KOMMISSIONENS AFGOERELSE af 21. juni 1991 om godtgoerelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingundersoegelse vedroerende importen af visse asbetcementroer med oprindelse i Tyrkiet og om afslutning af denne undersoegelse (91/392/EOEF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 10,
under henvisning til artikel 47 i tillaegsprotokollen til samarbejdsaftalen mellem Faellesskabet og Tyrkiet (2),
efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og
ud fra foelgende betragtninger:
A. PROCEDURE
(1) Kommissionen modtog i december 1989 en klage indgivet af Uniontubi (sammenslutningen af italienske producenter af asbestcementroer) paa vegne af producenter, der tegner sig for hele produktionen i Italien af denne vare. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med importen af den paagaeldende vare fra Tyrkiet og forvoldtes skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende importen af visse asbestcementroer, henhoerende under KN-kode ex 6811 30 00 med oprindelse i Tyrkiet og indledte en undersoegelse.
(2) Kommissionen underrettede officielt den eksportoer og importoer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandet og de klagende italienske producenter og gav de beroerte parter lejlighed til at besvare det spoergeskema, de havde faaet tilsendt, til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.
(3) De italienske producenter, eksportoeren og importoeren sendte behoerigt udfyldte spoergeskemaer tilbage til Kommissionen. Eksportoeren tilkendegav sin mening skriftligt. Klageren og eksportoeren anmodede om at blive hoert mundtligt, hvilket blev imoedekommet.
(4) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en afgoerelse og aflagde kontrolbesoeg hos:
Producenter i EF:
- Fibronit srl - Italien
- Tecnotubi SpA - Italien
- Nuova Sacelit SpA - Italien
Eksportoer:
- Elyafli Cimento Sanayi ve Ticaret AS - Tyrkiet
Importoer:
- Società del Gres Ing. Sala SpA - Italien
(5) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden 1. marts 1989 til 28. februar 1990 (undersoegelsesperioden).
B. DEN PAAGAELDENDE ERHVERVSGREN I FAELLESSKABET
(6) De italienske producenter, paa hvis vegne klagen blev indgivet, solgte naesten hele deres produktion af de paagaeldende varer i Italien. Efterspoergslen i Italien efter de paagaeldende varer blev ikke i nogen vaesentlig grad daekket af producenter etableret andetsteds i Faellesskabet. De paagaeldende tyrkiske varer, som det haevdedes solgtes til dumpingpriser og forvoldte skade, blev isaer importeret til det italienske marked.
Paa grund af ovennaevnte saerlige omstaendigheder boer Faellesskabet i henhold til artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 inddeles i to forskellige konkurrerende markeder, nemlig det italienske hjemmemarked og markedet i Faellesskabets oevrige medlemsstater. Producenterne paa hvert af disse to markeder maa derfor betragtes som en erhvervsgren i Faellesskabet.
Den erhvervsgren i Faellesskabet, som det paastaas forvoldes skade, udgoeres saaledes af producenterne paa det italienske marked, som er det eneste, der er beroert af denne procedure.
C. DEN PAAGAELDENDE VARE
1. Varebeskrivelse
(7) De varer, der er genstand for undersoegelsen, er asbestcementroer, som importeres i to kategorier, nemlig kloakroer til kloakering og roer til tilfoersel af drikkevand og vand til kunstvanding under tryk, med samlinger og gummiringe. Inden for hver af disse to kategorier findes der et bredt udvalg af varetyper alt efter roerets klasse og diameter. Disse forskelle opvejes imidlertid af, at alle roer har samme grundlaeggende fysiske egenskaber. Alle typer fremstilles ved samme teknik og med samme udstyr. Der anvendes samme raamaterialer til alle typer. Alle roer kan derfor betragtes som en enkelt vare i forbindelse med denne procedure.
2. Samme vare
(8) Kommissionen fastslog, at de roer, der fremstilles i Italien, fremstilles med samme teknik som de importerede tyrkiske varer og er samme vare med hensyn til de vaesentlige fysiske og tekniske egenskaber saavel som med hensyn til anvendelse.
