RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 768/2005
af 26. april 2005
om oprettelse af et EF-fiskerikontrolagentur og om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Medlemsstaterne skal i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (2) sørge for effektiv kontrol, inspektion og håndhævelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik og samarbejde med hinanden og tredjelande herom.
(2)
For at opfylde disse forpligtelser må medlemsstaterne på deres landterritorium, i EF-farvande og i internationale farvande samordne deres kontrol og inspektion under hensyntagen til folkeretten og Fællesskabets forpligtelser inden for regionale fiskeriorganisationer og i henhold til aftaler med tredjelande.
(3)
Ingen inspektionsordning kan være omkostningseffektiv uden inspektioner på landjorden. Af denne grund bør landterritoriet være omfattet af fælles ressourceanvendelsesplaner.
(4)
Samarbejdet bør via operativ koordinering af kontrollen og inspektionen bidrage til bæredygtig udnyttelse af de levende akvatiske ressourcer samt sikre ensartede spilleregler for den del af fiskeindustrien, der er involveret i denne udnyttelse, og dermed reducere forvridning af konkurrencevilkårene.
(5)
Effektiv fiskerikontrol og -inspektion anses for at være af afgørende betydning i bekæmpelsen af ulovligt, ikke-rapporteret og ikke-reguleret fiskeri.
(6)
Uden at dette i øvrigt indskrænker medlemsstaternes forpligtelser i henhold til forordning (EF) nr. 2371/2002, er der behov for et teknisk og administrativt EF-organ til at tilrettelægge samarbejdet og samordningen mellem medlemsstaterne af fiskerikontrollen og -inspektionen.
(7)
Med henblik herpå bør der inden for Fællesskabets eksisterende institutionelle struktur og under hensyntagen til kompetencefordelingen mellem Kommissionen og medlemsstaterne oprettes et EF-fiskerikontrolagentur (i det følgende benævnt »agenturet«).
(8)
Agenturets opgaver bør fastlægges, for at de mål, der danner grundlaget for dets oprettelse, kan nås.
(9)
Agenturet bør især efter anmodning fra Kommissionen kunne bistå Fællesskabet og medlemsstaterne i deres forbindelser med tredjelande og/eller regionale fiskeriorganisationer og samarbejde med deres myndigheder som led i Fællesskabets internationale forpligtelser.
(10)
Der er endvidere behov for at arbejde hen imod en effektiv anvendelse af Fællesskabets inspektionsprocedurer. Agenturet kan med tiden blive en referenceramme for videnskabelig og teknisk bistand til fiskerikontrol og -inspektion.
(11)
Med henblik på opfyldelse af den fælles fiskeripolitiks mål, der skal muliggøre en bæredygtig udnyttelse af levende akvatiske ressourcer som et led i en bæredygtig udvikling, vedtager Rådet foranstaltninger vedrørende bevarelse, forvaltning og udnyttelse af levende akvatiske ressourcer.
(12)
For at sikre en korrekt håndhævelse af disse foranstaltninger må medlemsstaterne tage passende kontrol- og håndhævelsesmidler i brug. Med sigte på en mere effektiv kontrol og håndhævelse er det hensigtsmæssigt, at Kommissionen i overensstemmelse med proceduren i forordning (EF) nr. 2371/2002, artikel 30, stk. 2, og i samråd med de berørte medlemsstater vedtager særlige kontrol- og inspektionsprogrammer. Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik (3) bør ændres i overensstemmelse hermed.
(13)
Agenturets koordinering af medlemsstaternes operative samarbejde bør foregå på grundlag af fælles planer for tilrettelæggelse af anvendelsen af de kontrol- og inspektionsressourcer, som de berørte medlemsstater har stillet til rådighed, med henblik på gennemførelsen af kontrol- og inspektionsprogrammerne. Medlemsstaternes fiskerikontrol og -inspektion bør foretages efter fælles kriterier, prioriteter, referencepunkter og procedurer for kontrol og inspektion på grundlag af disse programmer.
(14)
Vedtagelsen af et kontrol- og inspektionsprogram forpligter medlemsstaterne til effektivt at yde de ressourcer, der er nødvendige for programmets gennemførelse. Det er nødvendigt, at medlemsstaterne straks meddeler agenturet, med hvilke kontrol- og inspektionsressourcer de agter at gennemføre et sådant program. Der må ikke med de fælles ressourceanvendelsesplaner skabes yderligere forpligtelser med hensyn til kontrol, inspektion og håndhævelse eller i forbindelse med de ressourcer, der er nødvendige i denne sammenhæng.
(15)
Agenturet skal kun udarbejde en fælles ressourceanvendelsesplan, hvis det fremgår af arbejdsprogrammet.
(16)
Arbejdsprogrammet bør vedtages af bestyrelsen, der sørger for, at der er opnået tilstrækkelig enighed, herunder om overensstemmelse mellem agenturets opgaver i henhold til arbejdsprogrammet og agenturets disponible ressourcer på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne.
