67
Bælgplanteafgrøder
1. Ved anvendelsen af artikel 107, stk. 3, andet led, i forordning (EF) nr. 1782/2003 forstås ved dyrkning af »bælgplanter« tilsåning af arealer med en eller flere arter af de foderbælgplanter, der er opført i bilag VII til nærværende forordning. Såning sammen med korn og/eller græsser er tilladt på betingelse af:
a)
at arealet primært er tilsået med foderbælgplanter
b)
at særskilt høst ikke er mulig.
Såfremt der ifølge specifikke regionale miljønormer, som er fastsat af medlemsstaterne for økologiske afgrøder, er fastsat en grænse for det areal, der må tilsås med foderbælgplanter, betragtes betingelsen i litra a) vedrørende arealer, der primært er tilsået med foderbælgplanter, som opfyldt, hvis mindst 85 % af den af medlemsstaterne fastsatte grænse er overholdt.
2. For arealer, hvor bælgplanteafgrøder som omhandlet i stk. 1 er støtteberettigede i perioden 15. januar til 31. august efter den støtteordning, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1786/2003 (33), ydes der ikke arealbetalinger.
Artikel 68
Betalinger for frivilligt udtagne arealer
Ved anvendelsen af artikel 107, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1782/2003 skal medlemsstaterne, hvis artikel 66 i nævnte forordning finder anvendelse, tillade landbrugerne at udtage op til mindst 10 % af det areal, for hvilket der indgives ansøgning om aralbetaling til markafgrøder, og som ikke anvendes til at opnå betalingsrettigheder for jordudtagning. En medlemsstat kan fastsætte en højere procentsats, der er afpasset efter de særlige forhold og sikrer en tilstrækkelig udnyttelse af landbrugsarealerne.
Grundbeløbet for frivillig jordudtagning udgør 63,00 EUR/t fra produktionsåret 2005/06. Hvis der er fastsat forskellige udbytter for vandede og ikke-vandede arealer, finder udtagningsbetalingerne for ikke-vandede arealer anvendelse.
Medlemsstaterne træffer foranstaltninger, der er i overensstemmelse med de frivilligt udtagne arealers særlige beskaffenhed, for at sikre, at de holdes i god landbrugs- og miljømæssig tilstand, og at miljøet beskyttes.
AFDELING 5
Meddelelser
Artikel 69
Meddelelser
1. Medlemsstaterne sender Kommissionen oplysningerne i henhold til bilag IX i det deri beskrevne standardiserede format efter produktionsregion, basisareal og land i henhold til tidsplanen i artikel 3.
2. Når der konstateres overskridelser af de i artikel 59 og 60 nævnte arealer, fastsætter den pågældende medlemsstat omgående og senest den 15. november det pågældende år den definitive overskridelsesprocent og meddeler den til Kommissionen senest den 1. december det pågældende år. De data, der er lagt til grund for beregningen af overskridelsesprocenten for et basisareal, meddeles ved hjælp af skemaet i bilag VI.
3. Såfremt overskridelsesprocenten fordeles i overensstemmelse med artikel 102, stk. 5, og artikel 105, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, meddeler medlemsstaten Kommissionen denne fordeling senest den 15. november.
4. Hvis artikel 63 finder anvendelse, meddeler den pågældende medlemsstat Kommissionen den definitive nedsættelsesprocent senest den 1. december det pågældende år.
KAPITEL 12
PRÆMIER FOR FÅR OG GEDER
AFDELING 1
Direkte betalinger
Artikel 70
Ansøgninger og periode, hvori dyrene skal holdes på bedriften
1. Foruden at opfylde kravene i henhold til det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, jf. afsnit II, kapitel 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, (»det integrerede system«) skal landbrugerne i deres ansøgning om fåre- og gedepræmie og tillægspræmie anføre, hvorvidt de afsætter fåremælk eller fåremælksprodukter i det år, for hvilket der ansøges om præmie.
2. Ansøgninger om præmie til landbrugere, der holder moderfår og/eller -geder, indgives til den ansvarlige myndighed i løbet af en bestemt periode, der fastsættes af den pågældende medlemsstat, og som tidligst begynder den 1. november forud for og senest slutter den 30. april efter påbegyndelsen af det år, hvor hvilket ansøgningerne indgives.
For Nordirland kan Det Forenede Kongerige dog fastsætte en periode, der afviger fra den, som fastsættes for Storbritannien.
3. Den periode, der omhandles i artikel 115, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, hvori landbrugeren forpligter sig til på sin bedrift at holde det antal moderfår og/eller -geder, som der ansøges om præmie for, er på 100 dage fra den første dag efter udløbet af den i stk. 2 nævnte ansøgningsperiode.
Artikel 71
Områder, der er berettigede til gedepræmie
Kriterierne i artikel 113, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 er opfyldt i de områder, der er anført i bilag X.
Medlemsstaterne kontrollerer dog regelmæssigt, om disse kriterier fortsat er opfyldt i alle de områder i bilag X, der henhører under deres respektive områder. På grundlag af denne vurdering meddeler medlemsstaterne Kommissionen, om der eventuelt er behov for at ændre bilag X, inden den 31. juli året forud for det år, som ændringen skal gælde for. I meddelelsen skal det bl.a. anføres, hvilke områder eller dele af områder i bilag X der ikke længere opfylder kriterierne i artikel 113, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, tillige med de områder, der eventuelt opfylder disse kriterier, men endnu ikke er opført i bilag X. Når det gælder disse potentielle nye områder, giver medlemsstaterne Kommissionen en detaljeret begrundelse for deres forslag.
Artikel 72
Ansøgning om tillægspræmie og gedepræmie
1. For at opnå tillægspræmie eller gedepræmie skal en landbruger, hvis bedrift for mindst 50 %, men under 100 % af det udnyttede landbrugsareals vedkommende er beliggende i områder som omhandlet i artikel 114, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller i områder, der er opført i bilag X til nærværende forordning, forelægge en eller flere erklæringer med angivelse af arealernes beliggenhed i henhold til stk. 2 og 3 i denne artikel.
2. En landbruger, der hvert år skal indgive en erklæring om det samlede udnyttede landbrugsareal på sin bedrift i forbindelse med indgivelsen af en støtteansøgning, jf. artikel 22, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal i denne erklæring anføre de landbrugsparceller, der ligger i områder som omhandlet i artikel 114, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller i områder, der er opført i bilag X til nærværende forordning.
En landbruger, som ikke har pligt til at afgive den i første afsnit omhandlede erklæring, skal hvert år afgive en særlig erklæring og i den forbindelse eventuelt anvende systemet til identifikation af landbrugsparceller som fastsat i henhold til det integrerede system.
I den særlige erklæring angiver landbrugeren beliggenheden af samtlige de arealer, han ejer, forpagter eller bruger i henhold til en hvilken som helst aftale, med angivelse af deres størrelse og af de parceller, der anvendes til landbrugsformål, og som ligger i områder som omhandlet i artikel 114, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller i områder, der er opført i bilag X til nærværende forordning. Medlemsstaterne kan fastsætte, at den særlige erklæring skal indgå i ansøgningen om moderfårspræmie og/eller gedepræmie. Medlemsstaterne kan også kræve, at den særlige erklæring afgives på en blanket til ansøgning om enkeltbetaling.
3. Den ansvarlige nationale myndighed kan kræve, at der fremlægges et skøde, en forpagtningskontrakt eller en skriftlig aftale mellem landbrugere og eventuelt en attest fra den lokale eller regionale myndighed, der har stillet de arealer, der anvendes til landbrugsformål, til rådighed for den pågældende landbruger. Attesten skal indeholde oplysninger om størrelsen af det areal, der er stillet til rådighed for landbrugeren, og de parceller, der ligger i områder som omhandlet i artikel 114, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller i områder, som er opført i bilag X til nærværende forordning.
Artikel 73
Landbrugere, der foretager græsningsskifte
1. Præmieansøgninger fra landbrugere, der er etableret i et af de geografiske områder, som omhandles i artikel 114, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003, og som ønsker at modtage tillægspræmien, skal indeholde oplysning om:
a)
det eller de steder, hvor græsningsskiftet vil finde sted i det indeværende år
b)
den periode på mindst 90 dage, der er nævnt i artikel 114, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1782/2003, og er fastsat for det indeværende år.
2. Medmindre der foreligger force majeure, eller der har gjort sig behørigt begrundede naturbetingede omstændigheder gældende, som påvirker flokkens eksistens, skal de i stk. 1 omhandlede landbrugeres præmieansøgninger ledsages af dokumenter, der attesterer, at der blev foretaget græsningsskifte i de to foregående år, herunder en attest fra den lokale eller regionale myndighed på stedet for græsningsskiftet, hvori det bekræftes, at græsningsskiftet rent faktisk har fundet sted i mindst 90 dage i træk.
Medlemsstaterne skal, når de udfører administrativ kontrol af ansøgningerne, kontrollere, at stedet for græsningsskifte, der er anført i præmieansøgningen, rent faktisk ligger i et område som omhandlet i artikel 114, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Artikel 74
Præmieberettigelse
1. Præmierne udbetales til landbrugerne på basis af det tilstedeværende antal moderfår og/eller -geder på bedriften i hele den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften, jf. artikel 70, stk. 3.
2. Dyr, som opfylder betingelserne ifølge definitionerne i artikel 112 i forordning (EF) nr. 1782/2003 den sidste dag i den periode, dyrene skal holdes på bedriften, betragtes som præmieberettigede.
Artikel 75
Fortegnelse over landbrugere, der afsætter fåremælk eller fåremælksprodukter
Senest på tredivtedagen i den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften, udarbejder medlemsstaterne for hvert år en fortegnelse over de landbrugere, der afsætter fåremælk eller fåremælksprodukter, på grundlag af landbrugernes erklæringer som omhandlet i artikel 70, stk. 1.
Ved udarbejdelsen af fortegnelsen tager medlemsstaterne hensyn til kontrolresultater og enhver anden informationskilde, som den ansvarlige myndighed råder over, herunder oplysninger fra forarbejderne eller distributørerne om landbrugernes afsætning af fåremælk og fåremælksprodukter.
Artikel 76
Meddelelse
1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen følgende:
a)
senest den 31. juli hvert år: oplysningerne om de præmieansøgninger, der er indgivet for det indeværende år, på den formular, der er vist i bilag XI
b)
senest den 31. juli hvert år: antallet af og beløbet for de præmier, der blev udbetalt det foregående år efter en eventuel nedsættelse af støtten, jf. artikel 120 i forordning (EF) nr. 1782/2003, på den formular, der er vist i bilag XII til nærværende forordning
c)
senest den 31. oktober hvert år: eventuelle ændringer af listen over geografiske områder, hvor der foretages græsningsskifte, jf. artikel 114, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 og artikel 73 i nærværende forordning.
Oplysningerne i henhold til første afsnit stilles til rådighed for de nationale organer, der er ansvarlige for udarbejdelsen af officielle statistikker i fåre- og gedekødssektoren, efter anmodning herom.
2. Sker der ændringer i de oplysninger, der kræves efter stk. 1, især som følge af kontrol eller korrektioner eller forbedringer af tidligere tal, skal Kommissionen have tilsendt de ajourførte oplysninger senest en måned efter, at ændringerne er sket.
AFDELING 2
Lofter, reserver og overdragelser
Artikel 77
Gratis tildelte præmierettigheder
En landbruger, der gratis har fået tildelt præmierettigheder fra den nationale reserve, har ikke ret til endeligt og/eller midlertidigt at overdrage sine rettigheder i en periode på tre år fra datoen for tildelingen af disse rettigheder, medmindre der er tale om behørigt begrundede undtagelsestilfælde.
Artikel 78
Udnyttelse af rettigheder
1. En landbruger, der er i besiddelse af rettigheder, kan udnytte dem ved selv at gøre brug af dem og/eller ved midlertidigt at overdrage dem til en anden landbruger.
2. Hvis en landbruger ikke hvert år har overholdt den minimumsprocentsats for udnyttelse af sine rettigheder, der er fastsat efter stk. 4, overføres den uudnyttede del til den nationale reserve, medmindre:
a)
landbrugeren højst har 20 præmierettigheder og ikke har overholdt minimumsprocentsatsen for udnyttelse af sine rettigheder i to kalenderår i træk, i hvilket tilfælde den del, der ikke blev udnyttet det sidste kalenderår, overføres til den nationale reserve
b)
landbrugeren deltager i et ekstensiveringsprogram, som Kommissionen har godkendt
c)
landbrugeren deltager i en ordning for førtidspensionering, som Kommissionen har godkendt, og som ikke forpligter til endelig og/eller midlertidig overdragelse af rettigheder
d)
der foreligger et behørigt begrundet undtagelsestilfælde.
3. Midlertidig overdragelse kan kun gælde hele år og skal mindst omfatte det antal dyr, der er fastsat i artikel 79, stk. 1. Ved udgangen af hver periode for midlertidig overdragelse, der ikke må overstige tre på hinanden følgende år, generhverver en landbruger, medmindre der er sket endelig overdragelse, alle sine rettigheder og skal gøre brug af dem i mindst to på hinanden følgende år. Udnytter landbrugeren ikke selv sine rettigheder med mindst den minimumsprocentsats, der er fastsat efter stk. 4, i hvert af de to år, inddrager medlemsstaten, medmindre der foreligger et behørigt begrundet undtagelsestilfælde, hvert år de rettigheder, landbrugeren ikke har udnyttet, og overfører dem til den nationale reserve.
For landbrugere, der deltager i ordninger for førtidspensionering, som Kommissionen har godkendt, kan medlemsstaterne dog fastsætte en samlet varighed af den midlertidige overdragelse på grundlag af disse ordninger.
De landbrugere, der har forpligtet sig til at deltage i et ekstensiveringsprogram efter den i artikel 2, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 (34) omhandlede foranstaltning eller i et ekstensiveringsprogram efter artikel 22 og 23 i forordning (EF) nr. 1257/1999, må ikke midlertidigt og/eller endeligt overdrage deres rettigheder, så længe deres forpligtelse varer. Denne bestemmelse gælder dog ikke, såfremt programmet gør det muligt endeligt og/eller midlertidigt at overdrage rettigheder til landbrugere, hvis deltagelse i andre foranstaltninger end dem, der er nævnt i dette afsnit, forudsætter erhvervelse af rettigheder.
4. Minimumsprocentsatsen for udnyttelse af præmierettigheder fastsættes til 70 %.
Medlemsstaterne kan dog forhøje denne procentsats op til 100 %. De underretter forinden Kommissionen om den procentsats, de har til hensigt at anvende.
Artikel 79
Endelig og midlertidig overdragelse af rettigheder
1. Medlemsstaterne kan ud fra deres produktionsstrukturer fastsætte et minimumsantal præmierettigheder, der kan overdrages delvis uden overdragelse af bedriften. Dette minimum må ikke overstige ti præmierettigheder.
2. Endelig og midlertidig overdragelse af præmierettigheder får først virkning, når medlemsstatens ansvarlige myndigheder er blevet underrettet herom af både den landbruger, der overdrager rettighederne endeligt og/eller midlertidigt, og af den landbruger, der modtager dem.
En sådan underretning skal ske inden for en frist, der fastsættes af medlemsstaten, og senest på den dato, hvor præmieansøgningsperioden udløber i den pågældende medlemsstat, undtagen i de tilfælde, hvor overdragelsen af rettigheder sker i forbindelse med arv. Den landbruger, der modtager rettighederne, skal i så fald kunne fremlægge retlige dokumenter, som godtgør, at han eller hun har arvet rettighederne efter den afdøde landbruger.
3. Ved overdragelse uden overdragelse af bedriften kan det antal rettigheder, der uden godtgørelse overføres til den nationale reserve, under ingen omstændigheder være mindre end én.
Artikel 80
Ændring af det individuelle loft
I tilfælde af endelig eller midlertidig overdragelse af præmierettigheder fastlægger medlemsstaterne det nye individuelle loft og underretter de pågældende landbrugere om antallet af deres præmierettigheder senest 60 dage efter den sidste dag i den periode, hvor landbrugeren indgav sin præmieansøgning.
Stk. 1 anvendes ikke, såfremt overdragelsen sker i forbindelse med arv, jf. artikel 79, stk. 2.
Artikel 81
Landbrugere, der ikke ejer de arealer, de anvender
Landbrugere, der kun driver offentlige eller fælles arealer, og som beslutter at ophøre med at anvende disse arealer til græsning og at overdrage alle deres rettigheder til en anden landbruger, sidestilles med landbrugere, som sælger eller overdrager deres bedrift. I alle andre tilfælde sidestilles sådanne landbrugere med landbrugere, der kun overdrager deres præmierettigheder.
Artikel 82
Overdragelse via den nationale reserve
Hvis en medlemsstat fastsætter, at overdragelse af rettigheder skal ske via den nationale reserve, anvender medlemsstaten nationale bestemmelser, som svarer til dem, der er fastsat i dette kapitel. I sådanne tilfælde gælder desuden følgende:
a)
medlemsstaterne kan fastsætte, at midlertidig overdragelse sker via den nationale reserve
b)
overførsel til reserven i forbindelse med overdragelse af præmierettigheder eller midlertidig overdragelse i henhold til litra a) får først virkning, når medlemsstatens ansvarlige myndigheder har underrettet den landbruger, der overdrager rettighederne endeligt og/eller midlertidigt, herom, og overførsel fra reserven til en anden landbruger får først virkning, når myndighederne har underrettet landbrugeren herom.
De nationale bestemmelser i henhold til stk. 1 skal desuden sikre, at medlemsstaten for den del af rettighederne, som ikke er omfattet af artikel 117, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003, yder en betaling svarende til den, der kunne opnås ved direkte overdragelse mellem landbrugere, idet der tages hensyn til udviklingen i den pågældende medlemsstats produktion. Denne betaling er den samme som den, der skal erlægges af en landbruger, som modtager tilsvarende rettigheder fra den nationale reserve.
Artikel 83
Beregning af individuelle lofter
Der anvendes kun hele tal ved de første beregninger og senere justeringer af individuelle lofter over præmierettigheder.
Er slutresultatet af beregningerne ikke et helt tal, afrundes til nærmeste hele tal. Ligger beregningsresultatet midt imellem to hele tal, rundes der op til det højeste hele tal.
Artikel 84
Meddelelse
1. Senest den 1. marts 2005 meddeler medlemsstaterne Kommissionen, hvor stor en del af de overdragne præmierettigheder der skal afgives til den nationale reserve i henhold til artikel 117, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, og i givet fald om de foranstaltninger, der er truffet i henhold til artikel 117, stk. 3, i nævnte forordning, og inden den 1. januar hvert år om eventuelle ændringer heraf.
2. Senest den 30. april hvert år meddeler medlemsstaterne Kommissionen følgende ved hjælp af skemaet i bilag XIII og XIV:
a)
antallet af præmierettigheder, der det foregående år uden godtgørelse blev tilbageført til den nationale reserve som følge af overdragelse af rettigheder uden overdragelse af bedriften
b)
antallet af uudnyttede præmierettigheder, jf. artikel 118, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, der det foregående år blev overført til den nationale reserve
c)
antallet af rettigheder, der det foregående år blev tildelt efter artikel 118, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003
d)
antallet af præmierettigheder, der det foregående år blev tildelt landbrugere i ugunstigt stillede områder fra den nationale reserve
e)
datoerne vedrørende perioderne og fristerne for overdragelse af rettigheder og for præmieansøgninger.
AFDELING 3
Supplerende betalinger
Artikel 85
Supplerende betalinger
Medlemsstater, der anvender artikel 71 i forordning (EF) nr. 1782/2003, giver Kommissionen oplysninger om deres nationale ordninger for ydelse af supplerende betalinger i henhold til artikel 119 i nævnte forordning. Oplysningerne skal, hvis det er relevant, især omfatte følgende:
a)
når det gælder betalinger pr. dyr:
i)
vejledende beløb pr. dyr og udbetalingsordninger
ii)
vejledende overslag over de samlede udgifter og det berørte antal dyr
iii)
særlige krav med hensyn til belægningsgrad
iv)
andre oplysninger om gennemførelsesbestemmelserne
b)
når det gælder arealbetalinger, om nødvendigt:
i)
beregning af de regionale basisarealer
ii)
vejledende beløb pr. ha
iii)
vejledende overslag over de samlede udgifter og antallet af berørte hektar
iv)
andre oplysninger om gennemførelsesbestemmelserne
c)
nærmere oplysninger om andre ordninger, der er indført for supplerende betalinger.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om eventuelle ændringer af ordningerne senest en måned efter, at ændringerne har fundet sted.
AFDELING 4
Almindelige bestemmelser
Artikel 86
Omregning til national valuta
Den udløsende begivenhed, der er bestemmende for vekselkursens anvendelse på de præmier og betalinger, som er omhandlet i artikel 113, 114 og 119 i forordning (EF) nr. 1782/2003, er begyndelsen af det kalenderår, præmien eller betalingen vedrører.
Den anvendte vekselkurs skal være gennemsnittet, beregnet pro rata temporis, af de gældende vekselkurser i december måned forud for datoen for den udløsende begivenhed. Kursen fastsættes af Kommissionen i den måned, der følger efter datoen for den udløsende begivenhed.
KAPITEL 13
BETALINGER I FORBINDELSE MED OKSEKØD
AFDELING 1
Særlig præmie
(Artikel 123 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Artikel 87
Ansøgninger
1. Ud over at opfylde de krav, der stilles i forbindelse med det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem, skal en ansøgning om direkte betalinger, jf. artikel 22 i forordning (EF) nr. 1782/2003, indeholde følgende:
a)
en opdeling af antallet af dyr efter aldersgruppe
b)
henvisninger til de pas eller administrative dokumenter, der følger de dyr, som ansøgningen vedrører.
2. Der kan kun indgives en ansøgning for dyr, som på den dato, der indleder den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften:
a)
når det gælder tyre er mindst 7 måneder gamle
b)
når det gælder stude:
i)
er mindst 7 og højst 19 måneder gamle for den første aldersgruppe
ii)
er mindst 20 måneder gamle for den anden aldersgruppe.
Artikel 88
Præmiens ydelse
For dyr, som der ikke er ydet særlig præmie for, enten fordi der er foretaget en forholdsmæssig nedsættelse som fastsat i artikel 123, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, eller fordi bestemmelsen om belægningsgraden, jf. artikel 131 i nævnte forordning, er blevet anvendt, kan der ikke længere indgives en ansøgning om præmie for samme aldersgruppe, idet de betragtes som dyr, der er ydet præmie for.
Artikel 89
Pas og administrative dokumenter
1. Foreligger passet ikke, jf. betingelserne i artikel 6 i forordning (EF) nr. 1760/2000, erstattes det af et nationalt administrativt dokument som fastsat i artikel 123, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003.
2. Medlemsstatens ansvarlige myndigheder sørger for, at passet eller det administrative dokument sikrer, at der kun ydes en enkelt præmie pr. dyr og pr. aldersgruppe. Med henblik herpå yder medlemsstaterne hinanden den nødvendige bistand.
3. Medlemsstaterne kan fastsætte, at det nationale administrative dokument, der er nævnt i stk. 1, har form af:
a)
et dokument, der følger hvert enkelt dyr
b)
en samlet fortegnelse, som landbrugeren fører, og som indeholder alle de oplysninger, der er fastsat for det administrative dokument, på betingelse af, at dyrene fra første ansøgnings indgivelse holdes hos samme landbruger, indtil de markedsføres med henblik på slagtning
c)
en samlet fortegnelse, som centralmyndigheden fører, og som indeholder alle de oplysninger, der er fastsat for det administrative dokument, på betingelse af, at den medlemsstat eller den region i en medlemsstat, der gør brug af denne mulighed, gennemfører kontrol på stedet af alle dyr, som er omfattet af en ansøgning, kontrol af flytning af disse dyr samt varig mærkning af alle kontrollerede dyr, hvilket landbrugerne skal acceptere
d)
en samlet fortegnelse, som centralmyndigheden fører, og som indeholder alle de oplysninger, der er fastsat for det administrative dokument, på betingelse af, at medlemsstaten træffer de nødvendige foranstaltninger for at undgå dobbelt udbetaling af præmien for samme aldersgruppe og efter anmodning straks giver oplysning om status med hensyn til præmieydelse for hvert dyr.
4. De medlemsstater, der beslutter at gøre brug af en eller flere af de muligheder, der er fastsat i stk. 3, underretter i god tid Kommissionen herom og sender den de pågældende gennemførelsesbestemmelser.
I forbindelse med stk. 3, litra c), anses kun Storbritannien og Nordirland for regioner i en medlemsstat.
Artikel 90
Periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften
Den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften, jf. artikel 123, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 1782/2003, begynder dagen efter datoen for ansøgningens indgivelse og varer to måneder.
Medlemsstaterne kan dog bestemme, at landbrugeren kan fastlægge andre begyndelsesdatoer, forudsat at de ikke begynder mere end to måneder efter datoen for ansøgningens indgivelse.
Artikel 91
Regionale lofter
1. Fører den forholdsmæssige nedsættelse, der er fastsat i artikel 123, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, ikke til et helt tal for de præmieberettigede dyr, ydes der for decimalen en tilsvarende del af præmiens enhedsbeløb. I denne forbindelse tages kun den første decimal i betragtning.
2. Beslutter medlemsstaterne at indføre særskilte regioner, jf. definitionen i artikel 122, litra a), i forordning (EF) nr. 1782/2003, eller ændre bestående regioner på deres område, underretter de Kommissionen herom inden den 1. januar i det pågældende år, idet de samtidig angiver regionernes afgrænsning og de pågældende lofter. Alle senere ændringer skal meddeles Kommissionen inden den 1. januar i det pågældende år.
Artikel 92
Lofter for antallet af dyr pr. bedrift
1. Ændrer en medlemsstat det loft på 90 kreaturer pr. bedrift og pr. aldersgruppe, der er nævnt i artikel 123, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, eller afviger fra det, underretter den Kommissionen herom inden den 1. januar i det pågældende kalenderår.
Fastlægger en medlemsstat et minimumsantal af dyr pr. bedrift, under hvilket den forholdsmæssige nedsættelse ikke foretages, underretter den Kommissionen herom inden den 1. januar i det pågældende kalenderår.
2. Alle senere ændringer i anvendelsen af stk. 1 skal meddeles Kommissionen inden den 1. januar i det pågældende år.
Artikel 93
Præmiens ydelse ved slagtning
1. Medlemsstaterne kan yde den særlige præmie ved slagtning:
a)
for tyre i en eneste aldersgruppe
b)
for stude i første eller anden aldersgruppe eller ved samlet udbetaling af præmierne for de to aldersgrupper.
2. Medlemsstater, der har besluttet at yde den særlige præmie ved slagtning efter stk. 1, fastsætter, at præmien også ydes, når præmieberettigede dyr forsendes til en anden medlemsstat eller eksporteres til et tredjeland.
3. Hvis en medlemsstat har besluttet at yde den særlige præmie ved slagtning efter stk. 1, finder denne afdeling og artikel 120 samt artikel 121, stk. 1 og 2, med de fornødne ændringer anvendelse på præmieydelsen.
4. Støtteansøgningen skal ud over oplysningerne i artikel 121, stk. 1, indeholde oplysning om, hvorvidt dyret er en tyr eller en stud, og være ledsaget af et dokument med de angivelser, der er nødvendige med henblik på artikel 89, stk. 2. Medlemsstaten kan selv vælge, hvilket af følgende dokumenter det skal være:
a)
passet eller et eksemplar af passet, hvis den benyttede model omfatter flere eksemplarer
b)
en kopi af passet, hvis den benyttede pasmodel kun omfatter et enkelt eksemplar, der skal returneres til den myndighed, der er ansvarlig for anvendelsen af artikel 6 i forordning (EF) nr. 1760/2000; i så fald træffer medlemsstaten foranstaltninger til at sikre, at oplysningerne på kopien svarer til oplysningerne i originalen
c)
det nationale administrative dokument, hvis passet ikke foreligger, jf. betingelserne i artikel 6 i forordning (EF) nr. 1760/2000.
Medlemsstaterne kan suspendere anvendelsen af det nationale administrative dokument. I så fald træffer de de nødvendige foranstaltninger for at undgå dobbelt udbetaling af præmien for den samme aldersgruppe for dyr, der har været handlet mellem medlemsstaterne.
Hvis de elektroniske databaser, der er fastsat i artikel 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1760/2000, efter medlemsstatens opfattelse indeholder de nødvendige oplysninger til at sikre, at der kun ydes en enkelt præmie pr. dyr og pr. aldersgruppe, behøver støtteansøgningen ikke at være ledsaget af det i første afsnit omhandlede dokument.
Uanset første afsnit i nærværende stykke træffer en medlemsstat, hvis den gør brug af den i artikel 121, stk. 2, første afsnit, omhandlede mulighed for at afstå fra støtteansøgning, de nødvendige foranstaltninger til, at landbrugeren kan angive, for hvilke dyr han anmoder om den særlige præmie.
5. For tyre skal slagtebeviset indeholde oplysning om slagtekroppens vægt.
6. Forsendes et dyr, føres der bevis for forsendelsen ved en erklæring fra afsenderen, der bl.a. angiver den medlemsstat, som dyret forsendes til.
I så fald skal støtteansøgningen indeholde følgende:
a)
afsenderens navn og adresse (eller en tilsvarende kode)
b)
dyrenes identifikationsnumre
c)
en erklæring om, at dyret er mindst ni måneder gammelt.
Støtteansøgningen indgives, inden dyret forlader den pågældende medlemsstats område, og beviset for forsendelsen fremlægges senest tre måneder efter den dato, hvor dyret forlod medlemsstatens område.
Artikel 94
Særlige forhold i forbindelse med ordningen for ydelse af præmie
1. Uanset artikel 90 udbetales præmien til den landbruger, der har holdt dyret på sin bedrift i en periode på mindst to måneder, som slutter mindre end en måned inden slagte- eller forsendelsesdatoen eller mindre end to måneder inden datoen for eksport af dyret.
Når det gælder stude
a)
kan præmien for den første aldersgruppe kun udbetales, hvis landbrugeren har holdt dyret på sin bedrift i en periode på mindst to måneder, idet dyret i denne periode skal have været mindst 7 måneder og under 22 måneder gammelt
b)
kan præmien for den anden aldersgruppe kun udbetales, hvis landbrugeren har holdt dyret, der skal være mindst 20 måneder gammelt, på sin bedrift i en periode på mindst to måneder
c)
kan præmierne for de to aldersgrupper kun udbetales sammen, hvis landbrugeren har holdt dyret på sin bedrift i mindst fire måneder i træk under overholdelse af de i litra a) og b) fastsatte aldersbetingelser
d)
er det kun præmien for den anden aldersgruppe, der kan udbetales, hvis dyret allerede var 19 måneder gammelt, da det blev forsendt fra en anden medlemsstat.
2. Ved beregningen af belægningsgraden, jf. artikel 131 i forordning (EF) nr. 1782/2003, medregnes alle dyr, for hvilke der indgives en samlet ansøgning for de to aldersgrupper, to gange.
3. Slagtekroppens vægt bestemmes på grundlag af en slagtekrop som defineret i artikel 2 i Rådets forordning (EØF) nr. 1208/81 (35).
Afviger slagtekroppens præsentation fra nævnte definition, anvendes korrektionerne i bilaget til Kommissionens forordning (EØF) nr. 563/82 (36).
Sker slagtningen på et slagteri, der ikke er forpligtet til at anvende EF-handelsklasseskemaet for slagtekroppe af voksent kvæg, kan medlemsstaten tillade, at vægten bestemmes på grundlag af det slagtede dyrs levende vægt. I så fald anses slagtekroppens vægt for at være lig med eller over 185 kg, hvis dyrets levende vægt var lig med eller over 340 kg.
Artikel 95
Meddelelse
Medlemsstater, der beslutter at anvende artikel 93, giver inden begyndelsen af det pågældende kalenderår Kommissionen meddelelse om en sådan beslutning eller om eventuelle senere ændringer heraf og sender den de pågældende gennemførelsesbestemmelser.
AFDELING 2
Sæsonpræmie
(Artikel 124 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Artikel 96
Ordningens anvendelse
Kommissionen afgør senest den 1. september hvert kalenderår, i hvilke medlemsstater sæsonpræmien kan ydes for det følgende kalenderår.
Beslutter medlemsstaterne at anvende artikel 124, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003, underretter de senest den 1. januar i kalenderåret for ydelse af præmien Kommissionen herom.
Artikel 97
Retten til præmie
1. Sæsonpræmien kan kun ydes for stude, som der allerede er ydet særlig præmie for, eller som i henhold til artikel 88 anses for at have modtaget den særlige præmie, i en medlemsstat, hvor sæsonpræmien anvendes, hvis dyrene er slagtet i en medlemsstat, hvor sæsonpræmien anvendes.
2. Der kan kun ydes sæsonpræmie til den landbruger, der som den sidste har holdt dyret på sin bedrift inden slagtningen.
Artikel 98
Ansøgninger
1. Landbrugeren indgiver sin ansøgning til den ansvarlige myndighed i den medlemsstat, hvor hans bedrift er beliggende.
2. Ansøgningen udarbejdes i overensstemmelse med artikel 93, stk. 4, og artikel 121, der anvendes med de fornødne ændringer.
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at kontrollere, om den særlige præmie er ydet, og de gennemfører regelmæssig og uanmeldt kontrol af de i artikel 121 fastlagte attester.
AFDELING 3
Ammekopræmie
(Artikel 125-129 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Artikel 99
Køer af kødrace
I forbindelse med artikel 122, litra d), og artikel 129, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 betragtes køer af de kvægracer, der er anført i bilag XV til nærværende forordning, ikke som køer, der tilhører en kødrace.
Artikel 100
Individuel maksimumsreferencemængde
1. Ændrer en medlemsstat det i artikel 125, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003 nævnte maksimum på 120 000 kg individuel referencemængde eller fraviger det, underretter den Kommissionen herom inden den 1. januar i det pågældende kalenderår.
2. Alle senere ændringer i anvendelsen af stk. 1 skal meddeles Kommissionen inden den 1. januar i det pågældende år.
Artikel 101
Periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften
Den i artikel 125, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 fastsatte periode på seks måneder, hvor dyrene skal holdes på bedriften, begynder dagen efter datoen for ansøgningens indgivelse.
Artikel 102
Ansøgninger
1. Medmindre andet følger af de krav, der stilles i forbindelse med det integrerede system, skal ansøgningen om direkte betalinger, jf. artikel 22 i forordning (EF) nr. 1782/2003, når der ansøges om præmie efter artikel 125, stk. 2, litra b), i samme forordning, omfatte følgende:
a)
en erklæring fra producenten med oplysning om den individuelle referencemælkemængde, han har til rådighed pr. 31. marts før begyndelsen af den tolvmånedersperiode for anvendelse af tillægsafgiftsordningen, som begynder i det pågældende kalenderår; er denne mængde ikke kendt på datoen for ansøgningens indgivelse, meddeles mængden til den ansvarlige myndighed snarest muligt
b)
et tilsagn fra landbrugeren om, at han ikke vil forøge sin individuelle referencemængde ud over det kvantitative loft, der er fastsat i artikel 125, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003, i den tolvmånedersperiode, der begynder på datoen for ansøgningens indgivelse.
Litra b) anvendes ikke, hvis medlemsstaten har ophævet nævnte kvantitative loft.
2. Ansøgninger skal indgives inden for en af medlemsstaten fastsat samlet periode på seks måneder i løbet af et kalenderår.
Medlemsstaten kan fastsætte særskilte perioder for indgivelse inden for denne samlede periode.
Artikel 103
Gennemsnitlig mælkeydelse
Den gennemsnitlige mælkeydelse beregnes på grundlag af de gennemsnitlige ydelser, der er anført i bilag XVI. En medlemsstat kan dog til denne beregning anvende et dokument, som den har anerkendt, og som bekræfter den gennemsnitlige mælkeydelse for landbrugerens malkekvægbesætning.
Artikel 104
Supplerende national præmie
1. Der kan kun ydes en supplerende national ammekopræmie, jf. artikel 125, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1782/2003, til landbrugere, der for samme kalenderår modtager ammekopræmie.
Den supplerende nationale ammekopræmie ydes for højst det antal dyr, der er berettiget til ammekopræmie, eventuelt efter anvendelse af den forholdsmæssige nedsættelse, der er fastsat i artikel 129, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
2. Medlemsstaterne kan fastsætte yderligere betingelser for ydelse af den supplerende nationale ammekopræmie. De underretter Kommissionen herom i god tid, inden disse betingelser bringes i anvendelse.
3. Kommissionen afgør senest den 1. september i hvert kalenderår, hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne i artikel 125, stk. 5, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Artikel 105
Individuelle lofter
Medlemsstaterne fastsætter et individuelt loft for hver landbruger i henhold til artikel 126, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Artikel 106
Meddelelser
1. Medlemsstaterne meddeler senest den 1. marts 2005 Kommissionen eventuelle ændringer i procedurerne til nedsættelse af de individuelle lofter i henhold til artikel 126, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen følgende:
a)
senest den 1. marts 2005 eventuelle ændringer af måden til beregning af nedsættelsen, jf. artikel 127, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
b)
inden den 1. januar hvert år eventuelle ændringer af foranstaltninger truffet i henhold til artikel 127, stk. 2, litra a), i samme forordning.
3. Medlemsstaterne meddeler senest den 1. marts hvert år ved hjælp af skemaet i del 3 i bilag XVIII Kommissionen de foreløbige oplysninger og senest den 31. juli hvert år de endelige oplysninger om:
a)
det antal præmierettigheder, der i det foregående kalenderår uden godtgørelse blev overført til den nationale reserve som følge af overførsel af rettigheder uden overdragelse af bedriften
b)
antallet af de i artikel 109, stk. 2, omhandlede uudnyttede præmierettigheder, der i det foregående kalenderår blev overført til den nationale reserve
c)
det antal rettigheder, der i det foregående kalenderår blev tildelt efter artikel 128, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Artikel 107
Gratis tildelte præmierettigheder
Medmindre der er tale om behørigt begrundede undtagelsestilfælde, har en landbruger, der gratis har fået tildelt præmierettigheder fra den nationale reserve, ikke ret til endeligt og/eller midlertidigt at overdrage sine rettigheder i de følgende tre kalenderår.
Artikel 108
Udnyttelse af rettigheder
1. En landbruger, der er i besiddelse af rettigheder, kan udnytte dem ved selv at gøre brug af dem og/eller ved midlertidigt at overdrage dem til en anden producent.
2. Gør en landbruger ikke hvert kalenderår brug af sine rettigheder med mindst den minimumsprocentsats, der er fastsat efter stk. 4, overføres den uudnyttede del til den nationale reserve, medmindre:
-
landbrugeren er i besiddelse af højst syv præmierettigheder; gør en landbruger ikke brug af sine rettigheder med mindst den minimumsprocentsats, der er fastsat efter stk. 4, i hvert af to på hinanden følgende kalenderår, overføres den del, der ikke blev udnyttet i det sidste kalenderår, til den nationale reserve
-
landbrugeren deltager i et ekstensiveringsprogram, som Kommissionen har godkendt
-
landbrugeren deltager i et program for førtidspensionering, som Kommissionen har godkendt, og som ikke forpligter til endelig og/eller midlertidig overdragelse af rettigheder
eller
-
der foreligger et behørigt begrundet undtagelsestilfælde.
3. Midlertidig overdragelse kan kun gælde hele kalenderår og skal mindst omfatte det antal dyr, der er fastsat i artikel 109, stk. 1. Ved udgangen af hver periode for midlertidig overdragelse, der ikke må overstige tre på hinanden følgende år, generhverver en landbruger, medmindre der er sket endelig overdragelse, alle sine rettigheder og skal selv gøre brug af dem i mindst to på hinanden følgende år. Udnytter landbrugeren ikke selv sine rettigheder med mindst den minimumsprocentsats, der er fastsat efter stk. 4, i hvert af de to ovennævnte år, inddrager medlemsstaten, bortset fra i behørigt begrundede undtagelsestilfælde, hvert år de rettigheder, der ikke udnyttes, og overfører dem til den nationale reserve.
For landbrugere, der deltager i programmer for førtidspensionering, som Kommissionen har godkendt, kan medlemsstaterne dog fastsætte en forlængelse af den samlede varighed for midlertidig overdragelse på grundlag af disse programmer.
De landbrugere, der har forpligtet sig til at deltage i et ekstensiveringsprogram efter den i artikel 2, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 (37) omhandlede foranstaltning eller i et ekstensiveringsprogram efter artikel 22 og 23 i forordning (EF) nr. 1257/1999 (38), må ikke midlertidigt eller endeligt overdrage deres rettigheder, så længe deres forpligtelse varer. Dette forbud gælder dog ikke, såfremt programmet gør det muligt endeligt og/eller midlertidigt at overdrage rettigheder til landbrugere, hvis deltagelse i andre foranstaltninger end de i nærværende afsnit omhandlede foranstaltninger forudsætter tildeling af rettigheder.
4. Minimumsprocentsatsen for udnyttelse af præmierettigheder fastsættes til 70 %. Medlemsstaterne kan dog forhøje denne procentsats indtil 100 %.
Medlemsstaterne underretter på forhånd Kommissionen om den procentsats, som de har i sinde at anvende og om eventuelle ændringer af den.
Artikel 109
Endelig og midlertidig overdragelse af rettigheder
1. Medlemsstaterne kan i forhold til deres produktionsstrukturer fastsætte et minimumsantal præmierettigheder, der kan overføres delvist uden overdragelse af bedrift. Dette minimum må ikke overstige fem præmierettigheder.
2. Endelig og midlertidig overdragelse af præmierettigheder får først virkning, når medlemsstatens ansvarlige myndigheder er blevet underrettet herom af både den landbruger, der overdrager rettighederne endeligt og/eller midlertidigt, og af den, der modtager dem.
En sådan underretning skal ske inden for en frist, der fastsættes af medlemsstaten, og under alle omstændigheder senest, når den producent, der modtager rettighederne, indgiver præmieansøgningen, undtagen i de tilfælde, hvor overdragelsen af rettigheder sker i forbindelse med arv. Den landbruger, der modtager rettighederne, skal i så fald kunne fremlægge retlige dokumenter, som godtgør, at han eller hun har arvet rettighederne fra en afdød landbruger.
Artikel 110
Ændring af det individuelle loft
I tilfælde af endelig eller midlertidig overdragelse af præmierettigheder fastlægger medlemsstaterne det nye individuelle loft og underretter de pågældende landbrugere om antallet af deres præmierettigheder senest 60 dage efter den sidste dag i den periode, hvor landbrugeren indgav sin præmieansøgning.
Stk. 1 anvendes ikke, hvis overdragelsen sker i forbindelse med arv.
Artikel 111
Landbrugere, der ikke ejer de arealer, som de anvender
Landbrugere, der kun anvender offentlige eller fælles arealer, og som beslutter at ophøre med driften på disse arealer og overføre alle deres rettigheder til en anden landbruger, ligestilles med en landbruger, der sælger eller på anden måde overdrager sin bedrift. I alle andre tilfælde sidestilles sådanne landbrugere med landbrugere, der kun overfører deres præmierettigheder.
Artikel 112
Overførsel via den nationale reserve
Fastsætter en medlemsstat, at overførsel af rettigheder uden overdragelse af bedrift skal ske via den nationale reserve efter artikel 127, stk. 2, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003, anvender den nationale bestemmelser svarende til bestemmelserne i artikel 109-111. Endvidere gælder følgende:
-
medlemsstaterne kan fastsætte, at midlertidig overdragelse skal ske via den nationale reserve
-
ved endelig overdragelse af præmierettigheder eller midlertidig overdragelse i medfør af første led får overførslen til reserven først virkning, når medlemsstatens ansvarlige myndigheder har underrettet den landbruger, der foretager den endelige og/eller midlertidige overdragelse, og overførslen fra reserven til en anden landbruger får først virkning, når disse myndigheder har underrettet denne.