D. DUMPING
1. Normal vaerdi
(9) I alle tilfaelde blev den normale vaerdi fastlagt paa maanedlig basis, og der blev taget hensyn til den hoeje inflationsrate i Tyrkiet. Af de to kategorier roer, der importeredes til Italien, nemlig kloakroer og trykroer, solgtes kun sidstnaevnte paa eksportlandets hjemmemarked i undersoegelsesperioden. Den normale vaerdi blev derfor fastlagt paa et forskelligt grundlag for hver af de to kategorier af den beroerte vare.
(10) Hvad angaar trykroer, blev den normale vaerdi fastlagt paa grundlag af den vejede gennemsnitlige hjemmemarkedspris for sammenlignelige varetyper, der solgtes i tilstraekkelige maengder i normal handel hver maaned i undersoegelsesperioden. Hjemmemarkedspriserne var nettopriser uden alle de former for fradrag og rabatter, der var blevet ydet, i de tilfaelde hvor det konstateredes, at disse havde direkte forbindelse til det paagaeldende salg.
(11) For alle kloakroer, der som naevnt ikke solgtes paa det tyrkiske marked i undersoegelsesperioden, saavel som for visse typer trykroer, der solgtes til eksport i en bestemt maaned, men ikke paa hjemmemarkedet i samme maaned, blev den normale vaerdi fastlagt paa grundlag af den beregnede vaerdi, dvs. produktionsomkostninger plus en rimelig fortjenstmargen.
Den beregnede normale vaerdi blev fastlagt for hver enkelt roerkategori paa forskellig maanedlig basis. Paa grundlag af alle omkostninger blev der lagt et rimeligt beloeb til produktionsomkostningerne for salgs-, administrations- og generalomkostninger og fortjeneste beregnet under hensyn til de paaloebne omkostninger og den paagaeldende tyrkiske eksportoers fortjeneste ved salg af trykroer paa hjemmemarkedet.
2. Eksportpris
(12) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Italien.
Paa dette grundlag blev eksportpriserne fastlagt for repraesentative varetyper og transaktioner, som omfatter naesten 80 % af det samlede salg af varer til den uafhaengige kunde i Italien i undersoegelsesperioden.
3. Sammenligning
(13) Den maanedlige normale vaerdi pr. varetype blev i hvert enkelt tilfaelde sammenlignet med eksportpriserne for den tilsvarende type. Til alle sammenligninger anvendtes priser ab fabrik.
For at foretage en retfaerdig sammenligning af de normale vaerdier og eksportpriserne blev der i fornoedent omfang taget hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed saasom forskelle i importmaengder og salgsudgifter som foelge af salg paa forskellige betingelser og vilkaar i de tilfaelde, hvor det paa tilfredsstillende vis blev paavist, at der var direkte forbindelse mellem disse forskelle og det paagaeldende salg. Der blev fortaget justeringer for forskelle i importafgifter for de materialer, der var fysisk inkorporeret i samme vare, naar den var bestemt til forbrug i Tyrkiet, da disse importafgifter ikke blev opkraevet, naar varen eksporteredes til Italien. Der blev ogsaa taget hensyn til forskelle i transport-, forsikrings-, haandterings-, laste- og andre omkostninger, betalingsvilkaar og udgifter til garantier og teknisk bistand.
4. Dumpingmargen
(14) Af sammenligningen fremgik det, at der fandt dumping sted i forbindelse med den eneste beroerte tyrkiske eksportoers salg i Italien af visse asbestcementroer med oprindelse i Tyrkiet, og at dumpingmargenen var lig med forskellen mellem den faste normale vaerdi og prisen ved eksport til Italien.
Dumpingmargenerne er forskellige alt efter varetype, og den vejede gennemsnitlige dumpingmargen var 5,12 % af eksportprisen frit den italienske graense i undersoegelsesperioden.
