KOMMISSIONENS BESLUTNING af 16. november 1994 vedroerende en anmodning om tilbagebetaling af antidumpingtold opkraevet paa en bestemt import af visse magnetplader (3,5& Prime; disketter) med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik (Kun den engelske udgave er autentisk) (94/764/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), senest aendret ved Raadets forordning (EF) nr. 522/94 (2), saerlig artikel 16 i naevnte forordning (EOEF) nr. 2423/88, og
ud fra foelgende betragtninger:
I. PROCEDURE A. Generelt (1) Den 18. oktober 1993 blev der ved forordning (EOEF) nr. 2861/93 (3) indfoert en endelig antidumpingtold paa 39,4 % paa importen af visse magnetplader (3,5& Prime; disketter) med oprindelse i Japan, Taiwan og Den Kinesiske Folkerepublik.
(2) Verbatim Limited SA i Limerick, Irland, som er importoer af 3,5& Prime; disketter, der fremstilles og eksporteres af en eksportoer i Den Kinesiske Folkerepublik, Swire Magnetics Holdings Limited (i det foelgende benaevnt »eksportoeren«), og som er paalagt en antidumpingtold paa 39,4 %, kraevede den 12. januar og 10. marts 1994 tilbagebetaling af antidumpingtold betalt i tidsrummet fra den 24. november 1993 til den 15. februar 1994.
B. Berettigelse (3) Anmodningen er berettiget, eftersom den er fremsat i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i Faellesskabets antidumpinglovgivning, isaer reglerne vedroerende tidsfrister.
(4) Ansoegerens krav var baseret paa den paastand, at der enten ikke fandt dumping sted, eller at den passende toldsats for den paagaeldende import var lavere end den anvendte sats paa 39,4 %; denne paastand blev stoettet af foerstehaandsbeviser for den normale vaerdi og eksportpriserne ved salg til Faellesskabet.
(5) Spoergsmaalet om indroemmelse af individuel behandling af eksportoerer i Den Kinesiske Folkerepublik blev undersoegt i lyset af resultaterne vedroerende dette spoergsmaal i betragtning 8 i forordningen om indfoerelse af endelig told. I betragtning af de generelle principper, der fremfoeres i denne betragtning, og som ogsaa gaelder anmodninger om tilbagebetaling, forekommer det som en generel regel tvivlsomt, at saadanne anmodninger kan foere til en fornyet beregning af normal vaerdi udelukkende for ansoegeren. I det foreliggende tilfaelde har Kommissionen imidlertid taget hensyn til de ekstraordinaere omstaendigheder, der er naevnt i anmodningen. Anmodningen vedroerer faktisk tidligere transaktioner mellem en kontrolleret leverandoer og enekunde, og eksportoeren ophoerte med at fremstille og handle med den paagaeldende vare i foerste kvartal 1994. Dette betyder, at de vigtigste grunde til ikke at indroemme individuel behandling, nemlig muligheden for at omgaa tolden ved at omdirigere eksporten gennem kilder med en lavere toldsats og risikoen for at undergrave de trufne antidumpingforanstaltningers effektivitet, ikke findes her. Godkendelse af anmodningen er under disse omstaendigheder ikke i modstrid med det ovenfor naevnte generelle princip vedroerende behandlingen af eksportoerer fra lande, der ikke har markedsoekonomi.
C. Anmodningernes art (6) I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse vedroerende tilbagebetaling af antidumpingtold (4) (i det foelgende benaevnt »meddelelsen«) fandt Kommissionen, at eftersom anmodningen om tilbagebetaling vedroerte mere end tre forsendelser inden for en periode paa mindst seks maaneder, dvs. mellem den 1. april og den 30. september 1993, skulle den behandles som en tilbagevendende anmodning i forbindelse med meddelelsens punkt I.4.
D. Undersoegelse (7) Efter andragende fra ansoegeren indhentede og efterproevede Kommissionen alle de oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en afgoerelse.
Da Den Kinesiske Folkerepublik er et land uden markedsoekonomi anmodede Kommissionen en producent af 3,5& Prime; disketter i Taiwan (der er den analoge markedsoekonomi, som blev udvalgt til at fastsaette den normale vaerdi i den antidumpingprocedure, der er omhandlet i betragtning 1 ovenfor) om at samarbejde, hvilket blev imoedekommet. Kommissionen gennemfoerte undersoegelser hos saavel den samarbejdende producent i Taiwan som ansoegeren.