Endvidere skal disse bestemmelser sikre, at medlemsstaten for den del af rettighederne, som ikke svarer til den i artikel 127, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003 nævnte del, betaler et beløb, der svarer til det beløb, som en direkte overførsel mellem landbrugere ville have medført, navnlig under hensyntagen til udviklingen i produktionen i den pågældende medlemsstat. Betalingen skal være lig med det beløb, som kræves af landbrugere, der modtager tilsvarende rettigheder fra den nationale reserve.
Artikel 113
Delrettigheder
1. Fører de beregninger, der skal foretages efter artikel 105-112, ikke til hele tal, tages der kun hensyn til første decimal.
2. Medfører anvendelsen af denne afdeling, at der opstår delrettigheder til præmie enten for en landbruger eller for den nationale reserve, sammenlægges disse delrettigheder.
3. Er en landbruger indehaver af en delrettighed, giver denne kun ret til den tilsvarende del af enhedsbeløbet for præmien og eventuelt for den supplerende nationale præmie, jf. artikel 104, og for ekstensiveringsbeløbet, jf. artikel 118.
Artikel 114
Særlig ordning for kvier
1. Medlemsstater, der ønsker at udnytte den mulighed, der er fastsat i artikel 129, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, underretter Kommissionen herom og meddeler samtidig Kommissionen de data, der er nødvendige for at fastslå, om betingelserne i artikel 129, stk. 1, i samme forordning er opfyldt.
Endvidere meddeler de pågældende medlemsstater i givet fald det særlige loft, som de har fastsat.
Kommissionen afgør, hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne i artikel 129, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Afgørelser, der er gældende på tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden, anvendes fortsat.
2. Medlemsstater, der opfylder betingelserne i artikel 129, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, meddeler inden den 1. januar i det pågældende år Kommissionen eventuelle ændringer, som de måtte have foretaget af det særlige nationale loft.
3. En medlemsstat, der anvender den særlige ordning, fastsætter kriterier for at sikre, at præmien udbetales til landbrugere, hvis kviebesætning er beregnet til fornyelse af kobesætninger. Disse kriterier kan bl.a. omfatte en aldersgrænse og/eller racebetingelser. Medlemsstaten underretter inden den 1. januar i det pågældende år Kommissionen om de fastsatte kriterier. Alle senere ændringer skal meddeles Kommissionen inden den 1. januar i det pågældende år.
4. Fører anvendelsen af den forholdsmæssige nedsættelse som omhandlet i artikel 129, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003 ikke til et helt antal præmieberettigede dyr, ydes der for decimalen en tilsvarende del af enhedsbeløbet for præmien og i givet fald for den i artikel 104 omhandlede supplerende nationale præmie og for det i artikel 118 omhandlede ekstensiveringsbeløb. I denne forbindelse tages kun den første decimal i betragtning.
5. I en medlemsstat, der anvender den særlige ordning, skal den i artikel 125, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003 omhandlede forpligtelse vedrørende minimumsantallet af dyr, der skal holdes på bedriften, opfyldes 100 % enten for ammekøer, hvis landbrugeren har indgivet en ansøgning for ammekøer, eller for kvier, hvis landbrugeren har indgivet en ansøgning for kvier.
6. Artikel 105-113 anvendes ikke i forbindelse med denne særlige ordning.
Artikel 115
Afrunding af antallet af dyr
Hvis beregningen af maksimumsantallet af kvier udtrykt i procent, jf. artikel 125, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003, ikke fører til et helt tal, afrundes tallet nedad til nærmeste hele tal, hvis forskellen er under 0,5, og opad, hvis den er 0,5 og derover.
AFDELING 4
Fælles bestemmelser for den særlige præmie og ammekopræmien
Underafdeling 1
Almindelige bestemmelser
Artikel 116
Ansøgning om den særlige præmie og ammekopræmien
1. Medlemsstaterne kan af administrative grunde fastsætte, at ansøgninger om direkte betalinger, jf. artikel 22 i forordning (EF) nr. 1782/2003, i forbindelse med den særlige præmie og ammekopræmien skal gælde et mindsteantal dyr, men dette antal må dog ikke overstige tre dyr.
2. Med forbehold af artikel 102, stk. 2, og artikel 118c, stk. 2, kan medlemsstaterne fastlægge perioder og datoer for præmieansøgningernes indgivelse og det antal ansøgninger, som en landbruger må indgive pr. præmieordning pr. kalenderår.
Artikel 117
Belægningsgrad
1. For hver landbruger, der for et givet kalenderår indgiver en ansøgning om direkte betalinger, jf. artikel 22 i forordning (EF) nr. 1782/2003, i forbindelse med den særlige præmie eller ammekopræmien, fastlægger de ansvarlige myndigheder det antal storkreaturer (SK), som svarer til det antal dyr, for hvilke der under hensyntagen til bedriftens foderareal kan ydes en særlig præmie eller en ammekopræmie.
2. Ved bestemmelse af belægningsgraden, jf. artikel 131 i forordning (EF) nr. 1782/2003:
a)
tages der hensyn til den individuelle referencemælkemængde, der er til rådighed for landbrugeren pr. 31. marts før begyndelsen af den tolvmånedersperiode for anvendelse af tillægsafgiftsordningen, der begynder i det pågældende kalenderår
b)
beregnes det antal malkekøer, der kræves for at producere denne referencemængde, efter artikel 103 i nærværende forordning.
3. Ved bestemmelse af antallet af præmieberettigede dyr
a)
multipliceres det antal hektarer, som er fastlagt efter reglerne i forbindelse med det integrerede system, med den belægningsgrad, der er omhandlet i artikel 131 i forordning (EF) nr. 1782/2003
b)
reduceres det således fremkomne tal med det antal SK, der svarer til det antal malkekøer, som kræves for at producere den referencemælkemængde, som landbrugeren har til rådighed
c)
reduceres det således fremkomne tal med det antal SK, som svarer til det antal får og/eller geder, som der er indgivet en præmieansøgning for.
Det således fremkomne sluttal udgør det maksimale antal SK, som den særlige præmie og ammekopræmien kan ydes for.
4. Medlemsstaterne underretter hver enkelt berørt landbruger om den belægningsgrad, der er konstateret for hans vedkommende, og om det heraf følgende antal SK, der kan ydes en præmie for.
Underafdeling 2
Ekstensiveringsbeløbsordningen
(Artikel 132 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Artikel 118
Deltagelse i ekstensiveringsbeløbsordningen
1. For at opnå ekstensiveringsbeløbet skal landbrugeren i sin ansøgning om direkte betalinger, jf. artikel 22 i forordning (EF) nr. 1782/2003, angive, at han ønsker at deltage i ekstensiveringsbeløbsordningen.
2. Dyr, der betragtes som dyr, der er ydet særlig præmie for, jf. artikel 88, giver ikke ret til ekstensiveringsbeløbet.
Artikel 118a
Fastlæggelse af belægningsgraden ved hjælp af optællinger
1. For at kontrollere, om antallet af dyr, der er beregnet efter artikel 132, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 1782/2003, er foreneligt med den eller de belægningsgrader, der er fastsat i artikel 132, stk. 2, i nævnte forordning, fastlægger medlemsstaten hvert år mindst fem datoer for optælling af dyr og underretter Kommissionen herom.
Medmindre en medlemsstat beslutter, at optællingsdatoerne er alle årets dage, skal disse datoer fordeles tilfældigt på en sådan måde, at de er repræsentative for hele året, og skal ændres hvert år, og hver optællingsdato skal fastlægges efterfølgende og meddeles landbrugeren tidligst to uger efter dens fastlæggelse.
2. Dyrene kan optælles på optællingsdatoerne efter en af følgende metoder efter medlemsstatens valg:
a)
medlemsstaten kan anmode landbrugeren om inden en dato, som fastsættes af medlemsstaten, på grundlag af sin staldbog at oplyse antallet af SK eller antallet af dyr inden for hver af de to kategorier kvæg, som er anført i omregningstabellen i artikel 131, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1782/2003
b)
medlemsstaten kan benytte elektroniske databaser, jf. artikel 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1760/2000, til at fastslå antallet af SK, hvis de pågældende databaser på en for medlemsstaten tilfredsstillende måde sikrer, at dataene er tilstrækkeligt nøjagtige til at kunne anvendes i forbindelse med ekstensiveringsbeløbsordningen.
3. Det antal SK, der lægges til grund ved afgørelsen af, om landbrugeren overholder de belægningsgrader, der er omhandlet i artikel 132, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, er det aritmetiske gennemsnit af de antal SK, der er fastslået på optællingsdatoerne, hvortil kommer de SK, der svarer til de får og geder, for hvilke der er indgivet præmieansøgninger for det samme kalenderår.
Beslutter en medlemsstat, at optællingsdatoerne er alle årets dage, kan den dog fastsætte, at de i stk. 2, litra a) og b), omhandlede antal beregnes i forhold til varigheden af dyrenes tilstedeværelse på bedriften.
4. Medlemsstaten træffer de nødvendige foranstaltninger til at anvende artikel 29 i forordning (EF) nr. 1782/2003 på landbrugere, der ved hjælp af unormalt lave belægningsgrader i en del af året kunstigt skaber betingelser, som kræves opfyldt efter artikel 132 i nævnte forordning.
Artikel 118b
Forenklet fastlæggelse af belægningsgrad
1. Uanset artikel 118a kan medlemsstaten give landbrugeren mulighed for at vælge en forenklet ordning.
I så fald skal landbrugeren i sin ansøgning anføre:
a)
en erklæring om, at han hver dag har overholdt den maksimale belægningsgrad, der er fastsat i artikel 132 i forordning (EF) nr. 1782/2003, indtil dagen for sin ansøgning om støtte
b)
et tilsagn om hver dag at overholde nævnte belægningsgrad mellem dagen for sin ansøgning om støtte og den følgende 31. december.
Har medlemsstaten valgt at anvende artikel 132, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal landbrugeren i sin ansøgning angive, hvilken af de to maksimale belægningsgrader han overholder. Landbrugeren kan ændre dette valg, inden der bebudes en kontrol på stedet af antallet af hans dyr.
Landbrugeren kan give den ansvarlige myndighed meddelelse om annullering af det i andet afsnit, litra b), nævnte tilsagn, inden der bebudes en kontrol på stedet af antallet af hans dyr. I så fald er han ikke berettiget til at modtage ekstensiveringsbeløbet.
Den erklæring og det tilsagn, der er fastsat i andet afsnit, er underlagt kontrol- og sanktionsbestemmelserne i det integrerede system.
2. Vælger en medlemsstat at gøre brug af valgmuligheden i artikel 132, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003 eller ophøre hermed, underretter den Kommissionen herom inden den 1. januar i det pågældende kalenderår.
Artikel 118c
Landbrugere i bjergområder
1. Medlemsstater, der ønsker at udnytte den mulighed, der er fastsat i artikel 132, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, underretter Kommissionen herom og meddeler samtidig Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå, om betingelserne i nærværende artikel er opfyldt.
I forbindelse med artikel 132, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003 forstås ved »landbruger i bjergområde« en landbruger
a)
hvis bedrift ligger i et bjergområde, eller
b)
som har mindst 50 % af sit foderareal i et bjergområde.
Kommissionen afgør, hvilke medlemsstater der opfylder betingelserne i artikel 132, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Afgørelser, der er gældende på tidspunktet for nærværende forordnings ikrafttræden, anvendes fortsat.
2. Med forbehold af artikel 118, stk. 1, skal en landbruger, der ønsker at modtage ekstensiveringsbeløbet efter stk. 1 i nærværende artikel, i sin støtteansøgning anføre, at han ansøger om ekstensiveringsbeløbet. Han skal i mindst seks på hinanden følgende måneder regnet fra datoen for indgivelsen af den i artikel 118 nævnte ansøgning have et antal malkekøer, der mindst er lig med det antal malkekøer, for hvilke han ansøger om udbetaling af ekstensiveringsbeløbet. Perioden på seks måneder, hvor dyrene skal holdes på bedriften, begynder dagen efter datoen for ansøgningens indgivelse.
Ansøgninger skal indgives inden for en af medlemsstaten fastsat samlet periode på seks måneder i løbet af et kalenderår.
Medlemsstaten kan fastsætte særskilte perioder for indgivelse inden for denne samlede periode.
Artikel 118d
Maksimalt antal malkekøer, der berettiger til støtte
Det antal malkekøer, som en landbruger kan modtage ekstensiveringsbeløbet for, må ikke overstige:
a)
det antal malkekøer, der kræves for at producere den individuelle referencemælkemængde, der er til rådighed for landbrugeren pr. 31. marts før begyndelsen af den tolvmånedersperiode for anvendelse af tillægsafgiftsordningen, der begynder i det pågældende kalenderår, idet dette antal køer beregnes ved hjælp af den gennemsnitlige mælkeydelse, der er fastlagt i bilag XVI
b)
det samlede antal køer på bedriften, der er fastlagt efter artikel 118a, nedsat med det antal ammekøer, der svarer til landbrugerens individuelle loft.
Artikel 119
Almindelige bestemmelser
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om eventuelle ændringer af den definition på »græsarealer«, der anvendes i forbindelse med artikel 132, stk. 3, litra c), i forordning (EF) nr. 1782/2003, inden den 1. januar i det pågældende år.
2. Ved beregningen af belægningsgraden efter nærværende underafdeling, tages der kun hensyn til de to første decimaler.
3. Hvis de ansvarlige veterinærmyndigheder beslutter, at intet dyr må forlade produktionsenheden, medmindre det skal slagtes, multipliceres det antal SK, der konstateres på bedriften, med en koefficient på 0,8 i forbindelse med anvendelsen af denne underafdeling.
Den pågældende foranstaltning begrænses til den periode, hvor den i første afsnit nævnte beslutning anvendes, forlænget med 20 dage, forudsat at landbrugeren senest ti arbejdsdage efter beslutningen skriftligt har underrettet den ansvarlige myndighed om de pågældende dyrs tilstedeværelse og har truffet alle foranstaltninger, der er nødvendige for at forebygge og/eller begrænse epizootiens fremkomst.
AFDELING 5
Slagtepræmie
(Artikel 130 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Artikel 120
En medlemsstat kan fastsætte, at hver landbruger for at kunne modtage slagtepræmien for et kalenderår skal indgive en erklæring om deltagelse inden eller samtidig med indgivelsen af den første ansøgning for samme kalenderår.
Foretager landbrugeren ingen ændringer i sin erklæring om deltagelse, kan medlemsstaten dog betragte den tidligere indgivne erklæring som fortsat gyldig.
Artikel 121
Ansøgninger
1. Støtteansøgningen skal indeholde de oplysninger, der er nødvendige for udbetaling af slagtepræmien, bl.a. dyrets fødselsdato, hvis det er født efter den 1. januar 1998.
Ansøgningen indgives inden for en frist, som fastsættes af medlemsstaten, og som ikke må overstige seks måneder regnet fra datoen for dyrets slagtning eller ved eksport fra den dato, hvor dyret forlader EF's toldområde, og som senest udløber ved udgangen af februar det følgende år, medmindre det drejer sig om undtagelsestilfælde, hvilket afgøres af medlemsstaten, hvor dyr forsendes eller eksporteres. Uden at det berører ovennævnte frist, kan medlemsstaten fastlægge perioder og datoer for støtteansøgningernes indgivelse og det antal ansøgninger, som en landbruger kan indgive pr. kalenderår.
Medlemsstaten kan tillade, at ansøgningen indgives af en anden person end landbrugeren. I så fald anføres navn og adresse på den landbruger, der skal modtage slagtepræmien.
Ud over at opfylde de krav, der stilles i forbindelse med det integrerede system, skal ansøgningen indeholde følgende:
a)
hvis præmien ydes ved slagtning: en attest fra slagteriet eller ethvert forretningspapir, der er udarbejdet eller påtegnet af slagteriet, og som mindst indeholder de samme angivelser, til attestering af:
i)
slagteriets navn og adresse (eller en tilsvarende kode)
ii)
slagtedatoen samt dyrets identifikationsnummer og slagtenummer
iii)
slagtekroppens vægt for kalve, medmindre artikel 122, stk. 4, anvendes
b)
hvis dyret eksporteres til et tredjeland:
i)
eksportørens navn og adresse (eller en tilsvarende kode)
ii)
dyrets identifikationsnummer
iii)
udførselsangivelsen med angivelse af alder for dyr, der er født efter den 1. januar 1998, og for kalve, medmindre artikel 122, stk. 4, anvendes, angivelse af levende vægt, der ikke må overstige 300 kg
iv)
beviset for, at dyret har forladt EF's toldområde, ført på samme måde som i forbindelse med eksportrestitutioner.
Medlemsstaten kan fastsætte, at fremsendelsen af de oplysninger, der er nævnt i fjerde afsnit, litra a) og b), skal ske via et eller flere organer, som medlemsstaten har godkendt, idet fremsendelsen bl.a. kan foretages elektronisk.
Medlemsstaten foretager regelmæssig og uanmeldt kontrol af de udstedte attester eller dokumenter samt eventuelt af de i fjerde afsnit omhandlede oplysninger.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne fastsætte, at de oplysninger om slagtning af en landbrugers dyr, der er registreret i databaser som omhandlet i artikel 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1760/2000, og som slagterierne fremsender til den ansvarlige myndighed, gør det ud for ansøgning om slagtepræmie på landbrugerens vegne, hvis databaserne på en for medlemsstaten tilfredsstillende måde sikrer, at de registrerede data er tilstrækkeligt nøjagtige til at kunne anvendes i forbindelse med slagtepræmieordningen og eventuel udbetaling af den særlige præmie og/eller de supplerende betalinger, hvis disse foretages ved slagtningen, og/eller udbetaling af sæsonpræmien.
Medlemsstaten kan dog fastsætte, at en ansøgning er nødvendig. I så fald kan den fastsætte, hvilke oplysninger ansøgningen skal indeholde.
Medlemsstater, der vælger at anvende dette stykke, underretter Kommissionen om alle senere ændringer, før de iværksættes.
De sikrer sig, at de data, der stilles til rådighed for betalingsorganet, omfatter alle de oplysninger, der er nødvendige for udbetaling af slagtepræmien, især:
a)
typer og mængder af dyr som omhandlet i artikel 130, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003, der er slagtet i det pågældende år
b)
oplysninger om overholdelsen af de i ovennævnte artikel fastsatte betingelser vedrørende dyrenes alder og slagtekroppens vægt og den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften, jf. artikel 123 i nærværende forordning.
c)
eventuelt de oplysninger, der ved slagtningen er nødvendige for udbetalingen af den særlige præmie og/eller de supplerende betalinger, hvis disse foretages ved slagtningen, og/eller sæsonpræmien.
3. For dyr, der har været handlet mellem medlemsstaterne efter den i artikel 123 omhandlede periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften, skal slagteriet udstede et dokument som omhandlet i nærværende artikel, stk. 1, fjerde afsnit, litra a), selv hvis den medlemsstat, hvor slagtningen fandt sted, har valgt at gøre brug af undtagelsen i stk. 2 i nærværende artikel.
Hvis to medlemsstaters elektroniske systemer til udveksling af data er kompatible, kan de aftale at anvende den i stk. 2 fastsatte ordning indbyrdes.
Medlemsstaterne yder hinanden bistand for at sikre en effektiv kontrol af de fremsendte dokumenters ægthed og/eller af de udvekslede datas nøjagtighed. I den forbindelse sender den medlemsstat, hvor betalingen foretages, regelmæssigt den medlemsstat, hvor slagtningen finder sted, en oversigt over de slagteattester pr. slagteri (eller oplysninger, der gør det ud for attester), som den har modtaget fra sidstnævnte medlemsstat.
Artikel 122
Slagtekroppens vægt og præsentation
1. I forbindelse med artikel 130, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003 præsenteres kalvekroppen efter afskinding, udtagning af indvolde og afblødning, uden hoved og fødder, men med lever, nyrer og nyrefedt.
2. Følgende vægt tages i betragtning: slagtekroppens vægt efter afkøling eller slagtekroppens vægt i varm tilstand, så hurtigt som muligt efter slagtning, nedsat med 2 %.
3. Præsenteres slagtekroppen uden lever, nyrer og/eller nyrefedt, forhøjes dens vægt med:
a)
3,5 kg for lever
b)
0,5 kg for nyrer
c)
3,5 kg for nyrefedt.
4. Medlemsstaten kan fastsætte, at hvis kalven er under seks måneder gammel ved slagtning eller eksport, anses vægtbetingelsen i artikel 130, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003 for at være opfyldt.
Hvis slagtekroppens vægt ikke kan bestemmes på slagteriet, anses vægtbetingelsen i artikel 130, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003 for at være opfyldt, hvis den levende vægt ikke overstiger 300 kg.
Artikel 123
Præmiemodtager
1. Slagtepræmien udbetales til den landbruger, der har holdt dyret på sin bedrift i en periode på mindst to måneder, som slutter mindre end en måned inden slagtningen eller mindre end to måneder inden eksporten.
2. For kalve, der slagtes inden de er tre måneder gamle, er den periode, hvor de skal holdes på bedriften, en måned.
Artikel 124
Nationale lofter
1. De nationale lofter, der omhandles i artikel 130, stk. 1 og 3, i forordning (EF) nr. 1782/2003, fastsættes som anført i bilag XVII til nærværende forordning.
2. Fører den forholdsmæssige nedsættelse, der er fastsat i artikel 130, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, ikke til et helt tal for de præmieberettigede dyr, ydes der for decimalen en tilsvarende del af slagtepræmiens enhedsbeløb. I den forbindelse tages kun den første decimal i betragtning.
AFDELING 6
Supplerende betalinger
(Artikel 133-136 i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Artikel 125
Nationale ordninger
De nærmere oplysninger om nationale ordninger, jf. artikel 137 i forordning (EF) nr. 1782/2003, skal omfatte følgende:
(1)
Når det gælder betalinger pr. dyr (eventuelt):
a)
vejledende beløb pr. dyr efter dyrekategori og betingelser for udbetaling
b)
vejledende overslag over de samlede udgifter for hver kategori dyr med angivelse af, om disse betalinger vil blive foretaget i form af et supplement til slagtepræmien, og over antallet af berørte dyr
c)
særlige krav vedrørende belægningsgraden, medmindre det drejer sig om betalinger i form af et supplement til slagtepræmien
d)
loft for handyr pr. bedrift, hvis det er relevant
e)
andre oplysninger om gennemførelsesbestemmelserne.
De i litra a) og b) omhandlede dyrekategorier er: tyre, stude, ammekøer, malkekøer, kvier, der berettiger til ammekopræmie, og andre kvier eller hver undergruppe dyr, som er fastlagt af medlemsstaten og indeholdt i disse dyrekategorier
(2)
Når det gælder arealbetalinger (eventuelt):
a)
beregning af de regionale basisarealer
b)
vejledende beløb pr. hektar
c)
vejledende overslag over de samlede udgifter og det involverede antal hektar
d)
andre oplysninger om gennemførelsesbestemmelserne.
AFDELING 7
Almindelige bestemmelser
Artikel 126
Betaling af forskud
1. I henhold til artikel 28, stk. 3, litra b), i forordning (EF) nr. 1782/2003 udbetaler den ansvarlige myndighed på grundlag af resultaterne af den administrative kontrol og kontrollen på stedet landbrugeren et forskud på 60 % af den særlige præmie, ammekopræmien og slagtepræmien for det antal dyr, som anses for at være præmieberettiget.
For den særlige præmie, for den særlige ordning for kvier, jf. artikel 114, og for slagtepræmien kan medlemsstaten nedsætte forskuddets procentsats, uden at denne dog kan være lavere end 40 %.
På grundlag af resultaterne af den administrative kontrol og kontrollen på stedet kan medlemsstaten endvidere beslutte at betale landbrugeren et forskud på højst 60 % af beløbet af de supplerende betalinger, der er omhandlet i artikel 133 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Forskuddet kan først udbetales fra den 16. oktober i det kalenderår, som der ansøges om præmie for eller ydes supplerende betaling for.
2. Den endelige udbetaling af præmien eller den supplerende betaling udgør et beløb, som svarer til forskellen mellem forskuddet og den præmie eller den supplerende betaling, som landbrugeren har ret til.
Artikel 127
Konteringsår
1. Datoen for ansøgningens indgivelse er den udløsende begivenhed med henblik på fastlæggelsen af konteringsåret for dyr, der er omfattet af ordningerne for særlig præmie, ammekopræmie, sæsonpræmie og ekstensiveringsbeløb, samt det antal SK, der lægges til grund ved beregningen af belægningsgraden.
Hvis den særlige præmie ydes efter artikel 93, udbetales det præmiebeløb, der var gældende den 31. december i det år, hvor slagtningen eller eksporten fandt sted, i følgende tilfælde:
a)
hvis dyret er slagtet eller eksporteret senest den 31. december
b)
hvis præmieansøgningen for dette dyr er indgivet efter denne dato.
2. Med hensyn til slagtepræmien er konteringsåret slagteåret eller eksportåret med henblik på anvendelse af støttesatsen og ved beregning af den forholdsmæssige nedsættelse i henhold til artikel 124.
Artikel 128
Omregning til national valuta
Præmiebeløb, ekstensiveringsbeløb og supplerende betalinger omregnes til national valuta efter gennemsnittet, beregnet i forhold til perioden, af vekselkurserne i december forud for konteringsåret, der fastlægges efter artikel 127. Kommissionen fastsætter den gennemsnitlige vekselkurs den følgende måned.
Artikel 129
Sanktioner for ulovlig anvendelse eller opbevaring af stoffer eller produkter
I gentagelsestilfælde af ulovlig anvendelse eller opbevaring af stoffer eller produkter, der er forbudt ifølge EF-bestemmelserne for veterinærsektoren, fastlægger medlemsstaterne i forhold til overtrædelsens alvor varigheden af perioden for udelukkelse fra støtteordningerne, jf. artikel 140, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Artikel 130
Fastsættelse af den individuelle referencemængde for mælk
En medlemsstat kan indtil udløbet af den elvte periode, der er fastsat i artikel 1 i forordning (EF) nr. 1788/2003, uanset artikel 102, stk. 1, litra a), artikel 117, stk. 2, litra a), og artikel 118d, litra a), i nærværende forordning, beslutte, at for de mælkeproducenter, der i henhold til artikel 5, litra j) og k), i forordning (EF) nr. 1788/2003 eller i henhold til nationale gennemførelsesbestemmelser til artikel 16, 17 og 18 i samme forordning helt eller delvis frigiver eller overtager individuelle referencemængder med virkning fra henholdsvis den 31. marts eller den 1. april, skal følgende fastsættes den 1. april:
a)
maksimumsgrænsen for den individuelle referencemængde for mælk, der er til rådighed, og som berettiger til ammekopræmien, samt maksimumsantallet af ammekøer
b)
ydelsen af de supplerende betalinger pr. dyr for ammekøer
c)
antallet af malkekøer med henblik på betaling af ekstensiveringsbeløb for malkekøer på bedrifter i bjergområder
d)
belægningsgraden.
Artikel 130a
Fastlæggelse af den periode, hvor dyrene skal holdes på bedriften
Den sidste dag i de i artikel 90, artikel 94, stk. 1, artikel 101, artikel 118c, stk. 2, og artikel 123, omhandlede perioder, hvor dyrene skal holdes på bedriften, er den dag - hvad enten den er en arbejdsdag eller ej - der går forud for den dag, der har samme dato som begyndelsesdagen for perioden.
Artikel 131
Meddelelser
1. Hvis artikel 68, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 anvendes, meddeler medlemsstaterne Kommissionen følgende:
a)
hvert år senest den 15. september, når det gælder oplysninger om første halvår i det igangværende år, og 1. marts, når det gælder oplysninger om andet halvår i det foregående år: antallet af kalve, som der er ansøgt om slagtepræmie for, med angivelse af, om det drejer sig om slagtede eller eksporterede dyr
b)
hvert år senest den 31. juli og for det foregående kalenderår:
i)
antallet af kalve, som der er ydet slagtepræmie for, med angivelse af, om støtten er ydet ved slagtning eller eksport, samt antallet af berørte landbrugere
ii)
antallet af kalve, som der ikke er ydet slagtepræmie for det foregående kalenderår på grund af anvendelse af nationale lofter.
2. Hvis artikel 68, stk. 2, litra a), nr. i) og ii), i forordning (EF) nr. 1782/2003 anvendes, meddeler medlemsstaterne Kommissionen følgende:
a)
hvert år senest den 15. september, når det gælder oplysninger om første halvår i det igangværende år, og 1. marts, når det gælder oplysninger om andet halvår i det foregående år:
i)
antallet af køer, som der er ansøgt om ammekopræmie for, opdelt efter de ordninger, der er omhandlet i artikel 125, stk. 2, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 1782/2003
ii)
det antal dyr af tamkvæg bortset fra kalve, som der er ansøgt om slagtepræmie for, med angivelse af, om det drejer sig om slagtede eller eksporterede dyr
b)
hvert år senest den 31. juli og for det foregående kalenderår:
i)
antallet af køer og kvier, som der er ydet ammekopræmie for, opdelt efter de ordninger, der er omhandlet i artikel 125, stk. 2, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 1782/2003, samt antallet af berørte landbrugere for hver af de pågældende ordninger
ii)
eventuelt antallet af dyr, som der ikke er ydet ammekopræmie for det foregående kalenderår på grund af det særlige nationale loft for kvier.
iii)
eventuel ydelse af den nationale præmie til supplering af ammekopræmien med oplysning om:
-
betingelserne for ydelsen af den nationale præmie
-
beløbet pr. dyr
iv)
antal dyr af tamkvæg bortset fra kalve, som der er ydet slagtepræmie for, med angivelse af, om støtten er ydet ved slagtning eller eksport, samt antallet af berørte landbrugere
v)
antal dyr af tamkvæg bortset fra kalve, som der ikke er ydet slagtepræmie for det foregående kalenderår på grund af anvendelse af nationale lofter.
3. Hvis artikel 68, stk. 2, litra b), nr. i), i forordning (EF) nr. 1782/2003 anvendes, meddeler medlemsstaterne Kommissionen følgende:
a)
hvert år senest den 15. september, når det gælder oplysninger om første halvår i det igangværende år, og 1. marts, når det gælder oplysninger om andet halvår i det foregående år: det antal dyr af tamkvæg bortset fra kalve, som der er ansøgt om slagtepræmie for, med angivelse af, om det drejer sig om slagtede eller eksporterede dyr.
b)
hvert år senest den 31. juli og for det foregående kalenderår:
i)
det antal dyr af tamkvæg bortset fra kalve, som der er ydet slagtepræmie for, med angivelse af, om det drejer sig om slagtede eller eksporterede dyr, samt antallet af berørte landbrugere
ii)
det antal dyr af tamkvæg bortset fra kalve, som der ikke er ydet slagtepræmie for det foregående kalenderår på grund af anvendelse af nationale lofter.
4. Hvis artikel 68, stk. 2, litra b), nr. ii), i forordning (EF) nr. 1782/2003 anvendes, meddeler medlemsstaterne Kommissionen følgende:
a)
hvert år senest den 15. september, når det gælder oplysninger om første halvår i det igangværende år, og 1. marts, når det gælder oplysninger om andet halvår i det foregående år: det antal handyr, som der er ansøgt om særlig præmie for, opdelt efter aldersgruppe og type dyr (tyr eller stud)
b)
hvert år senest den 31. juli og for det foregående kalenderår:
i)
antallet af handyr, som der er ydet særlig præmie for, opdelt efter aldersgruppe og type dyr (tyr eller stud), samt antallet af berørte landbrugere
ii)
antallet af dyr, opdelt efter aldersgruppe, som der ikke er ydet særlig præmie for det foregående kalenderår på grund af anvendelse af det regionale loft.
5. Senest den 31. juli hvert år meddeler medlemsstaterne Kommissionen de præmiebeløb, der er udbetalt det foregående kalenderår i overensstemmelse med det valg, der er truffet med hensyn til delvis gennemførelse af enkeltbetalingsordningen, og i givet fald efter anvendelse af den nedsættelse, der er fastsat i artikel 139, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
6. Hvis artikel 71 i forordning (EF) nr. 1782/2003 anvendes, meddeler medlemsstaterne Kommissionen følgende:
a)
hvis det er relevant, senest den 15. september hvert år, når det gælder oplysninger om første halvår i det igangværende år, og 1. marts, når det gælder oplysninger om andet halvår i det foregående år: det antal dyr, som der er ydet sæsonpræmie for, opdelt efter, om de falder ind under den første eller den anden aldersgruppe i forbindelse med den særlige præmie, samt antallet af landbrugere, der svarer til hver af de to nævnte aldersgrupper.
b)
hvert år senest den 31. juli og for det foregående kalenderår:
i)
det antal handyr, opdelt efter lofterne i artikel 132, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, som der er ydet ekstensiveringsbeløb for, samt antallet af berørte landbrugere fordelt efter disse lofter
ii)
det antal køer og kvier, opdelt efter lofterne i artikel 132, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, som der er ydet ekstensiveringsbeløb for, samt antallet af berørte landbrugere fordelt efter disse lofter
iii)
antallet af malkekøer, som der er ydet ekstensiveringsbeløb for
iv)
antallet af dyr, som der er ydet præmie for uafhængigt af belægningsgraden, samt antallet af berørte landbrugere.
7. Medlemsstaterne meddeler de oplysninger, der er specificeret i nærværende artikel, ved hjælp af de skemaer, der er anført i bilag XVIII og XIX.
AFDELING 8
Overgangsbestemmelser og afsluttende bestemmelser
Artikel 132
Overgangsbestemmelser
Den i artikel 138 i forordning (EF) nr. 1782/2003 omhandlede forpligtelse til at identificere og registrere dyrene gælder for dyr, der er født inden den 1. januar 1998, efter bestemmelserne i Rådets direktiv 92/102/EØF (39), bortset fra dyr, der har været handlet mellem medlemsstaterne.
Artikel 133
Bestemmelser, der skal anvendes i den overgangsperiode, der er omhandlet i artikel 71 i forordning (EF) nr. 1782/2003
Medmindre andet følger af de andre artikler i dette kapitel, anvendes artikel 96, 97, 98, 117-119 og 125 i kalenderårene 2005 og 2006 i det omfang, medlemsstaterne beslutter at udnytte den mulighed, der er fastsat i artikel 71 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
KAPITEL 14
GENEREL AREALBETALINGSORDNING
(Artikel 143b i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Artikel 134
Minimumsstørrelsen af det støtteberettigede areal pr. bedrift
Det minimumsareal pr. bedrift, for hvilket der kan ansøges om betalinger, og som kan være på over 0,3 ha, jf. artikel 143b, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1782/2003, er fastsat i bilag XX.
Artikel 135
Landbrugsområder
Landbrugsområderne i henhold til den generelle arealbetalingsordning, jf. artikel 143b, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1782/2003, er fastsat i bilag XXI.
Artikel 136
Anvendelse af forordning (EF) nr. 796/2004
Med forbehold af artikel 143b, stk. 6, tredje afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003, anvendes forordning (EF) nr. 796/2004 for den generelle arealbetalingsordning bortset fra artikel 6, stk. 3, artikel 7, artikel 8, stk. 2, litra b) og c), artikel 12, stk. 1, litra c), og stk. 2, artikel 13, stk. 2-8, artikel 14, stk. 2 og 3, artikel 16 og 17, artikel 21, stk. 3, artikel 24, stk. 1, litra b), d) og e), artikel 26, stk. 1, litra a), b) og c), og stk. 2, litra b), c) og d), artikel 27, stk. 2, litra g), h), i) og j), artikel 28, stk. 1, litra d), artikel 30, stk. 3, artikel 31, artikel 34-40, artikel 49, stk. 2 og 3, artikel 50, stk. 2, 4, 5 og 6, artikel 51-64, artikel 69 og artikel 71, stk. 1.
Artikel 137
Ansøgning om generel arealbetaling
1. En ansøgning om generel arealbetaling behandles som en enkeltansøgning. jf. definitionen i artikel 2, nr. 11), i forordning (EF) nr. 796/2004, i forbindelse med anvendelsen af nævnte forordning.
2. En ansøgning om generel arealbetaling skal angive de arealer, der er støtteberettigede i henhold til betingelserne i artikel 143b, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Artikel 138
Nedsættelser og udelukkelser med hensyn til berettigelsesbetingelserne
1. Hvis det efter administrativ kontrol eller kontrol på stedet konstateres, at den fastslåede forskel mellem det anmeldte areal og det fastslåede areal, jf. definitionen i artikel 2, nr. 22), i forordning (EF) nr. 796/2004, udgør mere end 3 %, men ikke mere end 30 % af det fastslåede areal, nedsættes det beløb, der skal udbetales under den generelle arealbetalingsordning, for det pågældende år med et beløb, som svarer til to gange den fastslåede forskel, bortset fra tilfælde af force majeure eller ekstraordinære omstændigheder som fastlagt i artikel 72 i forordning (EF) nr. 796/2004.
Er forskellen på mere end 30 % af det fastslåede areal, udbetales der ikke støtte for det pågældende år.
Er forskellen på over 50 %, udelukkes landbrugeren endnu en gang fra at modtage støtte på op til det beløb, der svarer til forskellen mellem det anmeldte areal og det fastslåede areal. Dette beløb fratrækkes de støttebetalinger, som landbrugeren har ret til i forbindelse med de ansøgninger, som han indgiver i de tre kalenderår, der følger efter kalenderåret for konstateringen.
2. Hvis forskellene mellem det anmeldte areal og det fastslåede areal skyldes forsætlige uregelmæssigheder, udbetales den støtte, som landbrugeren har ret til, ikke for det pågældende kalenderår.
Er forskellen på over 20 % af det fastslåede areal, udelukkes landbrugeren desuden endnu en gang fra at modtage støtte på op til det beløb, der svarer til forskellen mellem det anmeldte areal og det fastslåede areal. Dette beløb fratrækkes de støttebetalinger, som landbrugeren har ret til i forbindelse med de ansøgninger, som han indgiver i de tre kalenderår, der følger efter kalenderåret for konstateringen.
3. Ved bestemmelse af det fastslåede areal, jf. definitionen i artikel 2, nr. 22), i forordning (EF) nr. 796/2004, anvendes artikel 143b, stk. 5, og artikel 143b, stk. 6, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1782/2003 samt artikel 137 i nærværende forordning.
KAPITEL 15
SUPPLERENDE NATIONALE DIREKTE BETALINGER
(Artikel 143c i forordning (EF) nr. 1782/2003)
Artikel 139
Nedsættelseskoefficient
Hvis de supplerende nationale direkte betalinger i en bestemt sektor vil komme til at overskride det maksimumsniveau, som Kommissionen har givet tilladelse til i henhold til artikel 143c, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1782/2003, nedsættes satsen for de supplerende nationale direkte betalinger i den pågældende sektor proportionalt ved hjælp af en nedsættelseskoefficient.
Artikel 140
Kontrol og sanktioner
1. Forordning (EF) nr. 796/2004 finder anvendelse på de supplerende nationale direkte betalinger, der medfinansieres i henhold til artikel 33h i forordning (EF) nr. 1257/1999.
2. Sker der ingen medfinansiering, træffer de berørte nye medlemsstater relevante kontrolforanstaltninger for at sikre, at de betingelser for ydelse af supplerende nationale direkte betalinger, som er fastlagt i Kommissionens tilladelse i henhold til artikel 143c, stk. 7, i forordning (EF) nr. 1782/2003, opfyldes.
Artikel 141
Meddelelser
Nye medlemsstater forelægger en rapport om foranstaltningerne til gennemførelse af de supplerende nationale direkte betalinger inden den 30. juni i det år, der følger efter gennemførelsen. Rapporten skal mindst indeholde følgende:
a)
eventuelle ændringer i situationen, som har indflydelse på de supplerende nationale direkte betalinger
b)
for hver supplerende national direkte betaling: antal modtagere, hektar eller udbetalte enheder
c)
en rapport om de kontroller og sanktioner, der er gennemført i henhold til artikel 140.
Artikel 142
Statsstøtte
Supplerende nationale direkte betalinger, som ikke betales i overensstemmelse med den tilladelse fra Kommissionen, der er nævnt i artikel 143c, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1782/2003, betragtes som ulovlig statsstøtte, jf. Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (40).
KAPITEL 16
ANVENDELSE AF UDTAGNE AREALER TIL PRODUKTION AF RÅVARER
AFDELING 1
Formål og definitioner
Artikel 143
Formål
1. Arealer, der udtages som led i de ordninger for direkte støtte, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1782/2003, kan i overensstemmelse med artikel 55, litra b), og artikel 107, stk. 3, første led, i nævnte forordning anvendes til produktion af råvarer til fremstilling inden for EF af produkter, der ikke er bestemt til konsum eller foderbrug, på de betingelser, der er fastsat i dette kapitel.
2. Der udbetales ikke støtte for udtagne arealer, hvorpå der dyrkes sukkerroer, jordskokker eller cikorierødder. Dog anvendes bestemmelserne i dette kapitel for disse afgrøder på udtagne arealer, på samme betingelser som hvis der blev udbetalt støtte.
Det er tilladt at dyrke disse råvarer på udtagne arealer under forudsætning af
a)
at sukkerroerne ikke anvendes til sukkerproduktion, som defineret i forordning (EF) nr. 314/2002 (41), hverken som mellemprodukt eller biprodukt
b)
at cikorierødderne og jordskokkerne ikke undergår en såkaldt hydrolysebehandling, jf. forordning (EF) nr. 314/2002, hverken i uforarbejdet stand eller som et mellemprodukt såsom inulin eller som et biprodukt såsom oligofruktose eller andet.
Artikel 144
Definitioner
I dette kapitel forstås ved:
a)
»ansøger«: en landbruger, der anvender de udtagne arealer i overensstemmelse med artikel 55, litra b), og artikel 107, stk. 3, første led, i forordning (EF) nr. 1782/2003
b)
»opkøber«: enhver person, der har underskrevet den i artikel 147 omhandlede kontrakt, og som for egen regning opkøber de råvarer, der er omhandlet i artikel 145 og bestemt til de slutanvendelser, som er nævnt i bilag XXIII
c)
»første forarbejdningsvirksomhed«: en bruger af landbrugsråvarer, der foretager den første forarbejdning for at fremstille et eller flere af de produkter, der er omhandlet i bilag XXIII til denne forordning.
AFDELING 2
Kontrakt
Artikel 145
Anvendelse af råvarer
1. Alle landbrugsråvarer kan dyrkes på udtagne arealer, jf. artikel 53, litra b), og artikel 107, stk. 3, første led, i forordning (EF) nr. 1782/2000.
Den økonomiske værdi af produkter, der anvendes til nonfoodformål, jf. bilag XXIII til nærværende forordning, og som er fremkommet ved forarbejdning af råvarer, skal efter vurderingsmetoden i artikel 163, stk. 3, i nærværende forordning være højere end værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre formål og er fremkommet ved samme forarbejdning.
2. De råvarer, der er omhandlet i stk. 1, skal være omfattet af en kontrakt i overensstemmelse med artikel 147, jf. dog artikel 148.
3. Ansøgeren leverer alle høstede råvarer enten til opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed, som overtager dem og sikrer, at en tilsvarende mængde af disse råvarer anvendes i EF til fremstilling af et eller flere slutprodukter bestemt til nonfoodformål som omhandlet i bilag XXIII.