(17)
Den administrerende direktørs hovedopgave bør være i sine konsultationer med bestyrelsesmedlemmerne og medlemsstaterne at sørge for, at ambitionerne i arbejdsprogrammet for det enkelte år modsvares af tilstrækkelige ressourcer, som medlemsstaterne har stillet til rådighed for agenturet til gennemførelse af arbejdsprogrammet.
(18)
Den administrerende direktør bør navnlig udarbejde detaljerede ressourceanvendelsesplaner under inddragelse af de ressourcer, som medlemsstaterne har meddelt, med henblik på gennemførelse af det enkelte kontrol- og inspektionsprogram og under overholdelse af reglerne og målene i det særlige kontrol- og inspektionsprogram, som den fælles ressourceanvendelsesplan er baseret på, samt andre relevante regler som f.eks. reglerne vedrørende EF-inspektører.
(19)
Det er i den forbindelse nødvendigt, at den administrerende direktør tilrettelægger arbejdet på en sådan måde, at medlemsstaterne får tilstrækkelig tid til at fremsætte kommentarer ud fra deres praktiske erfaring, samtidig med at agenturets arbejdsplan og tidsfristerne i denne forordning overholdes. Den administrerende direktør skal tage hensyn til de medlemsstaters interesser, der er berørt af fiskeriet i den enkelte plan. Det er med henblik på at sikre en effektiv og rettidig koordinering af den fælles kontrol og inspektion nødvendigt at fastlægge en procedure, der gør det muligt at vedtage planerne, når der ikke kan opnås enighed mellem de berørte medlemsstater.
(20)
Proceduren for udarbejdelse og vedtagelse af fælles ressourceanvendelsesplaner uden for EF-farvandene skal svare til proceduren for EF-farvandene. Grundlaget for sådanne fælles ressourceanvendelsesplaner skal være et internationalt kontrol- og inspektionsprogram, der udmønter internationale forpligtelser vedrørende kontrol og inspektion, som er bindende for Fællesskabet.
(21)
For så vidt angår gennemførelsen af fælles ressourceanvendelsesplaner bør de berørte medlemsstater forene og anvende de kontrol- og inspektionsressourcer, som de har afsat til disse planer. Agenturet bør vurdere, om de disponible kontrol- og inspektionsressourcer er tilstrækkelige, og, hvis det er relevant, underrette de pågældende medlemsstater og Kommissionen om, at ressourcerne ikke er tilstrækkelige til, at de opgaver, der skal gennemføres ifølge kontrol- og inspektionsprogrammet, kan udføres.
(22)
Selv om medlemsstaterne bør overholde deres forpligtelser med hensyn til inspektion og kontrol, navnlig i henhold til det særlige kontrol- og inspektionsprogram, der er vedtaget i medfør af forordning (EF) nr. 2371/2002, bør agenturet ikke have bemyndigelse til at pålægge yderligere forpligtelser via fælles ressourceanvendelsesplaner eller til at iværksætte straffeforanstaltninger over for medlemsstaterne.
(23)
Agenturet bør med regelmæssige mellemrum vurdere, om de fælles ressourceanvendelsesplaner er effektive.
(24)
Det er hensigtsmæssigt at åbne mulighed for at vedtage særlige gennemførelsesbestemmelser for vedtagelse og godkendelse af fælles ressourceanvendelse. Det kan være nyttigt at anvende denne mulighed, når agenturet har påbegyndt sit virke og den administrerende direktør mener, at sådanne bestemmelser bør fastsættes i EF-retten.
(25)
Agenturet kan, hvis det ønskes, indgå aftale om at stille kontrol- og inspektionsressourcer til rådighed, som skal anvendes af de berørte medlemsstater i fællesskab.
(26)
Med henblik på udførelsen af agenturets opgaver bør Kommissionen, medlemsstaterne og agenturet udveksle relevante informationer om kontrol og inspektion via et informationsnet.
(27)
Agenturets status og struktur bør stemme overens med den objektive karakter, som de resultater, det forventes at præstere, skal have, og sætte det i stand til at udøve sine funktioner i tæt samarbejde med medlemsstaterne og Kommissionen. Derfor bør agenturet være selvstændigt både retligt, finansielt og administrativt, samtidig med at det bevarer nære forbindelser til EF-institutionerne og medlemsstaterne. Med henblik herpå er det både nødvendigt og hensigtsmæssigt, at agenturet er et EF-organ, der har status som juridisk person, og som udøver de beføjelser, der tillægges det ved denne forordning.
(28)
Med hensyn til agenturets ansvar i kontraktforhold, som reguleres i henhold til den lovgivning, der gælder for aftaler indgået af agenturet, bør Domstolen tillægges kompetence ved en voldgiftsbestemmelse i aftalen. Domstolen bør også have kompetence i tvister vedrørende skadeserstatning opstået i forbindelse med agenturets ansvar uden for kontraktforhold i overensstemmelse med de almindelige retsgrundsætninger, der er fælles for medlemsstaternes retssystemer.
(29)
Kommissionen og medlemsstaterne bør være repræsenteret i en bestyrelse, der skal være ansvarlig for, at agenturet fungerer korrekt og effektivt.