E. SKADE
(15) Af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, fremgaar det, at importen til Italien, af visse asbestcementroer med oprindelse i Tyrkiet, som ikke fandtes paa det italienske marked i 1986 og 1987, steg fra 3 300 tons i perioden marts 1988 til februar 1989 til 7 300 tons i undersoegelsesperioden (marts 1989 til februar 1990). Denne importudvikling betoed i forhold til det italienske forbrug i samme perioder, at de importerede varer fra Tyrkiet tegnede sig for en andel paa 8,1 % af det italienske marked i undersoegelsesperioden.
(16) Priserne ved videresalg i Italien af de fra Tyrkiet importerede varer laa langt under de italienske producenters gennemsnitspriser i undersoegelsesperioden. Kommissionen fastsatte prisunderbuddet ved i samme handelsled (cif leveret til italienske kunder) at sammenligne videresalgspriserne i Italien for de importerede varer med de italienske producenters priser for samme repraesentative varetyper. Prisunderbudsmargenerne var forskellige alt efter varetyper og hoejst paa 15,3 %, og den gennemsnitlige margen var paa 8,7 %.
(17) De lave priser paa de importerede varer tvang de italienske producenter til at saelge varen paa det italienske marked til priser, som i nogle tilfaelde ikke gav producenterne en rimelig fortjeneste og i de fleste tilfaelde heller ikke gav dem daekning for deres produktionsomkostninger. Priserne paa de importerede varer hindrede ikke blot de italienske producenter i at foretage de prisforhoejelser, der ville have vaeret normale i 1988 og 1989, saaledes at de kunne holde trit med omkostningsudviklingen, men tvang dem ogsaa til at saenke priserne fra udgangen af 1988 i et forsoeg paa at bevare deres markedsandele.
(18) Med hensyn til den paagaeldende erhvervsgren i Italien maatte der tages hensyn til foelgende faktorer:
a) selv om de italienske producenters produktion og salg paa hjemmemarkedet af den paagaeldende vare steg med henholdsvis 21 og 24,2 % i undersoegelsesperioden i forhold til de forudgaaende tolv maaneder, maatte disse stigninger maales i forhold til en stigning paa 31 % i forbruget i Italien i samme periode. Resultatet var, at de italienske producenters andel af det italienske marked faldt fra 81,7 % i perioden marts 1988 til februar 1989 til 77,6 % i undersoegelsesperioden
b) de importerede lavprisvarer paa det italienske marked hindrede de italienske producenter i at drage fordel af forbrugsstigningen og derfor i at forbedre kapacitetsudnyttelsen, som var meget lav i undersoegelsesperioden, nemlig 54 % i gennemsnit. Kombinationen af pristryk og prisfald som foelge af importen af disse varer har for den italienske erhvervsgren betydet en generel nedgang i fortjeneste i 1988, et fald i markedsandel i 1989 og tab for alle italienske producenter samme aar.
(19) Af ovennaevnte relevante oekonomiske faktorer fremgaar det, at den italienske erhvervsgren er blevet paafoert skade. Dette er specielt blevet paavist ved en nedgang i markedsandel og fortjeneste. Under disse omstaendigheder maa det derfor fastslaas, at den paagaeldende erhvervsgren i Italien har lidt vaesentlig skade.
F. AARSAGSSAMMENHAENG
(20) For saa vidt angaar sammenhaengen mellem dumpingimporten og den vaesentlige skade, der er forvoldt, kunne Kommissionen konstatere, at der klart er overensstemmelse og samtidighed mellem stigningen i dumpingimporten fra Tyrkiet og forvaerringen af de italienske producenters finansielle situation. De tyrkiske lavprisvarers tilfoersel og hurtige indtraengen paa det italienske marked svarer ogsaa til nedgangen i de italienske producenters salg paa markedet.
(21) Kommissionen har undersoegt, om der er foraarsaget de italienske producenter skade af andre faktorer end dumpingimporten saasom importen af varer fra andre lande eller den lave kapacitetsudnyttelse paa det italienske marked i de seneste aar.