Hvis den første forarbejdningsvirksomhed anvender den faktisk høstede råvare til fremstilling af mellem- eller biprodukter, kan den anvende en tilsvarende mængde af disse mellem- eller biprodukter til fremstilling af et eller flere af de slutprodukter, som omhandles i første afsnit.
I det i andet afsnit nævnte tilfælde eller hvis opkøberen sælger en mængde svarende til den høstede råvare, skal den første forarbejdningsvirksomhed eller opkøberen give den myndighed, over for hvilken sikkerheden er stillet, meddelelse herom. Hvis denne tilsvarende mængde anvendes i en anden medlemsstat end den, hvor råvaren er høstet, giver de ansvarlige myndigheder i de pågældende medlemsstater hinanden nærmere oplysninger om denne transaktion.
4. Afhængigt af de nationale bestemmelser om kontraktforhold kan den første forarbejdningsvirksomhed uddelegere opkøbet af råvaren hos den landbruger, der ansøger om støtte, til tredjemand. Forarbejdningsvirksomheden er eneansvarlig, når det gælder de forpligtelser, der er fastsat i dette kapitel.
Artikel 146
Fravigelse
1. Uanset artikel 145, stk. 2 og 3, kan medlemsstaterne give ansøgeren tilladelse til:
a)
at anvende alt høstet korn og alle høstede olieafgrøder, der henhører under KN-kode 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 og 1206 00 99 :
i)
som brændstof til opvarmning på landbrugsbedriften
ii)
til energi- eller biobrændstofproduktion på landbrugsbedriften
b)
på sin landbrugsbedrift at forarbejde alle de høstede råvarer til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.
2. I de i stk. 1 nævnte tilfælde skal ansøgeren:
a)
ved en erklæring, der træder i stedet for den i artikel 147 nævnte kontrakt, forpligte sig til direkte at anvende eller forarbejde den råvare, der er omfattet af erklæringen; Artikel 147-164 anvendes med de fornødne ændringer.
b)
lade hele den høstede råvare veje af et organ eller en virksomhed, der er udpeget af medlemsstaten, og føre særskilt regnskab over den anvendte råvare og de produkter og biprodukter, der fremkommer ved forarbejdningen; når det gælder korn og olieafgrøder samt halm, og hvis hele planten anvendes, kan vejningen dog erstattes af en måling af råvarens rumfang.
3. En medlemsstat, der udnytter muligheden i stk. 1, indfører passende kontrolforanstaltninger for at sikre, at råvaren anvendes direkte på bedriften eller forarbejdes til biogas henhørende under KN-kode 2711 29 00.
4. Korn og olieafgrøder, der anvendes i henhold til stk. 1, litra a), denatureres efter en metode, der skal fastsættes af medlemsstaten. Medlemsstaterne kan dog tillade, at olie, der fremstilles ved forarbejdning af oliefrø i henhold til stk. 1, litra a), nr. ii), denatureres i stedet for selve oliefrøene, forudsat at denatureringen finder sted umiddelbart efter, at frøene er forarbejdet til olie, og at der indføres foranstaltninger til kontrol med anvendelsen af frøene.
Artikel 147
Kontrakt
1. Ansøgeren forelægger den myndighed, han sorterer under, en kontrakt, han har indgået med en opkøber eller en første forarbejdningsvirksomhed, som bilag til sin støtteansøgning. Medlemsstaten kan dog bestemme, at ansøgeren kun kan indgå kontrakt med en første forarbejdningsvirksomhed.
2. Ansøgeren skal sikre, at kontrakten indeholder følgende:
a)
kontrahenternes navn og adresse
b)
kontraktens løbetid
c)
arterne af alle de pågældende råvarer og for hver art arealets størrelse
d)
alle betingelser, der gælder for leveringen, og for olieafgrøder den forventede mængde, som myndighederne anser for repræsentativ, af den pågældende råvare
e)
tilsagn om, at forpligtelserne i artikel 145, stk. 3, vil blive opfyldt
f)
oplysning om de planlagte primære slutanvendelser for råvaren; for hver af disse slutanvendelser skal betingelserne i artikel 145, stk. 1, og artikel 163, stk. 3, være opfyldt.
3. Ansøgeren sørger for, at kontrakten indgås i rette tid, således at opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed kan indgive en genpart af kontrakten til den myndighed, opkøberen eller forarbejdningsvirksomheden sorterer under, inden for de frister, der er fastsat i artikel 157, stk. 1.
4. Medlemsstaterne kan af hensyn til kontrollen kræve, at den enkelte ansøger kun må indgå én leveringskontrakt pr. råvare.
5. Hvis kontrakten vedrører rybsfrø, rapsfrø, solsikkefrø eller sojabønner henhørende under KN-kode 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 eller 1201 00 90, sørger ansøgeren for, at den foruden de oplysninger, der kræves ifølge stk. 2, indeholder oplysninger om den forventede samlede mængde biprodukter og den forventede mængde biprodukter, der er bestemt til andre formål end konsum eller foderbrug, angivet pr. art i begge tilfælde.
De nævnte mængder beregnes på følgende måde:
a)
100 kg rybsfrø og/eller rapsfrø henhørende under KN-kode 1205 10 90 eller 1205 90 00 anses for at svare til 56 kg biprodukter
b)
100 kg solsikkefrø henhørende under KN-kode 1206 00 91 eller KN-kode 1206 00 99 anses for at svare til 56 kg biprodukter
c)
100 kg sojabønner henhørende under KN-kode 1201 00 90 anses for at svare til 78 kg biprodukter.
Artikel 148
Råvarer, som ikke skal være omfattet af en kontrakt
Uanset artikel 147 skal de råvarer, der er anført i bilag XXII, ikke nødvendigvis være omfattet af en kontrakt.
For at opnå ret til støtte skal en ansøger, som ønsker at anvende udtagne arealer til dyrkning af disse råvarer, ved indgivelse af ansøgningen om støtte til den ansvarlige myndighed i sin medlemsstat også ved en skriftlig erklæring give tilsagn om, at hvis de pågældende råvarer anvendes på hans egen landbrugsbedrift eller sælges, vil det ske til de i bilag XXIII fastsatte formål.
Artikel 149
Omregning af biprodukter af olieafgrøder til sojamelækvivalenter
1. Den ansvarlige myndighed underretter hurtigst muligt og senest den 30. juni i det år, hvor råvaren høstes, Kommissionen om den forventede samlede mængde biprodukter bestemt til konsum eller foderbrug, angivet pr. art, som er omfattet af de i artikel 147 omhandlede kontrakter, hvis disse kontrakter vedrører rybsfrø, rapsfrø, solsikkefrø eller sojabønner henhørende under KN-kode 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 eller 1201 00 90, samt om arealet pr. art af disse olieafgrøder.
2. På grundlag af de oplysninger, der er meddelt efter stk. 1, beregner Kommissionen den forventede samlede mængde biprodukter bestemt til konsum eller foderbrug, udtrykt i sojamelækvivalenter, ved hjælp af følgende koefficienter:
-
sojakager: 48 %
-
oliekager - raps: 32 %
-
oliekager - solsikke: 28 %.
Hvis Kommissionen på grundlag af beregningen som omhandlet i første afsnit konstaterer en overskridelse af loftet på 1 mio. tons biprodukter bestemt til konsum eller foderbrug, fastsætter den hurtigst muligt og senest den 31. juli i det år, hvor råvaren høstes, den procentvise nedsættelse, som skal anvendes for hver enkelt kontrakt, med henblik på at beregne den maksimale mængde biprodukter, som kan være bestemt til konsum eller foderbrug.
AFDELING 3
Ændring eller ophævelse af kontrakten
Artikel 150
Ændring eller ophævelse af kontrakten
Hvis kontrahenterne ændrer eller ophæver kontrakten, efter at ansøgeren har indgivet støtteansøgningen, kan ansøgeren kun opretholde sin ansøgning om støtte, hvis han senest på den dato, der er fastsat som frist for ændring af ansøgningen om støtte i den pågældende medlemsstat, giver den myndighed, som han sorterer under, meddelelse om ændringen eller ophævelsen, så den fornødne kontrol kan foretages.
Artikel 151
Usædvanlige omstændigheder
Hvis ansøgeren meddeler den myndighed, han sorterer under, at han på grund af usædvanlige omstændigheder er ude af stand til at levere hele eller en del af den råvare, der er anført i kontrakten, kan denne myndighed, når de har fået forelagt tilfredsstillende dokumentation for de usædvanlige omstændigheder, tillade, at kontrakten ændres i det omfang, det er berettiget, eller at den ophæves, jf. dog artikel 150.
Hvis ændringen af kontrakten medfører en indskrænkning af de arealer, der er omfattet af kontrakten, eller hvis kontrakten ophæves, skal ansøgeren for at bevare sin ret til støtte opfylde følgende betingelser:
a)
han skal på en måde, som er godkendt af den ansvarlige myndighed, på ny braklægge de pågældende arealer.
b)
han må ikke sælge, overdrage eller anvende den råvare, der er dyrket på de arealer, som ikke længere er omfattet af kontrakten.
Artikel 152
Ændringer af slutanvendelserne
Medmindre andet følger af artikel 150, kan opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed ændre de planlagte primære slutanvendelser for råvarerne, som er omhandlet i artikel 147, stk. 2, litra f), når de råvarer, der er omfattet af kontrakten, er leveret til opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed, og betingelserne i artikel 154, stk. 1, og i artikel 157, stk. 3, første afsnit, er opfyldt.
Ændringer af slutanvendelserne foretages under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i artikel 145, stk. 1, andet afsnit, og i artikel 163, stk. 3.
Opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed underretter forinden den myndighed, den sorterer under, så den nødvendige kontrol kan foretages.
AFDELING 4
Repræsentative udbytter og mængder, der skal leveres
Artikel 153
Repræsentative udbytter
Hvert år fastlægger medlemsstaterne efter en passende procedure de repræsentative udbytter, der skal opnås, og underretter ansøgerne herom.
Der skal dog ikke nødvendigvis fastlægges repræsentative udbytter for de råvarer, der er anført i bilag XXII.
Artikel 154
Mængder, der skal leveres
1. Ansøgeren anmelder den samlede mængde høstede råvarer for hver art til den myndighed, han sorterer under, og anfører, hvor meget han har leveret, og til hvem han har leveret råvarerne.
2. Den mængde, som ansøgeren leverer til opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed, skal mindst svare til det repræsentative udbytte.
I behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaterne dog undtagelsesvis acceptere, at denne mængde ligger op til 10 % under det repræsentative udbytte.
I tilfælde, hvor den ansvarlige myndighed har tilladt, at kontrakten ændres eller ophæves, jf. artikel 151, kan den desuden i det omfang, det forekommer berettiget, nedsætte den mængde, ansøgeren har pligt til at levere ifølge første afsnit.
AFDELING 5
Betingelser for betaling af støtten
Artikel 155
Betaling
1. Støtten kan udbetales til ansøgeren, inden råvaren forarbejdes. Denne betaling finder dog kun sted, hvis den råvaremængde, der skal leveres i henhold til dette kapitel, er blevet leveret til opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed, og hvis:
a)
den i artikel 154, stk. 1, nævnte erklæring er afgivet
b)
en genpart af kontrakten er indgivet til den myndighed, som opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, jf. artikel 158, stk. 1, og betingelserne i artikel 145, stk. 1, er opfyldt
c)
den ansvarlige myndighed har modtaget dokumentation for fuldstændig sikkerhedsstillelse efter artikel 158, stk. 2
d)
den myndighed, der varetager udbetalingen, for hver enkelt ansøgning har kontrolleret, at betingelserne i artikel 147 er opfyldt.
2. For toårige afgrøder, hvor råvaren først høstes og dermed først leveres i løbet af andet dyrkningsår, foretages der udbetaling i hvert af de to år, der følger efter indgåelsen af kontrakten, jf. artikel 147, forudsat at de ansvarlige myndigheder konstaterer:
a)
at forpligtelserne i henhold til stk. 1, litra b), c) og d), er opfyldt fra første dyrkningsår
b)
at forpligtelserne i henhold til stk. 1, litra a), er opfyldt, og oplysningerne i henhold til i artikel 157, stk. 3, første afsnit, er afgivet i andet dyrkningsår.
Der foretages kun betaling for det første dyrkningsår, hvis den ansvarlige myndighed har modtaget dokumentation for, at den sikkerhed, der er fastsat i artikel 158, stk. 2, er stillet. For andet dyrkningsår er betalingen ikke betinget af en sikkerhedsstillelse.
3. Når der er tale om en permanent eller flerårig afgrøde, udbetales støtten hvert år fra datoen for kontraktens indgåelse. Betingelserne i stk. 2 finder tilsvarende anvendelse.
AFDELING 6
Opkøberens og ansøgerens forpligtelser
Artikel 156
Antal forarbejdningsvirksomheder
Ved produktion af et nonfoodprodukt må der højst medvirke tre forarbejdningsvirksomheder.
Artikel 157
Forpligtelser
1. Opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed indgiver en genpart af kontrakten til den myndighed, vedkommende sorterer under, efter en tidsplan fastlagt af den pågældende medlemsstat og senest på den sidste dato for forelæggelse af støtteansøgninger i den pågældende medlemsstat for det pågældende år.
Hvis ansøgeren og opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed ændrer eller ophæver kontrakten inden den i artikel 150 nævnte dato i et givet år, skal opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed indgive en genpart af den ændrede eller ophævede kontrakt til den myndighed, den pågældende sorterer under, senest på denne dato.
2. Den første forarbejdningsvirksomhed forelægger den myndighed, den sorterer under, de nødvendige oplysninger om den pågældende forarbejdningskæde, især hvad angår priserne og de tekniske forarbejdningskoefficienter, der tjener til at bestemme hvor store mængder slutprodukter der kan produceres, jf. artikel 164, stk. 2, andet afsnit.
3. Efter at have overtaget råvaren fra ansøgeren underretter opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed den myndighed, den sorterer under, om den modtagne mængde råvarer med angivelse af arter samt navn og adresse på den kontrahent, der har leveret råvaren, leveringssted og kontraktreference inden for en frist, der fastsættes af medlemsstaterne, således at betaling kan finde sted inden for den frist, der er angivet i artikel 28 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Hvis opkøberens eller den første forarbejdningsvirksomheds medlemsstat er en anden end den, hvor råvaren er dyrket, giver den myndighed, opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, senest fyrre arbejdsdage efter modtagelsen af de oplysninger, der er nævnt i første afsnit, den myndighed, ansøgeren sorterer under, meddelelse om den samlede mængde råvarer, der er leveret.
AFDELING 7
Sikkerhedsstillelser
Artikel 158
Opkøberens eller den første forarbejdningsvirksomheds sikkerhedsstillelse
1. Opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed stiller den fulde sikkerhed i henhold til stk. 2 over for den myndighed, vedkommende sorterer under, senest på den dato, der er sat som sidste frist for indgivelse af betalingsansøgninger for det pågældende år i den pågældende medlemsstat.
2. Sikkerheden beregnes for hver råvare på grundlag af en sats på 250 EUR pr. ha multipliceret med det samlede dyrkede areal, der er omfattet af en kontrakt underskrevet af den pågældende opkøber eller første forarbejdningsvirksomhed, og som er anvendt til produktion af råvaren.
3. Er kontrakten blevet ændret eller ophævet, jf. artikel 150 eller 151, tilpasses sikkerheden i forhold hertil.
4. En procentdel af sikkerheden frigives for hver råvare, forudsat at den myndighed, som opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, har fået følgende former for dokumentation:
a)
dokumentation for, at den pågældende mængde råvarer er blevet forarbejdet i overensstemmelse med anvendelsesformålene i artikel 147, stk. 2, litra f), i givet fald under hensyntagen til eventuelle ændringer i henhold til artikel 152
b)
hvis kontrakten vedrører rybsfrø, rapsfrø, solsikkefrø eller sojabønner henhørende under KN-kode ex 1205 00 90, 1206 00 91, 1206 00 99 eller 1201 00 90, og hvis proceduren i artikel 149, stk. 2, andet afsnit, anvendes, dokumentation for, at der er fundet afsætningsmuligheder på nonfoodmarkedet for de mængder biprodukter, der overstiger den maksimale mængde, som kan være bestemt til konsum eller foderbrug.
5. Medmindre andet følger af stk. 4, frigives den sikkerhed, der er stillet af opkøberen, når råvaren er leveret til den første forarbejdningsvirksomhed, forudsat at den myndighed, som opkøberen sorterer under, har modtaget dokumentation for, at den første forarbejdningsvirksomhed har stillet en tilsvarende sikkerhed over for den myndighed, som den sorterer under.
Artikel 159
Primære og underordnede krav
1. Følgende forpligtelser udgør primære krav, jf. artikel 20 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2220/85:
a)
forpligtelsen til hovedsageligt at forarbejde råvaremængderne til de i kontrakten anførte slutprodukter; råvarerne skal være forarbejdet inden den 31. juli i det andet år efter høståret
b)
forpligtelsen til inden den i litra a) nævnte dato at finde afsætningsmuligheder på nonfoodmarkedet for den mængde biprodukter, der overstiger den maksimale mængde, som kan være bestemt til konsum eller foderbrug, hvis proceduren i artikel 149, stk. 2, andet afsnit, i nærværende forordning anvendes.
c)
forpligtelsen til at vedlægge produkterne et kontroleksemplar T5 i overensstemmelse med artikel 160 og 161 i nærværende forordning.
2. Følgende forpligtelser, der påhviler opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed, udgør underordnede krav, jf. artikel 20 i forordning (EØF) nr. 2220/85:
a)
forpligtelsen til at overtage hele den råvaremængde, ansøgeren leverer, jf. artikel 145, stk. 3, i nærværende forordning
b)
forpligtelsen til at indgive en genpart af kontrakten, jf. artikel 157, stk. 1, i nærværende forordning
c)
forpligtelsen til at forelægge oplysninger i overensstemmelse med artikel 157, stk. 3, første afsnit, i nærværende forordning
d)
forpligtelsen til at stille sikkerhed, jf. artikel 158, stk. 1, i nærværende forordning.
AFDELING 8
Dokumenter, der skal foreligge ved salg, overdragelse eller levering til en anden medlemsstat eller ved eksport
Artikel 160
Kontroleksemplar T5
1. Hvis en forarbejdningsvirksomhed sælger eller overdrager mellemprodukter, der er omfattet af en kontrakt i henhold til artikel 147, til en forarbejdningsvirksomhed i en anden medlemsstat, skal produktet ledsages af et kontroleksemplar T5, der er udstedt i henhold til forordning (EØF) nr. 2454/93.
Hvis opkøberen sælger eller overdrager råvarer, der er omfattet af en kontrakt, til en første forarbejdningsvirksomhed i en anden medlemsstat, anvendes første afsnit.
2. Rubrik 104 i kontroleksemplar T5 forsynes under »Anden« med en af følgende angivelser:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 147 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 147 nařízení Rady (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 147 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 147 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 147 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 147 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 147
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 147 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 147 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 147. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 147 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 147 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 147 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 147 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 147 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 147 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 147 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 147 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Artikel 161
Kontroleksemplar T5 til brug ved eksport
Hvis et eller flere slutprodukter, mellemprodukter eller biprodukter, som er omfattet af en kontrakt i henhold til artikel 147, er bestemt til eksport til tredjelande, skal de under transport inden for EF ledsages af et kontroleksemplar T5, der er udstedt af den ansvarlige myndighed i den medlemsstat, hvor disse produkter er fremstillet.
Rubrik 104 i kontroleksemplar T5 forsynes under »Anden« med en af følgende angivelser:
-
Este producto no podrá acogerse a ninguna de las medidas previstas en el apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1258/1999 del Consejo
-
Pro tento produkt nemůže být poskytnuto financování podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1258/1999 Rady
-
De finansieringsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999, kan ikke anvendes på dette produkt
-
Dieses Erzeugnis kommt für keine Finanzierungen gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1258/1999 des Rates in Betracht
-
Το προϊόν αυτό δεν μπορεί να τύχει καμιάς από τις χρηματοδοτήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 1 παράγραφος 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1258/1999 του Συμβουλίου
-
This product shall not qualify for any benefit pursuant to Article 1(2) of Council Regulation (EC) No 1258/1999
-
Kõnealuse toote puhul nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 artikli 1 lõikele 2 vastavaid soodustusi ei anta.
-
Ce produit ne peut pas bénéficier des financements prévus à l'article ler, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1258/1999 du Conseil
-
Questo prodotto non può beneficiare delle misure di cui all'articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1258/1999 del Consiglio
-
Šis produkts nevar saņemt Padomes Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punktā noteikto finansējumu
-
Šiam produktui netaikoma jokia išmoka pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 punktą.
-
Ez a termék nem jogosult az 1258/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdése szerinti semmilyen ellátásra
-
Dit product komt niet in aanmerking voor financieringen zoals bedoeld in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1258/1999 van de Raad
-
Ten produkt nie kwalifikuje się do finansowania przewidzianego w art. 1 ust. 2 rozporządzenia Rady (WE) nr 1258/1999
-
O presente produto não pode beneficiar de medidas ao abrigo do n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1258/1999 do Conselho
-
Tento produkt nie je oprávnený na financovanie uvedené v odseku 2 článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999
-
Ta proizvod ni upravičen do financiranja iz člena 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999
-
Tähän tuotteeseen ei sovelleta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä
-
De åtgärder som avses i artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 kan inte användas för denna produkt.
Kravene i første og andet afsnit gælder kun, hvis der for det i bilag XXIII nævnte slutprodukt eller for det mellem- eller biprodukt, som er omfattet af en kontrakt i henhold til artikel 147, kan ydes eksportrestitution, når det er fremstillet af råvarer, som er dyrket uden for denne ordning.
Artikel 162
Alternativer til kontroleksemplar T5
Hvis kontroleksemplar T5 af årsager, som ikke kan tilskrives den første forarbejdningsvirksomhed, ikke returneres til det afgangssted, der henhører under det organ, som er ansvarlig for kontrollen i den medlemsstat, hvor opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed er etableret, to måneder efter udløbet af den frist, der er fastsat i artikel 159, stk. 1, litra a), kan følgende dokumenter, uanset artikel 159, stk. 1, litra b), accepteres som alternativer til kontroleksemplar T5:
a)
købsfakturaerne på mellemprodukterne
b)
erklæringer fra den sidste forarbejdningsvirksomhed, hvori den endelige forarbejdning af råvarerne til nonfoodprodukter bekræftes
c)
fotokopier, som er attesteret af den sidste forarbejdningsvirksomhed, af regnskabsdokumenter, der dokumenterer, at forarbejdningen har fundet sted.
AFDELING 9
Kontrol
Artikel 163
Registre
1. Medlemsstatens ansvarlige myndighed fastsætter, hvilke registre opkøberen eller forarbejdningsvirksomheden skal føre, og den hyppighed, hvormed de skal føres, som mindst skal være en gang om måneden.
Opkøberens registre skal mindst omfatte følgende:
a)
mængderne af alle de råvarer, der er købt og solgt til forarbejdning under denne ordning
b)
navn og adresse på den første forarbejdningsvirksomhed
Forarbejderens registre skal mindst omfatte følgende:
a)
mængderne af alle de råvarer, der er købt til forarbejdning
b)
de mængder råvarer, der er forarbejdet, samt mængderne og typerne af slutprodukter og biprodukter, som er fremstillet heraf
c)
svind ved forarbejdningen
d)
destruerede mængder og en begrundelse for destruktionen
e)
mængden og typen af produkter, som forarbejdningsvirksomheden har solgt eller overdraget, og de opnåede priser
f)
i givet fald navn og adresse på den efterfølgende forarbejdningsvirksomhed.
2. Den myndighed, som opkøberen eller den første forarbejdningsvirksomhed sorterer under, kontrollerer, at den forelagte kontrakt opfylder betingelserne i artikel 145, stk. 1. Hvis betingelserne ikke er opfyldt, underrettes den myndighed, som ansøgeren sorterer under.
3. For at kunne beregne den økonomiske værdi af de produkter, der er omhandlet i artikel 145, stk. 1, sammenligner de ansvarlige myndigheder på grundlag af oplysningerne i henhold til artikel 157, stk. 2, summen af alle nonfoodprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og er fremkommet ved den samme forarbejdning. Hver værdi skal svare til den relevante mængde multipliceret med gennemsnittet af de priser ab fabrik, der blev registreret det foregående produktionsår. Hvis disse priser ikke foreligger, bestemmer den ansvarlige myndighed de relevante priser, navnlig på grundlag af oplysningerne i henhold til artikel 157, stk. 2.
Artikel 164
Kontrol hos opkøbere og forarbejdningsvirksomheder
1. De ansvarlige myndigheder i de medlemsstater, hvor opkøberne befinder sig, foretager kontrol hos mindst 25 % af de opkøbere, der er etableret på deres område, udvalgt på grundlag af en risikoanalyse. Denne kontrol skal omfatte fysisk kontrol og kontrol af handelsdokumenter, for at sikre, at der er overensstemmelse mellem opkøbene af råvarer og leverancerne.
2. De ansvarlige myndigheder i de medlemsstater, hvor forarbejdningen har fundet sted, kontrollerer, at artikel 146, stk. 1, er overholdt i mindst 25 % af de forarbejdningsvirksomheder, der er etableret på deres område, udvalgt på grundlag af en risikoanalyse. Denne kontrol skal mindst omfatte følgende:
a)
en sammenligning af summen af alle nonfoodprodukternes værdi med summen af værdien af alle andre produkter, der er bestemt til andre anvendelsesformål og fremkommet ved den samme forarbejdning
b)
en analyse af forarbejdningsvirksomhedens produktionssystem, der omfatter fysisk kontrol og kontrol af handelsdokumenter, for, når det gælder forarbejdningsvirksomheden, at sikre, at der er overensstemmelse mellem leverancerne af råvarer og slutprodukterne og biprodukterne.
Med henblik på den i litra b) nævnte kontrol baserer den ansvarlige myndighed sig navnlig på de tekniske forarbejdningskoefficienter for de pågældende råvarer. Hvis EF-forskrifterne indeholder bestemmelser om sådanne koefficienter i forbindelse med eksport, anvendes de. Hvis det ikke er tilfældet, men der findes andre koefficienter i EF-forskrifterne, anvendes disse koefficienter. I alle andre tilfælde anvendes de koefficienter, der er almindeligt anerkendte inden for den pågældende forarbejdningsindustri.
3. Når det gælder de i artikel 146 nævnte forarbejdninger, foretages der kontrol hos 10 % af ansøgerne, som udvælges på grundlag af en risikoanalyse under hensyntagen til:
a)
støttebeløb
b)
antallet af landbrugsparceller og det areal, der er omfattet af en støtteansøgning
c)
udviklingen i forhold til det foregående år
d)
kontrolresultaterne fra tidligere år
e)
andre parametre, som skal fastlægges af medlemsstaterne baseret på de forelagte erklæringers repræsentativitet.
4. Hvis der ved den i stk. 3 nævnte kontrol konstateres uregelmæssigheder i mindst 3 % af tilfældene, foretager den ansvarlige myndighed den nødvendige supplerende kontrol i årets løb og forhøjer som følge deraf den procentdel landbrugere, som skal underkastes kontrol på stedet det følgende år.
5. Hvis det er fastsat, at visse dele af den i stk. 1,2 og 3 nævnte kontrol kan udføres på grundlag af en stikprøve, skal stikprøven give garanti for, at kontrollen er af et sådant omfang, at den er pålidelig og repræsentativ.
6. Der udarbejdes en kontrolrapport om hver kontrol på stedet, som underskrives af inspektøren, og hvori der i enkeltheder redegøres for den udførte kontrol. Denne rapport skal navnlig indeholde oplysninger om følgende:
a)
dato for kontrollen
b)
de tilstedeværende personer
c)
den periode, som kontrollen dækker
d)
de anvendte kontrolmetoder, herunder, hvis det er relevant, en henvisning til prøveudtagningsmetoderne
e)
resultaterne af kontrollen.
Artikel 165
Produktion af hamp
Bestemmelserne vedrørende hamp i artikel 29 i forordning (EF) nr. 795/2004 og i artikel 33 i forordning (EF) nr. 796/2004 finder anvendelse.
Artikel 166
Yderligere foranstaltninger og gensidig bistand
1. Medlemsstaterne træffer alle yderligere foranstaltninger, der er nødvendige for at anvende dette kapitel korrekt, og yder hinanden den fornødne bistand i forbindelse med den i dette kapitel fastsatte kontrol. Hvis dette kapitel ikke indeholder bestemmelser om de relevante nedsættelser og udelukkelser, kan medlemsstaterne vedtage passende nationale sanktioner over for markedsdeltagere, der er involveret i proceduren for ydelse af støtte.
2. I det omfang, det er nødvendigt eller er foreskrevet i dette kapitel, yder medlemsstaterne hinanden gensidig bistand for at sikre en effektiv kontrol og for at sikre, at ægtheden af forelagte dokumenter og nøjagtigheden af de udvekslede oplysninger kan efterprøves.
AFDELING 10
Udelukkelse fra ordningen samt meddelelser
Artikel 167
Udelukkelse af råvarer fra ordningen
Medlemsstaterne kan udelukke enhver råvare fra den ordning, der er indført ved dette kapitel, hvis denne råvare skaber problemer med hensyn til kontrol, folkesundhed, miljøet eller strafferetten eller giver anledning til en nedsat procentdel nonfoodslutprodukter.
Artikel 168
Mindsteareal
For råvarer som omhandlet i artikel 145, stk. 1, kan medlemsstaterne fastsætte et mindste dyrket areal.
Artikel 169
Meddelelser
Inden den 15. oktober efter udgangen af det berørte år, sender medlemsstaterne Kommissionen følgende oplysninger:
a)
for hver råvare de arealer, som er omfattet af kontrakterne i henhold til artikel 147 og erklæringerne i henhold til artikel 146, stk. 2, og artikel 148
b)
mængderne af hver type råvare, slutprodukt og biprodukt, der er fremstillet, med angivelse af, hvilken type råvare der er anvendt.
c)
de foranstaltninger, der er truffet i henhold til artikel 146
d)
de råvarer, der er udelukket fra ordningen, jf. artikel 167
e)
de mindste dyrkede arealer, jf. artikel 168.
KAPITEL 17
Arealstøtte for humle
Artikel 170
Supplerende betaling til humleproducenter
1. Den supplerende betaling, der er nævnt i artikel 68a, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, ydes til humleproducerende landbrugere på hektarbasis for arealer, der opfylder betingelserne i artikel 110o i samme forordning, under forudsætning af:
a)
at arealerne er tilplantet med en ensartet tæthed på mindst 1 500 planter pr. ha ved dobbelt opbindning eller 2 000 planter pr. ha ved enkelt opbindning
b)
at arealerne er blevet bearbejdet på normal måde.
2. Ved et areal »tilplantet med humle«, jf. artikel 110o, andet led, i forordning (EF) nr. 1782/2003 forstås det areal, som afgrænses af en linje, der løber langs stængernes ydre forankringstråde. Hvis der er humleplanter på denne linje, lægges en ekstra strimmel af en bredde svarende til gennemsnitsbredden af en passage inden for arealet til på hver side af arealet. Offentlig vej må ikke indgå i den ekstra strimmel. De to bræmmer for enden af humlerækkerne, der er nødvendige for kørsel med landbrugsmaskiner, indgår i arealet, forudsat at ingen af bræmmerne er over otte meter lange og ikke omfatter offentlig vej.
3. Der ydes ikke supplerende betaling for arealer tilplantet med unge humleplanter, der hovedsageligt dyrkes som planteskoleprodukter.
4. Det samlede beløb, som den enkelte medlemsstat råder over til supplerende betalinger, fordeles ligeligt på de støtteberettigede arealer tilplantet med humle på medlemsstatens område.
Article 171
Betalinger til anerkendte humleproducentsammenslutninger
1. Anerkendte producentsammenslutninger ansøger senest den 1. september i høståret om den betaling, der er nævnt i artikel 68a, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003.
2. Det beløb, den anerkendte producentsammenslutning har fået udbetalt, skal senest tre år fra udbetalingsdatoen være anvendt til de foranstaltninger, der er fastlagt i artikel 7, stk. 1, litra a)-d), i forordning (EØF) nr. 1696/71. Beløb, som ikke er anvendt inden for denne periode, skal tilbagebetales til betalingsorganet og trækkes fra de udgifter, som finansieres af EUGFL, Garantisektionen.
3. Støtte tilbageholdt efter høst i årene forud for 2005-høsten, jf. artikel 12, stk. 5, litra c), i forordning (EØF) nr. 1696/71, skal være brugt inden den 31. december 2008.
4. En medlemsstat, der foretager betalinger til anerkendte producentsammenslutninger, sender hvert år Kommissionen en rapport om, hvordan de producentsammenslutninger, den har anerkendt, har anvendt betalingen, herunder en beskrivelse af de foranstaltninger i henhold til artikel 7, stk. 1, litra a)-d), i forordning (EØF) nr. 1696/71, der er finansieret via betalingen. Rapporten sendes senest den 30. juni hvert år.
5. Det samlede beløb, som en given medlemsstat råder over til betalinger til anerkendte producentsammenslutninger, jf. artikel 68a, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1782/2003, fordeles mellem disse sammenslutninger i forhold til de arealer, der opfylder betingelserne i artikel 170 i nærværende forordning, og som sammenslutningens medlemmer har indgivet ansøgning for i henhold til del II, afsnit II, i forordning (EF) nr. 796/2004.
KAPITEL 18
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 172
Ophævelse
1. Forordning (EØF) nr. 1686/72, (EØF) nr. 1445/76, (EF) nr. 1644/1996, (EF) nr. 2316/1999, (EF) nr. 2461/1999, (EF) nr. 2550/2001, (EF) nr. 2199/2003 og (EF) nr. 2237/2003 ophæves med virkning fra den 1. januar 2005.
De anvendes dog fortsat for støtteansøgninger vedrørende produktionsåret eller præmieperioden 2004/05 og forudgående produktionsår eller præmieperioder. Hvis artikel 66 eller 71 i forordning (EF) nr. 1782/2003 finder anvendelse, anvendes artikel 20, stk. 2-5, i forordning (EF) nr. 2316/1999 fortsat, indtil landbrugernes forpligtelser udløber.
2. Forordning (EF) nr. 2342/1999 ophæves med virkning fra den 1. januar 2005. Den anvendes dog fortsat for ansøgninger indgivet for 2004.
3. Forordning (EF) nr. 609/1999 ophæves med virkning fra den 1. januar 2005. Den anvendes dog fortsat for ansøgninger om direkte betalinger i forbindelse med 2004-høsten og 2005-høsten, hvis artikel 71, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1782/2003 finder anvendelse.
4. Henvisninger til de ophævede retsakter skal forstås som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 173
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes for støtteansøgninger vedrørende produktionsår eller præmieperioder, der begynder den 1. januar 2005 eller derefter, idet artikel 10 dog anvendes fra datoen for denne forordnings ikrafttræden.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. oktober 2004
NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1973/2004
dne 29. října 2004
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ohledně režimů podpor stanovených v hlavě IV a IVa tohoto nařízení a ohledně využití půdy vyjmuté pro pěstování surovin
OBSAH
Kapitola 1
Rozsah a všeobecná ustanovení
Kapitola 2
Specifická jakostní cena za tvrdou pšenici
Kapitola 3
Cena proteinových plodin
Kapitola 4
Specifická platba plodiny za rýži
Kapitola 5
Oblast platby za ořechy
Kapitola 6
Pomoc pro škrobovou bramboru
Kapitola 7
Mlékárenská cena a doplňková platba
Kapitola 8
Pomoc pro energetické plodiny
Oddíl 1
Definice
Oddíl 2
Smlouva
Oddíl 3
Doplňky a vypovězení smluv
Oddíl 4
Reprezentativní pole a doručované množství
Oddíl 5
Podmínky vyplacení pomoci
Oddíl 6
Smlouva a povinnosti žadatelů a prvních zpracovatelů
Oddíl 7
Zabezpečení
Oddíl 8
Dokumenty pro prodej, převod nebo doručení do jiného členského státu nebo export
Oddíl 9
Kontroly
Oddíl 10
Vyloučení z pomoci pro energetické plodiny a ohodnocení
Kapitola 9
Účelová regionální subvence pro zemědělské plodiny
Kapitola 10
Subvence na osivo
Kapitola 11
Dotace na plochu obdělané půdy
Oddíl 1
Všeobecná ustanovení podmínek pro obdržení dotace na plochu obdělané půdy
Oddíl 2
Zvláštní ustanovení týkající se některých zemědělských plodin
Oddíl 3
Základní plochy, referenční výnosy a horní limity
Oddíl 4
Plochy vyňaté z produkce
Oddíl 5
Sdělení
Kapitola 12
Prémie na ovce a kozy
Oddíl 1
Přímé platby
Oddíl 2
Limity, rezervy a převody
Oddíl 3
Další platby (navíc)
Oddíl 4
Obecná ustanovení
Kapitola 13
Platby pro hovězí a telecí
Oddíl 1
Speciální příplatek (článek 123 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Oddíl 2
Prémie na porážku mimo sezónu (článek 124 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Oddíl 3
Prémie na krávy bez tržní produkce mléka (články 125 až 129 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Oddíl 4
Společná ustanovení pro zvláštní prémie a prémie na krávy bez tržní produkce mléka
Oddíl 5
Porážková prémie (článek 130 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Oddíl 6
Dodatečné platby (články 133 až 136 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Oddíl 7
Obecná ustanovení
Oddíl 8
Přechodná a závěrečná ustanovení
Kapitola 14
Program poskytnutí plateb v jednotném prostoru
Kapitola 15
Dodatečné přímé národní platby
Kapitola 16
Využití půdy vyňaté z produkce k produkci surovin
Oddíl 1
Předmět a definice
Oddíl 2
Smlouva
Oddíl 3
Změna nebo ukončení smlouvy
Oddíl 4
Reprezentativní výnosy a dodávaná množství
Oddíl 5
Podmínky pro platbu pomoci
Oddíl 6
Povinnosti nákupčího a žadatele
Oddíl 7
Jistoty
Oddíl 8
Doklady pro prodej, převod nebo dodání do jiného členského státu nebo pro vývoz
Oddíl 9
Kontroly
Oddíl 10
Vyloučení z režimu a sdělení
Kapitola 17
Plošná podpora za chmel
Kapitola 18
Závěrečná ustanovení
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovenska a Slovinska, a zejména na čl. 41 odst. 1 tohoto aktu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. srpna 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a určité režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) č. 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001 (1), a zejména na článek 110 a čl. 145 odst. c), d), e) a f) tohoto nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Hlava IV a IVa nařízení (ES) č. 1782/2003 zavádí určité režimy podpor pro zemědělce. Prováděcí pravidla některých těchto režimů již byla stanovena těmito akty: nařízením Komise (EHS) č. 1686/72 ze dne 2. srpna 1972 kterým se stanoví prováděcí pravidla k podpoře pro osivo (2), nařízením Komise (EHS) č. 1445/76 ze dne 22. června 1976, kterým se stanoví seznam různých odrůd Lolium perenne L. (3), nařízením Komise (ES) č. 1644/96 ze dne 30. července 1996 kterým se stanoví prováděcí pravidla k poskytování podpory pro některé luskoviny pěstované na zrno (4), nařízením Komise (ES) č. 609/1999 ze dne 19. března 1999 o poskytování podpory pro producenty chmele (5); nařízením Komise (ES) č. 2316/1999 ze dne 22. října 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1251/1999 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě (6), nařízením Rady (ES) č. 2342/1999 ze dne 28. října 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem, pokud jde o režim prémií (7), nařízením Komise (ES) č. 2461/1999 ze dne 19. listopadu 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1251/1999, pokud jde o využití půdy vyňaté z produkce pro produkci surovin (8), které jsou ve Společenství použity pro zpracování produktů, jež nejsou přímo určeny k výživě lidí nebo zvířat, nařízení Komise 2529/2001 o společné organizaci trhu se skopovým a kozím masem, co se týká režimů prémií, a kterým se mění nařízení (ES) č. 2419/2001 (9), nařízení Komise (ES) č. 2199/2003 ze dne 16. prosince 2003 o přechodných opatřeních pro používání nařízení Rady (ES) č. 1259/1999, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky pokud jde o režim jednotných plateb na plochu pro Českou republiku, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litvu, Maďarsko, Maltu, Polsko, Slovinsko a Slovensko (10), nařízení Komise (ES) č. 2237/2003 ze dne 23. prosince 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla k určitým režimům podpor stanoveným v hlavě IV nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a zavádějí určité režimy podpor pro zemědělce (11). V zájmu jasnosti legislativy Společenství je vhodné tyto akty zrušit a nahradit je jedním nařízením, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro všechny tyto režimy, a které bude platit od 1. ledna 2005.
(2)
Pro zajištění efektivního spravování těchto schémat jsou platby omezeny na určité oblasti a jsou určeny podmínky.
(3)
Malta má velmi vysoký počet malých farem o rozsahu menším než 0,3 ha. Aby se zamezilo vyloučení mnoha zemědělců na Maltě z přímých plošných plateb, je stanovena minimální velikost pro žádosti o plošné přímé platby na 0,1 ha a pro roky 2005 a 2006 je Maltě dovoleno odchýlit se od čl. 107 odst. 9 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(4)
Je nutno zabránit osevu půdy za účelem pouhého dosažení oprávnění na plošné platby. Jsou určeny jisté podmínky související s osevem a pěstováním plodin, zejména pšenice tvrdé, bílkovinných plodin a rýže. Je nutno dodržovat místní předpisy za účelem odrazu různých zemědělských postupů uvnitř Společenství.
(5)
V daném roce je povolena pouze jedna žádost o plošné platby v souvislosti s každým obdělávaným pozemkem, s výjimkou případů, kdy jsou plošné platby poskytovány jako příplatek na stejné plodiny či souvisí-li příplatek s pěstováním osiv. Plošné platby mohou být poskytovány na plodiny podporované režimem spadajícím pod strukturální politiku či politiku životního prostředí Společenství.
(6)
Podpůrné režimy založené na plošných příplatcích ukládají povinnost, aby tam, kde plocha, na kterou se příplatek požaduje, přesahuje maximální zaručenou plochu či základní plochu nebo základní podplochu, byla plocha na zemědělce, na kterou je požadována podpora, v příslušném roce proporcionálně snížena. Je proto vhodné zavést způsoby a termíny pro výměnu informací mezi Komisí a členskými státy za účelem stanovení snižujících koeficientů a pro informování Komise o oblastech, na které byly příplatky vyplaceny. Stejná ustanovení platí pro snížení celkového množství jednotlivých referenčních množství v případě provádění čl. 95 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(7)
Podle článku 73 nařízení (ES) č. 1782/2003 podléhá poskytování zvláštních jakostních prémií za tvrdou pšenici použití jistého množství certifikovaného osiva těch odrůd, které jsou ve výrobním sektoru uznávány jako nejlepší pro výrobu hrubé mouky či těstovin. Za účelem zajištění plnění těchto požadavků je nutno stanovit v každém členském státě kritéria způsobu sledování odrůd a postup stanovení seznamu povolených odrůd, jakož i minimálního množství použitých certifikovaných osiv.
(8)
Krátká doba mezi přijetím nařízení (ES) č. 1782/2003 a vstoupením v platnost zvláštních jakostních prémií za tvrdou pšenici, znemožňuje stanovení seznamu povolených odrůd pro poskytování podpory v roce 2005 podle předpokládaného způsobu sledování. Je proto nezbytné, aby členské státy stanovily přechodný seznam na základě výběru z běžných odrůd.