(30)
Der bør oprettes et rådgivende udvalg, der skal rådgive den administrerende direktør og sikre et tæt samarbejde mellem de berørte parter.
(31)
Da agenturet skal opfylde Fællesskabets forpligtelser og efter anmodning fra Kommissionen samarbejde med tredjelande og regionale fiskeriorganisationer som led i Fællesskabets internationale forpligtelser, bør bestyrelsens formand vælges blandt Kommissionens repræsentanter.
(32)
Ved fastsættelsen af bestyrelsens afstemningsregler bør der tages hensyn til medlemsstaternes og Kommissionens interesse i, at agenturet kommer til at fungere effektivt.
(33)
Det er hensigtsmæssigt, at en repræsentant for det rådgivende udvalg deltager i bestyrelsens drøftelser uden stemmeret.
(34)
Der bør fastsættes regler for udnævnelse og afskedigelse af den administrerende direktør for agenturet og fastsættes bestemmelser for, hvordan vedkommende skal udøve sit hverv.
(35)
For at fremme åbenheden omkring agenturets funktion bør Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (4) gælde uindskrænket for agenturet.
(36)
For at beskytte fysiske personers privatliv bør Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (5) gælde for nærværende forordning.
(37)
For at sikre agenturet fuld selvstændighed og uafhængighed bør det råde over et selvstændigt budget, hvor indtægterne hidrører fra et EF-bidrag og fra betalinger for kontraktlige tjenesteydelser, som agenturet har leveret. Fællesskabets budgetprocedure bør gælde for så vidt angår EF-bidraget og enhver støtte, som ydes over Den Europæiske Unions almindelige budget. Revisionsretten bør revidere regnskaberne.
(38)
For at bekæmpe svig, korruption og anden ulovlig virksomhed bør Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (6), gælde uindskrænket for agenturet, som bør tiltræde den interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber om de interne undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (7).
(39)
De foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af denne forordning, bør vedtages i henhold til Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (8) -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
FORMÅL, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Formål
Ved denne forordning oprettes der et EF-fiskerikontrolagentur (i det følgende benævnt »agenturet«), der skal tilrettelægge den operative koordinering af medlemsstaternes fiskerikontrol og -inspektion og bistå dem med at samarbejde med henblik på at overholde bestemmelserne i den fælles fiskeripolitik for derigennem at sikre disses effektive og ensartede anvendelse.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a)
»kontrol og inspektion«: foranstaltninger truffet af medlemsstaterne i henhold navnlig til artikel 23, 24 og 28 i forordning (EF) nr. 2371/2002 for at kontrollere og inspicere fiskeriaktiviteter, der er omfattet af den fælles fiskeripolitik, herunder overvågning ved hjælp af satellitbaserede overvågningssystemer og observatørordninger
b)
»kontrol- og inspektionsressourcer«: overvågningsfartøjer, fly og køretøjer og andet materiel samt inspektører, observatører og andre menneskelige ressourcer, som medlemsstaterne anvender til kontrol og inspektion
c)
»fælles ressourceanvendelsesplan«: en plan for operationelle ordninger for anvendelse af disponible kontrol- og inspektionsressourcer
d)
»internationalt kontrol- og inspektionsprogram«: et program, der opstiller målsætninger, fælles prioriteter og kontrol- og inspektionsprocedurer med henblik på at opfylde Fællesskabets internationale forpligtelser i forbindelse med kontrol og inspektion
e)
»særligt kontrol- og inspektionsprogram«: et program, der opstiller mål, fælles prioriteter og kontrol- og inspektionsprocedurer, og som er udarbejdet i henhold til artikel 34c i forordning (EØF) nr. 2847/93
f)
»fiskeri«: aktiviteter, der består i at udnytte visse bestande som defineret af Rådet, især i henhold til artikel 5 og 6 i forordning (EF) nr. 2371/2002
g)
»EF-inspektører«: inspektører, der er opført i den i artikel 28, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2371/2002 omhandlede fortegnelse.
KAPITEL II
AGENTURETS KOMMISSORIUM OG OPGAVER
Artikel 3
Kommissorium
Agenturet skal:
a)
koordinere medlemsstaternes kontrol og inspektion i forbindelse med Fællesskabets kontrol- og inspektionsforpligtelser
b)
koordinere anvendelsen af de nationale kontrol- og inspektionsressourcer, som de berørte medlemsstater har slået sammen i henhold til denne forordning
c)
bistå medlemsstaterne med at indberette oplysninger om fiskeri og kontrol og inspektion til Kommissionen og tredjemand
d)
på sit kompetenceområde bistå medlemsstaterne med at udføre deres opgaver og opfylde deres forpligtelser i henhold til den fælles fiskeripolitik
e)
bistå medlemsstaterne og Kommissionen med at harmonisere anvendelsen af den fælles fiskeripolitik i hele Fællesskabet
f)
bidrage til medlemsstaternes og Kommissionens forskning i og udvikling af kontrol- og inspektionsteknik
g)
bidrage til koordinering af inspektøruddannelse og erfaringsudveksling mellem medlemsstaterne
h)
under iagttagelse af Fællesskabets forskrifter koordinere operationerne til bekæmpelse af ulovligt, ikke-rapporteret og ikke-reguleret fiskeri.