(8) Ansoegeren blev derefter underrettet om de foreloebige resultater af Kommissionens undersoegelse og fik lejlighed til at fremsaette bemaerkninger. Der blev taget passende hensyn til disse bemaerkninger.
(9) Kommissionen underrettede medlemsstaterne og afgav udtalelse om sagen. Ingen medlemsstater fremsatte indvendinger mod denne udtalelse.
II. KRAVETS BERETTIGELSE (10) I overensstemmelse med artikel 16, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 (i det foelgende benaevnt »grundforordningen«) og meddelelsens punkt II godtgjorde ansoegeren, at den opkraevede told oversteg den faktiske dumpingmargen, hvilket de gennemfoerte efterproevninger bekraeftede.
(11) Vedroerende den metode, der blev anvendt til at fastlaegge dumpingmargenen, maatte der tages hensyn til, at den paagaeldende eksportoer ikke havde udfoert varer i undersoegelsesperioden for den oprindelige antidumpingprocedure.
(12) a) Normal vaerdi
Naar en saerlig type vare, der blev eksporteret til Faellesskabet, blev solgt paa det analoge marked i normal handel og i tilstraekkelige maengder, blev den normale vaerdi fastsat paa grundlag af den pris, der faktisk blev betalt eller skulle betales paa dette marked.
Naar en saerlig type vare, der blev eksporteret til Faellesskabet, ikke blev solgt i normal handel eller blev solgt i utilstraekkelige maengder paa det analoge marked, blev den normale vaerdi beregnet paa grundlag af produktionsomkostningerne plus en rimelig fortjenstmargen. Salgs- og administrationsomkostninger samt andre generalomkostninger, der indgik i produktionsomkostningerne og fortjenstmargenen, blev beregnet paa grundlag af de faktiske omkostninger og den fortjeneste, der blev opnaaet paa salg af andre typer af samme vare paa det analoge marked i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra b), i grundforordningen.
b) Eksportpris
Alle eksportoerens eksportsalg blev foretaget til ansoegeren, der er en OEM-kunde i Faellesskabet, i henhold til en eksklusivaftale, hvorved den faktisk afkraevede pris afspejler, at den faerdige vare indeholdt komponenter, der omkostningsfrit var leveret af ansoegeren til eksportoeren. Prisen kunne derfor ikke anses for trovaerdig, og eksportprisen blev beregnet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, litra b), i grundforordningen.
Til dette formaal blev det anset for rimeligt at tillaegge den faktisk afkraevede pris et beloeb til daekning af omkostningerne ved og den opnaaelige fortjeneste paa den paagaeldende komponent paa grundlag af oplysninger, som blev stillet til raadighed af ansoegeren.
c) Sammenligning
Den normale vaerdi blev for hver type vare sammenlignet transaktion for transaktion med eksportprisen for den tilsvarende type vare paa ab fabrikgrundlag paa det relevante handelstrin. For at sikre en rimelig sammenligning blev der i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9 og 10, i grundforordningen foretaget justeringer for forskelle i fysiske egenskaber og salgsomkostninger, naar der blev fremlagt bevis for, at dette var berettiget.
(13) Paa dette grundlag fandtes det, at ansoegningen var berettiget, og at den faktiske dumpingmargen var 12,4 %.
I betragtning af denne konklusion udgoer det beloeb, der skal tilbagebetales, 27 % af den vaerdi, som de paagaeldende myndigheder anvendte til beregning af antidumpingtolden paa importerede varer, der overgik til fri omsaetning i Faellesskabet mellem den 24. november 1993 og den 15. februar 1994 -
VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den af Verbatim fremsatte anmodning om tilbagebetaling af antidumpingtold, som er betalt i perioden fra den 24. november 1993 til den 15. februar 1994, imoedekommes for et beloeb svarende til 27 % af den vaerdi, der anvendtes af de relevante myndigheder til at beregne antidumpingtolden paa den beroerte import, der overgik til fri omsaetning i Faellesskabet i den angivne periode.
Artikel 2
Irland tilbagebetaler det i artikel 1 angivne beloeb.
Artikel 3
Denne beslutning er rettet til Irland og Verbatim Limited SA, Limerick, Irland.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 16. november 1994.