(9)
V některých regionech jsou ze zemědělských důvodů tradičně osévány bílkovinné plodiny spolu s obilninami. Výsledná plodina se skládá hlavně z bílkovinných plodin. Za účelem poskytnutí prémií za bílkovinné plodiny je nutno tudíž takto oseté oblasti považovat za oblasti s bílkovinnými plodinami.
(10)
Je nutno stanovit standardy pro sladké lupiny a testy na určení toho, zda jsou lupiny sladké či nikoliv.
(11)
V zájmu účinnosti a dobrého řízení systému podpor za ořechy nebudou poskytované plošné podpory používány na financování okrajových plantáží či izolovaných stromů. Proto je nutno určit minimální osázenou plochu a minimální hustotu stromů ve specializovaných sadech. Za účelem umožnění přechodu mezi stávajícími plány na vylepšení situace, jejichž platnost vyprší až po zavedení nového systému podpor, je vhodné stanovit přechodná opatření.
(12)
Platební podmínky, jakož i plodinové specifické platby za výpočet rýže nezávisí pouze na základní ploše či plochách určených každému členskému státu nařízením (ES) č. 1782/2003, ale také na možných děleních těchto oblastí do základních podoblastí a na objektivních kritériích zvolených každým členským státem vzhledem k tomuto dělení, na podmínkách, za jakých jsou tyto obdělávané plochy obdělávány a na minimální velikosti základních ploch. V důsledku toho je nutno stanovit podrobná pravidla pro zakládání, spravování a způsoby obdělávání, které souvisí se základními oblastmi a podoblastmi.
(13)
Zjištění případného překročení základní plochy, na které se odkazuje článek 82 nařízení (ES) č. 1782/2003 má za následek snížení plodinových specifických plateb za rýži. Za účelem stanovení výpočtových metod pro takové snížení je nutno definovat kritéria, jež je třeba brát v úvahu, jakož i příslušné koeficienty.
(14)
Předpokladem pokračování v poskytování plodinových specifických plateb za rýži je to, že byly Komisi předloženy určité informace související s obděláváním základních ploch a podploch. Z tohoto důvodu musí být určeny podrobné informace, které musí členský stát poskytovat Komisi, jakož i termíny pro dodání těchto informací.
(15)
Články 93 a 94 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanovují podporu zemědělcům pěstujícím brambory; tato podpora je určena na výrobu bramborového škrobu, který podléhá kultivační smlouvě, a v množství, které je stanoveno nařízením Rady (ES) č. 1868/94 ze dne 27. července 1994, kterým se stanoví systém kvót pro výrobu bramborového škrobu (12). Je proto nutno stanovit podmínky pro poskytování těchto podpor a případně je nutno poskytnout odkazy na stávající ustanovení, která souvisí se systémem kvót stanovených v nařízení (ES) č. 1868/94.
(16)
Články 95 a 96 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanovují, že jsou výrobcům vypláceny prémie a dodatečné platby za mléčné produkty. Nařízení Rady (ES) č. 1788/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se zavádí dávka v odvětví mléka a mléčných výrobků (13) stanoví zvláštní ustanovení v případě nečinnosti. Je proto vhodné stanovit, kdy fyzická či právnická osoba s individuálním referenčním množstvím již nesplňuje podmínky uvedené v čl. 5 odst. c) nařízení Rady (ES) č. 1788/2003 v průběhu dvanáctiměsíčního období před 31. březnem příslušného roku za účelem vyřazení z procesu získávání prémií a plateb.
(17)
Články 88 až 92 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví nový systém podpor poskytovaných zemědělcům za energetické plodiny. V souladu s nařízením (ES) č. 2461/1999, které z podpory vyčleňuje cukrovou řepu, je nutno z podpůrného systému pro energetické plodiny vyčlenit pěstování cukrové řepy.
(18)
Je nutno pro tuto podporu určit způsobilostní podmínky. Z tohoto důvodu je nutno stanovit, že musí být mezi výrobcem a prvním zpracovatelem uzavřena smlouva týkající se příslušných zemědělských surovin. Je nutno též definovat podmínky pro případ, kdy je zpracovávání prováděno zemědělcem.
(19)
Pro zajištění zpracování suroviny na určený energetický výrobek musí první zpracovatel složit finanční záruku, navzdory tomu, že podpora je poskytována zemědělcům, a ne prvním zpracovatelům. Finanční záruka musí být dostatečně vysoká, aby se zamezilo jakémukoliv riziku, že suroviny nakonec uniknou svému určení. Dále je nutno za účelem zefektivnění kontrolního systému tohoto podpůrného systému nutno omezit počet prodejů surovin či polotovarů na maximálně dva před konečným zpracováním.
(20)
Je nutno dobře rozlišovat mezi povinnostmi žadatele, které končí dodáním celkového množství sklizeného materiálu a povinnostmi, které zatěžují prvního zpracovatele, a které začínají dodáním a končí konečným zpracováním surovin na energetický výrobek.
(21)
Je nutno, aby určité přepravní operace na území Společenství, které souvisí se surovinami a jejich výrobky, podléhaly kontrolám zahrnujícím použití kontrolních výtisků T5, které jsou vydány v souladu s nařízením Komise (EHS) č. 2454/93 ze 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (14). Je nutno zavést ustanovení týkající se náhradní evidence v případě, že dojde ke ztrátě kontrolního výtisku T5 v důsledku podmínek, za něž není první zpracovatel odpovědný.
(22)
Článek 98 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví snížení specifické regionální podpory za plodiny na orné půdě, překročí-li celkové množství požadované podpory určený strop. Je proto nutno stanovit způsoby výpočtu redukčního koeficientu.
(23)
Článek 99 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví možnost poskytnutí přímé podpory za pěstování více než jedné odrůdy osiv.
(24)
Ta může být poskytnuta pouze na pěstování základního osiva či certifikovaného osiva, a tyto výrobky musí být jasně definovány odkazem na směrnici o certifikaci a uvádění osiv na trh: směrnice Rady 66/401/EEC ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva pícnin na trh (15), směrnice Rady 66/402/EEC ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva obilovin na trh (16) a směrnice Rady 2002/57/EC ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva olejnin a přadných rostlin na trh (17).
(25)
Pro umožnění kontrol musí být základní osivo a certifikované osivo pěstováno na základě smluv či pěstitelských deklarací, které budou přiloženy k příslušné žádosti, a podniky a pěstitelé osiva budou oficiálně schváleni či zaregistrováni. Je nutno přijmout nezbytná opatření pro případy, kdy podnik či pěstitel osiva z jednoho členského státu pěstuje osivo v jiném členském státu.
(26)
Z administrativních důvodů je v každém členském státě podpora poskytována pouze za produkty vypěstované na území tohoto členského státu.
(27)
Podle přílohy XI nařízení (ES) č. 1782/2003 je možno vyplácet produkční podporu za základní či certifikované osivo odrůd Cannabis sativa L. s obsahem tetrahydrokannabinolu nepřesahujícím 0,2 %. Pro zajištění jednotného provádění pravidel o poskytování podpory na území Společenství bje nutno používat k tomuto účelu seznam odrůd Cannabis sativa L. způsobilých pro podporu, který je uveden v příloze II nařízení Komise (ES) č. 796/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se stanová podrobná pravidla zavádění souladu, modulace a integrovaného administrativního a kontrolního systému, který je stanoven v nařízení Rady (ES) č. 1782/2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a určité režimy podpor pro zemědělce (18).
(28)
Článek 108 nařízení (ES) č. 1782/2003 definuje půdu, která je způsobilá plošné platby za plodiny na orné půdě. Tento článek povoluje určité výjimky pod kontrolou členských států, které nepodkopávají účinnost ustanovení tohoto nařízení. Za účelem zabránění jakýmkoliv takovým rizikům je nutno přijmout vhodná opatření na udržení celkové plochy způsobilé půdy na současné úrovni a pro zabránění jejího značného zvětšení. Tato opatření mohou v některých případech zahrnovat jako opatření posouzení dříve způsobilých ploch jako plochy nezpůsobilé.
(29)
Členské státy, ve kterých není kukuřice tradiční plodinou, mohou učinit silážní píci způsobilou pro plošné platby za plodiny na orné půdě. Je tudíž nezbytné definovat, co se míní silážní pící.
(30)
Článek 106 nařízení (ES) č. 1782/2003 určuje, že plošné platby za přadný len a konopí podléhají uzavření smlouvy či dohody, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1673/2000 ze dne 27. července 2000 o společné organizaci trhu s přadným lnem a konopím (19). Je nutno učinit ustanovení o zasílání kopie smlouvy či dohody kompetentním orgánům členského státu, které jsou odpovědné za administraci žádostí o platby. Je také nutno zajistit, že odrůdy přadného lnu a konopí odpovídají odrůdám uvedeným ve Společném katalogu odrůd zemědělských rostlin jako přadné plodiny, a zejména v případě lnu jako „přadný len“. Navíc nesmí v případě lnu obsah tetrahydrokannabinolu převýšit 0,2 %. Je proto nutno sestavit seznam způsobilých odrůd lnu, jelikož způsobilé odrůdy konopí jsou uvedeny v příloze II nařízení Komise (ES) č. 796/2004. Pro zajištění lepších záruk v případě konopí je nutno též požadovat použití certifikovaných osiv.
(31)
Článek 109 nařízení (ES) č. 1782/2003 vyžaduje po pěstitelích obilovin, olejnatých semen a bílkovinných plodin ukončit setbu nejpozději 31. května. V určitých případech může být setba odložena na dobu po 31. květnu z klimatických důvodů. V určitých regionech je pro určité plodiny možno termín pro setbu a podávání žádostí posunout. Toto prodloužení ovšem nesmí negativně ovlivňovat účinnost podpůrného systému či podkopat kontrolní systém zavedený kapitolou 4 hlavy II nařízení (ES) č. 1782/2003.
(32)
Za účelem zajištění toho, že zpracovatelský průmysl obdrží pravidelné dodávky kukuřice během obchodního roku, je nutno umožnit pěstitelům rozšířit jejich setbu na delší dobu. Konečný termín pro setbu kukuřice je proto nutno posunout na 15. červen.
(33)
Je vhodné zajistit, aby bylo v případě příplatků a zvláštních podpor tvrdé pšenice použito určité minimální množství certifikovaného osiva tvrdé pšenice. S ohledem na různost zemědělských postupů v členských státech je stanovení minimálního množství nutno ponechat na rozhodnutí příslušných členských států.
(34)
Pro účely článku 103 nařízení (ES) č. 1782/2003 nutno definovat význam pojmu zavlažování.
(35)
Je nutno specifikovat oblasti, které je třeba brát v úvahu při vyhodnocování jakéhokoliv překročení v základní ploše, a dále pravidla pro určování rozsahu takových překročení. Kde je určena oddělená základní plocha pro kukuřici, zavlažované plochy či silážní píci, je nutno stanovit zvláštní pravidla, které se budou týkat oblastí, které je nutno brát v úvahu s ohledem na výpočet jakýchkoliv překročení v příslušné základní ploše. Pravidla pro určení jakýchkoliv překročení v základní ploše musí zajistit, aby byla ve všech případech základní plocha dodržena. Je nutno též určit způsob, jakým by mělo být překročení vypočteno vzhledem k maximální zaručené ploše pro tvrdou pšenici. Je také nutno určit postup, jakým se stanoví překročení horní hranice plateb uvedených v čl. 102 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003.
(36)
V případě použití článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003 je způsobilost pro plošnou podporu pro plodiny na orné půdě podmíněna povinností příslušných pěstitelů vyjmout část plochy v jejich držení. Je nutno stanovit podrobná prováděcí pravidla, která zajistí, že systém je dostatečně účinný. Z tohoto důvodu je vydat ustanovení pro srovnání ploch započítaných jako vyjmuté s těmi, které jsou započteny pro účely výpočtu regionální základní plochy. Je nutno definovat pojem „luštěninové plodiny“, na které se odkazuje čl. 107 odst. 3 druhá odrážka nařízení (ES) č. 1782/2003.
(37)
Podle čl. 107 odst. 6 a v případě použití článku 66 nařízení (ES) č. 1782/2003 musí být stanovena podrobná pravidla týkající se dobrovolného vyjmutí půdy. Tato pravidla musí být konzistentní s celkovým systémem zavedeným nařízením (ES) č. 1782/2003.
(38)
Je nutno stanovit kritéria způsobilosti a zejména vyžadované podmínky, pro prémie za skopové a kozí maso, které jsou stanovena kapitolou 11 hlavy IV nařízení (ES) č. 1782/2003.
(39)
Čl. 113 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 stanovuje poskytování prémií výrobcům kozího masa v určitých oblastech Společenství. Dotyčné oblasti musí být proto určeny v souladu s kritérii určenými v tomto ustanovení.
(40)
Podle čl. 114 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 mohou být zemědělci, kteří vlastní nejméně 50 % své plochy využívané pro zemědělství umístěné v méně příznivých oblastech, způsobilí pro získání dodatečných prémií. Čl. 113 odst. 2 se odkazuje na zvláštní geografické oblasti, ve kterých nalézají pěstitelé kozího masa nezbytné podmínky pro získání prémií za kozí maso. Je nutno učinit ustanovení, které se týká prohlášení poskytovaných zemědělci, kteří tato kritéria splňují; toto prohlášení prokazuje, že nejméně 50 % jejich plochy využívané pro zemědělství je umístěné v méně příznivých oblastech či v oblastech, které splňují podmínky prémie za kozí maso.
(41)
Za účelem kontroly způsobilosti pro správnou úroveň prémií za chovné ovce musí členské státy vytvořit seznam zemědělců, kteří dodávají na trh ovčí mléko či výrobky z ovčího mléka.
(42)
S ohledem na zavádění systému individuálních limitů stanovených v článcích 116, 117 a 118 nařízení (ES) č. 1782/2003 mohou být i nadále aplikována existující administrativní pravidla týkající se zejména využití bezplatně poskytnutých práv, využití normálních práv včetně minimálního využití, přechodného pronájmu či převodu práv, oznamování změn v jednotlivých maximálních množstvích a převodu práv pomocí státních rezerv. Některá z těchto pravidel jsou specifickými ustanoveními pro výjimečně a řádně odůvodněné situace, jako např. využití práv, účast malých zemědělců a zemědělců účastnících se extenzifikačních programů a systémů předčasného důchodu, a pro převodní účely dědění práv na prémie a případy zemědělců, kteří pro pastvu používají pouze veřejně či kolektivně vlastněnou půdu.
(43)
Komise bude sledovat nová opatření a v důsledku toho jí musí být řádně poskytovány členskými státy základní informace o zavádění pravidel o poskytování prémií.
(44)
Případně je nutno Komisi předávat podrobné informace o národních pravidlech o dodatečných platbách a o jejich zavádění.
(45)
Hlava IV kapitoly 12 nařízení (ES) č. 1782/2003 určuje platby za hovězí a telecí maso. Je nutno stanovit způsobilostní kritéria a zejména podmínky vyžadované pro tyto platby.
(46)
Cíle regionálních maximálních limitů a intenzity chovu určují, že již nesmí být poskytovány prémie vzhledem ke stejnému intervalu stáří těch zvířat, která jsou postižena použitím těchto dvou opatření. Pro účely poskytování prémií za porážku mimo sezónu je nutno tato zvířata považovat za způsobilá pro zvláštní prémie.
(47)
Je nutno vytvořit ustanovení pro administrativní dokument stanovený čl. 123 odst. 3 pododst. b) nařízení (ES) č. 1782/2003, aby dokument mohl být na národní úrovni vytvořen a vydán. Pro zohlednění konkrétních administrativních a kontrolních podmínek v členských státech je nutno povolit použití různých forem administrativních dokumentů.
(48)
Čl. 123 odst. 3 pododst. a) a čl. 130 odst. 1 nařízení ((ES) č. 1782/2003 stanovují retenční dobu jako podmínku pro poskytnutí zvláštní a porážkové prémie. Je proto nezbytné definovat a určit tuto dobu.
(49)
Ustanovení pro poskytnutí zvláštní prémie v době porážky musí být konzistentní s ustanoveními pro poskytování porážkové prémie. Je nutno určit typy dokumentů, které musí doprovázet zvíře až k dodání k porážce či k vývozu. Za účelem zohlednění specifických rysů způsobu poskytování v době porážky musí být stanoveny věkové podmínky pro býky a způsob určení jatečných kusů jako dospělého hovězího dobytka.
(50)
Je nutno stanovit podmínky pro poskytování prémií na porážku mimo sezónu v souladu s ustanoveními pro poskytování porážkových prémií. Komise na základě dostupných informací určí, které státy splňují podmínky pro zavádění tohoto prémiového systému.
(51)
Je nutno definovat koncept krav bez tržní produkce mléka, který je stanoven článkem 125 nařízení (ES) č. 1782/2003. V tomto ohledu musí být udržována stejná plemena jako ta dle nařízení Komise (ES) č. 2342/1999. Navíc mohou nadále platit stávající základní požadavky, zejména ve vztahu k průměrné dojivosti a k dodatečným národním prémiím.
(52)
Stávající administrativní pravidla mohou nadále platit, zejména ta, která se týkají jednotlivých maximálních limitů, ohlašování jednotlivých maximálních limitů a státních rezerv, bezplatně získaných práv, využití práv, převodu a přechodnému pronájmu práv, převodů pomocí státních rezerv.
(53)
Komise na základě dostupných informací určí, které členské státy splňují podmínky pro zavedení zvláštního režimu stanoveného článkem 129 nařízení (ES) č. 1782/2003. Je nutno stanovit zvláštní podmínky pro poskytování prémií.
(54)
Je nutno určit způsob výpočtu intenzity chovu. Je třeba stanovit termín pro uvažování referenčního množství mléka.
(55)
Intenzita chovu pro systém extenzifikačních prémií musí zahrnovat veškerý hovězí dobytek ve věku 6 měsíců a výše ve vlastnictví. Jsou proto požadována zvláštní pravidla pro počítání zvířat a pro prohlášení chovatele o účasti v tomto systému. Je nutno vydat ustanovení o použití počítačové databáze, na niž se odkazuje nařízení (ES) č. 1760/2000 Evropského parlamentu a Rady ze dne 17. července 2000 o systému identifikace a registrace skotu a o označování hovězího masa a výrobků z hovězího masa, kterým se zároveň zrušuje nařízení Rady (ES) č. 820/97 (20).
(56)
Je nutno učinit kroky pro zajištění toho, aby nebyly extenzifikační prémie vypláceny zemědělcům, kteří uměle splňují průměrné stavy dobytka, které jsou požadovány pro poskytnutí extenzifikačních prémií.
(57)
Je nutno stanovit postupy určující na základě dostupných informací, které členské státy splňují podmínky čl. 132 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003 pro poskytování extenzifikačních prémií za dojnice. Je nutno specifikovat zvláštní podmínky pro poskytování prémií. Je nutno určit minimální retenční dobu.
(58)
Je nutno určit specifická ustanovení, která se týkají aplikace pravidel o intervalech, datech a časových termínech retenční doby.
(59)
V zájmu zjednodušení je třeba převzít z integrovaného systému žádost o podporu na „dobytek“ pro předložení žádosti o porážkové prémie, ovšem za předpokladu, že obsahuje všechny části potřebné pro odůvodnění výplaty prémií, a že kus je poražen ve stejném členském státě nebo v jiném členském státě, nebo je vyvezen.
(60)
Je nutno umožnit použití počítačové databáze, na kterou se odkazuje nařízení (ES) č. 1760/2000, za účelem usnadnění správy porážkových prémií, za předpokladu, že dotyčný členský stát považuje databázi za dostatečně důvěryhodnou vzhledem k přesnosti údajů pro účely výplat prémií.
(61)
Porážková prémie za telata je podmíněna maximálním hmotnostním limitem. Je tedy nutno stanovit standardní typ označování poražených kusů, kterých se týká maximální váha.
(62)
Je nutno Komisi předávat podrobné informace o národních pravidlech o dodatečných platbách a o jejich zavádění.
(63)
Je nutno stanovit ustanovení pro poskytování záloh za účelem zajištění co nejrychlejšího obdržení plateb zemědělci. Ovšem z pohledu aplikace národních či regionálních maximálních limitů je nutno přijmout kroky zajišťující, že zálohy nepřevýší konečnou platbu. Je proto nutno stanovit ustanovení, které členským státům umožní snížení procenta záloh na systém prémií, které podléhají těmto maximálním limitům. .
(64)
Nařízení (ES) č. 1782/2003 stanoví penále za neoprávněné použití či držení látek či výrobků nepovolených příslušnými veterinárními předpisy. V případě opakovaných protiprávních jednání bude určení trvání penále ponecháno na členských státech, které jsou nejlepšími místy pro posouzení závažnosti spáchaného činu.
(65)
Je nezbytné určit termín pro uvažování prvků při provádění systémů zvláštních prémií a prémií za krávy bez tržní produkce mléka. Za účelem zajištění hladké a konzistentní administrace musí být tento termín obecně datem podání žádostí. Ovšem vzhledem ke zvláštním prémiím vypláceným za porážku je nutno stanovit zvláštní pravidla za účelem zamezení převodů z jednoho roku do druhého s cílem obdržení vyšších prémií. Co se týče porážkových prémií je datum porážky či vývozu lepším ukazatelem toho, zda byla příslušná operace skutečně provedena.
(66)
Směnný kurs platný k datu skutečnosti rozhodné pro prémie je nutno stanovit takovým způsobem, aby byl zajištěn princip, že tyto prémie nepodléhají žádným velkým výkyvům převodu na národní měny, které jsou způsobeny směnným kurzem v jednom dni.
(67)
Je nutno stanovit ustanovení pro členské státy podléhající určitým ohlašovacím povinnostem. Pro usnadnění přenosu a analyzování dat musí být stanoven konzistentní formát, v jakém je nutno předávat údaje.
(68)
Za účelem usnadnění přechodu na nový systém jsou potřebná přechodná ustanovení, které se týkají povinnosti označovat a určovat původ zvířat.
(69)
Článek 143b nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 povoluje České republice, Estonsku, Kypru, Lotyšsku, Litvě, Maďarsku, Maltě, Polsku, Slovensku a Slovinsku (novým členským státům) nahrazovat přímé platby jednotlivými platbami (‘jednotný plošný platební systém’). Česká republika, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Polsko a Slovensko si tento způsob zvolily. Proto je nutno stanovit podrobná pravidla pro zavedení jednotného plošného platebního systému.
(70)
V souladu s čl. 143b. odst. 5 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1782/2003 a za účelem zamezení spravování množství žádostí, které by požadovaly platby v hodnotě menší než 50 eur, požádaly Česká republika, Estonsko, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Polsko a Slovensko o povolení nastavit minimální rozměr způsobilé plochy v držení na hodnotu vyšší než 0,3 ha.
(71)
Česká republika, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Polsko a Slovensko odhadly provedly 30. června 2003 odhad jejich využité zemědělské plochy, která je udržována v dobrém zemědělském stavu a navrhly ji přizpůsobit minimální velikosti způsobilé plochy v jednom držení.
(72)
Článek 143c nařízení (ES) č. 1782/2003 přiznává novým členským státům možnost doplnění přímých podpůrných plateb zemědělcům, přičemž to podléhá schválení se strany Komise. Je nutno stanovit obecné postupy pro zavádění této možnosti.
(73)
Čl. 55 písm. b) a čl. 107 odst. 3 první odrážka nařízení (ES) č. 1782/2003 předpokládají zproštění povinnosti vyjmutí z produkce, pokud je půda používána k produkci surovin sloužících pro výrobu produktů v rámci Společenství, jež nejsou přímo určeny k výživě lidí nebo zvířat za podmínky, že budou použity účinné systémy kontroly.
(74)
Je žádoucí, aby za určitých podmínek nebyly na půdě vyňaté z produkce vyloučeny kultury cukrové řepy, topinambur, nebo kořenů čekanky. Na tyto kultury nemůže být vyplacena platba vzhledem k riziku zasahování do trhu s cukrem. Je nicméně nutné zařídit, aby tyto kultury byly v souladu s pravidly upravujícími využívání půd vyňatých z produkce.
(75)
Je vhodné definovat podmínky týkající se přijatelnosti ve prospěch tohoto režimu. Je nutné upřesnit v tomto ohledu podmínku uzavření smlouvy mezi výrobcem a buď nákupčím, nebo prvním zpracovatelem pro dotčené zemědělské suroviny. V případě, kdy je zpracování realizováno zemědělcem na jeho hospodářství, musí pro to být také definovány podmínky.
(76)
Z důvodu zajištění souladu s bodem 7 memoranda o porozumění mezi Evropským hospodářským společenstvím a Spojenými státy americkými o olejninách v rámci GATT, schváleného rozhodnutím 93/355/ES Rady (21) je nutné vytvořit postupy pro případné snížení množství vedlejších výrobků, které mohou být vyrobeny a použity pro výživu lidí nebo zvířat, pokud by celkové množství uvedených vedlejších výrobků přesáhlo ročně 1 milion tun, vyjádřených v ekvivalentu moučky ze sojových bobů.
(77)
Aby bylo zajištěno, že bude surovina zpracována na předpokládaný konečný produkt, musí být nákupčím nebo prvním zpracovatelem složena jistina, bez ohledu na to, zda je zemědělci udělena pomoc. Kromě toho je za účelem zefektivnění systému kontroly režimu vhodné omezit počet zpracovatelů.
(78)
Je nutné jasně rozlišovat mezi povinnostmi žadatele, které končí při dodání celého množství sklizené suroviny, a povinnostmi nákupčího nebo prvního zpracovatele, souvisejícími s jistinou, které začínají v okamžiku dodávky a končí s konečným zpracováním surovin do konečných produktů.
(79)
Určité operace dopravy surovin a výrobků, které z nich pocházejí, na území Společenství musí podléhat systému kontrol obsahujících použití prohlášení a kontrolních kopií T5, které musí být podány podle nařízení (EHS) č. 2454/93. Je nutné počítat s alternativními doklady pro případ, že kontrolní kopie T5 nevyhovují příslušnému orgánu nákupčího nebo prvního zpracovatele v důsledku okolností, které mu nejsou přičitatelné. Pro zajištění účinnosti a dobrého řízení režimu pomoci je vhodné přijmout ustanovení upravující kontrolu.
(80)
Kromě způsobilostních kritérií na plošnou podporu za chmel stanovených článkem 110o nařízení (ES) č. 1782/2003 je nutno stanovit některá dodatečná kritéria za účelem zajištění toho, zda je podpora poskytována oblastem, ve kterých se chmel pěstuje za normálních pěstitelských podmínek. Na úrovni Společenství je nutno definovat koncept oblasti „osázené chmelem“ za účelem zajištění toho, aby byly oblasti, kterým jsou poskytovány dodatečné platby, počítány stejným způsobem. Je nutno stanovit způsob, jakým bude rozdělena celková částka pro členský stát dostupná pro dodatečné platby mezi způsobilé oblasti.
(81)
Je nutno stanovit časový termín pro poskytnutí plateb ve vztahu k opatřením uvedeným v čl. 7 odst. 1 pododst. b) až d) nařízení Rady č. 1696/71 ze dne 26. července 1971 o společné organizaci trhu s chmelem (22) se strany uznávaných skupin pěstitelů chmele a komise musí být informována o způsobu použití plateb. Veškeré částky neprovedené v určitém časovém období musí být vráceny. Je nutno stanovit způsob, jakým bude rozdělena celková částka pro členský stát dostupná pro platby uznávaným skupinám pěstitelů chmele.
(82)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídicího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
ROZSAH A VŠEOBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět a rozsah
1. Toto nařízení stanoví podrobná pravidla pro zavádění následujících podpůrných programů stanovených v článcích IV a IVa nařízení (ES) č. 1782/2003:
a)
specifické příplatky za kvalitu pro pšenici tvrdou stanovené v článku IV, kapitole 1 tohoto nařízení;
b)
příplatky na bílkovinné plodiny stanovené v článku IV, kapitole 2 tohoto nařízení;
c)
příplatky na specifické plodiny pro rýži stanovené v stanovené v článku IV, kapitole 3 tohoto nařízení;
d)
plošné platby za ořechy stanovené v článku IV, kapitole 4 tohoto nařízení;
e)
podpora energetických plodin stanovená v článku IV, kapitole 5 tohoto nařízení;
f)
podpora pro škrobové brambory stanovené v článku IV, kapitole 6 tohoto nařízení;
g)
příplatky za mléčné výrobky a dodatečné platby stanovené v článku IV, nařízení 7 tohoto nařízení;
h)
specifická regionální podpora jednoletých plodin stanovená v článku IV, kapitole 8 tohoto nařízení;
i)
podpora osiva stanovená v článku IV, kapitole 9 tohoto nařízení;
j)
platby za jednoleté plodiny podle rozlohy stanovené v článku IV, kapitole 10 tohoto nařízení;
k)
příplatky za ovce a kozy stanovené v článku IV, kapitole 11 tohoto nařízení;
l)
platby za hovězí a telecí maso stanovené v článku IV, kapitole 12 tohoto nařízení;
m)
podpora obilných luštěnin stanovená v článku IC, kapitole 13 tohoto nařízení;
n)
platební plán dle jednotlivých rozloh stanovený v článku 143b tohoto nařízení;
o)
doplňkové národní přímé platby stanovené v článku 143c tohoto nařízení;
p)
podpora chmelařských oblastí stanovená v článku IV, kapitole 10d tohoto nařízení.
2. Toto nařízení stanoví podrobná pravidla týkající se půdy určené pro produkci surovin podle platebního plánu stanoveného v článku II nařízení (ES) č. 1782/2003 a podle plateb za jednoleté plodiny dle území stanovených v článku IV, kapitole 10 zmíněného nařízení.
Článek 2
Platební podmínky
1. Přímé platby zmíněné v čl. 1 odst. a), b), c), e), h), i), j), m) a p) budou uděleny pouze pro rozlohy, podle jednotlivých druhů plodin, které byly předmětem žádosti, a byly o rozloze alespoň 0,3 hektarů, kde každý obdělávaný pozemek přesahuje minimální rozlohu stanovenou členským státem v limitu stanoveném čl. 14 odst. 4 nařízení č. 796/2004.
V případě Malty, přímé platby zmíněné v čl. 1 odst. a), b), c), e), h), i), j), m) a p) budou uděleny pouze pro rozlohy, podle jednotlivých druhů plodin, které byly předmětem žádosti, a byly o rozloze alespoň 0,1 hektaru, kde každý obdělávaný pozemek přesahuje minimální rozlohu stanovenou členským státem v limitu stanoveném čl. 14 odst. 4 nařízení (ES) č. 796/2004.
2. Přímé platby zmíněné v čl. 1 odst. a), b), c), h) a j) budou uděleny pouze pro zcela oseté rozlohy, na kterých byly dodrženy všechny podmínky běžného obdělávání v souladu s místními normami.
Nicméně, v případě specifického příplatku za kvalitu u pšenice tvrdé stanoveného v článku IV, kapitole 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 a v případě plateb za jednoleté plodiny stanovených v článku IV, kapitole 10 zmíněného nařízení, plodin pěstovaných v plně osetých rozlohách, které jsou obdělávány v souladu s místními normami, ale které nedosahují stupně rozkvětu z důvodu mimořádných klimatických podmínek uznávaných členským státem, jehož se to týká, zůstanou způsobilé pro podporu za předpokladu, že předmětné rozlohy nebudou používány k jinému účelu k tomuto stupni růstu.
3. V daném roce nemůže být podána více než jedna žádost o platbu dle rozlohy týkající se kteréhokoliv obdělávaného pozemku podle programu financovaného podle čl. 1 odst. 2 pododst. b) nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 (23).
Nicméně:
a)
jakýkoliv obdělávaný pozemek, který je pro stejný rok zahrnutý do žádosti o specifické příplatky za kvalitu pro tvrdou pšenici, které jsou stanoveny v článku IV, kapitole 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo příplatky za proteinové plodiny stanovené v článku IV, kapitole 2 zmíněného nařízení, může být předmětem žádosti o platby pro jednoleté plodiny stanovené v článku IV, kapitole 10 nařízení (ES) č. 1782/2003.
b)
jakýkoliv obdělávaný pozemek, který je pro stejný rok zahrnutý do žádosti o příplatky na specifické plodiny pro rýži, které jsou stanoveny v článku IV, kapitole 3 nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo příplatky za proteinové plodiny stanovené v článku IV, kapitole 2 zmíněného nařízení, může být předmětem žádosti o podporu osiva stanovené v článku IV, kapitole 9 nařízení (ES) č. 1782/2003;
c)
jakýkoliv obdělávaný pozemek, který je pro stejný rok zahrnutý do žádosti o podporu energetických plodin, která je stanovena v článku IV, kapitole 5 nařízení (ES) č. 1782/2003, může být předmětem žádosti o platby pro jednoleté plodiny stanovené v článku IV, kapitole 10 nařízení (ES) č. 1782/2003, bez omezení druhého pododstavce článku 90 nařízení (ES) č. 1782/2003, nebo může být předmětem žádosti o příplatky na specifické plodiny pro rýži, které jsou stanoveny v článku IV, kapitole 3 nařízení (ES) č. 1782/2003;
d)
jakýkoliv obdělávaný pozemek, který je pro stejný rok zahrnutý do žádosti o platby pro jednoleté plodiny, které jsou stanoveny v článku IV, kapitole 10 nařízení (ES) č. 1782/2003 může být předmětem žádosti o podporu osiva stanovené v článku IV, kapitole 9 nařízení (ES) č. 1782/2003.
4. Půda používaná k produkci surovin podle čl. 55 odst. b) a podle první odrážky čl. 107 odst. 3) nařízení (ES) č. 1782/2003, nebo obdělávaná podle podpory energetických plodin stanovené v článku IV, kapitole 5 zmíněného Nařízení, nebude způsobilá pro podporu Společenství podle článku II, kapitoly VIII nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 (24), s výjimkou podpory udělené s ohledem na náklady na pěstování rychle rostoucích druhů, jak je stanoveno ve druhé odrážce čl. 31 odst. 3) zmíněného nařízení.
Suroviny uvedené v čl. 55 bod b) a čl. 107 odst. 3), první odrážka nařízení (ES) č. 1782/2003, které jsou pěstované na určené půdě a polotovary, koncové výrobky, vedlejší produkty a vedlejší výrobky z nich získané, nebudou způsobilé pro žádné financování ze strany záruční sekce Evropského zemědělského záručního a rozvojového fondu podle čl 1 odst. 2) pododst. a) a b) nařízení (ES) č. 1258/1999.
5. Pro účely příplatku za proteinové plodiny stanoveného v článku IV, kapitole 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 a plateb za jednoleté plodiny stanovených v článku IV, kapitole 10 zmíněného nařízení, budou „sladké boby“ znamenat ty druhy bobů, které produkují semena, jež neobsahují více než 5 % hořkých semen. Obsah hořkých semen bude počítán v souladu s testem uvedeným v příloze 1 tohoto nařízení.
Článek 3
Komunikace
Členské Státy budou sdělovat následující údaje Komisi elektronickým přenosem:
a)
nejpozději k 15. září příslušného roku: dostupná data o rozlohách nebo o množstvích v případě příplatků za mléčné výrobky a dodatečných plateb stanovených v článcích 95 a 96 nařízení (ES) č. 1782/2003, pro které byla žádána podpora na tento kalendářní rok, pokud to případ vyžaduje, pak rozděleny podle základových rozloh;
b)
nejpozději k 31. říjnu příslušného roku: definitivní data o rozlohách nebo o množstvích uvedených v bodě (a), s ohledem na již provedené kontroly;
c)
nejpozději k 31. červenci následujícího roku: konečné údaje odpovídající rozlohám nebo množstvím, pro které byla podpora skutečně vyplacena za zmíněný rok, tam kde je to platné, tak po odpočtu redukcí v rozlohách stanovených v článku IV, kapitole 1 nařízení (ES) č. 796/2004.
Rozlohy budou vyjádřeny v hektarech na dvě desetinná místa. Množství budou vyjádřena v tunách na tři desetinná místa.
Článek 4
Koeficient redukce
1. Koeficient redukce rozloh v případech uvedených v čl. 75, 78 odst. 2, 82, 85, 89 odst. 2, 98, 143 a 143b odst. 7 nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo koeficient redukce množství a objektivní kriteria v případě uvedeném v článku 95(4) tohoto nařízení, bude stanoven nejpozději 15. listopadu příslušného roku na základě údajů sdělených v souladu s čl. 3 odst. b) tohoto nařízení.
2. V případech uvedených v článku 75, článku 82, článku 85, čl. 95 odst. 4), článku 98, článku 143 a čl. 143b odst. 7 nařízení (ES) č. 1782/2003, sdělí členské státy Komisi nejpozději k 1. prosinci příslušného roku použitý koeficient redukce a v případě uvedeném v čl. 95 odst. 4) zmíněného nařízení, i použitá objektivní kriteria.
KAPITOLA 2
SPECIFICKÁ JAKOSTNÍ CENA ZA TVRDOU PŠENICI
Článek 5
Třídění odrůdy
1. Členské státy vyjmenované na seznamu v čl. 74 odst. 1 nařízení (EC) č. 1782/2003 stanoví seznam odrůd tvrdé pšenice způsobilých pro zvláštní jakostní cenu, jež je poskytovaná v článku 72 tohoto nařízení v souladu s metodou třídění odrůdy předepsané v odstavcích 2 až 5 tohoto článku.
2. Členské státy budou přinejmenším každé dva roky identifikovat nejméně dvě reprezentativní odrůdy. Reprezentativní odrůdy budou ty nejosvědčenější odrůdy tvrdé pšenice.
3. Členské státy budou analyzovat odrůdy tvrdé pšenice podle následujících parametrů kvality a budou přidělovat každému parametru relevantní váhu:
a)
obsah proteinů (40 %);
b)
kvalita lepku (30 %):
c)
index žlutosti (20 %);
d)
specifická váha nebo váha jednoho tisíce zrn (10 %).
Suma průměrů parametrů kvality uváděná v a) až d) prvního pododstavce násobená indikovanou hodnotou v procentech bude zastupovat index kvality odrůd.
Každý členský stát bude během období přinejmenším dvou let porovnávat indexy kvality odrůd tvrdé pšenice s reprezentativními odrůdami na regionální úrovni. Budou zkoumány ty odrůdy, jež jsou registrované v národním katalogu jednotlivého členského státu s výjimkou těch odrůd, pro něž nejsou dostupná žádná analytická data za poslední tři roky, neboť nejsou déle používané nebo osvědčené.
K tomuto konci, založeném na indexu průměrné kvality 100, přiřazovanému reprezentativním odrůdám, bude každý členský stát kalkulovat pro jednotlivé parametry uvedené v bodech (a) až (d) prvního pododstavce procento, jež má být přiděleno ostatním odrůdám tvrdé pšenice v porovnání s indexem 100. Pouze odrůdy tvrdé pšenice s indexem rovnocenným nebo vyšším než 98 budou způsobilé pro specifickou jakostní cenu za tvrdou pšenici.
4. Členský stát může ze seznamu způsobilých odrůd vyloučit ty odrůdy, jež mají procentuelní kvótu ztráty aspektu sklovitosti tvrdé pšenice přesahující 27 %.
5. Odrůdy, jež jsou registrovány v národním katalogu dalšího členského státu, mohou být také zkoumány pro svou způsobilost.
Článek 6
Metody analýzy
1. Metody analýzy obsahu proteinů, specifická váha a poměr ztráty aspektu sklovitosti tvrdé pšenice budou ty, jež jsou předepsány v nařízení Komise (EC) No 824/2000 (25).
2. Index žlutosti bude měřen v souladu s metodou ICC 152 nebo ekvivalentní uznávanou metodou.
3. Kvalita lepku bude měřena v souladu s metodou ICC 158 nebo podle metody ICC 151.
Článek 7
Množství osvědčených semen
Členské státy určí před 1. říjnem roku, který předchází tomu, jehož se týká poskytnutá specifická jakostní cena za tvrdou pšenici, minimální množství semene osvědčené v souladu s direktivou 66/402/EEC (26) na použití v souladu se současnou zemědělskou praxí v produkční oblasti.
Článek 8
Publikace a komunikace
1. Členské státy zveřejní seznam vybraných odrůd, jež jsou způsobilé na národní nebo regionální úrovni pro zvláštní cenu za jakostní tvrdou pšenici, nejpozději do 1. října pro zimní odrůdy a nejpozději do 31. prosince pro jarní odrůdy roku, který předchází rok, jehož se týkají poskytnuté ceny.
2. Členské státy budou Komisi předávat oznámení, ne později než jeden měsíc po datech uvedených v paragrafu 1, seznam uvedený v paragrafu 1 stejně tak, jako - pokud došlo k doplňování, minimální množství certifikovaného osiva, jež má být použito.
Článek 9
Platnost
1. Odrůdy zahrnuté na seznamu, na nějž je odkazováno v čl. 8 odst. 1 jsou způsobilé pro zvláštní jakostní cenu za tvrdou pšenici pro období pěti let, počínající datem jejich prvního uvedení na seznam.
2. Způsobilost jednotlivé odrůdy může být prodloužena na období pěti let, založená na výsledku kvalitativních analýz prováděných během druhého a třetího roku pětiletého období způsobilosti.
Článek 10
Přechodná opatření
1. Členské státy budou publikovat seznam vybraných odrůd, jež jsou způsobilé pro zvláštní jakostní cenu za tvrdou pšenici v roce 2005 nejpozději do 1. října 2004 pro zimní odrůdy a nejpozději do 31. prosince 2004 pro jarní odrůdy.
2. Členské státy zřídí seznam uvedený v článku 1 eliminací ze seznamu odrůd, jež jsou registrovány v národním katalogu odrůd, a které nebyly potvrzeny v letech 2003 a 2004 a ty, jež neuspokojují alespoň dva ze čtyř následujících parametrů:
a)
minimální obsah proteinů 11,5 %;
b)
minimální měrná hmotnost 78 kg/hl nebo minimální hmotnost jednoho tisíce zrn 42 g;
c)
maximální poměr ztráty parametru sklovitosti tvrdé pšenice 27 %;
d)
minimální obsah lepku 10 %.
3. Seznamy odrůd, jež jsou způsobilé pro cenu v letech 2005 a 2006, mohou zahrnovat odrůdy, jež jsou na seznamu vybraných odrůd jiného členského státu na základě výsledků kvalitativní analýzy prováděné oním jiným členským státem.
KAPITOLA 3
CENA PROTEINOVÝCH PLODIN
Článek 11
Směs obilí a proteinových plodin
V regionech, kde jsou proteinové plodiny tradičně vysévány ve směsi s obilím, bude cena proteinových plodin vyplacena na žádost uchazeče za podmínky, že dokáže ke spokojenosti kompetentních autorit zúčastněných členských států, že ve směsi jsou proteinové plodiny převládající. Zúčastněné oblasti nebudou způsobilé pro specifickou regionální pomoc pro jednoleté plodiny poskytovanou dle článku 98 nařízení (EC) č. 1782/2003.
KAPITOLA 4
SPECIFICKÁ PLATBA PLODINY ZA RÝŽI
Článek 12
Data pro osévání
Pro způsobilost specifické platby plodin za rýži bude vyhlášena oblast osetá nejpozději:
a)
dne 30. června předcházejícího zmíněné žně pro Španělsko a Portugalsko,
b)
dne 31. května pro ostatní produkující členské státy uvedené v čl. 80 odst. 2 nařízení (EC) č. 1782/2003.
Avšak ve Francouzské Guiney budou oblasti osévány samostatně pro jednotlivý ze dvou osévacích cyklů, nejpozději do 31. prosince a do 30. června předcházejícího každý z nich a specifická platba plodin za rýži bude poskytnuta na základě průměru osévaných ploch v každém ze obou osévacích cyklů.