Artikel 4
Opgaver i forbindelse med Fællesskabets internationale kontrol- og inspektionsforpligtelser
1. Agenturet skal efter anmodning fra Kommissionen:
a)
bistå Fællesskabet og medlemsstaterne i forhold til tredjelande og regionale fiskeriorganisationer, som Fællesskabet er medlem af
b)
samarbejde med regionale fiskeriorganisationers myndigheder for så vidt angår Fællesskabets kontrol- og inspektionsforpligtelser inden for rammerne af de arbejdsaftaler, der er indgået med disse organisationer.
2. Agenturet kan efter anmodning fra Kommissionen samarbejde med tredjelandes myndigheder i spørgsmål om kontrol og inspektion inden for rammerne af aftaler, der er indgået mellem Fællesskabet og disse lande.
3. Agenturet kan inden for sit kompetenceområde på medlemsstaternes vegne udføre opgaver i henhold til internationale fiskeriaftaler, som Fællesskabet er part i.
Artikel 5
Opgaver i forbindelse med operativ koordinering
1. Agenturets operative koordinering skal omfatte inspektion og kontrol af fiskeriaktiviteter, herunder import, transport og landing af fiskeriprodukter, frem til det punkt, hvor disse produkter kommer i den første købers besiddelse efter landingen.
2. Agenturet udarbejder med henblik på den operative koordinering fælles ressourceanvendelsesplaner og tilrettelægger operativ koordinering af medlemsstaternes kontrol og inspektion i henhold til kapitel III.
Artikel 6
Kontraktlige tjenesteydelser til medlemsstaterne
Agenturet kan efter anmodning fra medlemsstaterne levere kontraktlige tjenesteydelser til dem i forbindelse med deres fiskerikontrol- og inspektionsforpligtelser i EF-farvande og/eller internationale farvande, herunder chartre, drive og bemande kontrol- og inspektionsplatforme og stille observatører til rådighed til udførelse af fælles opgaver, som de berørte medlemsstater er ansvarlige for.
Artikel 7
Bistand til medlemsstaterne
For at bistå medlemsstaterne med at opfylde deres forpligtelser i henhold til den fælles fiskeripolitik bedre, skal agenturet navnlig:
a)
udarbejde et grundlæggende uddannelsesprogram for instruktører, der skal undervise medlemsstaternes fiskeriinspektører, og give supplerende uddannelseskurser og seminarer til sådanne inspektører og andet personale, som er involveret i overvågning, kontrol og inspektion
b)
efter anmodning fra medlemsstaterne foranstalte fælles indkøb af varer og tjenesteydelser i forbindelse med medlemsstaternes kontrol og inspektion og forberede og koordinere medlemsstaternes gennemførelse af fælles pilotprojekter
c)
udarbejde fælles operationelle procedurer for fælles kontrol og inspektion, som to eller flere medlemsstater skal foretage
d)
opstille kriterier for udveksling af kontrol- og inspektionsressourcer mellem medlemsstaterne og mellem medlemsstaterne og tredjelande og for medlemsstaternes udlån af disse ressourcer.
KAPITEL III
OPERATIV KOORDINERING
Artikel 8
Opfyldelse af Fællesskabets forpligtelser i forbindelse med kontrol og inspektion
Agenturet koordinerer efter anmodning fra Kommissionen medlemsstaternes kontrol og inspektion på grundlag af internationale kontrol- og inspektionsprogrammer ved at udarbejde fælles ressourceanvendelsesplaner.
Artikel 9
Gennemførelse af særlige kontrol- og inspektionsprogrammer
Agenturet koordinerer gennemførelsen af de særlige kontrol- og inspektionsprogrammer, der er fastsat i henhold til artikel 34c i forordning (EØF) nr. 2847/93, ved hjælp af fælles ressourceanvendelsesplaner.
Artikel 10
Fælles ressourceanvendelsesplaner
For fælles planer for ressourceanvendelse gælder følgende:
a)
opfylde det relevante kontrol- og inspektionsprograms krav
b)
implementere de kriterier, referencepunkter, prioriteter og fælles kontrolprocedurer, som Kommissionen har fastsat i kontrol- og inspektionsprogrammer
c)
søge at tilpasse de eksisterende nationale kontrol- og inspektionsressourcer, der er givet meddelelse om i henhold til artikel 11, stk. 2, til behovet samt tilrettelægge anvendelsen heraf
d)
tilrettelægge anvendelsen af de menneskelige og materielle ressourcer for så vidt angår de perioder og områder, hvor de skal anvendes, herunder tilrettelægge arbejdet for holdene af EF-inspektører fra mere end en medlemsstat
e)
tage hensyn til de berørte medlemsstaters eksisterende forpligtelser i forbindelse med andre fælles planer for ressourceanvendelse samt til eventuelle specifikke regionale eller lokale begrænsninger
f)
definere de omstændigheder, hvorunder en medlemsstats kontrol- og inspektionsressourcer må bevæge sig ind i farvand, som er under en anden medlemsstats overhøjhed og jurisdiktion.