(22) Kommissione fastslog, at markedsandelen for varer, som importeredes til Italien fra andre tredjelande, faldt fra 17,3 % i perioden marts 1987 til februar 1988 til 11,6 % i de foelgende tolv maaneder og til 8,8 % i undersoegelsesperioden. Dette fald har faaet Kommissionen til at konkludere, at importen af varer fra andre tredjelande ikke har forvoldt den italienske industri skade. Der var desuden ikke tegn paa, at de paagaeldende varer var blevet importeret til dumpingpriser.
(23) For varer, som importeredes til Italien fra andre EF-lande, steg markedsandelen fra 1,4 % i perioden marts 1987 til februar 1988 til 1,9 % i de foelgende tolv maaneder og naaede op paa 5,5 % i undersoegelsesperioden. Det konstateredes imidlertid, at varerne var blevet importeret til hoejere priser end de italienske producenters, og at importen var koncentreret om visse sektorer af det italienske marked. Priserne kan derfor ikke vaere en forklaring paa nedbrydningen af de italienske producenters priser og deres tab af markedsandele og fortjeneste.
(24) Den senere tids store overskudskapacitet hos de fleste italienske producenter eksisterede allerede foer der foerste gang importeredes varer fra Tyrkiet til det italienske marked. Den italienske industris prekaere finansielle situation kan desuden ogsaa vaere blevet paavirket af den lave kapacitetsudnyttelse, som kendetegnede industrien i den paagaeldende periode. Det fremgaar imidlertidig klart, at dumpingvarerne hindrede de italienske producenter i yderligere at oege produktionen og salget og saaledes forbedre deres kapacitetsudnyttelse, hvilket ville have vaeret tilfaeldet, hvis de havde kunnet drage stoerre fordel af stigningen i det italienske forbrug siden 1987.
(25) Kommissionen tog ogsaa hensyn til, at den italienske erhvervsgren i de senere aar har staaet over for miljoeproblemer i forbindelse med varer, som indeholder asbest, og som efterhaanden erstattes med andre produkter. Kommissionen har imidlertid fastslaaet, at disse forhold isaer udgoer en trussel for den fremtidige produktion af asbestcementroer, da en del af deres anvendelse er beroert, men at de ikke beroerte de skadelige virkninger af dumpingimporten fra Tyrkiet i vaesentlig grad.
(26) Paa baggrund af stigningen i den markedsandel, som dumpingvarerne fra Tyrkiet tegner sig for paa det italienske marked, og varernes skadelige virkninger for de italienske producenter, konkluderer Kommissionen, at denne import saerskilt betragtet har forvoldt den paagaeldende erhvervsgren i Italien vaesentlig skade. Som allerede angivet indebaerer denne konklusion imidlertid ikke, at alle vanskeligheder, der er konstateret for den italienske industri, noedvendigvis maa tilskrives dette forhold i hoejere grad end de fleste italienske producenters overkapacitet eller de miljoemaessige problemer med den paagaeldende vare. I henhold til artikel 4 i forordning (EOEF) nr. 2423/88 er det imidlertid muligt at give den pagaeldende eksportoer ansvaret for den skade, der er forvoldt af dumpingimporten, selv om denne skade kun er en del af en mere omfattende skade, som skyldes andre faktorer. Ifoelge artikel 4 kraeves det kun, at andre mulige skadesfaktorer ikke kan tilskrives dumpingimporten.
G. FAELLESSKABETS INTERESSER
(27) Ved vurderingen af, om det er i Faellesskabets interesse at traeffe foranstaltninger mod dumpingimporten, har Kommissionen noteret, at en af de italienske producenter lukkede ved udgangen af 1989, at de resterende italienske producenters finansielle situation forvaerres, og at de paagaeldende importvarer hurtigt er traengt ind paa det italienske marked. Hvis denne tendens fortsaetter, vil det betyde en yderligere forvaerring af situationen for den paagaeldende italienske erhvervsgren og hindre den igangvaerende omstrukturering og saette erhvervsgrenens fortsatte bestaaen paa spil.
Kommissionen konkluderer, at det derfor er i Faellesskabets interesse at traeffe foranstaltninger til at fjerne de skadelige virkninger af dumpingimporten for de italienske producenter.