Článek 13
Koeficient redukce
Koeficient redukce specifické platby plodin za rýži, na nějž se odkazuje v článku 82 nařízení (EC) č. 1782/2003 bude vypočítán v souladu s přílohou II k tomuto nařízení..
Článek 14
Komunikace
1. Členské státy budou Komisi sdělovat oznámení v souladu s článkem následující informace:
a)
do 15. září nejpozději:
i)
seznam odrůd registrovaných v národním katalogu, klasifikovaných podle kritérií definovaných v bodu 2 přílohy I nařízení Rady (EC) č. 1785/2003 (27),
ii)
osévané oblasti, pro které byly podány žádosti o specifickou platbu plodin pro rýži s odrůdou rýže a základní oblasti a pod-základní oblasti, používaje model stanovený v příloze III(A) k tomuto nařízení, zahrnujíce přesažení základních oblastí a pod-základních oblastí;
b)
nejpozději do 31. října úpravy osévaných ploch, na něž byly předloženy žádosti o specifickou platbu plodin za rýži, předané v souladu s odstavcem (a) a používaje modelový formulář podrobně vysvětlený v příloze III(B);
c)
nejpozději do 31. července informace, které se týkají osévaných oblastí, pro něž již byla zaplacena platba specifických plodin pro rýži za minulý tržní rok v souladu s kalkulační metodou definovanou v příloze II a s použitím modelového formuláře podrobně vysvětleného v příloze III(C).
2. Pro Francouzskou Guineu bude informace, jež se týká osévaných oblastí, předávána na základě průměru osévaných oblastí během dvou osévacích cyklů.
3. Členské státy mohou každoročně kontrolovat rozdělení jejich základní plochy nebo oblastí v základních podoblastech a objektivní kritéria, na jejichž základě jsou tato rozdělení založena. Tuto informaci budou předávat Komisi nejpozději do 15. května předcházejícího dotyčné sklizni.
KAPITOLA 5
OBLAST PLATBY ZA OŘECHY
Článek 15
Podmínky způsobilosti pomoci Společenství
1. Pro účely této kapitoly bude ovocný sad znamenat homogenní a soudržnou oblast osázenou ořechy, která není protínána jinými plodinami nebo sadbou, a která je geograficky souvislá. Izolované stromy nebo jednotlivá řada ořechů vysázená podél cest nebo jiné plodiny nemohou být považovány za ovocný sad.
Jako náhradu poklesu z prvního odstavce mohou členské státy dovolit přítomnost stromů jiných než jsou ořechy do limitu korespondujícímu 10 % z počtu stromů předepsaných v paragrafu 3. Navíc mohou členské státy povolit přítomnost kaštanů, jestliže je respektován počet stromů předepsaných v odstavci 3 způsobilými ořechy.
2. Pouze ovocné sady produkující ořechy a dodržující podmínky vyžadované v článcích 3 a 4 tohoto článku k datumu určenému v souladu s článkem 11 nařízení (EC) č. 796/2004 budou způsobilé pro oblastní platbu poskytovanou v článku 83 nařízení (EC) č. 1782/2003.
V případě ovocného sadu, kde vyrůstají různé typy ořechů a v případě, že je pomoc odlišována ve funkci produktů, budou uplatňovány podmínky způsobilosti a úroveň pomoci specifické podle typu ořechu, který je převládající.
3. Minimální plocha pozemku nesmí být menší než povrchová plocha 0,10 hektaru.
Počet ořechů na hektar sadu nesmí být menší než:
i)
125 pro lískové ořechy ;
ii)
50 pro mandle;
iii)
50 pro vlašské ořechy;
iv)
50 pro pistácie ;
v)
30 pro lusky rohovníku.
4. Členské státy mohou určit minimální plochu pozemku a hustotu stromů na vyšší úrovni, než bylo předepsáno v článku 3, v souladu s objektivními kritérii a při přihlédnutí ke specifickým charakteristikám týkajících se oblastí a produkcí.
Článek 16
Podmínky způsobilosti pro národní pomoc
Článek 15 bude aplikován na národní pomoc zmíněnou v článku 87 nařízení (EC) č. 1782/2003.
Bez újma na článku 87 nařízení (EC) č. 1782/2003 může členský stát ustanovit další kritéria způsobilosti za předpokladu, že takováto kritéria jsou ve shodě s cíli životního prostředí, s cíli zemědělskými, sociálními a s ekonomickými schématy pomoci a nevnáší diskriminaci mezi producenty. Členské státy ustanoví nezbytná opatření, aby kontrolovaly, že kritéria způsobilosti jsou zemědělci dodržována.
Článek 17
Komunikace
1. Členské státy budou sdělí Komisi v každém případě před datem pro podání žádosti ustanoveným členskými státy v souladu s článkem 11 nařízení (EC) č. 796/2004 a nejpozději:
a)
do 31. března, vyšší úrovně a kritéria, jež jsou zmíněna v čl. 15 odst. 4, a dodatečná kritéria uvedená v článku 16;
b)
do 15. května, kde členský stát rozlišuje pomoc v souladu s čl. 83 odst. 2 nařízení (EC) č. 1782/2003, úroveň oblastní platby na produkty a/nebo modifikovanou národní garantovanou oblast.
2. Jakákoli modifikace informací, které mají být předány Komisi v souladu s článkem 1, budou aplikovány následující rok a budou ihned předány členským státem Komisi, doprovázené objektivními kritérii, která zdůvodňují takovéto modifikace.
Článek 18
Přechodná opatření
1. Členské státy mohou určovat, zda a za jakých podmínek může být upuštěno od plánů zlepšování, na něž se odkazuje v čl. 86 odst. 2 nařízení (EC) č. 1782/2003, před jejich normálním datem vypršení a příbuzné oblasti se stanou způsobilé podle schématu, jež je poskytnuto v kapitole 4 Název IV tohoto nařízení.
2. Při stanovení podmínek uvedených v článku 1 členský stát zajistí, že:
a)
plán nebude pozastaven před kompletní realizací ročního období;
b)
původní cíle plánu byly dosaženy ke spokojenosti členského státu.
KAPITOLA 6
POMOC PRO ŠKROBOVOU BRAMBORU
Článek 19
Způsobilost
Pomoc pro škrobovou bramboru poskytovaná v článku 93 nařízení (EC) č. 1782/2003 bude poskytnuta na brambory, které jsou pokryty kultivační smlouvou, jak je to zajištěno v článku 3 nařízení Komise (EC) č. 2236/2003 (28), na základě čisté váhy brambor, určené jednou z metod popsaných v příloze I k nařízení Komise (EC) č. 2235/2003 (29) a obsah škrobu dodávaných brambor v souladu s poměry stanovenými v Příloze II k tomu nařízení.
Nebude poskytnuta žádná pomoc pro škrobový brambor bramborám, jejichž obsah škrobu je menší než 13 %, mimo případu, kdy je aplikován čl. 5 odst. 3 druhý pododstavec nařízení (EC) č. 2236/2003 .
Článek 20
Minimální cena
Pomoc pro škrobový brambor bude předmětem požadavku, pokud je poskytnut důkaz, že byla zaplacena cena ne menší, než je uvedeno v článku 4a nařízení (EC) č. 1868/94 způsobem „doručeno do továrny“ v souladu s kvótami stanovenými v příloze II k nařízení (EC) č. 2235/2003.
Aplikuje se čl. 10 odst. 2 nařízení (EC) č. 2236/2003.
Článek 21
Platba
1. Bez újmy na článku 28 nařízení (EC) č. 1782/2003 bude zemědělci členským státem, na jehož území byl škrobový brambor zpracován, zaplacena pomoc pro škrobový brambor, jakmile celé jeho množství za marketingový rok bylo doručeno do podniku vyrábějícího škrob do čtyřech měsíců od data, kdy byl poskytnut důkaz, jak je uvedeno v článku 20 tohoto nařízení a byly respektovány podmínky uvedené v článku 19 tohoto nařízení.
2. Členské státy mohou poskytnout zálohy, počínaje od 1. prosince marketingového roku, na základě různých částí množství škrobových brambor dodávaných zemědělcem do podniku vyrábějícího škrob pro marketingový rok, jehož se týkají. Každá předem poskytnutá platba bude za množství dodaných škrobových brambor, pro něž byl poskytnut důkaz uvedený v článku 20 a při respektování podmínek uvedených v článku 19.
3. Převodní sazba, která bude použita k vyjádření pomoci pro škrobový brambor v národní měně, bude ta, která bude použita dle článku 20 nařízení (EC) č. 2236/2003.
KAPITOLA 7
CENA MLÉKA A DOPLŇKOVÁ PLATBA
Článek 22
Případy neaktivity
1. Pokud fyzická či právnická osoba vlastnící individuální referenční množství nepřijde v rámci definice výrobce připravené v čl. 5 odst. c) nařízení (EC) č. 1788/2003 během dvanácti měsíčního období končícího 31. březnem příslušného roku, nebudou vyplaceny žádné mlékárenské ceny ani doplňkové platby pro zmíněný rok, pokud nedokáže před konečným termínem žádosti a ke spokojenosti oprávněného orgánu, že produkce byla zahájena.
2. Odstavec 1 se nebude týkat případů vyšší moci a v náležitě odůvodněných případech přechodně ovlivňujících kapacitu výroby dotyčných producentů a uznaných oprávněným orgánem.
KAPITOLA 8
POMOC PRO ENERGETICKÉ PLODINY
ODDÍL 1
Definice
Článek 23
Definice
Pro účely této kapitoly:
a)
„žadatel“ znamená jakýkoli zemědělec obhospodařující oblasti zmiňované v článku 88 nařízení (EC) č. 1782/2003 s výhledem na získání pomoci připravené v tomto článku;
b)
„první zpracovatel“ znamená jakýkoli uživatel surových zemědělských materiálů, který z nich vykonává první zpracování vzhledem k získání jednoho nebo více produktů, jež jsou zmiňovány v článku 88 druhém odstavci nařízení (EC) č. 1782/2003.
ODDÍL 2
Smlouva
Článek 24
Použití surového materiálu
1. Jakýkoli surový zemědělský materiál s výjimkou cukrové řepy může být pěstován v oblastech pokrytých pomocí poskytovanou podle článku 88 nařízení (EC) č. 1782/2003 za předpokladu, že jsou použity s primárním úmyslem k produkci energetických výrobků zmíněných v druhém odstavci toho článku.
Ekonomická hodnota energetických produktů získaných zpracováním surových materiálů by měla být vyšší než ta z ostatních produktů míněných pro jiné použití a získaných takovým zpracováním, jak je určeno hodnotící metodou vysvětlenou v čl. 39 odst. 3.
2. Surové materiály, jež jsou zmíněny v paragrafu 1 budou pokryty smlouvou v souladu s článkem 90 nařízení (EC) č. 1782/2003 pod podmínkami předepsanými v tomto oddíle.
3. Žadatelé doručí všechny surové materiály získané sklizní prvnímu zpracovateli, který ji převezme a zajistí, že ekvivalentní množství takových surových materiálů je použito v rámci Společenství k výrobě jednoho nebo více energetických produktů, jak se o nich praví v druhém paragrafu článku 88 nařízení (EC) č. 1782/2003.
Tam, kde první zpracovatel používá surový materiál právě sklizený k výrobě polotovaru nebo vedlejšího produktu, může použít ekvivalentní množství takovýchto polotovarů nebo vedlejších produktů k výrobě jednoho nebo více konečných produktů, jak je na ně odkazováno v prvním pododstavci.
V případě uvedeném v druhém pododstavci, první zpracovatel bude tak informovat pověřený orgán, některý je pověřen zajištěním bezpečnosti. Tam, kde je takové ekvivalentní množství použito v členském státu jiném, než je ten, kde je surový materiál sklizen, kompetentní autority zmíněných členských států budou informovat jeden druhého o detailech takové transakce.
4. V souladu s národními pravidly, které řídí smluvní vztahy, může první zpracovatel postoupit třetí straně soubor surového materiálu od zemědělce, který žádá pomoc. Zástupce bude jednat jménem a v zastoupení zpracovatele, který zůstává jako jediný zodpovědný s ohledem na závazky předepsané touto kapitolou.
Článek 25
Poškození
1. Nehledě na čl. 24 odst. 2 a odst. 3, členské státy mohou povolit žadatelům:
a)
použít pokácené krátké obmýcené lesní stromy podle ex 0602 90 41 nebo sklizené všechno obilí nebo olejová semena podle kódů KN 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 a 1206 00 99 :
i)
jako palivo pro vytápění jejich zemědělských statků,
ii)
pro výrobu zásob energie nebo biopaliv;
b)
zpracovat všechny surové materiály sklizené na jejich půdě na bioplyn podle kódu KN 2711 29 00.
2. V případech uvedených v odstavci 1, žadatelé:
a)
převezmou, prostřednictvím prohlášení na místě nebo smlouvy odkazované v článku 26, zodpovědnost za použití a přímé zpracování surového materiálu zahrnutého v prohlášení; články 26 až 40 se používají obdobně na tyto případy.
b)
si nechají veškerý sklizený surový materiál zvážit korporací nebo podnikem ustanoveným státem a bude uchovávat odděleně účty pro použitý surový materiál a produkty a vedlejší produkty, jež jsou výsledkem jeho zpracování; avšak, v případě obilí a olejových semen a slámy a tam, kde byla použita celá rostlina, vážení může být nahrazeno volumetrickou mírou surového materiálu.
3. Členské státy, které aplikují odstavec 1, zavedou adekvátní kontrolní opatření aby zajistily, zda je surový materiál používán přímo v zemědělském podniku nebo je zpracován na bioplyn spadající pod CN kód 2711 29 00.
4. Obilí a olejová semena použitá v souladu s odstavcem 1 a) jsou denaturována v souladu s metodou předepsanou členským státem. Členské státy mohou autorizovat olej vyrobený zpracováním olejových semen v souladu s odstavcem 1 písm. a) a písm. ii) k denaturaci namísto samotných olejových semen za předpokladu, že takové denaturování proběhne ihned po té, co semena byla zpracována na olej, a že jsou kontrolována použití, ke kterým jsou semena vynakládána.
Článek 26
Smlouva
1. Na podporu žádostí o pomoc podstoupí žadatelé svým pověřeným orgánům smlouvy, které uzavřeli s prvním zpracovatelem.
2. Žadatelé zajistí, že smlouvy specifikují následující:
a)
jména a adresy stran smlouvy;
b)
dobu trvání smlouvy;
c)
druhy všech příslušných surových materiálů a oblast osázenou jednotlivými odrůdami;
d)
jakékoli příslušné podmínky k dodání předpokládaného množství surových materiálů;
e)
převzetí naplnit své závazky podle čl. 24 odst. 3;
f)
zamýšlené prvotní konečné použití surového materiálu, každé jeho konečné použití, které souhlasí s podmínkami předepsanými v čl. 24 odst. 1 a čl. 39 odst. 3.
3. Žadatelé zajistí, že smlouvy budou uzavřeny v čase, který dovolí prvnímu zpracovateli dát kopii pověřenému orgánu žadatele v časových limitech předepsaných v čl. 34 odst. 1.
4. Pro účely kontroly mohou členské státy vyžadovat po každém žadateli, aby uzavřel jednotlivou dodavatelskou smlouvu pro jednotlivý surový materiál.
ODDÍL 3
Doplňky a vypovězení smluv
Článek 27
Doplňky a vypovězení smluv
Tam, kde strany doplňují nebo vypovídají smlouvu po té, co žadatel podal žádost o pomoc, žadatel může trvat na takové žádosti o pomoc pouze za podmínky a s ohledem na povolení nezbytných inspekcí, jež mají být provedeny, a informuje pověřené orgány o takovém doplňku nebo vypovězení ne později než je datum uzávěrky, který je stanovený v příslušném členském státu, jehož se doplněk žádosti týká.
Článek 28
Výjimečné okolnosti
Bez újmy na článku 27, kde žadatel informuje svůj pověřený orgán, že kvůli výjimečným okolnostem nebude schopen dodat všechny nebo část surových materiálů, pověřený orgán může, po obdržení dostatečných důkazů takovýchto výjimečných situací, ověřit tyto dodatky ke smlouvě, neboť se jeví ospravedlnitelné nebo může ověřit její vypovězení.
Tam, kde je půda krytá smlouvou snížena v důsledku změn nebo kde je smlouva vypovězena, žadatel ztratí právo na pomoc, o níž se hovoří v této kapitole pro oblasti odstupující od smlouvy.
Článek 29
Změny v konečných uživatelích
Bez újmy na článku 27, první zpracovatel může pozměnit zamýšlené primární konečné použití surových materiálů, jak je na ně odkazováno v čl. 26 odst. 2 pododst. f), jakmile smluvní surové materiály k němu byly doručeny a jakmile byly naplněny podmínky předepsané v čl. 31 odst. 1 a v prvním pododstavci čl. 34 odst. 3.
Změny v konečném použití mají být provedeny v souladu s podmínkami předepsanými v druhém pododstavci čl. 24 odst. 1 a čl. 39 odst. 3.
První zpracovatelé podají přednostní oznámení svým pověřeným orgánům s ohledem na nezbytné kontroly.
ODDÍL 4
Reprezentativní sklizně a dodávaná množství
Článek 30
Representativní sklizně
Každý rok členské státy zajistí za použití příslušného postupu reprezentativní sklizně, kterých musí být dosaženo a informuje o nich příslušné žadatele.
Článek 31
Dodávaná množství
1. Žadatelé uvedou celkové množství sklizených surových materiálů podle odrůd svým pověřeným orgánům a potvrdí dodávky surových materiálů a strany, jimž jsou tyto dodávky určeny.
2. Aktuální množství k doručení žadatelům k prvnímu zpracování budou muset přinejmenším odpovídat reprezentativní sklizni.
Avšak v náležitě odůvodněných případech členské státy mohou výjimečným způsobem přijmout množství až o 10 % pod reprezentativní sklizní.
Navíc, tam, kde pověřené orgány ověřily doplněk nebo vypovězení smluv v souladu s článkem 28, mohou, kde se to zdá ospravedlnitelné, zredukovat množství, která mají žadatelé doručit v souladu s prvním pododstavcem tohoto odstavce.
ODDÍL 5
Podmínky vyplacení pomoci
Článek 32
Platba
1. Pomoc může být žadatelům vyplacena před tím, než je surový materiál zpracován. Avšak, takovéto platby budou provedeny pouze tam, kde byla prvnímu zpracovateli doručena nezbytná množství surových materiálů v souladu s touto kapitolou a kde:
a)
bylo učiněno prohlášení, které je uvedeno v čl. 31 odst. 1,
b)
kopie smlouvy byla doručena pověřenému orgánu prvního zpracovatele a v souladu s čl. 34 odst. 1 a byly naplněny podmínky vyjádřené v čl. 24 odst. 1,
c)
pověřený orgán obdržel důkaz, že byla zajištěna plná bezpečnost podle čl. 35 odst. 2.
d)
pověřený orgán zodpovědný za platbu zkontroloval, že podmínky předepsané v článku 26 byly dodrženy s ohledem na každou žádost.
2. V případě dvouletých plodin, kde surové materiály jsou sklizeny a z toho důvodu doručeny pouze v průběhu druhého roku kultivace, platba bude provedena v každém ze dvou roků následujících po datu uzavření smlouvy, jak se o tom praví v článku 26 za podmínky, že pověřený orgán stanoví, že:
a)
závazky, na něž odkazuje odst. 1 pododst. b), pododst. c) a pododst. d) tohoto článku jsou naplněny od prvního roku pěstování;
b)
závazky, na něž odkazuje odst. 1 pododst. a) tohoto článku jsou naplněny a informace, na něž je odkazováno v čl. 34 odst. 3 prvním pododstavci jsou předány v druhém roku kultivace.
Vzhledem k prvnímu roku pěstování, budou platby provedeny pouze tehdy, jestliže pověřené orgány obdržely důkaz, že bezpečnost, která je zajišťována podle čl. 35 odst. 2, byla dodržena. Vzhledem ke druhému roku kultivace, může být platba provedena bez zajištění bezpečnosti.
3. V případě trvalých nebo víceletých plodin, platba pomoci bude provedena každý rok po datu uzavření smlouvy. Podmínky předepsané v odstavci 2 by měly být aplikovány obdobně.
ODDÍL 6
Smlouva a povinnosti žadatelů a prvních zpracovatelů
Článek 33
Počet zpracovatelů
Energetické produkty budou získány ponejvíce od druhého zpracovatele.
Článek 34
Smlouva a povinnosti žadatelů a prvních zpracovatelů
1. První zpracovatelé pošlou kopii smlouvy svým pověřeným orgánům v časovém harmonogramu stanoveném příslušným členským státem a ne později, než je datum uzávěrky odevzdání žádostí o pomoc členského státu, jehož se to týká, pro příslušný rok.
Tam, kde žadatelé a první zpracovatelé doplňují nebo vypovídají smlouvy předcházející v daném roce datum, na které odkazuje článek 27, první zpracovatel pošle svému pověřenému orgánu kopii upravené nebo vypovězené smlouvy ne později, než je tento datum.
2. První zpracovatelé poskytnou svým pověřeným orgánům nezbytné informace o příslušném zpracovatelském řetězci, zejména co se týče cen a technických koeficientů, jež mají být použity k určení množství konečných produktů, které mohou být získány, jak je na to poukazováno v čl. 40 odst. 1 druhém pododstavci.
3. První zpracovatelé, kteří převzali od žadatelů surové materiály, budou informovat své pověřené orgány o množství přijatých surových materiálů, specifikujíce odrůdy, jméno a adresu strany ve smlouvě, která doručila surové materiály, místo doručení a odkaz na smlouvu během časového limitu stanoveného členskými státy, který dovolí, aby platby byly učiněny během doby specifikované v článku 28 nařízení (EC) č. 1782/2003.
Tam, kde členský stát prvního zpracovatele není stejný členský stát, ve kterém byly surové materiály vypěstovány, pověřený orgán prvního zpracovatele bude informovat pověřený orgán žadatele celkového množství doručovaných surových materiálů do 40 pracovních dnů obdržení informací, o nichž se hovoří v prvním pododstavci.
ODDÍL 7
Zabezpečení
Článek 35
První zpracovatelé
1. První zpracovatelé s jejich pověřeným orgánem zajistí plné pojištění, jak je na to odkazováno v paragrafu 2, do datumu uzávěrky podání žádostí o platby pro příslušný rok v příslušném členském státě.
2. Pojištění zajištěné s ohledem na jednotlivý surový materiál se počítá vynásobením součtu všech oblastí pokrytých smlouvou podepsanou prvním zpracovatelem, jež je zainteresován a použitých k produkci tohoto surového materiálu koeficientem 60 EUR na hektar.
3. Tam, kde jsou smlouvy doplněny nebo vypovězeny v souladu s články 27 nebo 28, pojištění se podle toho upraví.
4. Část pojištění bude snížena pro každý surový materiál pod podmínkou, že pověřený orgán prvního zpracovatele, který je zainteresován, vlastní důkaz, že množství zmiňovaného surového materiálu bylo zpracováno v souladu s požadavky předepsanými v čl. 26 odst. 2 pododst. f), s přihlédnutím, kde je to nezbytné, k jakýmkoli změnám podle článku 29.
Článek 36
Primární a podřízené požadavky
1. Následující závazky budou stanoví primární požadavky ve smyslu článku 20 nařízení Komise (EEC) č. 2220/85 (30):
a)
závazek zpracovat množství surových materiálů v první řadě do konečných produktů upřesněných ve smlouvě. Surové materiály musí být zpracovány do 31. června druhého roku následujícím po roku sklizně;
b)
závazek, že produkty budou doprovázeny kontrolní kopií T5 v souladu s články 37 a 38 tohoto nařízení.
2. Následující závazky připadající na první zpracovatele ustanoví podřízené požadavky ve smyslu článku 20 nařízení (EEC) č. 2220/85:
a)
závazek převzít dodávku všech surových materiálů dodaných žadateli v souladu s čl. 24 odst. 3 tohoto nařízení,
b)
závazek předat kopie smluv v souladu s čl. 34 odst. 1 tohoto nařízení,
c)
závazek poskytnout požadované informace v souladu s čl. 34 odst. 3 prvním pododstavcem tohoto nařízení,
d)
závazek zajistit pojištění v souladu s čl. 35 odst. 1 tohoto nařízení.
ODDÍL 8
Dokumenty pro prodej, převod nebo převod do jiného členského státu nebo export
Článek 37
T5 kontrolní kopie
Tam, kde první zpracovatelé prodávají nebo dopravují druhým zpracovatelům v jiných členských státech polotovary podle smluv dle článku 26, jsou produkty doprovázeny kontrolními kopiemi T5 vydanými v souladu s nařízením (EEC) č. 2454/93.
Pod hlavičkou „Ostatní“ v rámečku 104 kontrolních kopií T5 uvede jednu z následujících zpráv:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 26 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 26 nařízení Komise (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 26 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 26 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 26 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 26 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 26
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 26 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 26 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 26. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 26 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 26 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 26 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 26 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 26 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 26 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 26 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 26 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Článek 38
Alternativy k T5 kontrolní kopii
Jestliže kontrolní kopie T5 není navrácena do kanceláře orgánu odbavení, který je zodpovědný za kontrolu v členském státu, v kterém sídlí první zpracovatel, dva měsíce po uplynutí konečné doby pro zpracování surových materiálů, které jsou uvedeny v čl. 36 odst. 1 pododst. a) v důsledku okolností, za něž první zpracovatel není zodpovědný, mohou být přijaty následující dokumenty jako alternativy ke kontrolní kopii T5:
a)
nákupní faktury za polotovary;
b)
prohlášení druhého zpracovatele potvrzujícího konečné zpracování surových materiálů na energetické produkty, jak na ně odkazuje článek 88 nařízení (EC) č. 1782/2003;
c)
ověřené fotokopie účetních dokumentů od druhého zpracovatele dokazujících, že zpracování bylo provedeno.
ODDÍL 9
Kontroly
Článek 39
Uchovávání záznamů
1. Pověřené orgány členského státu určí záznamy, které budou uchovávány zpracovateli a jejich četnost, která je nejméně měsíční.
Uvedené záznamy budou zahrnovat nejméně následující informace:
a)
množství různých surových materiálů zakoupených pro zpracování,
b)
množství zpracovaných surových materiálů a množství a druhy konečných výrobků, polotovarů a vedlejších produktů z nich získaných,
c)
odpady během zpracování,
d)
likvidační množství a důvody pro tuto likvidaci,
e)
množství a typy výrobků prodaných nebo převedených zpracovatelem a obdržené ceny,
f)
kde je to vhodné, jména a adresy následných zpracovatelů.
2. Pověřený orgán prvního zpracovatele zkontroluje, zda se postoupená smlouva shoduje s podmínkami, které jsou předepsané v čl. 24 odst. 1. O tom, kde nejsou tyto podmínky dodrženy, informuje žadatel pověřený orgán.
3. kalkulaci pohledu výpočtu ekonomické hodnoty produktů, na něž odkazuje čl. 24 odst. 1, příslušné pověřené orgány porovnají, na základě informace uvedené v čl. 34 odst. 2, součet hodnot všech energetických produktů s celkovým součtem hodnot všech ostatních produktů určených pro jiné použití a získaných ze stejné zpracovatelské operace. Každá hodnota je rovna odpovídajícímu množství násobenému průměrem výstupních cen z továrny zaznamenaných během předcházejícího marketingového roku. Tam, kde tyto ceny nejsou dostupné, pověřený orgán určí odpovídající ceny, zejména na základě informací, jež jsou zmiňovány v čl. 34 odst. 2.
Článek 40
Kontroly v provozech výrobců
1. Pověřené orgány členských států, ve kterých probíhá zpracování, ověří shodu s čl. 24 odst. 1 v provozen nejméně u 25 % zpracovatelů umístěných na jejich teritoriu, vybraných na základě rizikové analýzy. Takové kontroly budou zahrnovat nejméně:
a)
porovnání součtu hodnot všech energetických produktů se součtem hodnot všech ostatních produktů určených pro jiné použití a získaných ze stejné zpracovatelské operace,
b)
analýzu výrobního systému výrobce, zahrnující fyzické kontroly a kontroly obchodních dokumentů z pohledu ověření, v případě zpracovatelů, že dodávky surových materiálů, konečných produktů, polotovarů a vedlejších produktů jsou v souladu.
Pro účel kontroly, na niž je odkazováno v bodě b) prvního odstavce, pověřené orgány si samy vytvoří základnu zejména v jednotlivých technických koeficientech zpracování pro příslušné surové materiály. Tam, kde tyto koeficienty existují pro export v legislativě Společenství, budou aplikovány. Tam, kde neexistují, ale v legislativě Společenství existují jiné koeficienty, ty budou aplikovány. V jiných případech bude kontrola spoléhat zejména na koeficienty obecně přijímané zpracovatelským průmyslem.
2. Pro zpracovatelské operace, na něž se odkazuje v článku 25, budou kontroly prováděny u 10 % žadatelů vybraných na základě rizikové analýzy s uvážením:
a)
výše pomoci;
b)
počtu zemědělských parcel a oblasti pokryté žádostí o pomoc;
c)
vývoje od předcházejícího roku;
d)
zjištění kontrol provedených v minulých letech;
e)
ostatních parametrů definovaných členskými státy, založenými na reprezentativnosti předložených prohlášení.
3. Tam, kde kontroly, na něž je odkazováno v paragrafu 2, odhalují nepravidelnosti v nejméně 3 % případů, provede pověřený orgán dodatečné kontroly během roku a následně zvýší procento zemědělců, jejichž provozy budou předmětem kontroly v následujícím roce.
4. Pokud bylo stanoveno, že jisté části kontroly, jak je na ně odkazováno v paragrafech 1 a 2, mohou být vykonány na základě vzorku, zaručuje uvedený vzorek spolehlivou a reprezentativní úroveň kontroly.
5. O každé kontrola v provozu se zpracuje inspekční zpráva podepsaná inspektorem, který uvede detaily o provedených kontrolách. Zpráva uvede zejména:
a)
datum kontroly;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované období;
d)
použité techniky kontroly včetně toho, kde byly použity, odkazy na metody vzorkování.,
e)
výsledky kontroly.
Článek 41
Výroba konopí
Použijí se ustanovení o konopí, na která se odkazuje v článku 29 nařízení Komise (EC) č. 795/2004 (31) a v článku 33 nařízení (EC) č. 796/2004.
Článek 42
Další opatření a vzájemná pomoc
1. Členské státy podstoupí všechna další opatření požadovaná pro řádné uplatnění této kapitoly a poskytnou vzájemnou pomoc potřebnou pro účely kontroly požadované na základě této kapitoly. Kde tato kapitola neposkytuje příslušné redukce a výjimky, členské státy mohou aplikovat příslušné národní sankce proti účastníkům trhu zahrnutým v procesu poskytování pomoci.
2. Pokud je to nutné nebo vyžadované touto kapitolou, budou členské státy vzájemně pomáhat jeden druhému, aby zajistili efektivní kontroly a umožnily autentičnost předkládaných dokumentů a přesnost dat vyměňovaných k ověření.
ODDÍL 10
Vyloučení z pomoci pro energetické plodiny a ohodnocení
Článek 43
Vyloučení surových materiálů z pomoci pro energetické plodiny a minimální pěstební oblast
1. Členské státy mohou vyloučit jakýkoli zemědělský surový materiál z pomoci pro energetické plodiny, pokud takové materiály vyvolávají obtíže z hlediska kontroly, veřejného zdraví, životního prostředí, trestního zákona nebo zredukovaného poměru konečných energetických produktů.
2. Pro jakýkoli surový materiál odkazovaný v článku 24 mohou členské státy osít minimální pěstební oblast.
Článek 44
Ohodnocení
Před 15. říjnem následujícím po konci toho roku, ve kterém byla pomoc poskytnuta, postoupí členské státy Komisi veškeré informace potřebné k ohodnocení pomoci pro energetické plodiny.
Takové informace zahrnou zejména:
a)
oblasti odpovídající jednotlivým odrůdám surového materiálu;
b)
množství každého typu surového materiálu, konečný výrobek, vedlejší výrobek a získaný doprovodný výrobek s detaily o typu použitého surového materiálu;
c)
opatření přijatá dle článku 25;
d)
surové materiály vyloučené z pomoci pro energetické plodiny nebo energetické plodiny na základě čl. 43 odst. 1 a minimální pěstební oblasti uváděné v čl. 43 odst. 2.
KAPITOLA 9
ÚČELOVÁ REGIONÁLNÍ POMOC PRO ZEMĚDĚLSKÉ PLODINY
Článek 45
Termín setby
Pro poskytnutí účelové regionální pomoci pro zemědělské plodiny podle článku 98 nařízení (ES) č. 1782/2003 musí být deklarovaná plocha oseta do termínu, který jsou povinny stanovit členské státy a to nejpozději do 15. června.
KAPITOLA 10
PODPORA NA OSIVO
Článek 46
Schválená osiva
Podle znění článku 99 nařízení (ES) č. 1782/2003 se podpora poskytuje pro zemědělskou výrobu ze základního a úředně schváleného osiva, jak je uvedeno ve směrnicích 66/401/EHS, 66/402/EHS a 2002/57/ES a to v souladu s normami a podmínkami stanovenými těmito směrnicemi a ve shodě s články 47 až 50 tohoto nařízení.
Článek 47
Výroba osiva
1. Osivo bude vyráběno:
a)
v rámci pěstitelské smlouvy uzavřené mezi organizací provádějící setbu nebo pěstitelem a specialistou na výrobu osiv.
b)
nebo přímo organizací provádějící setbu nebo pěstitelem pod podmínkou, že taková výroba je schválena pěstitelskou deklarací.
2. Organizace provádějící setbu nebo pěstitelé uvedení v odstavci 1 jsou držiteli osvědčení nebo registrace členskými státy. Takové osvědčení nebo registrace členským státem má platnost v celém Společenství.
3. Organizace provádějící setbu nebo pěstitel vyrábějící osivo nebo pěstitel, který si nechal osivo vyprodukovat v jiném členském státě než ve kterém bylo vydáno osvědčení nebo registrace podle znění odstavce 2, poskytne na požádání příslušným orgánům tohoto jiného členského státu veškeré informace potřebné ke kontrole oprávnění k přijetí dotace.
Článek 48
Teritoriální způsobilost
Každý členský stát poskytne podporu pouze na setbu sklizenou na vlastním území během kalendářního roku, ve kterém začíná sezóna, pro niž byla podpora udělena.
Podporu poskytne všem pěstitelům za podmínek, které zaručují příjemcům podpor rovnocenné zacházení bez ohledu na místo jejich sídla v rámci Společenství.
Článek 49
Odbyt osiva
Podpora se poskytne pouze tehdy, pokud osivo bylo skutečně uvedeno příjemcem na trh za účelem výsevu v termínu nejpozději do 15. června roku následujícího po žni. „Uvést na trh“ znamená: mít k dispozici nebo skladem, vystavit za účelem prodeje, nabídnout k prodeji, prodej nebo dodávka jiné osobě.
Článek 50
Odrůdy Cannabis sativa L. (konopí)
Odrůdy konopí (Cannabis sativa L) splňující podmínky podpory podle článku 99(4) nařízení (ES) č. 1782/2003 jsou uvedeny v seznamu přílohy II k nařízení (ES) č. 796/2004.
KAPITOLA 11
ÚHRADY NA PLOCHU OBDĚLANÉ PŮDY
ODDÍL 1
Všeobecná ustanovení podmínek pro obdržení úhrady na plochu obdělané půdy
Článek 51
Půdní způsobilost
1. Pro účely kapitoly 10 nařízení (ES) č. 1782/2003:
a)
„trvalá pastvina“ znamená „trvalou pastvinu“ ve smyslu čl. 2 odst. 2 nařízení Komise (ES) č. 796/2004;
b)
„trvale obdělaná půda“ znamená „trvale obdělanou půdu“ ve smyslu čl. 2 odst. c) nařízení Komise (ES) č. 795/2004.
2. Pro účely prvního odstavce článku 108 nařízení (ES) č. 1782/2003 půda označená jako trvalá pastvina pro rok 2003 bude:
a)
půda deklarovaná zemědělcem v jeho žádosti o podporu pro rok 2003 jako trvalá pastvina,
a
b)
půda, která nebyla deklarovaná zemědělcem v jeho žádosti o podporu pro rok 2003, pokud však nelze dokázat, že tato půda nespadá v roce 2003 do kategorie trvalé pastviny.
3. Ve smyslu třetího odstavce článku 108 nařízení (ES) č. 1782/2003 mohou členské státy nedodržet první odstavec tohoto článku pouze v následujících případech:
a)
pro oblasti podléhající restrukturalizačnímu programu definovanému jako „změna struktury a/nebo příslušné oblasti vlastnických vztahů uložená veřejnou správou“ jsou členské státy povinny učinit opatření k zamezení významného nárůstu celkové plochy obdělané půdy s nárokem na dotaci na obdělanou půdu; může se jednat hlavně o přehodnocení ploch dříve s nárokem, nyní bez nároku na dotaci, a to formou kompenzačního opatření; plochy, které nově prohlásí členský stát za způsobilé k získání dotace v rámci restrukturalizačního programu, nesmí přesáhnout výměru plochy nově prohlášené za nezpůsobilé ke získání dotace v rámci tohoto programu o více než 5 %;
b)
v případě jakéhokoliv zásahu veřejné správy, který by vedl k tomu, že zemědělec by pěstoval zemědělské plodiny na půdě dříve prohlášené za nezpůsobilou k získání dotace na obdělanou půdu, v zájmu pokračování jeho obvyklé zemědělské činnosti a uvedený zásah znamená, že půda původně způsobilá přestává být způsobilou, členské státy nesmějí zvyšovat svoji celkovou plochu obdělané půdy vhodné k získání dotace, ani přechodně ani trvale, o více než 0,1 % své celkové základní plochy;
c)
v případech, kdy zemědělci mohou udávat pádné a objektivní důvody pro změny kvalifikace půdy z nezpůsobilé na způsobilou k získání dotace na obdělanou půdu v jejich držení, mají členské státy povinnost prověřit, zda neexistují skutečné důvody pro zamítnutí takových změn, zvláště z hlediska negativních vlivů na životní prostředí a formou plánu poskytnou důkaz, který odevzdají Komisi, že celková velikost způsobilé půdy zůstává nezměněna; za žádných okolností nesmí takové změny způsobit nárůst celkové rozlohy registrované způsobilé obdělané půdy; členské státy zajistí systém předběžných hlášení a schvalování takovýchto změn.
Článek 52
Podmínky pro získání dotace
Bez újmy ustanovení článku 2 budou dotace na obdělanou půdu vyplaceny pouze za plochy:
a)
nacházejících se v oblastech klimaticky a zemědělsky vhodných k pěstování zemědělských plodin; členské státy mají právo rozhodovat o tom, že jakákoliv oblast není vhodná k pěstování určitých plodin;
b)
na kterých zůstává zemědělská plodina alespoň do začátku kvetení v podmínkách normálního růstu.
Pokud jde o pšenici tvrdou, bude tato plodina navíc pěstována v souladu s místními normami alespoň do 30. června, platba je poskytnuta splněním této podmínky, pokud však není plodina sklizena v plné zralosti před tímto datem.
Článek 53
Regionální sazby
1. V případě, kdy je plocha výrobce vhodná k získání dotace na obdělanou půdu je umístěna ve více než jednom výrobním regionu, bude splatná částka stanovena podle umístění každé plochy, na kterou byla producentem podána žádost.
2. Členské státy, které upravují zvláštními předpisy pěstování kukuřice pro oblasti, kde se plodina pěstuje hlavně na siláž, mají právo v tomto regionu uplatnit výnos z krmného obilí pro všechny oblasti s pěstováním kukuřice v regionech, které splňují tuto podmínku.
ODDÍL 2
Zvláštní ustanovení týkající se některých zemědělských plodin
Článek 54
Silážní píce
1. Pro účely článku 100(3) nařízení (ES) č. 1782/2003 „silážní píce“ znamená plodinu pěstovanou na plochách osetých zejména travou a sklízených nazeleno alespoň jednou do roka za účelem uchování v uzavřených prostorách pomocí anaerobního kvašení.
Plochy registrované pro pěstování travního osiva schváleného podle směrnice 66/401/EHS během daného marketingového roku nesmějí být deklarovány jako plochy způsobilé k získání dotací na obdělanou půdu.
2. Ustanovení této kapitoly, s výjimkou podmínky ohledně doby květu v bodě (b) prvního odstavce článku 52, platí i pro silážní píce.
3. V členských státech, které mají předpisy pro specifické oblasti pro pěstování silážní píce, jak je uvedeno v příloze IV, jsou zemědělci oprávněni získat podporu na plochu obdělané půdy podle kategorie „silážní píce“.
Článek 55
Pšenice tvrdá
1. Žádosti o podporu na tvrdou pšenici s příplatkem na tvrdou pšenici a speciální podporu stanovené článkem 105 nařízení (ES) č. 1782/2003 platí pouze tehdy, když:
a)
žádost o podporu na obdělanou půdu, jak je uvedeno v článku 101 nařízení (ES) č. 1782/2003, je podána na stejný počet hektarů osetých tvrdou pšenicí;
b)
je použito minimální množství osiva schváleného podle směrnice 66/402/EHS.
2. Členské státy mají povinnost před 1. říjnem roku předcházejícího roku, na který je poskytnuta subvence, stanovit a sdělit zemědělcům minimální množství schváleného osiva, které je nutno použít v souladu se zemědělskou praxí v daném členském státu.
Článek 56
Len a konopí pěstované na vlákno
1. Podpora na plochu obdělané půdy pro len a konopí pěstovaných na vlákno má stanoveny následující podmínky:
a)
předání kopie smlouvy nebo závazku uvedených v prvním odstavci článku 106 nařízení (ES) č. 1782/2003 nejpozději do 15. září roku, pro který je poskytnuta dotace, nebo v dřívějším termínu stanoveném členským státem;
b)
použití osiva následujících odrůd:
i)
pro len pěstovaný na vlákno platí odrůdy uvedené na seznamu v příloze V ze dne 15. května roku, pro který je poskytnuta dotace;
ii)
pro konopí pěstované na vlákno platí odrůdy uvedené na seznamu v příloze II nařízení (ES) č. nařízení (ES) č. 796/2004 ze dne 15. května roku, pro který je poskytnuta podpora, a schváleném podle Směrnice 2002/57/EHS (32).
2. Pro účely poskytnutí podpory na plochu obdělané půdy pro konopí pěstované na vlákno může členský stát stanovit minimální osevní kvótu v souladu s dobrou pěstitelskou praxí.
Článek 57
Termín setby
Omezením platnosti článku 109 nařízení (ES) č. 1782/2003 může členský stát posunout konečné datum pro setbu na pozdější termín, nejpozději však na 15. června pro plodiny uvedené na seznamu v příloze VIII tohoto nařízení, a to v pásmech, která stanoví dotyčné členské státy, nacházející se v regionech uvedených v této příloze.
ODDÍL 3
Základní plochy, referenční výnosy a horní limity
Článek 58
Zavlažovaná a nezavlažovaná půda
1. V případech, kdy regionalizační plány uvedené v článku 103 nařízení (ES) č. 1782/2003 určí odlišné výnosy pro zavlažovanou a nezavlažovanou půdu, členské státy stanoví pravidla pro rozlišení, zda daná oblast v daném marketingovém roce je zavlažovaná nebo ne. Zejména uvedou:
a)
seznam zemědělských plodin, na které se poskytují podpory na plochu obdělané půdy podle sazby za zavlažovaný výnos;
b)
popis zavlažovacího zařízení, které musí mít zemědělec k dispozici; takové zařízení musí být úměrné velikosti dané plochy zemědělské půdy a musí dodávat dostatečné množství vody pro normální vývoj rostlin během vegetačního cyklu;
c)
přiměřenou dobu zavlažování.