Artikel 11
Meddelelse om kontrol- og inspektionsressourcer
1. Medlemsstaterne meddeler hvert år inden den 15. oktober agenturet, hvilke kontrol- og inspektionsressourcer de har til rådighed til kontrol og inspektion det følgende år.
2. Hver medlemsstat meddeler senest en måned efter at have fået meddelt en afgørelse om et internationalt kontrol- og inspektionsprogram eller et særligt kontrol- og inspektionsprogram, det er berørt af, agenturet, med hvilke ressourcer det agter at gennemføre det.
Artikel 12
Procedure for vedtagelse af fælles ressourceanvendelsesplaner
1. På grundlag af de i artikel 11, stk. 2, omhandlede meddelelser og inden tre måneder fra modtagelsen af sådanne meddelelser udarbejder agenturets administrerende direktør i samråd med de berørte medlemsstater et udkast til en fælles ressourceanvendelsesplan.
2. I udkastet til den fælles ressourceanvendelsesplan anføres de kontrol- og inspektionsressourcer, som vil kunne anvendes i forening til at gennemføre det kontrol- og inspektionsprogram, som planen vedrører, på grundlag af de berørte medlemsstaters interesse i det pågældende fiskeri.
En medlemsstats interesse i et fiskeri vurderes med udgangspunkt i følgende kriterier, hvis relative vægtning afhænger af den enkelte plans særlige karakteristika:
a)
den relative udstrækning af de farvande, der hører under dens overhøjhed eller jurisdiktion, og som er omfattet af den fælles ressourceanvendelsesplan
b)
den mængde fisk, der i en given referenceperiode landes på dens område i forhold til de samlede landinger fra det fiskeri, som er omfattet af den fælles ressourceanvendelsesplan
c)
det relative antal EF-fiskerfartøjer, der fører dens flag (maskineffekt og bruttotonnage), og som er involveret i det fiskeri, som er omfattet af den fælles ressourceanvendelsesplan, i forhold til det samlede antal fartøjer, der er involveret i dette fiskeri
d)
dens kvotes relative størrelse, eller hvis der ikke er nogen kvote, dens fangst inden for dette fiskeri i en given referenceperiode.
3. Hvis det under udarbejdelsen af et udkast til en fælles ressourceanvendelsesplan bliver klart, at der ikke er tilstrækkelige kontrol- og inspektionsressourcer til rådighed til at opfylde kravene i det relevante kontrol- og inspektionsprogram, underretter den administrerende direktør straks de berørte medlemsstater og Kommissionen.
4. Den administrerende direktør meddeler de berørte medlemsstater og Kommissionen udkastet til den fælles ressourceanvendelsesplan. Hvis de berørte medlemsstater eller Kommissionen ikke inden femten arbejdsdage fra meddelelsen har gjort indvendinger, godkender den administrerende direktør planen.
5. Hvis en eller flere af de berørte medlemsstater eller Kommissionen har gjort indvendinger, overgiver den administrerende direktør sagen til Kommissionen. Kommissionen kan foretage de nødvendige justeringer af planen og vedtage den efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002.
6. Agenturet tager de fælles ressourceanvendelsesplaner op til årlig revision i samråd med de berørte medlemsstater for at tage hensyn til eventuelle nye kontrol- og inspektionsprogrammer, som disse er med i, og eventuelle prioriteter, som Kommissionen har opstillet i kontrol- og inspektionsprogrammerne.
Artikel 13
Gennemførelse af fælles ressourceanvendelsesplaner
1. Der gennemføres fælles kontrol og inspektion på grundlag af fælles ressourceanvendelsesplaner.
2. Medlemsstaterne skal på grundlag af en fælles ressourceanvendelsesplan:
a)
stille de kontrol- og inspektionsressourcer til rådighed, som er afset til den fælles ressourceanvendelsesplan
b)
udpege en national kontaktperson/koordinator med tilstrækkelige beføjelser til i tide at kunne efterkomme anmodninger fra agenturet, der har med gennemførelsen af den fælles ressourceanvendelsesplan at gøre, og underrette agenturet herom
c)
anvende de sammenlagte kontrol- og inspektionsressourcer i overensstemmelse med den fælles ressourceanvendelsesplan og de i stk. 4 omhandlede krav
d)
give agenturet onlineadgang til de informationer, der er nødvendige for gennemførelsen af den fælles ressourceanvendelsesplan
e)
samarbejde med agenturet om gennemførelsen af den fælles ressourceanvendelsesplan
f)
sørge for, at alle kontrol- og inspektionsressourcer, der er sat ind til gennemførelse af en fælles EF-ressourceanvendelsesplan, udfører deres opgaver i overensstemmelse med den fælles fiskeripolitiks regler.
3. Med forbehold af medlemsstaternes forpligtelser under en fælles ressourceanvendelsesplan, udarbejdet i henhold til artikel 12, er kommandoen over og kontrollen med de kontrol- og inspektionsressourcer, der er tildelt en fælles ressourceanvendelsesplan, de kompetente nationale myndigheders ansvar i henhold til national ret.