H. BESKYTTELSESFORANSTALTNINGER
(28) Kommissionen finder som naevnt i betragtning 26, at det ikke er rimeligt at tilskrive dumpingimporten fra Tyrkiet hele den konstaterede skade, der er forvoldt de italienske producenter. Importen har naturligvis haft indvirkning paa faktorer som nedbrydningen af de italienske producenters priser og deres tab i 1989, men fortolkningen - og fremfor alt fastlaeggelsen af omfanget - af disse virkninger er upraecis paa grund af andre faktorer, som optraeder samtidig, specielt den overkapacitet, der er paavist hos de fleste italienske producenter.
(29) For at undgaa denne vanskelighed finder Kommissionen, at skaden kun boer maales ud fra det konstaterede prisunderbud i forhold til priserne paa den importerede vare. I de tilfaelde, hvor dette prisunderbud, der er fastsat som en videresalgspris i betragtning 16, er udtrykt som prisen cif den italienske graense, opnaas en vejet gennemsnitlig margen paa 9,35 %. Denne konstaterede individuelle taerskel udgoer den prisstigning, der er noedvendig ved den italienske graense for at fjerne den skade, der forvoldes udtrykt i prisunderbud.
Men da den dumpingmargen, der er fastlagt i denne procedure, er lavere end skadestaerskelen paa 9,35 %, er det rimeligt, at de beskyttelsesforanstaltninger, der skal traeffes, boer svare til den konstaterede dumpingmargen for i saa vidt omfang som muligt at fjerne de skadelige virkninger af dumpingimporten.
I. PRISTILSAGN
(30) Den beroerte tyrkiske eksportoer er blevet underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke det var hensigten at traeffe beskyttelsesforanstaltninger. Da de italienske producenter er blevet betragtet som den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet i denne procedure, fik eksportoeren i Tyrkiet lejlighed til at afgive pristilsagn for det italienske marked i overensstemmelse med artikel 13, stk. 6, i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Eksportoeren benyttede sig heraf og afgav et pristilsagn, som Kommissionen har godtaget, da naevnte tilsagn vil indebaere, at priserne paa den paagaeldende vare haeves til det niveau, der er tilstraekkeligt til at fjerne den dumpingmargen, der er konstateret. Det fremgaar desuden, at det effektivt kan overvaages, at tilsagnet anvendes korrekt.
Kommissionen bemaerker endvidere, at den i tilfaelde af overtraedelse af pristilsagnet kan indfoere en midlertidig told for Faellesskabet som helhed og Raadet senere en endelig told paa grundlag af de kendsgerninger, der er fastlagt i denne undersoegelse, uden at det vil vaere noedvendigt at foretage en ny undersoegelse af, om der finder dumping sted og forvoldes skade som foelge heraf.
(31) En medlemsstat gjorde indsigelse mod denne fremgangsmaade i det raadgivende udvalg. Kommissionen forelagde derfor i overensstemmelse med artikel 10, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 en rapport for Raadet om resultaterne af konsultationerne sammen med et forslag om, at de paagaeldende tilsagn godtages, og undersoegelsen afsluttes. Da Raadet ikke har truffet anden afgoerelse inden for en frist paa en maaned, kan Kommissionen vedtage naervaerende afgoerelse.
(32) Kommissionen har meddelt Raadet for Samarbejde mellem Faellesskabet og Tyrkiet, at Faellesskabets interesser kraever umiddelbar handling. Endvidere har Kommissionen ammodet samarbejdsraadet om, at det henstiller til den/de personer, hvem den paagaeldende praksis angaar, at standse den -
TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:
Artikel 1
Det tilsagn, der er afgivet af Elyafli Cimento Sanayi ve Ticaret AS, Istanbul, Tyrkiet, i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af visse asbestcementroer, henhoerende under KN-kode ex 6811 30 00 med oprindelse i Tyrkiet, godtages.
Artikel 2
Undersoegelsen i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af visse asbestcementroer med oprindelse i Tyrkiet afsluttes. Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. juni 1991.