2. Odstavec 1 se netýká výrobních oblastí „regadío“ ve Španělsku nebo jiných oblastí, kde je zavlažování historickým fenoménem spjatým s pozemky a slouží pro jejich ohraničení a k zápisu do katastru.
Článek 59
Překročení limitu základní plochy
1. Pro účely stanovení jakéhokoliv překročení limitu regionálních základních ploch ve shodě s článkem 102 nařízení (ES) č. 1782/2003 musí příslušný úřad dotčeného členského státu vzít v úvahu:
a)
regionální základní plochu stanovenou v příloze IV k tomuto nařízení;
b)
součet ploch nárokovaných v žádostech o podporu na plochu obdělané půdy podaných pro každou jednotlivou plodinu, včetně, v případě použití článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003, příslušných povinných rezerv.
Jakékoliv dobrovolné rezervy musí být zahrnuty do ploch jiných než zavlažovaných, jiných než určených pro kukuřici a/nebo jiných než určených pro silážní píci.
2. Součet ploch nárokovaných podanými žádostmi o subvenci nesmí zahrnovat plochy nebo jejich části nárokované žádostmi, když se při administrativní kontrole zjistí, že jsou prokazatelně neoprávněné.
Případně je nutno započítat plochu, která je zjištěna během kontrol v terénu podle článku 23 nařízení (ES) č. 1782/2003.
3. Plochy oseté zemědělskými plodinami v souladu s kapitolou 10 části IV nařízení (ES) č. 1782/2003 a použité na podporu žádosti o subvenci podle kapitoly 12 části IV tohoto nařízení se připočítají k součtu ploch nárokovaných podanými žádostmi po úpravě podle ustanovení odstavce 2.
4. Překročení limitů základních ploch se bude počítat podle tabulky v příloze VI.
Článek 60
Překročení limitů ploch pro tvrdou pšenici
1. Pro účely stanovení jakéhokoliv překročení limitu pro plochu osetou tvrdou pšenicí s nárokem na příplatek k podpoře na plochu obdělané půdy stanoveným v čl. 105 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003 mají příslušné úřady členských států povinnost přihlédnout k součtu ploch nárokovaných žádostmi o příplatek k dotaci na plochu obdělané půdy pro tvrdou pšenici po úpravě podle čl. 59 odst. 2) tohoto nařízení a případně sníženou podle článku 102 nařízení (ES) č. 1782/2003.
2. Odstavec 1 se použije pro účely stanovení jakéhokoliv překročení limitu pro plochu s nárokem na speciální podporu pro tvrdou pšenici stanovenou čl. 105 odst. 3) nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 61
Konečná hodnota překročení limitu ploch a koeficient krácení
1. Kde bude podle článků 59 a 60 zjištěno překročení limitu, musí dotčený členský stát nejpozději do 31. října daného roku stanovit konečnou hodnotu překročení limitu zaokrouhlenou na dvě desetinná místa.
2. Konečná hodnota překročení limitu stanovená tímto způsobem bude použita k výpočtu poměrného krácení nárokované plochy:
a)
Podpora na plochu obdělané půdy podle čl. 102 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003;
b)
Příplatek k této částce a speciální podpora pro tvrdou pšenici podle článku 105 nařízení (ES) č. 1782/2003 s použitím článku 102(1) tohoto nařízení.
Článek 62
Dělené plochy
Pro účely článku 102(5) nařízení (ES) č. 1782/2003 je členský stát povinen nejpozději do 15. září roku, pro který je požadována podpora na plochu obdělané půdy, stanovit následující body a obeznámit s nimi Komisi:
a)
celostátní základní plochu, která se bude dále dělit;
b)
kritéria vytvoření dělených ploch pro členský stát;
c)
dělené plochy (počet, název a velikost);
d)
podrobná pravidla pro koncentrační opatření v případě překročení limitu.
Článek 63
Mezní hodnota součtu dotací
Pro účely stanovení jakéhokoliv překročení mezního limitu podpor a odpovídajícího koeficientu krácení podle článku 102(2) nařízení (ES) č. 1782/2003 musí příslušné úřady členských států provést poměrné krácení nárokovaných ploch podle článku 102(1) a článku 105(2) tohoto nařízení.
ODDÍL 4
Plochy vyňaté z produkce
Článek 64
Definice
Pro účely článku 107(1) nařízení (ES) č. 1782/2003 znamená výraz „plocha vyňatá z produkce“, že se plocha způsobilá pro podporu na plochu dle článku 108 nařízení (ES) č. 1782/2003 ponechá ležet ladem.
Článek 65
Podmínky
1. Použije se článek 32 nařízení (ES) č. 795/2004.
2. Odchýlením se od článku 107(9) nařízení (ES) č. 1782/2003 a pro roky 2005 a 2006 může Malta stanovit minimální požadavky na velikost pro plochy vyňaté z produkce o velikosti méně než 0,1 ha a šířce 10 metrů.
Článek 66
Regionální členění
1. Žádosti o podporu uvedené v části II nařízení (ES) č. 1782/2003 musí být rozčleněny podle regionů v souladu s regionalizačním plánem uvedeným v článku 103 zmíněného nařízení.
2. Ke každé žádosti o podporu na plochu v daném produkčním regionu musí být předloženo odpovídající prohlášení o plochách vyňatých z produkce týkající se alespoň odpovídajícího počtu hektarů ve stejném produkčním regionu.
3. Členský stát může umožnit odchýlení se od odstavce 2 v souladu s objektivními kritérii.
4. Odchýlením se od odstavce 2 může být plocha povinně vyňatá z produkce odpovídající předložené žádosti o podporu na plochu soustředěna zcela nebo zčásti:
a)
ve Španělsku, v regionu „secano“ v případě zemědělských podniků nacházejících se v produkčních regionech „secano“ a „regadío“;
b)
v jiném produkčním regionu za předpokladu, že se budou plochy, které mají být vyňaty z produkce, nacházet v produkčních regionech sousedících s regiony, ve kterých se nachází obdělávána půda.
5. Použijí-li se odstavce 3 a 4, musí být plocha, která má být vyňata z produkce, přizpůsobena tak, aby zohledňovala rozdíl mezi výnosy použitými pro výpočet platby týkající se plochy vyňaté z produkce v předmětných regionech. Avšak použití tohoto odstavce nebude mít za následek menší počet hektarů vyňatých z produkce, než jaký je stanoven jako povinný.
Článek 67
Úroda luštěnin
1. Pro účely uplatnění druhé odrážky článku 107(3) nařízení (ES) č. 1782/2003 znamená „úroda luštěnin“ plochy oseté jedním nebo více druhy krmných luštěnin uvedených v příloze VII k tomuto nařízení. Výsev ve směsi s obilovinami a/nebo travinami je možný s výhradou následujících podmínek:
a)
plocha je oseta hlavně krmnými luštěninami;
b)
jejich sklizeň nelze provést odděleně.
V případě, že zvláštní regionální ekologické standardy vydané členskými státy pro organické plodiny stanoví maximální hranici pro plochu osetou krmnými luštěninami, bude podmínka týkající se ploch osetých především krmnými luštěninami stanovená v bodu (a) splněna, pokud bude dosaženo alespoň 85 % limitu stanoveného členskými státy.
2. Plochy, na kterých se luštěniny dle ustanovení odstavce 1 stanou mezi 15. lednem a 31. srpnem způsobilými dle schématu podpory upraveného v nařízení Rady (ES) č. 1786/2003 (33), nejsou způsobilé pro podporu na plochu.
Článek 68
Podpora na plochu dobrovolně vyňatou z produkce
Pro účely článku 107(6) nařízení (ES) č. 1782/2003 umožní členské státy zemědělcům v případě uplatnění článku 66 uvedeného nařízení vyjmout z produkce až min. 10 % plochy, pro kterou je podávána žádost o podporu na plochu pro zemědělské plodiny a která není používána, aby vzniklo právo na úhradu nároků plynoucích z vyjmutí z produkce. Členský stát může stanovit vyšší procento s ohledem na specifické situace a v případě, že zajistí dostatečné využití zemědělské půdy.
Základní částka za dobrovolné vyjmutí z produkce činí 63,00 EUR/t počínaje hospodářským rokem 2005/2006. Jsou-li pro zavlažovanou a nezavlažovanou půdu stanoveny různé výnosy, použijí se platby za vyjmutí z produkce pro nezavlažovanou půdu.
Členské státy přijmou vhodná opatření pro specifický stav ploch dobrovolně vyňatých z produkce, aby zajistily, že budou tyto plochy udržovány v dobrém zemědělském a ekologickém stavu a že bude zajištěna ochrana životního prostředí.
ODDÍL 5
Sdělení
Článek 69
Sdělení
1. Členské státy zašlou Komisi informace uvedené v příloze IX ve standardizovaném formátu popsaném v této příloze, a to rozčleněné podle produkčních regionů, základních ploch a zemí, v souladu s časovým plánem uvedeným v článku 3.
2. Bude-li zjištěno, že plochy uvedené v článcích 59 a 60 byly překročeny, příslušný členský stát ihned, nejpozději do 15. listopadu příslušného roku, stanoví konečnou hodnotu možného překročení a o této hodnotě informuje Komisi nejpozději do 1. prosince příslušného roku. Údaje použité k výpočtu hodnoty, o kterou je základní plocha překročena, budou předány prostřednictvím formuláře uvedeného v příloze VI.
3. Bude-li tato hodnota překročení rozložena dle článků 102(5) a 105(2) nařízení (ES) č. 1782/2003, příslušný členský stát o tomto rozložení informuje Komisi nejpozději do 15. listopadu.
4. V případě, že se použije článek 63, příslušný členský stát informuje Komisi o konečném koeficientu snížení nejpozději do 1. prosince příslušného roku.
KAPITOLA 12
PRÉMIE NA OVCE A KOZY
ODDÍL 1
Přímé platby
Článek 70
Žádosti a retenční období
1. Mimo požadavky integrovaného správního a kontrolního systému stanovené v kapitole 4 části II nařízení (ES) č. 1782/2003 („integrovaný systém“), označí zemědělci ve své žádosti o prémie na ovce a kozy a doplňkové prémie, zda budou ovčí mléko nebo mléčné výrobky z ovčího mléka dodávat na trh během roku, pro který o prémii žádají.
2. Žádosti o prémii pro zemědělce chovající ovce a/nebo kozy musí být předloženy kompetentnímu orgánu během specifické lhůty stanovené příslušným členským státem, která začne běžet nejdříve 1. listopadu před začátkem roku, pro který jsou žádosti předkládány, a skončí nejpozději 30. dubna následujícího po začátku roku, pro který jsou žádosti předkládány.
Avšak Spojené království může stanovit pro Severní Irsko jinou lhůtu než je stanovena pro Velkou Británii.
3. Lhůta uvedená v článku 115(1) nařízení (ES) č. 1782/2003, během které se zemědělec zavazuje chovat ve svém zemědělském podniku počet ovcí a/nebo koz, na které žádá prémii („retenční období“), činí 100 dnů od prvního dne následujícího po posledním dnu lhůty pro předložení žádostí uvedené v odstavci 2.
Článek 71
Plochy způsobilé pro prémii na kozy
Kritéria uvedená v článku 113(2) nařízení (ES) č. 1782/2003 jsou splněna v oblastech uvedených v příloze X.
Avšak členské státy budou pravidelně ověřovat, zda jsou tato kritéria nadále plněna ve všech oblastech uvedených v příloze X, které spadají do jejich příslušných území. Po tomto zhodnocení informují členské státy Komisi o všech nezbytných změnách přílohy X do 31. července roku předcházejícího roku, pro který bude změna platná. Toto oznámení musí uvádět zejména zóny nebo části zón uvedené v příloze X, které již nesplňují kritéria uvedená v článku 113(2) nařízení (ES) č. 1782/2003, a rovněž případné zóny, které tato kritéria splňují, avšak ještě nejsou v příloze X uvedeny. Pro tyto potenciální nové zóny předají členské státy Komisi podrobné odůvodnění svého návrhu.
Článek 72
Žádost o doplňkovou prémii a prémii na kozy
1. Chce-li zemědělec, z jehož zemědělského podniku se min. 50 %, avšak méně než 100 % plochy užívané pro zemědělskou činnost nachází v oblastech uvedených v článku 114(1) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo v oblastech uvedených v příloze X tohoto nařízení, získat doplňkovou prémii nebo prémii na kozy, musí předložit jedno nebo více prohlášení s označením polohy jeho pozemků, a to v souladu s odstavci 2 a 3 tohoto článku:
2. Zemědělec, který musí každý rok předkládat prohlášení o celkové využité zemědělské půdě svého zemědělského podniku z důvodu žádosti o podporu dle ustanovení v článku 22(1) nařízení (ES) č. 1782/2003, musí v tomto prohlášení uvést pozemky využité pro zemědělskou činnost, které se nachází v oblastech uvedených v článku 114(1) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo případně v oblastech uvedených v příloze X k tomuto nařízení;
Zemědělec, který nemusí předkládat prohlášení uvedené v prvním odstavci, musí každý rok předložit zvláštní prohlášení s případným využitím systému pro identifikaci zemědělských pozemků stanoveného v integrovaném systému.
Toto zvláštní prohlášení musí uvádět polohu všech pozemků, které zemědělec vlastní, má pronajaté nebo využívá na základě jakýchkoli ujednání, s označením jejich rozlohy a údaji o pozemcích využívaných pro zemědělskou činnost, které se nachází v oblastech uvedených v článku 114(1) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo případně v oblastech uvedených v příloze X tohoto nařízení. Členské státy mohou stanovit, aby bylo zvláštní prohlášení obsaženo v žádosti o prémii na ovce a/nebo kozy. Členské státy mohou rovněž požadovat, aby bylo zvláštní prohlášení provedeno prostřednictvím formuláře „žádosti o jednotnou platbu“.
3. Pověřený vnitrostátní orgán může požadovat předložení vlastnického listu, nájemní smlouvy nebo písemné dohody mezi zemědělci a případně osvědčení místního nebo regionálního orgánu, který dal pozemek využívaný k zemědělské činnosti příslušnému zemědělci k dispozici. Toto osvědčení musí uvádět rozlohu pozemku poskytnutého zemědělci a pozemky nacházející se v oblastech uvedených v článku 114(1) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo případně v oblastech uvedených v příloze X tohoto nařízení.
Článek 73
Zemědělci provádějící sezónní přesun zvířat na jiné pastviny(transhumace)
1. Žádosti o prémie předložené zemědělci, jejichž zemědělské podniky sídlí v jedné ze zeměpisných oblastí uvedených v článku 114(2)(b) nařízení (ES) č. 1782/2003 a kteří chtějí získat doplňkovou prémii, musí uvést:
a)
místo nebo místa, kde bude v aktuálním roce provedena transhumace;
b)
lhůtu minimálně 90 dnů uvedenou v článku 114(2)(a) nařízení (ES) č. 1782/2003 a stanovenou pro aktuální rok.
2. K žádostem o prémie předloženým zemědělci dle odstavce 1 musí být přiloženy dokumenty osvědčující, že transhumace byla během předchozích dvou let skutečně prováděna, vyjma případů vyšší moci nebo vlivu náležitě odůvodněných přírodních okolností ovlivňujících život stáda, a zejména osvědčení místního nebo regionálního orgánu v místě transhumace potvrzujícím, že se transhumace během minimálně 90 po sobě jdoucích dnů opravdu uskutečnila.
Při provádění administrativních kontrol žádostí musí členské státy zajistit, aby se místo transhumace specifikované v žádosti o prémii skutečně nacházelo v oblasti uvedené v článku 114(1) nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 74
Způsobilost
1. Prémie budou zemědělcům vypláceny na základě počtu ovcí a/nebo koz chovaných v jejich zemědělských podnicích během retenčního období uvedeného v článku 70(3).
2. Za způsobilá zvířata se považují zvířata splňující podmínky stanovené v definicích uvedených v článku 112 nařízení (ES) č. 1782/2003 v poslední den retenčního období.
Článek 75
Seznam zemědělců dodávajících na trh ovčí mléko nebo výrobky z ovčího mléka
Pro každý rok vytvoří členské státy nejpozději do třicátého dne retenčního období seznam zemědělců dodávajících na trh ovčí mléko nebo výrobky z ovčího mléka na základě prohlášení zemědělců uvedených v článku 70(1).
Při vytváření seznamu musí členské státy zohlednit výsledky kontrol a všechny ostatní zdroje informací dostupné pověřenému orgánu, zejména informace získané od zpracovatelů nebo distributorů, které se týkají dodávání ovčího mléka nebo výrobků z ovčího mléka zemědělci na trh.
Článek 76
Oznámení
1. Členské státy musí informovat Komisi:
a)
nejpozději do 31. července každého roku o informacích týkajících se žádostí o prémie předložených pro aktuální rok, a to s využitím vzorového formuláře uvedeného v příloze XI;
b)
nejpozději do 31. července každého roku o počtu a výši prémií vyplacených v předchozím roce po případném uplatnění snížení podpory dle ustanovení článku 120 nařízení (ES) č. 1782/2003, a to s využitím vzorového formuláře uvedeného v příloze XII k tomuto nařízení;
c)
nejpozději do 31. října každého roku o všech změnách v seznamu zemědělských oblastí, ve kterých se provádí transhumace dle článku 114(2) nařízení (ES) č. 1782/2003 a článku 73 tohoto nařízení.
Informace požadované dle prvního pododstavce musí být na žádost poskytnuty vnitrostátním orgánům odpovědným za vytvoření úřední statistiky v sektoru skopového a kozího masa.
2. Pokud se informace požadované dle odstavce 1 změní, zejména v důsledku kontrol, oprav nebo zpřesnění předchozích údajů, musí být Komise o této aktualizaci informována do jednoho měsíce od výskytu změny.
ODDÍL 2
Limity, rezervy a převody
Článek 77
Práva získaná zdarma
Kromě výjimečných případů, kdy zemědělec obdrží práva na příplatek zdarma z národní rezervy, nebude oprávněn svá práva převést nebo je dočasně pronajmout po tři roky od doby, kdy práva získal.
Článek 78
Použití práv
1. Zemědělec mající práva, je může využít tím, že je uplatní sám a/nebo je pronajme jinému zemědělci.
2. Pokud zemědělec během každého roku neuplatní minimální procentní podíl svých práv podle odstavce 4, neuplatněná část se převede do národní rezervy vyjma následujících případů:
a)
V případě zemědělce majícího maximálně 20 práv na příplatky, pokud tento zemědělec neuplatní během každého ze dvou po sobě jdoucích roků minimální procentní podíl, převede se do národní rezervy pouze část neuplatněná během posledního kalendářního roku;
b)
v případě zemědělce účastnícího se extenzifikačního programu, uznaného Komisí;
c)
v případě zemědělce účastnícího se programu předčasného odchodu do důchodu uznaného Komisí, ve kterém převod a/nebo dočasné pronajmutí není povinné;
d)
za výjimečných a řádně odůvodněných okolností.
3. Dočasné pronajmutí se bude vždy vztahovat pouze na celé roky a je třeba, aby se přitom jednalo aspoň o minimální počet zvířat stanovených v článku 79(1). Na konci každého období pronájmu, které nesmí přesáhnout tři po sobě jdoucí roky, kromě případu, kdy se jedná o převod práv, zemědělec znovu svá práva pro sebe získá aspoň na další dva po sobě jdoucí roky. Pokud zemědělec během každého z těchto dvou roků neuplatní aspoň minimální procentní podíl svých práv stanovených v odstavci 4, potom kromě výjimečných a řádně zdůvodněných případů členský stát stáhne a ročně vrátí do národní rezervy tu část práv, kterou zemědělec neuplatnil.
V případě zemědělců účastnících se programů předčasného odchodu do důchodu uznaných Komisí mohou členské státy umožnit, aby se celková doba trvání dočasného pronajmutí na základě těchto programů prodloužila.
Zemědělci, kteří se zavázali účastnit se extenzifikačního programu v souladu s opatřením uvedeným v článku 2(1)(c) nařízení rady (EHS) č. 2078/92 (34) nebo extenzifikačního programu v souladu s články 22 a 23 nařízení (ES) č. 1257/1999 nebudou po dobu takovéto účasti oprávněni svá práva dočasně pronajímat a/nebo převádět. Toto ustanovení se však nebude uplatňovat v případech, kdy program povoluje převod a/nebo dočasný pronájem práv zemědělcům, jejichž účast na opatřeních jiných, než o kterých se hovoří v tomto pododstavci, vyžaduje získání práv.
4. Minimální procentní podíl uplatnění práv na prémii je 70 %.
Členské státy však tento procentní podíl mohou zvýšit až na 100 %. O tom, jaký procentní podíl zamýšlejí použít, musejí Komisi předem informovat.
Článek 79
Postoupení práv a dočasné pronajmutí
1. Členské státy mohou na základě svých výrobních struktur stanovit minimální počet práv na prémie, které mohou být předmětem dílčího převodu, který nezahrnuje převod držení. Toto minimum nesmí přesáhnout 10 práv na prémie.
2. Převody práv na prémie a dočasná pronajmutí těchto práv se stanou platnými teprve poté, co o nich zemědělec práva nabývající a zemědělec práva převádějící a/nebo dočasně pronajímající zpraví pověřené úřady členského státu.
Takovéto oznámení se musí provést do určitého nejzazšího termínu stanoveného členským státem, který nesmí být pozdější než datum, kdy v daném členském státu končí období podávání žádosti o prémie, kromě případů, kdy se převod děje prostřednictvím dědictví. V takovýchto případech musí být zemědělec, který práva nabývá, schopen předložit příslušné doklady prokazující, že je dědicem zesnulého zemědělce.
3. V případě převodu bez převodu držení nesmí být v žádném případě počet práv převedených bez náhrady do národní rezervy menší než jedno.
Článek 80
Změna individuálního stropu
V případě převodů nebo dočasných pronajmutí práv na prémie musejí členské státy stanovit nový strop a nejpozději do 60 dní od posledního dne období, během kterého výrobce předložil svou žádost, informovat zainteresované zemědělce o počtu práv na prémie, na která mají nárok.
První odstavec se nebude vztahovat na případ, kdy se převod děje prostřednictvím dědictví uvedeného v článku 79(2).
Článek 81
Zemědělci nevlastnící půdu, kterou obhospodařují
Na zemědělce obhospodařující pouze půdu ve vlastnictví veřejném nebo družstevním, kteří se rozhodnou, že už tuto půdu nebudou používat pro pastvu a že všechna svá práva převedou na jiného zemědělce, se bude pohlížet stejně jako na zemědělce, kteří držení své půdy prodávají nebo převádějí. Ve všech ostatních případech se na takovéto zemědělce bude pohlížet jako na zemědělce, kteří převádějí pouze svá práva na prémie.
Článek 82
Převod přes národní rezervu
V případech, kdy členské státy stanoví, že převod práv se má dít prostřednictvím národní rezervy, budou aplikovat národní ustanovení analogické ustanovením v této kapitole. Navíc v těchto případech:
a)
mohou členské státy umožnit, aby se dočasný pronájem uskutečnil prostřednictvím národní rezervy;
b)
v případě, že se převod práv či dočasný pronájem uskuteční podle bodu (a), stane se přesun do národní rezervy účinným až poté, co kompetentní úřady členského státu budou zemědělce převádějícího a/nebo pronajímajícího práva informovat a přesuny z rezervy na jiného zemědělce se stanou účinnými, až tohoto zemědělce budou úřady informovat.
Navíc národní ustanovení zmiňovaná v prvním odstavci zajistí, že ta část práv, která není pokrytá druhým pododstavcem článku 117(2) Nařízení (ES) č. 1782/2003, musí být vyrovnána platbou od členského státu odpovídající platbě, která by byla vyplacena následkem přímého přesunu mezi zemědělci, přičemž je zejména třeba vzít v úvahu výrobní trend v příslušném členském státě. Tato platba se bude rovnat platbě, účtované zemědělci, který obdrží ekvivalentní práva z národní rezervy.
Článek 83
Výpočet individuálních limitů
Při počátečních výpočtech a v následných upřesněních jednotlivých limitů pro práva na prémie se budou používat pouze celá čísla.
Za tímto účelem se v případech, kdy aritmetický výsledek výpočtů nebude celým číslem, použije nejbližší celé číslo. V případech, kdy výsledek výpočtů padne přesně do poloviny mezi dvě celá čísla, se pak použije vyšší celé číslo.
Článek 84
Uvědomění
1. Nejpozději do 1. března 2005 členské státy Komisi musejí uvědomit o části převedených práv na příplatky, které budou odevzdány národní rezervě v souladu s článkem 117(2) nařízení (ES) č. 1782/2003 a o případných opatřeních provedených podle článku 117(3) tohoto nařízení a před 1. lednem každého roku o jakýchkoliv jejich změnách.
2. Za použití tabulky uvedené v přílohách XIII a XIV členské státy komisi každý rok nejpozději 30. dubna uvědomí:
a)
o počtu práv na příplatek vrácených bez náhradní platby do národní rezervy po převodech práv bez převodu držení během předchozího roku;
b)
o počtu neuplatněných práv na příplatek zmiňovaných v článku 118(2) nařízení (ES) č. 1782/2003 převedených do národní rezervy během předchozího roku;
c)
o počtu práv udělených podle článku 118(3) nařízení (ES) č. 1782/2003 během předchozího roku;
d)
o počtu práv na příplatek udělených zemědělcům v nevýhodnějších oblastech z národní rezervy během předchozího roku;
e)
o datech týkajících se období a nejzazších termínů pro převody práv a pro žádosti o příplatky.
ODDÍL 3
Další platby
Článek 85
Další platby
Ty členské státy, které aplikují článek 71 nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 musejí Komisi informovat o svých národních ustanoveních týkajících se poskytování dodatečných plateb stanovených článkem 119 tohoto nařízení. V případech, kdy to má smysl, budou tyto informace zejména obsahovat:
a)
objemy plateb spojených s počtem kusů stáda:
i)
informativní částky na hlavu a podmínky udělení;
ii)
informativní předpoklad celkových výdajů a počtu zvířat, jichž se to týká;
iii)
specifické požadavky skladování;
iv)
další informace o aplikačních pravidlech;
b)
ohledně plateb z pozemky tam, kde je to nutné:
i)
výpočet regionálních bázových oblastí;
ii)
informativní částky na hektar;
iii)
informativní předpoklad celkových výdajů a počtu daných hektarů;
iv)
další informace o aplikačních pravidlech;
c)
podrobnosti o dalších vytvořených programech pro uskutečnění dodatečných plateb.
Do jednoho měsíce od provedení jakékoliv změny ve svých národních ustanoveních členské státy Komisi o těchto změnách musejí uvědomit.
ODDÍL 4
Obecná ustanovení
Článek 86
Převod do národní měny
Účinným datem pro aplikaci směnného kurzu na částky příplatků plateb zmiňovaných v článcích 113, 114 a 119 nařízení (ES) č. 1782/2003 bude začátek kalendářního roku, pro který je příplatek či platba poskytována.
Směnný kurz, který se použije, se spočítá jako průměr směnných kurzů platných v měsíci prosinci předcházejícím účinné datum počítaný poměrným dílem. Bude stanoven Komisí během měsíce následujícího po účinném datu.
KAPITOLA 13
PLATBY PRO HOVĚZÍ A TELECÍ
ODDÍL 1
Speciální příplatek
(Článek 123 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 87
Žádosti
1. Kromě požadavků obsažených v integrovaném systému bude každá žádost o přímé platby uváděná v článku 22 nařízení (ES) č. 1782/2003 také obsahovat:
a)
podrobný rozpis počtu zvířat podle věkových skupin;
b)
odvolání na pasy nebo správní dokumenty doprovázející zvířata, která jsou předmětem žádosti.
2. Žádosti lze podávat pouze na zvířata, která k počátečnímu dni zadržovacího období uvedeného v článku 90:
a)
v případě býků jsou aspoň sedm měsíců stará;
b)
v případě mladých volů:
i)
nejsou mladší sedmi měsíců ani nejsou starší 19 měsíců v případě první věkové skupiny;
ii)
v případě druhé věkové skupiny jsou aspoň 20 měsíců stará.
Článek 88
Poskytnutí příplatku
Zvířata, která nemají nárok na speciální příplatek buďto kvůli aplikaci proporcionální redukce popsané v článku 123(4) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo aplikaci hustoty stáda popsané v článku 131 tohoto nařízení, dále nesmějí být předmětem žádosti pro tutéž věkovou skupinu a bude se na ně pohlížet jako kdyby byla předmětem vyplacení příplatku.
Článek 89
Pasy a administrativní doklady
1. Pokud pas ve smyslu podmínek stanovených v článku 6 nařízení (ES) č. 1760/2000 není vydáván, musí být nahrazen národním administrativním dokladem v souladu s čl. 123 odst. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003.
2. Příslušné orgány členského státu zajistí, aby pasy nebo administrativní doklady zajistily poskytnutí pouze jedné prémie na zvíře a věkovou třídu. V tomto ohledu jsou si členské státy povinny navzájem poskytovat nezbytnou součinnost.
3. Členské státy mohou stanovit, že národní administrativní doklad, na který odkazuje odst. 1, bude mít formu:
a)
doprovodného dokumentu pro každé jednotlivé zvíře;
b)
souhrnného seznamu vedeného zemědělcem, který bude obsahovat veškeré potřebné informace požadované pro administrativní doklad, za předpokladu, že příslušná zvířata zůstanou od data, kdy byla podána první žádost, u stejného zemědělce až do okamžiku, kdy jsou umístěna na trh za účelem porážky;
c)
souhrnného seznamu vedeného centrálními orgány, který bude obsahovat veškeré požadované informace potřebné pro administrativní doklad, za předpokladu, že členský stát nebo region členského státu, jenž využije této možnosti, bude u všech zvířat uvedených v žádosti provádět prohlídky na místě, bude sledovat pohyb těchto zvířat a provede jasné označení každého prohlédnutého zvířete, a to za součinnosti zemědělců;
d)
souhrnného seznamu vedeného centrálními orgány, který bude obsahovat veškeré potřebné informace požadované pro administrativní doklad, za předpokladu, že členský stát přijme potřebná opatření, aby zajistil, že nebude prémie poskytnuta dvakrát ve stejné věkové třídě, a na požádání poskytne neprodleně informaci o tom, zda byl danému zvířeti prémiový statut přiznán.
4. Členské státy, které se rozhodnou využít jedné nebo více možností uvedených v odst. 3, to včas oznámí Komisi a předloží jí příslušné prováděcí předpisy.
Pro účely bodu (c) odst. 3 se jak Velká Británie tak Severní Irsko považují za regiony členského státu.
Článek 90
Retenční doba
Retenční doba uvedená v čl. 123 odst. 3) písm. a) nařízení (ES) č. 1782/2003 činí dva měsíce a začíná běžet dnem následujícím po datu podání žádosti.
Členské státy však mohou určit, že zemědělec je oprávněn stanovit jiný termín zahájení, který ale nesmí být pozdější než dva měsíce ode dne podání žádosti.
Článek 91
Regionální strop
1. Pokud je výsledkem uplatnění snížené sazby uvedené v čl. 123 odst. 4) nařízení (ES) č. 1782/2003 počet oprávněných zvířat menší než celé číslo, bude za desetinnou část poskytnuta odpovídající poměrná částka jednotkového množství prémie. Pro tyto účely se bere v úvahu pouze první desetinné místo.
2. Pokud se členské státy rozhodnou zavést různé regiony ve smyslu čl. 122 písm. a) nařízení (ES) č. 1782/2003 nebo upravit stávající regiony na svém území, oznámí toto své rozhodnutí Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku a zároveň předloží definici regionu a množstevního stropu. Veškeré další úpravy budou oznamovány Komisi vždy nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
Článek 92
Omezení počtu zvířat v chovu
1. Pokud se členské státy rozhodnou upravit limit 90 hlav skotu na chov a věkovou třídu, jak je uvedeno v čl. 123 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003, nebo se od něj odchýlit, oznámí toto rozhodnutí Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
Pokud navíc členské státy stanoví nejmenší počet zvířat v chovu, na který se bude vztahovat snížená sazba, oznámí to Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
2. Veškeré následné úpravy v aplikaci odst. 1 budou oznámeny Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
Článek 93
Poskytnutí prémie při porážce
1. Členské státy mohou poskytnout speciální prémii při porážce takto:
a)
u býků po dovršení stanoveného věku;
b)
u volů po dosažení první nebo druhé věkové třídy nebo kombinací poskytnutí prémií na obě dvě věkové třídy.
2. Členské státy, které se rozhodnou poskytnout speciální prémii při porážce v souladu s odst. 1, také zajistí, aby tato prémie byla poskytnuta i při expedici zvířat do jiného členského státu nebo vývozu do nečlenského státu.
3. Pokud se členské státy rozhodnout poskytnout zvláštní prémii při porážce v souladu s odst. 1 tohoto článku, bude se s nezbytnými úpravami na poskytování prémie vztahovat tento oddíl, čl. 120 a čl. 121 odst. 1) a 2).
4. Kromě informací uvedených v čl. 121 odst. 1) budou žádosti o podporu uvádět, zda se jedná o býka či vola, a bude k nim přiložen dokument obsahující údaje požadované pro účely čl. 89 odst. 2). Doprovodným dokumentem bude dle volby členského státu jeden z následujících dokladů:
a)
pas nebo kopie pasu, pokud používaný typ čítá několik kopií;
b)
kopie pasu, pokud je používaný typ pasu vydáván pouze v jediném vyhotovení, které musí být navráceno příslušnému orgánu pro účely čl. 6 nařízení (ES) č. 1760/2000; v takovém případě přijme členský stát opatření, kterými zajistí, aby se informace obsažené v kopii shodovaly s originálním dokumentem;
c)
národní administrativní doklad, pokud není pas vydáván, za podmínek stanovených čl. 6 nařízení (ES) č. 1760/2000.
Členské státy mohou použití národního administrativního dokladu pozastavit. V takovém případě přijmou potřebná opatření, kterými zajistí, aby nebyla prémie na zvířata, které jsou předmětem obchodu v rámci Společenství, poskytována pro stejnou věkovou třídu dvakrát.
Pokud jsou v počítačových databázích uvedených v čl. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1760/2000 obsaženy ke spokojenosti členského státu potřebné informace, které zajistí, aby byla na každé zvíře a každou věkovou třídu poskytnuta pouze jedna prémie, dokument uvedený v prvním odstavci tohoto bodu k žádosti o podporu přiložen být nemusí.
Odchylně od prvního bodu tohoto odstavce, pokud členské státy uplatňují možnost uvedenou v prvním bodě čl. 121 odst. 2), přijmou potřebné opatření, které zajistí, aby mohl zemědělec určit zvířata, pro která požaduje zvláštní prémii.
5. U býků bude doklad o porážce uvádět hmotnost jatečně opracovaného těla.
6. Pokud je zvíře expedováno, je nutné vystavit doklad o expedici ve formě prohlášení vydaného odesilatelem zboží, které bude uvádět členský stát, do kterého je zvíře vyváženo.
V takovém případě budou žádosti o podporu obsahovat:
a)
název a adresu odesilatele (nebo ekvivalentní kód);
b)
identifikační číslo zvířete;
c)
prohlášení, že zvíře není mladší devíti měsíců.
Žádosti o podporu budou předloženy předtím, než zvíře opustí území příslušného členského státu, a doklad o expedici bude předložen ve lhůtě tří měsíců od data, kdy zvíře opustilo území příslušného členského státu.
Článek 94
Informace o systému podpory
1. Odchylně od čl. 90 bude prémie vyplacena zemědělcům, kteří měli zvířata v držení po minimální retenční dobu dvou měsíců, která končí méně než jeden měsíc před datem porážky nebo dodání nebo končí méně než dva měsíce před datem vývozu.
U volů podléhá výplata prémie následujícím pravidlům:
a)
prémie u první věkové třídy bude vyplacena pouze v případě, že měl zemědělec zvíře v držení nejméně dva měsíce mezi okamžikem, kdy zvíře dosáhlo sedmi měsíců věku, a okamžikem, kdy dosáhlo 22 měsíců věku;
b)
prémie u druhé věkové třídy může být vyplacena pouze v případě, že zemědělec měl v držení zvíře, které dosáhlo 20 měsíců věku, alespoň po dobu dvou měsíců;
c)
prémie u těchto dvou věkových tříd mohou být vyplaceny společně pouze v případě, že měl zemědělec zvíře v držení alespoň čtyři po sobě jdoucí měsíce při současném dodržení věkových požadavků stanovených v bodech a) a b);
d)
prémie pouze u druhé věkové třídy může být vyplacena v případě, že bylo zvíře vyvezeno z jiného členského státu poté, co dosáhlo 19 měsíců věku.
2. V kontextu výpočtu hustoty stáda, jak je uvedeno v čl. 131 nařízení (ES) č. 1782/2003, bude každé zvíře, na které se vztahuje kombinovaná aplikace obou dvou věkových tříd, vzato v úvahu dvakrát.
3. Hmotnost jatečně opracovaného těla se zjišťuje na základě jatečně opracovaného těla ve smyslu čl. 2 nařízení Rady (EHS) č. 1208/81 (35).
Pokud se bude vzhled jatečně opracovaného těla od uvedené definice lišit, platí korekční faktory stanovené v příloze k nařízení Komise (EHS) č. 563/82 (36).
Pokud se porážka uskuteční v jatečním zařízení, na které se nevztahuje jakostní stupnice pro jatečně opracovaná těla dospělých hovězích zvířat, mohou členské státy povolit, aby byla hmotnost určena na základě živé váhy poraženého zvířete. V těchto případech bude platit, že se hmotnost jatečně opracovaného těla rovná nebo je větší než 185 kilogramů, pokud byla živá váha jatečního zvířete rovna nebo větší než 340 kg.
Článek 95
Oznamování
Členské státy oznámí Komisi před začátkem příslušného kalendářního roku své rozhodnutí nebo případné úpravy rozhodnutí, které se týká uplatnění čl. 93 a souvisejících postupů.
ODDÍL 2
Prémie na porážku mimo sezónu
(Čl. 124 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 96
Uplatnění prémie
Komise nejpozději do 1. září každého kalendářního roku rozhodne, ve kterých členských státech může být v dalším kalendářním roce poskytována prémie na porážku mimo sezónu.
Členské státy oznámí Komisi nejpozději do 1. ledna kalendářního roku, ve kterém byla prémie poskytnuta, zda se rozhodly čl. 124 odst. 3) nařízení (ES) č. 1782/2003 uplatňovat.
Článek 97
Nárok na prémii
1. Prémie na porážku mimo sezónu může být poskytnuta pouze u volů, kteří již obdrželi speciální prémii nebo u kterých se má zato, že obdrželi speciální prémii v souladu s čl. 88 v členském státě, který prémii na porážku mimo sezónu uplatňuje, a kteří jsou poráženi v členském státě, jenž prémii na porážku mimo sezónu uplatňuje.
2. Prémii na porážku mimo sezónu lze poskytnout pouze zemědělci, který měl zvíře před porážkou naposledy v držení.
Článek 98
Žádosti
1. Zemědělec předloží žádost příslušnému orgánu členského státu, ve kterém se majetek nachází.
2. Žádosti budou vyhotoveny v souladu s čl. 93 odst. 4) a čl. 121, které budou aplikovány s nezbytnými úpravami.
Členské státy přijmou opatření, kterými bude ověřeno, že byla poskytnuta speciální prémie, a budou provádět pravidelné, neohlášené kontroly správnosti certifikátů uvedených v čl. 121.
ODDÍL 3
Prémie na krávy bez tržní produkce mléka
(Čl. 125 až 129 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 99
Masná plemena krav
Pro účely čl. 122 odst. d) a čl. 129 odst. 2) nařízení (ES) č. 1782/2003 se krávy, které patří k hovězím druhům uvedeným v příloze XV tohoto nařízení, nepovažují za masná plemena krav.
Článek 100
Maximální individuální referenční množství
1. Pokud se členské státy rozhodnou změnit maximální individuální referenční množství 120 000 kilogramů, které stanoví čl. 125 odst. 2) písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003, nebo se od něj odchýlit, oznámí to Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
2. Případné pozdější změny uplatnění odst. 1 budou oznámeny Komisi nejpozději před 1. lednem příslušného kalendářního roku.
Článek 101
Retenční doba
Šestiměsíční retenční doba stanovená v čl. 125 odst. 2) nařízení (ES) č. 1782/2003 začne běžet v den následující po datu podání žádosti.
Článek 102
Žádosti
1. Aniž by tím byly dotčeny požadavky stanovené v rámci integrovaného systému, pokud je podávána žádost o prémii dle čl. 125 odst. 2) písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003, musí žádost o přímé platby stanovené v čl. 22 nařízení (ES) č. 1782/2003 obsahovat:
a)
prohlášení uvádějící individuální referenční množství mléka, které měl producent k dispozici k 31. březnu předcházejícímu začátku 12měsíčního období uplatňování programu dodatečných dávek se začátkem v příslušném kalendářním roce; pokud není toto množství k datu podání žádosti známo, bude dodáno příslušnému orgánu při nejbližší příležitosti;
b)
závazek zemědělce, že nebude během dvanáctiměsíční doby od data podání žádosti zvyšovat své individuální referenční množství nad množstevní limit stanovený v čl. 125 odst. 2) písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003.
Bod (b) neplatí, pokud členský stát množstevní limit zrušil.
2. Žádosti se podávají po dobu šesti měsíců během kalendářního roku, kterou určí členský stát.
Členské státy mohou stanovit v rámci této celkové doby oddělené termíny pro podávání žádostí.
Článek 103
Průměrný výnos mléka
Průměrný výnos mléka se vypočítá na základě průměrných výnosů uvedených v příloze XVI. Pro tento výpočet však členské státy mohou využít vlastní uznaný doklad, který slouží jako potvrzení průměrného výnosu mléčného stáda zemědělce.
Článek 104
Dodatečná národní prémie
1. Dodatečná národní prémie na krávy bez tržní produkce mléka, jak stanoví čl.125 odst. 5) nařízení (ES) č. 1782/2003, může být poskytnuta pouze zemědělci, který ve stejném kalendářním roce obdrží prémii na krávy bez tržní produkce mléka.
Dodatečná národní prémie na krávy bez tržní produkce mléka bude poskytnuta pouze pro omezené množství zvířat oprávněných k získání této prémie a, pokud je to relevantní, po uplatnění snížené sazby uvedené v druhém pododstavci čl. 129 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003.
2. Členské státy mohou stanovit pro poskytování dodatečné národní prémie na krávy bez tržní produkce mléka další podmínky. O těchto podmínkách informují Komisi v dostatečném předstihu předtím, než vstoupí v účinnost.
3. Komise nejpozději do 1. září každého kalendářního roku rozhodne, které členské státy splňují podmínky uvedené v třetím pododstavci čl. 125 odst. 5) nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 105
Individuální strop
Členské státy určí individuální strop na zemědělce v souladu s čl. 126 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 106
Oznamování
1. Členské státy oznámí Komisi nejpozději do 1. května 2005 veškeré změny postupů využívaných k implementaci snížení individuálních stropů v souladu s čl. 126 odst. 3) nařízení (ES) č. 1782/2003.
2. Členské státy oznámí Komisi:
a)
nejpozději do 1. března 2005 veškeré změny způsobu výpočtu snížení uvedeného v druhém pododstavci čl. 127 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003;
b)
před 1. lednem každého roku případné úpravy opatření přijatých v rámci čl. 127 odst. 2) písm. a) tohoto nařízení.