4. Den administrerende direktør kan opstille krav til gennemførelsen af en fælles ressourceanvendelsesplan, der er vedtaget i henhold til artikel 12. Sådanne krav må ikke gå ud over denne plans rammer.
Artikel 14
Vurdering af fælles ressourceanvendelsesplaner
Agenturet foretager en årlig vurdering af, hvor effektiv hver enkelt fælles ressourceanvendelsesplan er, samt, på grundlag af foreliggende dokumentation, en analyse af, om der er risiko for, at fiskeriaktiviteterne ikke er i overensstemmelse med de gældende kontrolforanstaltninger. Sådanne vurderinger fremsendes straks til Europa-Parlamentet, Kommissionen og medlemsstaterne.
Artikel 15
Fiskeri, der ikke er omfattet af kontrol- og inspektionsprogrammer
To eller flere medlemsstater kan anmode agenturet om at koordinere anvendelsen af deres kontrol- og inspektionsressourcer i forbindelse med et fiskeri eller et område, der ikke er omfattet af et kontrol- og inspektionsprogram. Koordineringen finder sted i henhold til kontrol- og inspektionskriterier og prioriteter, som de berørte medlemsstater har aftalt.
Artikel 16
Informationsnet
1. Kommissionen, agenturet og medlemsstaternes myndigheder udveksler relevante oplysninger om fælles kontrol og inspektion i EF-farvande og internationale farvande.
2. Medlemsstaternes myndigheder træffer i henhold til de relevante EF-retsforskrifter foranstaltninger til at sikre, at de oplysninger, de modtager i henhold til denne artikel, behandles fortroligt, jf. artikel 37 i forordning (EØF) nr. 2847/93.
Artikel 17
Gennemførelsesbestemmelser
Der kan vedtages gennemførelsesbestemmelser til dette kapitel efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002.
Disse bestemmelser kan især omhandle procedurerne for udarbejdelse og vedtagelse af udkast til fælles planer for ressourceanvendelse.
KAPITEL IV
INTERN STRUKTUR OG FUNKTION
Artikel 18
Retlig status og hovedkontor
1. Agenturet er et EF-organ. Det har status som juridisk person.
2. Agenturet har i hver enkelt medlemsstat den videstgående rets- og handleevne, som vedkommende stats lovgivning tillægger juridiske personer. Det kan i særdeleshed erhverve og afhænde fast ejendom og løsøre og optræde som part i retssager.
3. Agenturet repræsenteres af sin administrerende direktør.
4. Agenturet får sæde i Vigo i Spanien.
Artikel 19
Personale
1. Vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber, ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne som fastlagt i forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (9) og de bestemmelser, som De Europæiske Fællesskabers institutioner i fællesskab har vedtaget til gennemførelse af vedtægten og ansættelsesvilkårene, gælder for agenturets personale. Bestyrelsen fastsætter i samråd med Kommissionen de fornødne gennemførelsesbestemmelser.
2. Agenturet udøver over for sine ansatte de beføjelser, vedtægten og ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte tillægger ansættelsesmyndigheden, jf. dog artikel 30.
3. Agenturets personale består af tjenestemænd, som midlertidigt udpeges eller udlånes af Kommissionen, og af øvrige ansatte, som agenturet efter behov ansætter til udførelse af sine opgaver.
Agenturet kan også beskæftige tjenestemænd, som medlemsstaterne har udlånt på midlertidig basis.
Artikel 20
Privilegier og immuniteter
Protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter gælder for agenturet.
Artikel 21
Erstatningsansvar
1. Agenturets ansvar i kontraktforhold er undergivet den lovgivning, der finder anvendelse på den pågældende aftale.
2. Domstolen har kompetence til at træffe afgørelse i henhold til voldgiftsbestemmelser i de af agenturet indgåede aftaler.
3. For så vidt angår ansvar uden for kontraktforhold skal agenturet i overensstemmelse med de almindelige retsgrundsætninger, der er fælles for medlemsstaternes retssystemer, erstatte skader, der er forvoldt af agenturet selv eller af dets ansatte under udøvelsen af deres hverv. Domstolen har kompetence til at træffe afgørelse i tvister vedrørende sådanne skadeserstatninger.
4. De ansattes personlige ansvar over for agenturet fastlægges i den vedtægt eller i de ansættelsesvilkår, der gælder for dem.
Artikel 22
Sprog
1. Bestemmelserne i forordning nr. 1 af 15. april 1958 om den ordning, der gælder for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på det sproglige område (10), gælder for agenturet.
2. De oversættelsestjenesteydelser, agenturets virksomhed kræver, leveres af Oversættelsescenteret for Den Europæiske Unions Organer.