3. Prostřednictvím tabulky uvedené v části 3 přílohy XVIII oznámí nejpozději do 1. března předběžně a nejpozději do 31. července s konečnou platností členské státy Komisi pro každý kalendářní rok:
a)
počet nároků na prémii, které se vrátily bez kompenzační výplaty do národní rezervy po převodu práv bez převodů majetku během předchozího kalendářního roku;
b)
počet nevyužitých nároků na prémii uvedených v čl. 109 odst. 2) převedených do národní rezervy během předchozího kalendářního roku;
c)
počet nároků udělených dle čl. 128 odst. 3) nařízení (ES) č. 1782/2003 během předchozího kalendářního roku.
Článek 107
Práva získaná bezplatně
Kromě řádně odůvodněných výjimečných případů platí, že pokud zemědělec získal nároky na prémii bezplatně z národní rezervy, není oprávněn během tří následujících kalendářních let svá práva převádět a/nebo dočasně pronajímat.
Článek 108
Uplatnění nároků
1. Zemědělec, kterému byly uděleny nároky, je může uplatnit buď přímým využitím těchto nároků pro sebe a/nebo jejich pronájmem jinému producentovi.
2. Pokud zemědělec během každého kalendářního roku nevyužil alespoň minimální podíl svých práv v souladu s odst. 4, bude nevyužitá část převedena do národní rezervy, vyjma následujících případů:
-
pokud je zemědělec držitelem nejvýše sedmi nároků na prémii a během každých dvou po sobě jdoucích kalendářních let nevyužil minimálního podílu svých práv stanoveného v souladu s odst. 4, bude část, která nebyla využita v minulém kalendářním roce, převedena do národní rezervy;
-
u zemědělce, jenž je účastníkem extenzifikačního programu uznaného Komisí;
-
u zemědělce, jenž je účastníkem programu předčasného důchodu uznaného Komisí, kdy není převod a/nebo dočasný pronájem práv povinný;
nebo
-
v dalších výjimečných a řádně odůvodněných případech.
3. Dočasný pronájem lze uskutečnit pouze na dobu celého kalendářního roku a musí se vztahovat alespoň na minimální počet zvířat stanovený v čl. 109 odst. 1). Na konci každého období dočasného pronájmu, který nesmí překročit tři po sobě jdoucí roky, získá zemědělec, pokud se nejednalo o převod práv, všechna práva zpět, a to nejméně na dobu dvou po sobě jdoucích kalendářních let. Pokud zemědělec v každém z těchto dvou let nevyužije alespoň minimální podíl svých práv, který je stanoven v souladu s odst. 4, odebere každoročně členský stát mimo výjimečných a řádně odůvodněných případů tu část práv, která zemědělec nevyužil, a vrátí ji do národní rezervy.
U zemědělců, kteří se účastní programů předčasného důchodu uznaných Komisí, mohou však členské státy celkové trvání dočasného pronájmu na základě těchto programů zvýšit.
Zemědělci, kteří se zavázali k účasti v extenzifikačním programu v souladu s opatřením uvedeným v čl. 2 odst. 1) písm. c) nařízení Rady (EHS) č. 2078/92 (37) nebo extenzifikačním programu v souladu s čl. 22 a 23 nařízení (ES) č. 1257/1999 (38), nejsou k dočasnému pronájmu a/nebo převodu svých nároků během doby této účasti oprávněni. Toto ustanovení se však nevztahuje na případy, kdy program povoluje převod a/nebo dočasný pronájem nároků zemědělcům, jejichž účasti na jiných opatřeních než opatřeních uvedených v tomto pododstavci vyžaduje získání práv.
4. Minimální podíl využití nároků na prémii činí 70 %. Členské státy však mohou tento podíl zvýšit až na 100 %.
Členské státy oznámí Komisi předem, jaký podíl budou používat a dále veškeré změny zde uvedeného podílu.
Článek 109
Převod nároků a dočasný pronájem
1. Členské státy mohou na základě svých struktur produkce stanovit minimální počet nároků na prémii, na které lze aplikovat částečný převod, který nezahrnuje převod majetku. Toto minimum může činit nejvýše pět nároků na prémii.
2. Převody nároků na prémii a dočasný pronájem těchto nároků vstoupí v účinnost teprve poté, co byly zemědělcem převádějícím a/nebo pronajímajícím tyto nároky společně se zemědělcem, který je získává, oznámeny příslušným orgánům členského státu.
Toto oznámení se musí uskutečnit ve lhůtě stanovené členským státem, nejpozději však v den, kdy zemědělec, který nároky získává, podal svou žádost, vyjma případů, kdy převod nároků vyplývá z dědictví. V takovém případě musí být zemědělec, který nároky získává, schopen doložit příslušné právní dokumenty potvrzující skutečnost, že je dědicem zesnulého zemědělce.
Článek 110
Změna individuálního stropu
U převodů nebo dočasného pronájmu nároků na prémii stanoví členské státy nový individuální strop a oznámí dotčeným zemědělcům počet práv na prémii, na které mají nárok, nejpozději do 60 dnů od poslední dne období, ve kterém zemědělec podal žádost.
První odstavec se netýká případů, kde dojde k převodu v důsledku dědictví.
Článek 111
Zemědělci, kteří nevlastní půdu, kterou obhospodařují
Zemědělci, kteří obhospodařují pouze veřejnou půdu nebo půdu v kolektivním vlastnictví, jež se rozhodli v obhospodařování této půdy nepokračovat a převést všechna svá práva na jiného zemědělce, jsou považováni za rovnocenné zemědělcům, kteří prodávají nebo převádějí svůj majetek. Ve všech ostatních případech se má zato, že tito zemědělci pouze převádějí své nároky na prémii.
Článek 112
Převod prostřednictvím národní rezervy
Pokud členský stát určí, že se převod nároků bez převodu majetku musí uskutečnit prostřednictvím národní rezervy v souladu s čl. 127 odst. 2) písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003, uplatní národní předpisy analogicky k předpisům uvedeným v čl. 109 až 111. Navíc v tomto případě:
-
členské státy mohou stanovit, že dočasný pronájem se uskuteční prostřednictvím národní rezervy;
-
při převodu nebo dočasném pronájmu nároků na prémii v případech, kdy se využívá prvního požadavku, jsou převody do rezervy účinné teprve poté, co byly příslušnými orgány členského státu oznámeny zemědělci převádějícímu a/nebo pronajímajícímu tyto nároky, a převody z rezervy na jiného zemědělce jsou účinné teprve poté, co byly těmito orgány oznámeny zemědělci, který je nabývá.
Dále musí tyto předpisy zajišťovat, aby členský stát zaplatil za část nároků, které netvoří část uvedenou v druhém pododstavci čl. 127 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003, odpovídající množství, které by vyplynulo z přímého převodu mezi zemědělci, s přihlédnutím především k trendu produkce v příslušném členském státě. Tato platba se musí rovnat platbě, která bude požadována od zemědělce nabývajícího shodná práva z národní rezervy.
Článek 113
Částečné nároky
1. Pokud jsou výsledkem výpočtů provedených dle čl. 105 až 112 hodnoty, které nejsou celými čísly, bere se v úvahu pouze první desetinné místo.
2. Pokud z aplikace ustanovení tohoto oddílu pro zemědělce nebo národní rezervu vyplynou částečné nároky na prémii, budou tyto částečné nároky sečteny.
3. Pokud je zemědělec držitelem částečného nároku, omezí se tento částečný nárok pouze na oprávnění k odpovídajícímu zlomku jednotkového množství prémie a, pokud je to relevantní, dodatečné národní prémie dle čl. 104 a extenzifikační platby dle čl. 118.
Článek 114
Speciální program pro jalovice
1. Členské státy, které mají zájem využít možnosti uvedené v čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003, to oznámí Komisi a současně předloží Komisi příslušné údaje, na základě kterých bude možno určit, zda jsou splněny podmínky stanovené v čl. 129 odst. 1 uvedeného nařízení.
Dotčené členské státy také sdělí konkrétní stropy, které případně stanovily.
Komise rozhodne, které členské státy splňují podmínky stanovené v čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Rozhodnutí platná v okamžiku vstoupení tohoto nařízení v platnost platí i nadále.
2. Členské státy splňující podmínky uvedené v čl. 129 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 oznámí před 1. lednem příslušného roku Komisi veškeré úpravy konkrétních národních stropů, které stanovily.
3. Členské státy, které provádějí zvláštní program, stanoví kritéria, jimiž zajistí, aby byla prémie vyplácena zemědělcům, jejichž stádo jalovic má nahradit stádo krav. Mezi tato kritéria může patřit zejména věkový limit a/nebo plemenné požadavky. Členské státy přijatá kritéria oznámí Komisi před 1. lednem příslušného roku. Veškeré následné úpravy budou Komisi oznámeny před 1. lednem příslušného roku.
4. Pokud je výsledkem aplikace poměrného snížení uvedeného v druhém pododstavci čl. 129 odst. 1) nařízení (ES) č. 1782/2003 hodnota oprávněných zvířat menší než celé číslo, bude za tuto desetinnou část přiznán odpovídající zlomek jednotkového množství prémie a, pokud je to relevantní, dodatečné národní prémie dle čl. 104 a extenzifikační platby dle čl. 118. Pro tyto účely se uvažuje pouze první desetinné místo.
5. V členských státech, které aplikují zvláštní program, musí požadavek uvedený v čl. 125 odst. 2) nařízení (ES) č. 1782/2003 týkající se minimálního počtu zvířat, které musí mít zemědělec v držení, v plném rozsahu dodržen, buď co se týče krav bez tržní produkce mléka, pokud zemědělec podal žádost na krávy bez tržní produkce mléka, nebo co se týče jalovic, pokud zemědělec podal žádost na jalovice.
6. Ustanovení čl. 105 až 113 se na tento zvláštní program nevztahují.
Článek 115
Zaokrouhlování počtů zvířat
Pokud je výsledkem výpočtu maximálního počtu jalovic jako procentní podíl, jak je uvedeno v čl. 125 odst. 2) druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1782/2003, jiná hodnota než celé číslo, bude tato hodnota, pokud je menší než 0,5, zaokrouhlena dolů na nejbližší celé číslo, a pokud je rovna nebo větší než 0,5, bude tato hodnota zaokrouhlena nahoru.
ODDÍL 4
Společná ustanovení pro zvláštní prémie a prémie na krávy bez tržní produkce mléka
Pododdíl 1
Obecná ustanovení
Článek 116
Žádosti o zvláštní prémie a prémie na krávy bez tržní produkce mléka
1. Členské státy mohou, z administrativních důvodů, rozhodnout, že žádosti o přímé platby uvedené v článku 22 nařízení (ES) č. 1782/2003, co se týče zvláštní prémie a prémie na krávy bez tržní produkce mléka, budou podávány pro minimální počet zvířat s tím, že tento počet nepřekročí číslo tři.
2. Aniž je dotčen čl. 102 odst. 2 a čl. 118c odst. 2, členské státy mohou určit období a termíny pro předložení žádostí o prémii a počet žádostí, který mohou zemědělci předložit v jednom režimu prémií a kalendářním roce.
Článek 117
Intenzita chovu
1. Pro každého zemědělce, který, v rámci stejného kalendářního roku, předloží žádost o přímou platbu uvedenou v článku 22 nařízení (ES) č. 1782/2003 pro zvláštní prémii nebo prémii na krávy bez tržní produkce mléka, příslušné orgány stanoví počet VDJ (velkých dobytčích jednotek) odpovídající počtu zvířat, pro který je možné poskytnout zvláštní prémii nebo prémii na krávy bez tržní produkce mléka, s uvážením krmné plochy zemědělce.
2. Při stanovení intenzity chovu uvedené v článku 131 nařízení (ES) č. 1782/2003, se použije následující postup:
a)
bude zváženo individuální referenční množství pro mléko, které k dispozici v zemědělském podniku k 31. březnu před začátkem dvanáctiměsíčního období režimu pro žádosti o dodatečné platby začínajícího v příslušném kalendářním roce;
b)
počet dojnic potřebný pro vyprodukování tohoto referenčního množství pro mléko bude vypočítán podle článku 103 tohoto nařízení.
3. Při určení počtu zvířat způsobilých pro přidělení prémie:
a)
počet hektarů určený podle pravidel stanovených v integrovaném systému bude vynásoben intenzitou chovu uvedenou v článku 131 nařízení (ES) č. 1782/2003;
b)
počet VDJ odpovídající počtu dojnic potřebných pro vyprodukování referenčního množství mléka, které je zemědělci k dispozici, bude odečteno od takto získaného čísla;
c)
počet VDJ odpovídající počtu ovcí a/nebo koz, pro které byly podány žádosti o prémie, bude odečten od takto získaného čísla.
Takto získané konečné číslo bude odpovídat maximálnímu počtu VDJ, pro které bude poskytnuta zvláštní prémie a prémie na krávy bez tržní produkce mléka.
4. Členské státy informují každého dotčeného zemědělce o intenzitě chovu, která pro něho byla stanovena a o výsledném počtu VDJ, pro které může být poskytnuta prémie.
Pododdíl 2
Režim extenzifikačních prémií
(Článek 132 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 118
Účast v režimu extenzifikačních prémií
1. Pro přihlášení se k extenzifikační prémii, zemědělci uvedou v žádosti o přímou platbu uvedené v článku 22 nařízení (ES) č. 1782/2003, že si přejí zúčastnit se režimu extenzifikačních prémií.
2. Zvířata, která jsou považována za zvířata, která obdržela zvláštní prémii ve smyslu článku 88, se nebudou přihlašovat pro extenzifikační prémii.
Článek 118a
Určení intenzity chovu sčítáním
1. Pro kontrolu, že celkový počet zvířat vypočítaný podle čl. 132 odst. 3 písm. a) nařízení (ES) č. 1782/2003 splňuje požadavky na intenzitu chovu stanovené v čl. 132 odst. 2 tohoto nařízení, členské státy každý rok určí alespoň pět sčítacích dnů zvířat a informují o tom Komisi.
Kromě případů, kdy členské státy rozhodnou, že sčítacím dnem může být kterýkoli den v roce, budou sčítací dny rozděleny náhodně tak, aby pokrývaly celý rok, měněny každý rok a každý sčítací den bude určen dodatečně a oznámen zemědělci nejdříve dva týdny po jeho určení.
2. Ve sčítací den budou zvířata spočítána podle jedné z následujících metod, podle výběru členského státu:
a)
Členské státy mohou požádat každého zemědělce aby potvrdil, na základě jeho registru zemědělského podniku, před určením sčítacího dne členským státem, počet VDJ nebo počet zvířat pro každou ze dvou kategorií skotu uvedených v převodní tabulce stanovené v čl. 131 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1782/2003;
b)
Členské státy mohou používat počítačové databáze uvedené v čl. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1760/2000 pro určení počtu VDJ za podmínky, že tyto databáze poskytují, ke spokojenosti dotčeného členského státu, adekvátní záruky co se týče přesnosti informací, které obsahují, pro účely režimu extenzifikačních plateb.
3. Počet VDJ použitý pro určení zda zemědělec splňuje požadavky na intenzitu chovu stanovené v čl. 132 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003 bude aritmetickým průměrem počtů VDJ spočítaných ve sčítací dny plus počet VDJ odpovídající ovcím a kozám pro které byly podány žádosti o prémie pro stejný kalendářní rok.
Nicméně, kde se členské státy rozhodnou, že sčítacím dnem může být kterýkoli den v roce, mohou tyto státy rozhodnout, že čísla uvedená v odst. 2 písm. a) a b) budou vypočítána poměrně pro období po které jsou zvířata přítomna v podniku.
4. Členské státy přijmou nezbytná opatření pro používání článku 29 nařízení (ES) č. 1782/2003 v případě zemědělců, kteří, pomocí abnormálně nízkých chovných stavů během části roku, uměle vytvářejí podmínky požadované článkem 132 tohoto nařízení.
Článek 118b
Zjednodušené určení intenzity chovu
1. Odchylně od článku 118a, členské státy mohou poskytnout zemědělcům možnost zvolit si zjednodušené schéma pro výpočet intenzity chovu.
V takovém případě, zemědělec do žádosti o podporu zařadí:
a)
prohlášení, že každý den vyhověl maximální intenzitě chovu stanovené v článku 132 nařízení (ES) No 1782/2003 k datu jeho žádosti o podporu;
b)
závazek každý den vyhovět takovéto intenzitě chovu mezi datem jeho žádosti o podporu a následujícím 31. prosincem.
Tam kde si dotčený členský stát zvolil použít čl. 132 odst. 2 druhý pododstavec nařízení (ES) č. 1782/2003, zemědělec ve své žádosti uvede, kterou ze dvou maximálních intenzit chovu dodržuje. Farmář může tuto volbu změnit před oznámením kontroly na místě počtu jeho zvířat.
Zemědělec může oznámit příslušnému orgánu zrušení závazku uvedeného v bodě (b) druhého pododstavce před oznámením kontroly na místě počtu jeho zvířat. V takovém případě nebude kvalifikovaný pro extenzifikační prémii.
Prohlášení a závazky stanovené v druhém pododstavci budou podléhat opatřením kontroly a pokut stanovených podle integrovaného systému.
2. Kde si členské státy zvolí použít, nebo ukončit použití, možnosti stanovené v článku 132 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1782/2003, informují Komisi o svém rozhodnutí před 1. lednem dotčeného kalendářního roku.
Článek 118c
Zemědělci v horských oblastech
1. Členské státy, které si přejí využít možnosti stanovené v čl. 132 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003 o tomto informují Komisi a zároveň oznámí Komisi relevantní informace umožňující určení, zda jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku.
Pro účely č. 132 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003, „zemědělec v horské oblasti“ znamená jedno z následujících:
a)
zemědělce, jehož zemědělský podnik se nachází v horské oblasti;
b)
zemědělce, jehož minimálně 50 % krmné plochy se nachází v horské oblasti.
Komise rozhodne, které členské státy splňují podmínky stanovené v čl. 132 odst. 4 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Rozhodnutí, která budou v platnosti v dobu vstoupení v platnost tohoto nařízení se budou dále používat.
2. Aniž by byl dotčen čl. 118, odst. 1, zemědělci, kteří si přejí se kvalifikovat pro extenzifikační prémie podle odstavce 1 tohoto článku uvedou na žádosti o podporu, že žádají o extenzifikační prémii. Zemědělci budou udržovat, minimálně po dobu šesti následujících měsíců od data podání žádosti uvedené v článku 118, počet dojnic minimálně stejný jako počet dojnic pro který byla podána žádost o extenzifikační prémii. Toto retenční období začne prvním dnem po dni podání žádosti.
Žádosti budou podávány během celého období šesti měsíců v kalendářním roce, které budou určeny členským státem.
Členské státy mohou rozhodnout o oddělených obdobích pro podávání žádostí v rámci takovéhoto celého období.
Článek 118d
Maximální počet dojnic způsobilých pro prémii
Počet dojnic, pro který je zemědělci poskytnuta extenzifikační prémie nesmí překročit ani jedno z následujících čísel:
a)
počet dojnic potřebný pro vyprodukování individuální referenčního množství pro mléko, které je zemědělci k dispozici k 31. březnu před začátkem dvanáctiměsíčního období režimu pro žádosti o dodatečné platby začínajícího v dotčeném kalendářním roce; tento počet krav bude vypočítán pomocí průměrné dojivosti definované v příloze XVI;
b)
celkový počet krav v zemědělském podniku, stanovený podle článku 118a, mínus počet krav bez tržní produkce mléka odpovídající individuálnímu stropu.
Článek 119
Obecná ustanovení
1. Členské státy oznámí Komisi jakoukoli změnu v definici „pastviny“ použité pro účely čl. 132 odst. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 1782/2003 před 1. lednem dotčeného roku.
2. Pro účely výpočtu intenzity chovu podle tohoto pododdílu budou brána v úvahu pouze první dvě desetinná místa.
3. V případě, že příslušné veterinární orgány rozhodnou, že žádné zvíře nesmí opustit výrobní jednotku kromě za účelem porážky, bude počet velkých dobytčích jednotek zaznamenaný v zemědělském podniku vynásoben koeficientem 0,8 pro účely použití tohoto pododdílu.
Takovéto opatření bude omezeno na období, plus 20 dnů, na které se vztahuje rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci, s tím, že zemědělec informoval příslušný orgán, písemně do 10 pracovních dnů od rozhodnutí, o přítomnosti dotčených zvířat a podnikl veškerá nezbytná opatření pro zabránění a/nebo omezení výskytu nákazy zvířat.
ODDÍL 5
Porážková prémie
(Článek 130 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 120
Členské státy mohou rozhodnout, že pro kvalifikování se pro porážkovou prémii za daný kalendářní rok každý zemědělec, před nebo v dobu podávání první žádosti pro takový kalendářní rok, předloží prohlášení o účasti.
Nicméně, tam kde zemědělec nečiní žádné změny v prohlášení o účasti, může členský stát přijmout, že platí předchozí prohlášení.
Článek 121
Žádosti
1. Žádosti o podporu budou obsahovat informace potřebné pro vyplacení porážkové prémie, zejména datum narození zvířete v případě zvířat narozených po 1. lednu 1998.
Žádosti o podporu budou předloženy v rámci období, která budou určena členským státem, která nesmí převyšovat šest měsíců po porážce zvířete, nebo tam kde je zvíře vyvezeno, po datu ke kterému opustilo celní území Společenství a skončí nejpozději na konci února následujícího roku kromě výjimečných případů o kterých bude rozhodnuto dotčeným členským státem, kdy jsou zvířata odesílána nebo vyvážena. Aniž by byl dotčen tento časový limit, členský stát může stanovit období a termíny pro předložení žádostí o podporu a mohou určit počet žádostí, který může každý zemědělec předložit za kalendářní rok.
Členské státy mohou povolit předkládání žádostí prostřednictvím osoby jiné než zemědělce. V takovýchto případech ponese žádost jméno a adresu zemědělce, který je zodpovědný za kvalifikaci pro porážkovou prémii.
Kromě požadavků zavedených jako součást integrovaného systému, bude každá žádost obsahovat:
a)
v případech kdy je podpora poskytnuta v době porážky, osvědčení z jatek nebo jakýkoli dokument vystavený nebo potvrzený na jatkách obsahující minimálně stejné informace, uvádějící:
i)
název a adresu jatek (nebo příslušný kód),
ii)
datum porážky a identifikační a porážkové číslo zvířete,
iii)
v případě telat, hmotnost jatečně opracovaného těla, kromě případů použití čl. 122 odst. 4;
b)
v případech, kdy je zvíře vyvezeno do třetí země:
i)
jméno a adresu vývozce (nebo příslušný kód),
ii)
identifikační číslo zvířete,
iii)
vývozní prohlášení uvádějící věk zvířete u zvířat narozených po 1. lednu 1998 a v případě telat, kromě případů použití čl. 122 odst. 4, živou hmotnost, která nesmí překročit 300 kilogramů,
iv)
důkaz, že zvíře opustilo celní prostor Společenství, prokázaný stejným způsobem jako pro vývozní náhradu.
Členské státy mohou rozhodnout, že informace obsažené v bodech (a) a (b) čtvrtého pododstavce budou předané prostřednictvím orgánu nebo orgánů schválených členským státem, které mohou používat informační technologii.
Členské státy budou provádět pravidelné, neohlášené kontroly přesnosti vydaných osvědčení nebo dokumentů a, tam kde je to vhodné, informací uvedených ve čtvrtém pododstavci.
2. Odchylně od odstavce 1, členské státy mohou rozhodnout, že informace o porážce zvířat, zadané do počítačových databází uvedených v čl. 3 písm. b) nařízení (ES) č. 1760/2000, odeslané příslušnému orgánu jatkami, budou považovány za žádosti o porážkovou prémii podanou za zemědělce, za podmínky, že tyto databáze nabízejí, ke spokojenosti členského státu, adekvátní záruky co se týče přesnosti informací, které obsahují, pro účely režimu porážkové prémie a, kde je to použitelné, pro výplatu zvláštní prémie při porážce a/nebo dodatečných plateb, pokud jsou vypláceny při porážce a/nebo prémie na porážku mimo sezónu.
Nicméně, členské státy mohou rozhodnout, že žádosti budou předkládány. V takovém případě mohou určit typ informací, které budou žádost provázet.
Členské státy, které si zvolí používání tohoto odstavce, informují Komisi o jakékoli následné změně před jejím provedením.
Členské státy zajistí, že informace poskytnuté platební agentuře obsahují veškeré informace potřebné pro výplatu porážkové prémie, zejména:
a)
typy a počty zvířat jak jsou uvedeny v čl. 130 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 poražených během dotčeného roku;
b)
informace týkající se plnění věkového omezení a váhy jatečně opracovaných těl zvířat uvedené v uvedeném odstavci a plnění retenčního období uvedeného v článku 123 tohoto nařízení;
c)
kde je to použitelné, informace potřebné pro výplatu zvláštní prémie v době porážky a/nebo dodatečné platby pokud je vyplácena při porážce a/nebo prémie na porážku mimo sezónu.
3. Pro zvířata, která podléhala obchodu v rámci Společenství po retenčním období uvedeném v článku 123, i pokud si členský stát, ve kterém byla provedena porážka, zvolí použití odchylky stanovené v odstavci 2 tohoto článku, vydají jatka dokument uvedený v bodě (a) tohoto článku, odstavce 1 čtvrtého pododstavce.
Nicméně, tam kde jsou jejich systémy pro přenos dat kompatibilní, mohou se dva členské státy dohodnout na používání systému popsaném v odstavci 2.
Členské státy si budou navzájem pomáhat při zajištění efektivní kontroly autentičnosti předaných dokumentů a/nebo přesnosti vyměňovaných informací. Za tímto účelem členský stát, kde je provedena platba pošle pravidelné přehledy členskému státu, kde je provedena porážka, rozdělené podle jatek, osvědčení o porážce (nebo nahrazujících informací) obdržených od druhého ze zmíněných členských států.
Článek 122
Váha a prezentace jatečně upravených těl
1. Pro účely čl. 130 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003, jatečně upravená těla telat budou prezentována po stáhnutí, vykolení a vykrvení, bez hlavy nebo kopyt, ale s játry, ledvinami a ledvinovým lojem.
2. Hmotnost, která bude brána v úvahu bude hmotnost jatečně upraveného těla po ochlazení, nebo teplá hmotnost jatečně upraveného těla stanovená jakmile je to možné po porážce, snížená o 2 %.
3. Tam kde jsou jatečně upravená těla prezentována bez jater, ledvin a/nebo ledvinového loje, bude jejich hmotnost navýšena o:
a)
3,5 kilogramů za játra;
b)
0,5 kilogramů za ledviny;
c)
3,5 kilogramů za ledvinový lůj.
4. Členské státy mohou rozhodnout, že tam kde jsou telata stará méně než šest měsíců v době porážky nebo vývozu, budou požadavky na hmotnost uvedené v čl. 130 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003 považovány za splněné.
Tam kde není možní stanovit hmotnost jatečně opracovaného těla na jatkách, budou požadavky na hmotnost uvedené v čl. 130 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1782/2003 považovány za splněné, pokud živá hmotnost nepřesahuje 300 kilogramů.
Článek 123
Příjemce prémie
1. Porážková prémie bude zaplacena zemědělci, který vlastnil zvíře po minimální retenční období dvou měsíců končící méně než jeden měsíc před porážkou nebo končící méně než dva měsíce před vývozem.
2. V případě telat poražených před dosažením stáří tří měsíců bude retenční období jeden měsíc.
Článek 124
Národní stropy
1. Národní stropy uvedené v čl. 130 odst. 1 a odst. 3 nařízení (ES) č. 1782/2003 jsou stanoveny v příloze XVII tohoto nařízení.
2. Kde použití poměrného snížení stanoveného v čl. 130 odst. 4 vede k výslednému počtu způsobilých zvířat, které je nižší než celé číslo, bude poskytnut s ohledem na desetinnou část odpovídající zlomek peněžní jednotky porážkové prémie. Pro tento účel budou brány v úvahu pouze první dvě desetinná čísla.
ČÁST 6
Dodatečné platby
(Články 133 až 136 nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 125
Národní opatření
Podrobné informace o národních opatřeních uvedených v článku 137 nařízení (ES) č. 1782/2003 zahrnují následující:
1.
u plateb za počet kusů, v případě aplikovatelnosti:
a)
orientační částky za kus za každou kategorii zvířat a opatření pro udělení dotace;
b)
orientační odhad celkových výdajů za každou kategorii zvířat spolu s údaji o tom, zda-li budou tyto platby provedeny ve formě dodatečné platby k jatečnímu příplatku a údaji o počtu zvířat, na které se toto vztahuje;
c)
specifické požadavky na hustotu dobytka na plochu píce s výjimkou plateb ve formě dodatečné platby k jatečnímu příplatku;
d)
mezní počet kusů samčího skotu na statek, v případě aplikovatelnosti;
e)
další informace o pravidlech aplikace.
Do kategorie zvířat uvedených v bodech (a) a (b) spadají býci, volci, kojící krávy, dojnice, jalovice, na které může být obdržen příplatek za kojící krávy a další jalovice nebo jakákoliv skupina zvířat stanovená členským státem a zahrnutá do těchto kategorií;
2.
u plateb za rozlohu, v případě nutnosti:
a)
výpočet základních regionálních oblastí;
b)
orientační částky na hektar;
c)
orientační odhad celkových výdajů a počet hektarů, na které se tento vztahuje;
d)
další informace o pravidlech aplikace.
ČÁST 7
Obecná ustanovení
Článek 126
Platby předem
1. V souladu s čl. 28 odst. 3 pododst. b) nařízení (ES) č. 1782/2003 vyplatí na základě výsledků administrativních kontrol a kontrol prováděných místně příslušný orgán farmáři za počet zvířat splňujících podmínky zálohu ve výši 60 % speciálního příplatku, příplatku za dojící krávy a jatečního příplatku.
V případě speciálního příplatku, speciálního programu pro jalovice uvedeného v článku 114 a jatečního příplatku může být ze strany členského státu snížena výše platby předem, přičemž tato nesmí být nicméně nižší než 40 %.
Navíc se členské státy mohou na základě administrativních a na místě prováděných kontrol rozhodnout vyplatit farmářům zálohu v maximální výši 60 % z částky dodatečných plateb uvedených v článku 133 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Zálohu není možno vyplatit před 16. říjnem kalendářního roku, v souvislosti s kterým je zažádáno o poskytnutí příplatku nebo pro který je poskytnuta dodatečná platba.
2. Konečná platba příplatku nebo dodatečné platby představuje částku rovnající se rozdílu mezi zálohou a výší příplatku nebo dodatečné platby, na kterou má farmář nárok.
Článek 127
Alokační rok
1. Datum předložení žádosti představuje rozhodnou událost pro stanovení roku, do kterého jsou zařazena zvířata, na něž se vztahuje speciální příplatek, příplatek za dojící krávy, příplatek za nesezónnost a platební programy za extenzifikaci a pro určení počtu jednotek dobytka, které budou použity k výpočtu hustoty dobytka na plochu píce.
Pokud je nicméně v souladu s článkem 93 udělen speciální příplatek, bude v následujících případech za výši příplatku považována výše platná k 31. prosinci roku, ve kterém došlo k porážce nebo vývozu:
a)
jestliže bylo zvíře poraženo nebo vyvezeno nejpozději 31. prosince;
b)
jestliže byla žádost o příplatek za toto zvíře podána po tomto datu.
2. Co se týče jatečního příplatku, je za účelem stanovení výše pomoci a vypočtení proporcionálního snížení v souladu s článkem 124 za alokační rok považován rok, ve kterém došlo k porážce nebo vývozu.
Článek 128
Převod na národní měnu
Převod příplatků, plateb za extenzifikaci a dodatečných plateb na národní měnu bude proveden podle poměrným dílem vypočteného průměru směnných kurzů platných v měsíci prosinci před alokačním rokem stanoveným v souladu s článkem 127. Průměrný směnný kurz bude stanoven Komisí během následujícího měsíce.
Článek 129
Pokuty za nezákonné použití nebo držení určitých látek nebo výrobků
Dojde-li na základě nezákonného použití nebo držení látek či výrobků, které nejsou ve veterinárním sektoru povoleny příslušnými nařízeními Společenství k opakovanému porušení zákonů, rozhodnou členské státy v souladu s druhým pododstavcem čl. 140 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 a s ohledem na závažnost tohoto porušení o délce vyloučení z programů podpory.
Článek 130
Stanovení individuálního referenčního množství mléka
Až do konce 11. období uvedeného v článku 1 nařízení (ES) č. 1788/2003 se členský stát může odchylně od čl. 102 odst. 1 pododst. a),čl. 117 odst. 2 pododst. a) a čl. 118d odst. a) tohoto nařízení rozhodnout, že v případě farmářů produkujících mléko, kteří uvolňují nebo přebírají celkové nebo částečné individuální referenční množství, bude s platností od 31. března respektive 1. dubna v souladu s čl. 5 odst. j) a odst. k) nařízení (ES) č. 1788/2003 nebo podle národních ustanovení přijatých k provádění článků 16, 17 a 18 uvedeného nařízení dne 1. dubna stanoveno následující:
a)
maximální individuální referenční množství mléka opravňující k obdržení příplatku za kojící krávy a maximální počet kojících krav;
b)
přidělení dodatečných plateb za dojnice;
c)
počet dojnic za účelem poskytnutí platby za extenzifikaci v případě dojnic držených na statcích v horských oblastech;
d)
hustota dobytka na plochu píce.
Článek 130a
Stanovení retenčních období
Za poslední den retenčních období uvedených v čl. 90, čl. 94 odst. 1, čl. 101, čl. 118c odst. 2 a čl. 123 je považován den, ať již pracovní či nikoliv, který předchází dni, jenž nese stejné číslo jako datum započetí daného období.
Článek 131
Oznámení
1. V případě aplikace čl. 68 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003 oznámí členské státy Komisi
a)
počet telat, v souvislosti s nimiž bylo požádáno o jateční příplatek a uvedou, zda-li došlo k porážce nebo vývozu těchto zvířat. Toto oznámení bude každoročně předloženo nejpozději do 15. září v případě informací, jež se týkají prvního pololetí stávajícího roku a nejpozději do 1. března v případě informací, jež se týkají druhého pololetí předcházejícího roku;
b)
každý rok nejpozději do 31. července údaje za předcházející kalendářní rok týkající se:
i)
počtu telat, za která byl skutečně udělen jateční příplatek, přičemž uvedou, zda-li byl tento příplatek vyplacen za porážku nebo za export a kolika farmářů se týkal;
ii)
počtu telat, za která jateční příplatek v předcházejícím kalendářním roce udělen nebyl z důvodu uplatnění maximálních národních limitů.
2. V případě aplikace čl. 68 odst. 2 pododst. a) bod i) a bod ii) nařízení (ES) č. 1782/2003 oznámí členské státy Komisi:
a)
každoročně nejpozději do 15. září v případě informací, jež se týkají prvního pololetí stávajícího roku a nejpozději do 1. března v případě informací, jež se týkají druhého pololetí předcházejícího roku:
i)
počet krav, v souvislosti s nimiž bylo požádáno o příplatek za kojící krávy, přičemž tento počet musí být rozdělen podle rozpisů uvedených v čl. 125 odst. 2 pododst. a) a pododst. b) nařízení (ES) č. 1782/2003;
ii)
počet hovězího dobytka s výjimkou telat, v souvislosti s nímž bylo požádáno o jateční příplatek a uvedou, zda-li došlo k porážce nebo vývozu těchto zvířat.
b)
každý rok nejpozději do 31. července údaje za předcházející kalendářní rok týkající se:
i)
počtu krav a jalovic, za které byl skutečně poskytnut příplatek na kojící krávy, přičemž tento počet musí být rozdělen podle rozpisů uvedených v čl. 125 odst. 2 pododst. a) a pododst. b) nařízení (ES) č. 1782/2003; každý rozpis bude zároveň obsahovat počet farmářů, kterým byl příplatek poskytnut;
ii)
kde je to na místě, údaje týkající se počtu zvířat, za která příplatek v předcházejícím kalendářním roce udělen nebyl z důvodu uplatnění specifických maximálních národních limitů vztahujících se na jalovice;
iii)
pokud je to na místě, údaje týkající se poskytnutí jakéhokoliv národního příplatku navíc k příplatku za kojící krávy, přičemž budou uvedeny:
-
podmínky pro udělení takového příplatku,
-
částka poskytnutá na jedno zvíře;
iv)
počtu hovězího dobytka s výjimkou telat, za který byl skutečně udělen jateční příplatek, přičemž uvedou, zda-li byl tento příplatek vyplacen za porážku nebo za export a kolik farmářů jej obdrželo;
v)
počtu hovězího dobytka s výjimkou telat, za který jateční příplatek v předcházejícím kalendářním roce udělen nebyl z důvodu uplatnění maximálních národních limitů.
3. V případě aplikace čl. 68 odst. 2 pododst. b) bod i) nařízení (ES) č. 1782/2003 oznámí členské státy Komisi:
a)
počet hovězího dobytka s výjimkou telat, v souvislosti s nímž bylo požádáno o jateční příplatek a uvedou, zda-li došlo k porážce nebo vývozu těchto zvířat. Toto oznámení bude každoročně předloženo nejpozději do 15. září v případě informací, jež se týkají prvního pololetí stávajícího roku a nejpozději do 1. března v případě informací, jež se týkají druhého pololetí předcházejícího roku;
b)
každý rok nejpozději do 31. července údaje za předcházející kalendářní rok týkající se:
i)
počtu hovězího dobytka s výjimkou telat, za který byl skutečně udělen jateční příplatek, přičemž uvedou, zda-li byl tento příplatek vyplacen za porážku nebo za export a kolik farmářů jej obdrželo;
ii)
počtu hovězího dobytka s výjimkou telat, za který jateční příplatek v předcházejícím kalendářním roce udělen nebyl z důvodu uplatnění maximálních národních limitů.
4. V případě aplikace čl. 68 odst. 2 pododst. b) bod ii) nařízení (ES) č. 1782/2003 oznámí členské státy Komisi:
a)
počet samčího skotu, v souvislosti s nímž bylo požádáno o speciální příplatek, přičemž tento skot bude rozdělen do skupin podle věku a druhu zvířete (býk nebo volek). Toto oznámení bude každoročně předloženo nejpozději do 15. září v případě informací, jež se týkají prvního pololetí stávajícího roku a nejpozději do 1. března v případě informací, jež se týkají druhého pololetí předcházejícího roku;
b)
každý rok nejpozději do 31. července údaje za předcházející kalendářní rok týkající se:
i)
počtu samčího skotu, za který byl speciální příplatek skutečně poskytnut, přičemž tento skot bude rozdělen do skupin podle věku a druhu zvířete (býk nebo volek), zároveň bude sdělen počet farmářů, kteří příplatek obdrželi;
ii)
počtu zvířat, za která speciální příplatek v předcházejícím kalendářním roce udělen nebyl z důvodu uplatnění maximálních národních limitů, přičemž tato zvířata budou rozdělena dle věku.
5. Každý rok nejpozději do 31. července budou členské státy informovat Komisi o částkách, jež byly po případném snížení podpory zmíněném v druhém odstavci článku 139 nařízení (ES) č. 1782/2003 v předcházejícím roce skutečně vyplaceny jako příplatky podle rozhodnutí souvisejícího s částečnou implementací jednotného programu vyplácení.
6. V případě aplikace článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003, oznámí členské státy Komisi:
a)
v případech, kde to lze aplikovat, počet zvířat, za která byl skutečně poskytnut příplatek za nesezónnost, přičemž tato zvířata budou rozdělena podle kritéria, zda-li byl příspěvek poskytnut z první nebo druhé tranše tohoto speciálního příplatku; zároveň bude uveden počet farmářů odpovídající každé ze dvou věkových kategorií. Toto oznámení bude každoročně předloženo nejpozději do 15. září v případě informací, jež se týkají prvního pololetí stávajícího roku a nejpozději do 1. března v případě informací, jež se týkají druhého pololetí předcházejícího roku;
b)
každý rok nejpozději do 31. července údaje za předcházející kalendářní rok týkající se:
i)
počtu samčího skotu, za který byla skutečně poskytnuta platba za extenzifikaci; tento samčí skot bude rozdělen podle limitů stanovených v čl. 132 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003, zároveň bude uveden počet farmářů, kterých se tato platba týká a tito budou rozděleni dle těchto limitů;
ii)
počtu krav a jalovic, za které byla skutečně poskytnuta platba za extenzifikaci; tyto krávy a jalovice budou rozděleny podle limitů stanovených v čl. 132 odst. 2 nařízení (ES) č. 1782/2003, zároveň bude uveden počet farmářů, kterých se tato platba týká a tito budou rozděleni dle těchto limitů;
iii)
počtu dojnic, za které byla skutečně poskytnuta platba za extenzifikaci;
iv)
počtu zvířat, za která byl skutečně poskytnut příplatek neovlivněný hustotou dobytka na plochu píce a o počtu farmářů, kteří tento příplatek obdrželi,
7. Ke sdělení údajů stanovených v tomto článku použijí členské státy tabulky obsažené v přílohách XVIII a XIX.
ČÁST 8
Přechodná a závěrečná ustanovení
Článek 132
Přechodná ustanovení
Požadavek na identifikaci a registraci zvířat zmíněný v článku 138 nařízení (ES) č. 1782/2003 se v souladu s postupem stanoveným ve směrnici Rady 92/102/EHS (39) vztahuje na zvířata narozená před 1. lednem 1998 s výjimkou zvířat, jež jsou předmětem obchodu v rámci Společenství.
Článek 133
Ustanovení vztahující se na přechodné období uvedené v článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003
Aniž by byly dotčeny další články této kapitoly, články 96, 97, 98, 117až 119 a 125 platí v kalendářních rocích 2005 a 2006, pokud se členské státy rozhodnou využít možnosti stanovené v článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003.
KAPITOLA 14
PROGRAM POSKYTNUTÍ PLATEB V JEDNOTNÉM PROSTORU
(článek 143b nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 134
Minimální velikost prostoru na statku, na který lze poskytnout platbu
Minimální velikost prostoru na statku, pro který lze dle ustanovení článku 143b(5) nařízení (ES) č. 1782/2003 zažádat o poskytnutí plateb na úrovni přesahující 0,3 ha, je uvedena v příloze XX.
Článek 135
Zemědělsky využívané oblasti
Zemědělsky využívané oblasti zařazené do programu vyplácení dotací v jednotném prostoru dle ustanovení čl. 143b odst. 5 nařízení (ES) č. 1782/2003 jsou uvedeny v příloze XXI.
Článek 136
Aplikace nařízení (ES) č. 796/2004
Aniž by byl dotčen třetí pododstavec článku 143b odst.6 nařízení (ES) č. 1782/2003, nařízení (ES) č. 796/2004 platí pro program vyplácení dotací v jednotném prostoru, a to s výjimkou čl. 6 odst.3, článku 7, čl. 8 odst. 2 pododst. b) a pododst. c), čl. 12 odst. 1 pododst. c) a odst. 2), čl. 13 odst. 2 až 8, článku 14 odst. 2 a odst. 3, článků 16 a 17, čl. 21 odst. 3, čl. 24 odst. 1 pododst. b), pododst. d) a pododst. e), čl. 26 odst. 1 pododst. a), pododst. b) a pododst. c) a odst. 2 pododst. b), pododst. c) a pododst. d), čl. 27 odst. 2 pododst. g), pododst. h), pododst. i) a pododst. j), čl. 28 odst. 1 pododst. d), čl. 30 odst. 3, článku 31, článků 34 až 40, článku 49 odst. 2 a odst. 3, čl. 50 odst. 2, odst. 4, odst. 5 a odst. 6, článků 51 až 64, článku 69 a čl. 71 odst. 1 tohoto nařízení.