Artikel 23
Nedsættelse af bestyrelsen samt dennes beføjelser
1. Agenturet har en bestyrelse.
2. Bestyrelsen:
a)
udnævner og afskediger den administrerende direktør i henhold til artikel 30
b)
vedtager hvert år senest den 30. april agenturets almindelige beretning for det foregående år og sender den til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen, Revisionsretten og medlemsstaterne. Beretningen skal offentliggøres
c)
vedtager hvert år senest den 31. oktober under hensyntagen til udtalelse fra Kommissionen og medlemsstaterne agenturets arbejdsprogram for det kommende år og sender det til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og medlemsstaterne.
Arbejdsprogrammet skal indeholde agenturets vigtigste mål. Agenturets forpligtelser i forbindelse med kontrol- og overvågningsprogrammer prioriteres højest i programmet. Det vedtages med forbehold af Fællesskabets årlige budgetprocedure. Hvis Kommissionen inden 30 dage efter arbejdsprogrammets vedtagelse erklærer sig uenig i programmet, gennemgår bestyrelsen det på ny og vedtager det inden for en frist på to måneder, eventuelt med ændringer, ved andenbehandling
d)
vedtager agenturets endelige budget inden regnskabsårets begyndelse og justerer det om nødvendigt i overensstemmelse med EF-bidraget og agenturets øvrige indtægter
e)
udfører sine opgaver i forbindelse med agenturets budget i overensstemmelse med artikel 35, 36 og 38
f)
har disciplinærmyndighed over den administrerende direktør
g)
fastsætter sin forretningsorden, hvorefter der om nødvendigt kan nedsættes underudvalg under bestyrelsen
h)
vedtager de procedurer, der er nødvendige, for at agenturet kan udføre sine opgaver.
Artikel 24
Bestyrelsens sammensætning
1. Bestyrelsen sammensættes af repræsentanter for medlemsstaterne og seks repræsentanter for Kommissionen. Hver enkelt medlemsstat har ret til at udpege et medlem. Medlemsstaterne og Kommissionen udpeger en suppleant for hvert medlem, som skal repræsentere medlemmet i dettes fravær.
2. Bestyrelsesmedlemmerne udpeges på grundlag af deres erfaring og ekspertise inden for fiskerikontrol og -inspektion.
3. Medlemmerne udpeges for en periode på fem år regnet fra udpegningsdatoen. Mandatet kan fornyes.
Artikel 25
Bestyrelsens formandskab
1. Bestyrelsen vælger en formand blandt Kommissionens repræsentanter. Bestyrelsen vælger en næstformand blandt sine medlemmer. Næstformanden afløser formanden, når denne er forhindret i at udføre sit hverv.
2. Formandens og næstformandens mandatperiode er tre år og udløber, når deres medlemskab af bestyrelsen ophører. Den kan fornys én gang.
Artikel 26
Møder
1. Bestyrelsen indkaldes til møde af formanden. Formanden fastlægger dagsordenen under hensyntagen til forslag fra bestyrelsens medlemmer og agenturets administrerende direktør.
2. Den administrerende direktør og en repræsentant, der udpeges af det rådgivende udvalg, deltager i forhandlingerne uden stemmeret.
3. Bestyrelsen afholder ordinært møde mindst en gang om året. Den træder desuden sammen på formandens initiativ eller efter anmodning fra Kommissionen eller en tredjedel af de medlemsstater, der er repræsenteret i bestyrelsen.
4. Bestyrelsen kan, når det drejer sig om fortrolige spørgsmål eller interessekonflikter, beslutte at drøfte specifikke punkter på dagsordenen, uden at det af det rådgivende udvalg udpegede medlem er til stede. Nærmere regler for anvendelsen af denne bestemmelse kan fastlægges i forretningsordenen.
5. Bestyrelsen kan indbyde enhver, hvis synspunkt kan være af interesse, til at overvære dens møder som observatør.
6. Bestyrelsens medlemmer kan med forbehold af forretningsordenens bestemmelser bistås af rådgivere eller eksperter.
7. Bestyrelsens sekretariatsforretninger varetages af agenturet.
Artikel 27
Afstemning
1. Bestyrelsen træffer beslutning med absolut flertal.
2. Hvert medlem har én stemme. Hvis et medlem ikke er til stede, har suppleanten stemmeret.
3. Forretningsordenen fastlægger de nærmere afstemningsregler, især betingelserne for, at et medlem kan handle på et andet medlems vegne, samt om nødvendigt alle krav vedrørende beslutningsdygtighed.
Artikel 28
Interesseerklæring
Medlemmerne af bestyrelsen afgiver en interesseerklæring, hvori de enten anfører, at de ikke har nogen interesser, der berører deres uafhængighed, eller at de har visse direkte eller indirekte interesser, der vil kunne anses for at berøre deres uafhængighed. Sådanne erklæringer afgives skriftligt hvert år, eller når en interessekonflikt vil kunne opstå i forbindelse med punkterne på dagsordenen. I sidstnævnte tilfælde har det pågældende medlem ikke stemmeret under disse dagsordenpunkter.
Artikel 29
Den administrerende direktørs opgaver og beføjelser
1. Agenturet ledes af den administrerende direktør. Med forbehold af Kommissionens og bestyrelsens respektive beføjelser må den administrerende direktør hverken søge eller modtage instruktioner fra nogen regering eller noget andet organ.