Článek 137
Žádost o poskytnutí plateb v jednotném prostoru
1. Se žádostí o poskytnutí plateb v jednotném prostoru bude ve smyslu čl. 2 odst. 11 nařízení (ES) č. 796/2004 pro účely aplikace nařízení (ES) č. 796/2004 nakládáno jako se žádostí jednorázovou.
2. V žádosti o poskytnutí plateb v jednotném prostoru musí být uvedeny oblasti, jež splňují podmínky stanovené v čl. 143b odst. 5 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 138
Omezení a vynětí týkající se podmínek způsobilosti
1. Kromě zásahu vyšší moci nebo mimořádných okolností uvedených v článku 72 nařízení (ES) č. 796/2004 bude v případech, kdy je na základě administrativní nebo místně provedené kontroly zjištěno, že rozdíl mezi nahlášenou rozlohou a skutečnou rozlohou ve smyslu bodu (22) článku 2 nařízení (ES) č. 796/2004 dosahuje více než 3 % a méně než 30 % skutečné oblasti, snížena částka, jež má být za daný rok udělena v rámci programu poskytnutí plateb v jednotném prostoru, a to o dvojnásobek zjištěného rozdílu.
Jestliže rozdíl dosahuje více než 30 % skutečné rozlohy, nebude za daný rok poskytnuta žádná finanční pomoc.
Za předpokladu, že rozdíl přesahuje 50 %, bude farmáři odepřena možnost finanční pomoci, a to až do výše, která odpovídá rozdílu mezi nahlášenou a skutečnou rozlohou. Tato částka bude vykompenzována prostřednictvím finanční pomoci, na kterou má daný farmář nárok na základě žádostí, které předloží během tří kalendářních let následujících po kalendářním roce, ve kterém byl tento rozdíl zjištěn.
2. Jestliže rozdíly mezi nahlášenou a skutečnou rozlohou vyplývají z úmyslných nepřesností, nebude pomoc, na kterou by měl farmář za daný kalendářní rok nárok, poskytnuta.
Za předpokladu, že tento rozdíl přesahuje 20 % skutečné rozlohy, bude farmáři zároveň odepřena možnost finanční pomoci, a to až do výše, která odpovídá rozdílu mezi nahlášenou a skutečnou rozlohou. Tato částka bude vykompenzována prostřednictvím finanční pomoci, na kterou má daný farmář nárok na základě žádostí, které předloží během tří kalendářních let následujících po kalendářním roce, ve kterém byl tento rozdíl zjištěn.
3. Za účelem stanovení skutečné velikosti oblasti ve smyslu bodu (22) článku 2 nařízení (ES) č. 796/2004 platí čl. 143b odst. 5 a první pododstavec článku 143b odst. 6 nařízení (ES) č. 1782/2003 a článek 137 tohoto nařízení.
KAPITOLA 15
DODATEČNÉ PŘÍMÉ NÁRODNÍ PLATBY
(Článek 143c nařízení (ES) č. 1782/2003)
Článek 139
Koeficient redukce
Za předpokladu, že v určitém sektoru překročí dodatečné přímé národní platby maximální hranici schválenou ze strany Komise v souladu s čl. 143c odst. 7 nařízení (ES) č. 1782/2003, bude výše těchto dodatečných přímých národních plateb v dotyčném sektoru proporcionálně snížena podle koeficientu redukce.
Článek 140
Kontroly a sankce
1. Na dodatečné přímé národní platby spolufinancované v souladu s článkem 33h nařízení (ES) č. 1257/1999 se vztahuje nařízení (ES) 796/2004.
2. Jestliže ke spolufinancování nedochází, dotyčné nové členské státy učiní odpovídající kontrolní opatření s cílem zajistit splnění podmínek pro udělení dodatečných přímých národních plateb, jež jsou určeny na základě souhlasu Komise v souladu s článkem 143c odst. 7 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 141
Předkládání informací
Nové členské státy předloží zprávu obsahující informace o opatřeních k implementaci dodatečných přímých národních plateb. Tato zpráva bude předložena před 30. červnem roku, jenž následuje po jejich implementaci a zaměří se alespoň na následující:
a)
veškeré změny v oblastech ovlivňujících dodatečné přímé národní platby;
b)
v případě každé dodatečné přímé národní platby bude uveden počet příjemců, hektarů nebo jednotek, na které se platba vztahuje;
c)
přehled kontrol a sankcí uplatňovaných v souladu s článkem 140.
Článek 142
Státní pomoc
Dodatečné přímé národní platby, jež nejsou poskytnuty v souladu se souhlasem Komise uvedeným v čl. 143c odst. 6 nařízení (ES) č. 1782/2003 budou ve smyslu nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (40) považovány za nezákonnou státní pomoc.
KAPITOLA 16
POUŽITÍ PŮDY VYLOUČENÉ Z PRODUKCE SUROVÝCH MATERIÁLŮ
ODDÍL 1
Předmět a definice
Článek 143
Předmět
1. Půda vyňatá z produkce v rámci režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě stanoveného nařízením (ES) č. 1782/2003 může být podle čl. 55 písm. b) a čl. 107 odst. 3, první odrážka uvedeného nařízení použita k produkci surovin pro výrobu produktů v rámci Společenství, jež nejsou určeny k výživě lidí nebo zvířat v podmínkách stanovených touto kapitolou.
2. Pro půdu vyňatou z produkce, na které se pěstuje cukrová řepa, topinambury nebo kořeny čekanky, nebude platba vyplacena. Všechna ustanovení této kapitoly jsou však použitelná pro tyto kultury, které jsou pěstovány na půdě vyňaté z produkce, za stejných podmínek, jako by platba vyplacena byla.
Kultury těchto surovin na půdě vyňaté z produkce jsou povoleny za podmínky, že:
a)
cukrová řepa neslouží pro výrobu cukru, definovanou v nařízení (EHS) č. 314/2002 (41), ani jako meziprodukt, ani jako druhotný produkt, ani jako vedlejší produkt;
b)
kořeny čekanky nebo topinambury nebyly podrobeny žádnému procesu hydrolýzy, definovanému v nařízení (EHS) č. 314/2002, buď jako takové, nebo jako meziprodukt jako např. inulin, nebo jako vedlejší produkt, jako např. oligofruktóza, nebo jako případný druhotný produkt.
Článek 144
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„žadatelem“ zemědělec, který používá půdu vyňatou z produkce podle čl. 55 písm. b) a čl. 107 odst. 3, první odrážky nařízení (ES) č. 1782/2003;
b)
„nákupčím“ jakákoliv osoba uzavírající smlouvu podle článku 147, která kupuje na vlastní účet suroviny uvedené v článku 145 určené pro cíle, stanovené v příloze XXIII ;
c)
„prvním zpracovatelem“ uživatel zemědělských surovin, který provede jejich první zpracování za účelem získaní jednoho nebo více produktů uvedených v příloze XXIII tohoto nařízení.
ODDÍL 2
Smlouva
Článek 145
Využití suroviny
1. Na půdě vyňaté z produkce mohou být pěstovány všechny zemědělské suroviny podle čl. 53, písm. b) a podle čl. 107 odst. 3, první odrážky, nařízení (ES) č. 1782/2003.
Ekonomická hodnota produktů používaných k jiným než potravinářským účelům, stanovených v příloze XXIII tohoto nařízení, získaných zpracováním těchto surovin, musí být vyšší, než hodnota všech ostatních produktů určených k jinému použití a získaných stejným zpracováním způsobem zpracování podle metody vyhodnocení stanovené čl. 163, odst. 3 tohoto nařízení.
2. Suroviny podle odstavce 1 musí být předmětem smlouvy podle článku 147 aniž by byl dotčen článek 148.
3. Žadatel dodá veškerou sklizenou surovinu nákupčímu nebo prvnímu zpracovateli, který ji převezme a zaručí, že bude množství odpovídající této surovině v rámci Společenství použito při zpracování jednoho nebo více konečných produktů určených pro jiné než potravinářské účely, stanovené v příloze XXIII.
Pokud první zpracovatel použije skutečně sklizenou surovinu pro zpracování meziproduktu nebo druhotného produktu, může použít ekvivalentní množství těchto meziproduktů nebo druhotných produktů pro výrobu jednoho nebo více konečných produktů uvedených v prvním pododstavci.
V případě uvedeném ve druhém pododstavci, nebo když nákupčí prodává sklizenou surovinu v rámci ekvivalence, uvědomí první zpracovatel nebo nákupčí příslušný orgán, u něhož byla složena jistota. Pokud je toto odpovídající množství použito v jiném členském státě, než ve kterém byla surovina sklizena, příslušné orgány členských států se o takové transakci navzájem informují.
4. V rámci národních ustanovení upravujících smluvní vztahy může první zpracovatel delegovat nákup surovin na zemědělce, žadatele o pomoc. Zpracovatel zůstává jedinou odpovědnou osobou s ohledem na závazky, stanovené touto kapitolou.
Článek 146
Odchylka
1. Odchylně od čl. 145, odst. 2 a 3 mohou členské státy oprávnit žadatele, aby:
a)
použil veškeré sklizené obilniny nebo veškeré olejniny kódů KN 1201 00 90, 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91 a 1206 00 99:
i)
jako paliva pro vytápění svého hospodářství;
ii)
pro výrobu energie nebo bionafty pro své hospodářství;
b)
zpracoval všechnu surovinu sklizenou na svém hospodářství na bioplyn kódu KN 2711 29 00.
2. V případech, uvedených v odstavci 1 žadatel:
a)
se zaváže prohlášením nahrazujícím smlouvu podle článku 147, že přímo použije nebo zpracuje surovinu, která je předmětem zmíněného prohlášení; přiměřeně platí články 147 až 164.
b)
nechá veškerou sklizenou surovinu zvážit organizací nebo podnikem určeným Členským státem a zavede účetnictví specifické pro použitou surovinu a produkty a druhotné produkty získané zpracováním; pro obilniny a olejniny, pro slámu, stejně jako pro použití celé rostliny lze nicméně nahradit vážení volumetrickým stanovením suroviny.
3. Členský stát, který využívá možnost nabízenou v odstavci 1, zavede vhodná kontrolní opatření, kterými se zaručí přímé využití suroviny v hospodářství nebo zpracování na bioplyn kódů KN 2711 29 00.
4. Obilniny nebo olejniny použité podle odst. 1 písm. a) podléhají denaturaci, jejíž metodu musí stanovit Členský stát. Členské státy mohou nicméně povolit denaturaci oleje získaného zpracováním semen olejnin podle odst. 1, písm. a) ii), místo denaturace semen, za předpokladu, že bude denaturace provedena přímo po zpracování na olej, a že budou zavedena kontrolní opatření na použití semen.
Článek 147
Smlouva
1. Na podporu žádosti o pomoc předloží žadatel u příslušného orgánu smlouvu uzavřenou mezi ním a buď nákupčím nebo prvním zpracovatelem. Členský stát nicméně může rozhodnout, že smlouva smí být uzavřena pouze mezi nákupčím a prvním zpracovatelem.
2. Nákupčí se ujistí, že smlouva obsahuje následující údaje:
a)
jméno a adresu smluvních stran;
b)
dobu trvání smlouvy;
c)
druhy jednotlivých dotčených surovin a plochy oseté jednotlivými druhy;
d)
jakékoliv podmínky pro dodávku, stejně jako pro olejniny předpokládané množství, považované příslušným orgánem pro dotčenou surovinu za reprezentativní;
e)
závazek, že splní závazky podle čl. 145 odst. 3;
f)
konečná uvažovaná primární využití suroviny podle podmínek stanovených v čl. 145 odst. 1 a čl. 163 odst. 3.
3. Žadatel zajistí, že je smlouva uzavřena včas, aby mohl nákupčí nebo první zpracovatel uložit kopii smlouvy u příslušného orgánu ve lhůtě stanovené v čl. 157 odst. 1.
4. Členské státy mohou pro účely kontroly vyžadovat, aby směl každý žadatel uzavřít pro každou surovinu pouze jednu dodavatelskou smlouvu.
5. Pokud se smlouva vztahuje na semena řepky a řepice, slunečnicová semena nebo sójové boby kódů KN 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 nebo 1201 00 90, žadatel zajistí, aby ve smlouvě bylo, kromě údajů požadovaných podle odstavce 2, uvedeno celkové předpokládané množství druhotných produktů a celkové předpokládané množství druhotných produktů určených k jinému využití než k výživě lidí a zvířat, v obou případech podle druhů.
Uvedená množství jsou vypočítána na základě následujících poměrů:
a)
100 kilogramů semen řepky anebo řepice kódů KN 1205 10 90 nebo 1205 90 00 je považováno za ekvivalentní 56 kilogramům vedlejších výrobků;
b)
100 kilogramů slunečnicových semen kódů KN 1206 00 91 nebo 1206 00 99 je považováno za ekvivalentní 56 kilogramům vedlejších výrobků;
c)
100 kilogramů sojových bobů kódů KN 1201 00 90 je považováno za ekvivalentní 78 kilogramům vedlejších výrobků.
Článek 148
Suroviny, které nemusí být předmětem smlouvy
Odchylně od článku 147, suroviny vyjmenované v příloze XXII nemusí být nutně předmětem smlouvy.
Aby měl žadatel, který chce půdu vyňatou z produkce využít k pěstování surovin, nárok na platbu, podá u příslušného orgánu ve svém Členském státě spolu s žádostí o platbu písemné prohlášení, ve kterém se zaváže, že v případě použití příslušných surovin ve svém hospodářství nebo jejich prodeje, budou použity k účelům uvedeným v příloze XXIII.
Článek 149
Ekvivalenty sójové moučky pro vedlejší produkty z olejnin
1. Příslušný orgán oznámí Komisi co nejdříve, nejpozději však 30. června roku, ve kterém má být surovina sklizena, celkové předpokládané množství vedlejších produktů určených k výživě lidí nebo zvířat podle druhu, které vyplývá ze smluv podle článku 147, pokud se tyto smlouvy týkají semen řepky a řepice, slunečnicových semen a sójových bobů kódů KN 1205 10 90, 1205 90 00, 1206 00 91, 1206 00 99 nebo 1201 00 90, a plochy těchto olejnin podle druhu.
2. Komise vypočte celkové předpokládané množství vedlejších výrobků určených pro výživu lidí nebo zvířat, vyjádřené v ekvivalentu sójové moučky z informací dodaných podle odstavce 1 s použitím následujících koeficientů:
-
sojový koláč: 48 %,
-
koláč z řepice: 32 %,
-
slunečnicový koláč: 28 %.
Jestliže Komise konstatuje na základě provedeného výpočtu překročení stropu o 1 milion tun vedlejších výrobků určených pro výživu lidí nebo zvířat, určí, jakmile je to možné, ale nejpozději 31. července roku, během kterého je surovina sklizena, procento o které musí být snížena každá smlouva, aby mohl být proveden výpočet maximálního množství vedlejších výrobků, které smí být určeno pro výživu lidí nebo zvířat.
ODDÍL 3
Změna nebo ukončení smlouvy
Článek 150
Změna nebo ukončení smlouvy
Pokud smluvní strany změní nebo ukončí smlouvu poté, co žadatel podal žádost o pomoc, může žadatel trvat na své žádosti o pomoc pouze za předpokladu, že o takové změně nebo ukončení informuje příslušný orgán nejpozději do konečného data stanoveného pro změnu žádosti příslušným členským státem, aby bylo možné provést nezbytné kontroly.
Článek 151
Výjimečné okolnosti
Aniž je dotčen článek 150, pokud žadatel informuje příslušný orgán, že nebude schopen z důvodu zvláštních okolností schopen dodat všechnu surovinu uvedenou ve smlouvě nebo její část, může příslušný orgán po obdržení dostatečných důkazů o těchto zvláštních okolnostech schválit změnu smlouvy, která se jeví odůvodněná, nebo povolit její ukončení.
Pokud změna smlouvy s sebou přinese zmenšení ploch, na něž se smlouva vztahuje, nebo v případě, že je smlouva ukončena, musí žadatel, aby si zachoval právo na platbu, splnit tyto podmínky:
a)
znovu vyjmout dotčenou půdu z produkce způsobem, který je schválen příslušným orgánem;
b)
nebude prodávat, převádět ani využívat surovinu vypěstovanou na půdě, vyjmuté ze smlouvy.
Článek 152
Změna konečného využití
Aniž je dotčen článek 150, nákupčí nebo první zpracovatel může změnit předpokládaná konečná primární využití surovin podle čl. 147 odst. 2 písm. f) poté, co mu byly suroviny podle smlouvy dodány a byly splněny podmínky podle čl. 154 odst. 1 a čl. 157 odst. 3 prvního pododstavce.
Změny konečných využití se provedou v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 145 odst. 1, druhý pododstavec a čl. 163 odst. 3.
Nákupčí nebo první zpracovatel předem uvědomí příslušný orgán, aby mohly být provedeny nezbytné kontroly
ODDÍL 4
Reprezentativní výnosy a dodávaná množství
Článek 153
Reprezentativní výnosy
Členské státy stanoví každý rok a podle vhodného postupu reprezentativní výnosy, které mají být skutečně dosaženy a informují o nich žadatele, kterých se týkají.
Suroviny uvedené v příloze XXII mohou však být z reprezentativních výnosů vyjmuty.
Článek 154
Dodávaná množství
1. Žadatel podá příslušnému orgánu prohlášení o celkovém množství jednotlivých druhů sklizené suroviny a potvrdí dodané množství a stranu, které tuto surovinu dodal.
2. Množství surovin, které má být žadatelem skutečně dodáno nákupčímu nebo prvnímu zpracovateli, by mělo odpovídat alespoň reprezentativnímu výnosu.
V řádně odůvodněných případech však mohou členské státy výjimečně povolit, aby bylo toto množství nižší než reprezentativní výnos až o 10 % tohoto výnosu.
Kromě toho, pokud příslušný orgán schválil změnu nebo ukončení smlouvy podle článku 151, může příslušný orgán v případech, které považuje za zdůvodněné, snížit množství, které je žadatel podle prvního pododstavce tohoto odstavce povinen dodat.
ODDÍL 5
Podmínky pro platbu pomoci
Článek 155
Platba
1. Platba pomoci žadateli může být provedena před zpracováním suroviny. Platba je nicméně provedena pouze, když bylo množství suroviny, které má být dodáno v rámci této kapitoly, dodáno nákupčímu nebo prvnímu zpracovateli a pokud:
a)
bylo učiněno prohlášení podle čl. 154 odst. 1;
b)
byla kopie smlouvy uložena u příslušného orgánu nákupčího nebo prvního zpracovatele podle čl. 158 odst. 1 a byly splněny podmínky podle čl. 145 odst. 1;
c)
příslušný orgán obdržel důkaz, že byla složena celá částka jistoty podle čl. 158, odst. 2;
d)
příslušný orgán odpovědný za platbu ověřil, že byly pro každou žádost splněny podmínky podle článku 147.
2. V případě suroviny ze dvouletých plodin, jejíž sklizeň a následně dodávka proběhne tím pádem pouze během druhého roku pěstování, se platba provede v každém ze dvou let následujících po uzavření smlouvy podle článku 147, pod podmínkou, že příslušné orgány konstatují, že:
a)
jsou povinnosti stanovené v odst. 1 písm. b), c) a d) dodržovány počínaje prvním rokem pěstování;
b)
jsou povinnosti stanovené v odst. 1 písm. a) dodržovány a údaje podle čl. 157 odst. 3 prvního pododstavce sdělovány ve druhém roce pěstování.
Platby pro první rok pěstování jsou však provedeny pouze v případě, že příslušný orgán obdržel důkaz o složení jistoty podle čl. 158 odst. 2. Pro druhý rok pěstování není složení jistoty pro provedení platby vyžadováno.
3. V případě trvalého nebo víceletého pěstování, je platba pomoci prováděna každý rok od uzavření smlouvy. Podmínky podle odstavce 2 se používají obdobně.
ODDÍL 6
Povinnosti nákupčího a žadatele
Článek 156
Počet zpracovatelů
Nepotravinářské výrobky musí být získány maximálně třetím zpracovatelem.
Článek 157
Povinnosti
1. Nákupčí nebo první zpracovatel uloží kopii smlouvy u příslušného orgánu podle termínovaného kalendáře určeného příslušným Členským státem, nejpozději však v termínu pro předložení žádosti o pomoc v příslušném členském státě v uvažovaném roce.
Pokud žadatel a nákupčí nebo první zpracovatel změní nebo ukončí smlouvu před datem podle článku 150 v průběhu daného roku, nákupčí nebo první zpracovatel uloží nejpozději k tomuto datu kopii změněné nebo zrušené smlouvy u příslušného orgánu.
2. První zpracovatel dodá příslušnému orgánu potřebné informace o daném zpracování, jmenovitě ty, které se týkají cen a technických koeficientů zpracování, které slouží ke stanovení množství konečných výrobků podle čl. 164 odst. 2 druhý pododstavec.
3. Nákupčí nebo první zpracovatel, který převzal surovinu dodanou žadatelem, informuje příslušný orgán o množství převzaté suroviny a uvede její druh, jméno a adresu smluvní strany, která surovinu dodala, místo dodání a identifikační údaje smlouvy ve lhůtě stanovené členskými státy tak, aby umožnil provedení platby ve lhůtě stanovené v článku 28 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Pokud je členský stát nákupčího nebo prvního zpracovatele jiný než členský stát, v němž byla surovina vypěstována, uvědomí příslušný orgán do čtyřiceti pracovních dnů ode dne obdržení informací podle prvního pododstavce příslušný orgán žadatele o celkovém množství dodané suroviny.
ODDÍL 7
Jistoty
Článek 158
Jistota nákupčího nebo prvního zpracovatele
1. Nákupčí nebo první zpracovatel složí u příslušných orgánů celou jistotu podle odstavce 2 nejpozději do konečného data pro podání žádostí o platbu pro daný rok a v příslušném členském státě.
2. Jistota pro jednotlivé suroviny se vypočte na základě částky 250 eur/ha vynásobené součtem všech obdělávaných ploch, na něž se vztahuje smlouva podepsaná příslušným nákupčím nebo prvním zpracovatelem a které jsou využívány pro produkci uvedených surovin.
3. V případě, že je smlouva změněna nebo ukončena podle podmínek v článku 150 nebo článku 151, budou přiměřeně upraveny také složené jistoty.
4. Jistota pro jednotlivé suroviny se uvolní v poměru k množstvím zpracovaným na příslušný hlavní nepotravinářský konečný produkt za podmínky, že příslušný orgán nákupčího nebo prvního zpracovatele obdržel následující důkazy:
a)
důkaz, že uvedené množství suroviny bylo zpracováno v souladu s požadavky použití podle čl. 147 odst. 2, písm. f), přičemž se v případě potřeby zohlední jakékoliv případné změny podle ustanovení článku 152;
b)
pokud se smlouva vztahuje na semena řepky a řepice, slunečnicová semena nebo sójové boby kódů KN ex 1205 00 90, 1206 00 91, 1206 00 99 nebo 1201 00 90, a aplikuje se postup podle čl. 149 odst. 2, druhý pododstavec, důkaz, že pro množství vedlejších produktů, přesahující maximální množství, které lze využít k výživě lidí nebo zvířat, byly nalezeny jiné odbytové trhy, než potravinářské trhy.
5. Aniž je dotčen odstavec 4, pokud byla jistota složena nákupčím, uvolní se poté, co byla dotčená surovina dodána prvnímu zpracovateli, pokud má příslušný orgán důkaz, že první zpracovatel složil jistotu u svého příslušného orgánu.
Článek 159
Zásadní a podřízené požadavky
1. Následující požadavky jsou zásadní požadavky ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85 Komise:
a)
hlavní zpracování množství suroviny na konečné produkty uvedené ve smlouvě. Surovina musí být zpracována do 31. července druhého roku následujícího po sklizňovém roce;
b)
povinnost nalézt před datem uvedeným v písmenu a) jiné odbytové trhy pro množství vedlejších produktů, přesahující maximální množství vedlejších výrobků, které mohou být určeny k výživě lidí nebo zvířat, když je aplikován postup podle čl. 149 odst. 2 druhý pododstavec tohoto nařízení;
c)
povinnost doprovodit produkt jednou kontrolní kopií T5 podle článků 160 a 161 tohoto nařízení.
2. Následující povinnosti nákupčího nebo prvního zpracovatele představují podřízené požadavky ve smyslu článku 20 nařízení (EHS) č. 2220/85:
a)
povinnost převzít dodávku všech surovin dodaných žadatelem podle čl. 145 odst. 3 tohoto nařízení;
b)
povinnost uložit kopii smlouvy podle čl. 157 odst. 1 tohoto nařízení;
c)
povinnost sdělit údaje podle prvního pododstavce čl. 157 odst. 3 tohoto nařízení;
d)
povinnost složit jistotu podle čl. 158 odst. 1 tohoto nařízení.
ODDÍL 8
Doklady pro prodej, převod nebo dodání do jiného členského státu nebo pro vývoz
Článek 160
Kontrolní kopie T5
1. Pokud zpracovatel prodá nebo převede meziprodukty nebo druhotné produkty nebo vedlejší produkty, na něž se vztahuje smlouva podle článku 147, zpracovateli usazenému v jiném členském státě, musí být produkt provázen kontrolní kopií T5 vydanou v souladu s nařízením (EHS) č. 2454/93.
Pokud zpracovatel prodá nebo převede suroviny, na něž se vztahuje smlouva podle článku 147, prvnímu zpracovateli usazenému v jiném členském státě, platí první pododstavec.
2. Pod nadpisem „Ostatní“ v políčku 104 kontrolní kopie T5 se uvede jedna z následujících poznámek:
-
Producto destinado a su transformación o entrega de acuerdo con lo establecido en el articulo 147 del Reglamento (CE) no 1973/2004 de la Comisión;
-
Použito pro zpracování nebo dodávku v souladu s článkem 147 nařízení Rady (ES) 1973/2004
-
Skal anvendes til forarbejdning eller levering i overensstemmelse med artikel 147 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1973/2004
-
Zur Verarbeitung oder Lieferung gemäß Artikel 147 der Verordnung (EG) Nr. 1973/2004 der Kommission zu verwenden
-
Προς χρήση για μεταποίηση ή παράδοση σύμφωνα με το άρθρο 147 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1973/2004 της Επιτροπής
-
To be used for processing or delivery in accordance with Article 147 of Commission Regulation (EC) No 1973/2004
-
Kasutamiseks töötlemisel või tarnimisel vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1973/2004 artiklile 147
-
À utiliser pour transformation ou livraison conformément aux dispositions de l'article 147 du règlement (CE) no 1973/2004 de la Commission
-
Da consegnare o trasformare conformemente all'articolo 147 del regolamento (CE) n. 1973/2004 della Commissione
-
Izmantot pārstrādei vai piegādei saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1973/2004 147. panta nosacījumiem
-
Naudoti perdirbimui arba pristatymui pagal Komisijos reglamento (EB) Nr. 1973/2004 147 straipsnio nuostatas
-
A Bizottság 2004/1973/EK rendelete szerint feldolgozásra, vagy átadásra használandó
-
Te gebruiken voor verwerking of aflevering overeenkomstig artikel 147 van Verordening (EG) nr. 1973/2004 van de Commissie
-
Do wykorzystania w procesie przetwórstwa bądź do dostawy zgodnie z postanowieniami zawartymi w art. 147 rozporządzenia Komisji (WE) nr 1973/2004
-
A utilizar para transformação ou entrega em conformidade com o artigo 147 do Regulamento (CE) n.o 1973/2004 da Comissão
-
Na spracovanie alebo dodávku v súlade s článkom 147 nariadenia Komisie (ES) č. 1973/2004
-
Se uporablja za predelavo ali dostavo v skladu s členom 147 Uredbe Komisije (ES) št. 1973/2004
-
Käytetään jalostamiseen tai toimittamiseen komission asetuksen (EY) N:o 1973/2004 147 artiklan mukaisesti
-
Används till bearbetning eller leverans i enlighet med artikel 147 i kommissionens förordning (EG) nr 1973/2004.
Článek 161
Kontrolní kopie T5 pro export
Pokud je jeden nebo více konečných produktů, meziproduktů, druhotných produktů nebo vedlejších produktů, na něž se vztahuje smlouva podle článku 147, určeno pro vývoz do třetích zemí, vyhotoví příslušný orgán členského státu, v němž byly uvedené produkty získány, kontrolní kopii T5, která bude krýt přepravu ve Společenství.
Pod nadpisem „Ostatní“ v políčku 104 kontrolní kopie T5 se uvede jedna z následujících poznámek:
-
Este producto no podrá acogerse a ninguna de las medidas previstas en el apartado 2 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 1258/1999 del Consejo
-
Pro tento produkt nemůže být poskytnuto financování podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 1258/1999 Rady
-
De finansieringsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999, kan ikke anvendes på dette produkt
-
Dieses Erzeugnis kommt für keine Finanzierungen gemäß Artikel 1 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1258/1999 des Rates in Betracht
-
Το προϊόν αυτό δεν μπορεί να τύχει καμιάς από τις χρηματοδοτήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 1 παράγραφος 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1258/1999 του Συμβουλίου
-
This product shall not qualify for any benefit pursuant to Article 1(2) of Council Regulation (EC) No 1258/1999
-
Kõnealuse toote puhul nõukogu määruse (EÜ) nr 1258/1999 artikli 1 lõikele 2 vastavaid soodustusi ei anta.
-
Ce produit ne peut pas bénéficier des financements prévus à l'article ler, paragraphe 2, du règlement (CE) no 1258/1999 du Conseil
-
Questo prodotto non può beneficiare delle misure di cui all'articolo 1, paragrafo 2 del regolamento (CE) n. 1258/1999 del Consiglio
-
Šis produkts nevar saņemt Padomes Regulas (EK) Nr. 1258/1999 1. panta 2. punktā noteikto finansējumu
-
Šiam produktui netaikoma jokia išmoka pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 1258/1999 1 straipsnio 2 punktą.
-
Ez a termék nem jogosult az 1258/1999/EK tanácsi rendelet 1. cikkének (2) bekezdése szerinti semmilyen ellátásra
-
Dit product komt niet in aanmerking voor financieringen zoals bedoeld in artikel 1, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1258/1999 van de Raad
-
Ten produkt nie kwalifikuje się do finansowania przewidzianego w art. 1 ust. 2 rozporządzenia Rady (WE) nr 1258/1999
-
O presente produto não pode beneficiar de medidas ao abrigo do n.o 2 do artigo 1.o do Regulamento (CE) n.o 1258/1999 do Conselho
-
Tento produkt nie je oprávnený na financovanie uvedené v odseku 2 článku 1 nariadenia Rady (ES) č. 1258/1999
-
Ta proizvod ni upravičen do financiranja iz člena 1(2) Uredbe Sveta (ES) št. 1258/1999
-
Tähän tuotteeseen ei sovelleta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1258/1999 1 artiklan 2 kohdan mukaisia toimenpiteitä
-
De åtgärder som avses i artikel 1.2 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 kan inte användas för denna produkt.
Ustanovení prvního a druhého pododstavce se použijí pouze v případě, když lze pro konečný produkt podle přílohy XXIII, meziprodukt, vedlejší produkt a druhotný produkt, uvedený ve smlouvě podle článku 147, poskytnout vývozní náhradu za předpokladu, že byl získán ze surovin vypěstovaných mimo rámec stávajícího režimu.
Článek 162
Alternativní důkazy v kontrolní kopii T5
Odchylně od čl. 159 odst. 1 písm. b) v případě, když se kontrolní kopie T5 nevrátí do výchozího úřadu příslušného orgánu pověřeného kontrolou v Členském státě, kde sídlí nákupčí nebo první zpracovatel dva měsíce po uplynutí lhůty podle čl. 159. odst. 1 písm. a), v důsledku okolností, které nelze přičíst prvnímu zpracovateli, lze jako alternativní důkaz ke kontrolní kopii T5 přijmout následující dokumenty:
a)
nákupní faktury meziproduktů;
b)
potvrzení posledního zpracovatele o konečném zpracování na nepotravinářské výrobky;
c)
fotokopie účetních dokumentů, prokazující, že bylo zpracování provedeno, potvrzené posledním zpracovatelem.
ODDÍL 9
Kontroly
Článek 163
Vedení záznamů
1. Příslušný orgán členského státu určí záznamy, které musí vést nákupčí nebo zpracovatel a periodicitu záznamů, která musí být nejméně měsíční.
U nákupčího obsahují tyto zápisy nejméně následující prvky:
a)
množství veškerých surovin nakoupených a prodaných za účelem zpracování v rámci stávajícího režimu;
b)
jméno a adresa prvního zpracovatele.
V případě zpracovatele obsahují tyto soupisy nejméně následující prvky:
a)
množství různých surovin nakoupených pro zpracování;
b)
množství zpracovaných surovin a množství a typy konečných produktů, vedlejších produktů a druhotných produktů z nich získaných;
c)
ztráty způsobené zpracováním;
d)
zničená množství a důvody, proč ke zničení došlo;
e)
množství a druhy produktů prodané nebo převedené zpracovatelem a získané ceny
f)
jméno a adresa případného následného zpracovatele.
2. Příslušný orgán nákupčího nebo prvního zpracovatele ověří, zda podaná smlouva splňuje podmínky podle čl. 145 odst. 1. Pokud nejsou uvedené podmínky splněny, je informován příslušný orgán žadatele.
3. Pro účely výpočtu ekonomické hodnoty produktů podle čl. 145 odst. 1, srovná příslušný orgán na základě informací podle čl. 157 odst. 2, součet hodnot všech nepotravinářských produktů se součtem hodnot všech ostatních produktů určených pro jiná použití získané stejným zpracováním. Jednotlivé hodnoty se získají vynásobením příslušného množství průměrnými cenami „ze závodu“, které byly zaznamenány během předchozího hospodářského roku. Pokud tyto ceny nejsou dostupné, určí příslušný orgán odpovídající ceny zejména na základě údajů uvedených v čl. 157 odst. 2.
Článek 164
Kontroly u nákupčích a zpracovatelů
1. Příslušné orgány členských států, ve kterých existují nákupčí provádějí kontroly nejméně u 25 % nákupčích, sídlících na území, vybraném analýzou rizika. Tyto kontroly spočívají ve fyzickém ověření a v prohlídce zboží a v ověření obchodní dokumentace, aby byla zajištěna soudržnost mezi nákupy surovin a odpovídajícími dodávkami.
2. Příslušné orgány členských států, v nichž byla provedena zpracování, provedou kontroly dodržování ustanovení čl. 146 odst. 1 minimálně u 25 % zpracovatelů sídlících na jejich územích, vybraném analýzou rizika. Tyto kontroly se týkají minimálně následujících prvků:
a)
porovnání součtu hodnot všech nepotravinářských produktů se součtem hodnot všech ostatních produktů určených k jinému použití získaných ze stejného zpracování;
b)
analýzu systému výroby zpracovatele, obsahující fyzické ověření a ověření obchodní dokumentace, aby byla u zpracovatele soudržnost mezi dodávkami surovin, konečnými produkty, druhotnými produkty a vedlejšími produkty.
Příslušný orgán použije při kontrole podle písmena b) jmenovitě technické zpracovatelské koeficienty příslušných surovin. Pokud lze tyto koeficienty pro vývoz nalézt v právních předpisech Společenství, budou použity. Pokud v právních předpisech Společenství uvedeny nejsou, ale lze tam nalézt koeficienty jiné, použijí se tyto koeficienty. Ve všech ostatních případech bude ověřování založeno především na koeficientech, které jsou všeobecně uznávané příslušným zpracovatelským průmyslem.
3. Pro zpracování podle čl. 146, jsou kontroly prováděny nejméně u 10 % žadatelů vybraných na základě analýzy rizik, které berou v úvahu:
a)
částka pomoci;
b)
počet zemědělských parcel a plocha na které se pomoc žádá;
c)
vývoj v porovnání s předchozím rokem;
d)
výsledky kontrol provedených v minulých letech;
e)
další parametry, které budou definovat členské státy na základě reprezentativnosti předložených prohlášení.
4. V případě, že by kontroly podle odstavce 3 odhalily odchylky v nejméně 3 % případů, provede příslušný orgán dodatečné kontroly, které jsou nutné v běžném roce, a následně zvýší procento zemědělců, kteří mají být kontrolováni na místě v následujícím roce.
5. Pokud se předpokládá, že by mohly být některé prvky podle odstavců 1, 2 a 3 provedeny na základě vzorku, musí tento vzorek zajistit spolehlivou a reprezentativní úroveň kontroly.
6. Z každé kontroly je vyhotovena kontrolní zpráva, podepsaná kontrolorem, referující přesně o různých prvcích kontroly. tato zpráva uvádí zejména:
a)
datum kontroly;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované období;
d)
metody kontroly včetně případného odkazu na metody vzorkování;
e)
výsledky kontroly.
Článek 165
Produkce konopí
Použijí se ustanovení týkající se konopí podle článku 29 nařízení (ES) čl. 795/2004 a článku 33 nařízení (ES) č. 796/2004.
Článek 166
Dodatečná opatření a vzájemná pomoc
1. Členské státy přijmou jakékoliv dodatečné opatření potřebné pro správné používání této kapitoly a budou si poskytovat vzájemnou pomoc pro provádění kontrol podle této kapitoly, členské státy mohou použít vhodné národní sankce proti provozovatelům obchodní pobočky, vstupující do procesu poskytování pomoci.
2. Pokud je to nutné nebo pokud to vyžadují ustanovení této kapitoly, poskytují si členské státy vzájemnou pomoc pro zajištění efektivnosti kontrol a ověření autentičnosti předložených dokumentů a vyměněných údajů.
ODDÍL 10
Vyloučení z režimu a sdělení
Článek 167
Vyloučení surovin z režimu
Členské státy mohou z režimu stanoveného touto kapitolou vyloučit všechny zemědělské suroviny, pokud tyto suroviny způsobují potíže, pokud jde o kontroly, veřejné zdraví, životní prostředí nebo trestněprávní ustanovení nebo na sníženou sazbu v nepotravinářských konečných výrobcích.
Článek 168
Minimální plocha
Členské státy mohou pro každou surovinu podle čl. 145 odst. 1 stanovit minimální plochu, na které bude pěstována.
Článek 169
Sdělení
Členské státy předají Komisi do 15. října následujícího po příslušném roce všechny následující informace:
a)
plochy, které vyplývají ze smluv podle článku 147 a z prohlášení podle čl. 146, odst. 2 a 148, pro každou surovinu;
b)
množství každého typu získané suroviny, konečného produktu, druhotného produktu a vedlejšího produktu s vyznačením typu použité suroviny;
c)
opatření přijatá při použití článku 146;
d)
suroviny vyloučené z režimu podle článku 167;
e)
minimální plocha stanovené podle článku 168.
KAPITOLA 17
PLOŠNÁ PODPORA ZA CHMEL
Článek 170
Dodatečná platba pěstitelům chmele
1. Dodatečná platba, na kterou se odkazuje druhý odstavec článku 68a nařízení (ES) č. 1782/2003 bude poskytována zemědělcům pěstujícím chmel na plošném základě za hektar v oblastech, které splňují stanovené článkem 110o tohoto nařízení za předpokladu, že:
a)
byly osázeny o rovnoměrné hustotě nejméně 1 500 rostlin na hektar v případě dvojitého drátování, či 200 rostlin na hektar v případě jednoduchého drátování;
b)
je o ně pečováno obvyklým způsobem.
2. Plocha „osázená chmelem“, na kterou se odkazuje druhá odrážka článku 110o nařízení (ES) č. 1782/2003, znamená plochu ohraničenou čarou spojující vnější sloupy. Kde jsou chmelové plodiny na této čáře, bude na každou stranu této plochy přidán dodatečný pruh odpovídající průměrné šířce uliček na tomto pozemku. Dodatečný pruh nesmí tvořit část veřejné cesty. Dvě čelní plochy na konci chmelových řad, které jsou potřebné pro manipulaci se zemědělskými stroji, jsou do této plochy zahrnuty za předpokladu, že délka žádné z čelních oblastí nepřesáhne 8 metrů, a netvoří část veřejné cesty.
3. Plochy osázené mladými chmelovými plodinami pěstované zejména jako školkařské výrobky nejsou způsobilé pro dodatečné platby.
4. Celková částka dostupná pro dodatečné platby bude rozdělena rovnoměrně na způsobilé plochy osázené chmelem na území příslušného členského státu.
Článek 171
Platby uznaným skupinám pěstitelů chmele
1. Uznané skupiny pěstitelů podají žádost o platby dle druhého odstavce článku 68a nařízení (ES) č. 1782/2003 nejpozději 1. září v roce sklizně.
2. Částka vyplacená uznané skupině pěstitelů bude v průběhu 3 měsíců od data platby poskytnuta na opatření stanovená čl. 7 odst. 1 pododst. a) až d) nařízení (EHS) č. 1696/71. Veškeré částky neposkytnuté v určené době budou vráceny platební agentuře a odečteny z výdajů financovaných záruční sekcí fondu EZZRF.
3. Podpora vyčleněná na sklizeň před rokem 2005 v souladu s čl. 12 odst. 5 bod c) nařízení (EHS) č. 1696/71 musí být využita před 31. prosincem 2008.
4. Členský stát, který provádí platbu uznaným skupinám pěstitelů, zašle každoročně Komisi zprávu o využití plateb ze strany jí uznaných skupin pěstitelů, včetně popisu opatření stanovených v čl. 7 odst. 1 bodech a) až d) nařízení (EHS) č. 1696/71, které jsou z plateb financovány. Zprávu je nutno odeslat každý rok nejpozději do 30. června.
5. Celková částka dostupná v daném členském státě jako platby uznaným skupinám pěstitelů, na které se odkazuje druhý odstavec článku 68a nařízení (ES) č. 1782/2003, bude těmto skupinám rozdělena úměrně plochám, které splňují podmínky článku 170 tohoto nařízení, na něž jejich členové podaly žádost dle hlavy II části 2 nařízení (ES) č. 796/2004.
KAPITOLA 18
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 172
Derogační ustanovení
1. Nařízení (EHS) č. 1686/72, (EHS) č. 1445/76, (ES) č. 1644/1996, (ES) č. 2316/1999, (ES) č. 2461/1999, (ES) č. 2550/2001, (ES) č. 2199/2003 a (ES) č. 2237/2003 se ruší s platností od 1. ledna 2005.
Budou ovšem nadále platit ve vztahu pro žádosti o podporu související s marketingovým rokem 2004/2005 či sezónou a předchozími marketingovými roky či sezónami. V případě aplikace článku 66 čo článku 71 nařízení (ES) č. 1782/2003, zůstávají v platnosti čl. 20 odst. 2 až 5 nařízení (ES) č. 2316/1999 až do vypršení podnikání zemědělců.
2. Nařízení (ES) č. 2342/1999 se ruší s platností od 1. ledna 2005. Zůstává v platnosti vzhledem k podaným žádostem, které se týkají roku 2004.
3. Nařízení (ES) č. 609/1999 se ruší s platností od 1. ledna 2005. Bude ovšem nadále platit pro žádosti o přímé platby týkající se sklizně roku 2004 a sklizně roku 2005 v případě aplikace čl. 71 odst. 1 nařízení (ES) č. 1782/2003.
4. Odkazy na zrušené akty budou interpretovány jako odkazy na toto nařízení.
Článek 173
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmý den po jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Vztahuje se na žádosti o podporu související s marketingovými roky či sezónami počínaje 1. lednem 2005 s výjimkou článku 10, který se bude používat od data platnosti tohoto nařízení.
Nařízení je v celém rozsahu závazné a je přímo aplikovatelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. října 2004.