2. Den administrerende direktør skal ved udførelsen af sine opgaver følge den fælles fiskeripolitiks principper.
3. Den administrerende direktør har følgende opgaver og beføjelser:
a)
Han udarbejder udkastet til arbejdsprogrammet og forelægger det for bestyrelsen efter at have hørt Kommissionen og medlemsstaterne. Han træffer de nødvendige foranstaltninger til at gennemføre arbejdsprogrammet inden for de grænser, der er fastsat i denne forordning, gennemførelsesbestemmelserne hertil og andre gældende retsforskrifter.
b)
Han træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at agenturets organisation og funktionsmåde er i overensstemmelse med denne forordning, og vedtager i den forbindelse interne administrative instrukser og offentliggør bekendtgørelser.
c)
Han træffer alle nødvendige foranstaltninger, herunder beslutninger om agenturets ansvar på grundlag af kapitel II og III samt om chartring og anvendelse af kontrol- og inspektionsressourcer og drift af et informationsnet.
d)
Han skal efterkomme anmodninger fra Kommissionen og anmodninger om bistand fra en medlemsstat i henhold til artikel 6, 7 og 15.
e)
Han indfører en effektiv overvågningsordning, således at agenturets resultater kan sammenholdes med de operationelle mål. På dette grundlag udarbejder den administrerende direktør hvert år et udkast til den almindelige beretning og forelægger det for bestyrelsen. Han indfører regelmæssig evaluering baseret på anerkendte faglige standarder.
f)
Han udøver beføjelserne i artikel 19, stk. 2, over for de ansatte.
g)
Han udarbejder overslag over agenturets indtægter og udgifter i overensstemmelse med artikel 35 og gennemfører budgettet i overensstemmelse med artikel 36.
4. Den administrerende direktør er ansvarlig over for bestyrelsen.
Artikel 30
Udnævnelse og afskedigelse af den administrerende direktør
1. Den administrerende direktør udpeges af bestyrelsen på grundlag af merit og dokumenteret relevant erfaring på den fælles fiskeripolitiks område og inden for fiskerikontrol og -inspektion fra en liste med mindst to kandidater, som Kommissionen forelægger på grundlag af en udvælgelsesprocedure efter opslag af stillingen i Den Europæiske Unions Tidende og andetsteds i form af indkaldelse af interessetilkendegivelser.
2. Bestyrelsen har beføjelse til at afskedige den administrerende direktør. Bestyrelsen behandler dette punkt efter anmodning fra Kommissionen eller en tredjedel af bestyrelsesmedlemmerne.
3. Bestyrelsen træffer afgørelse i medfør af stk. 1 og 2 med et flertal på to tredjedele af medlemmerne.
4. Den administrerende direktør udnævnes for fem år. Perioden kan efter forslag fra Kommissionen forlænges én gang med yderligere fem år og godkendes med et flertal på to tredjedele af bestyrelsens medlemmer.
Artikel 31
Det rådgivende udvalg
1. Det rådgivende udvalg sammensættes af de i artikel 31 i forordning (EF) nr. 2371/2002 omhandlede repræsentanter fra regionale rådgivende råd, idet hvert enkelt rådgivende råd udpeger én repræsentant til udvalget. En repræsentant kan afløses af sin suppleant, der udpeges samtidig.
2. Medlemmer af det rådgivende udvalg kan ikke være medlem af bestyrelsen. Det rådgivende udvalg udpeger ét af sine medlemmer til at deltage i bestyrelsens møder uden stemmeret.
3. Det rådgivende udvalg rådgiver på den administrerende direktørs anmodning denne om udførelsen af dennes hverv i henhold til denne forordning.
4. Den administrerende direktør er formand for det rådgivende udvalg. Formanden indkalder til møde i udvalget mindst én gang om året.
5. Agenturet yder det rådgivende udvalg den nødvendige praktiske bistand og varetager sekretariatsforretningerne i forbindelse med udvalgets møder.
6. Bestyrelsesmedlemmerne kan deltage i det rådgivende udvalgs møder.
Artikel 32
Åbenhed og kommunikation
1. Forordning (EF) nr. 1049/2001 finder anvendelse på agenturets dokumenter.
2. Bestyrelsen træffer senest seks måneder efter sit første møde praktiske foranstaltninger til at gennemføre forordning (EF) nr. 1049/2001.
3. Agenturet kan selv tage initiativ til kommunikation inden for sit ansvarsområde. Det sikrer navnlig, at offentligheden og alle interesserede parter hurtigt får objektive, pålidelige og letforståelige oplysninger om agenturets arbejde.
4. Bestyrelsen fastsætter de nødvendige interne regler for gennemførelse af stk. 3.
5. Klager over afgørelser truffet af agenturet i henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 1049/2001 kan indbringes for ombudsmanden eller Domstolen i henhold til traktatens artikel 195 og 230.
6. Oplysninger, der indsamles af Kommissionen og agenturet i overensstemmelse med denne forordning, er omfattet af forordning (EF) nr. 45/2001.
Artikel 33
Tavshedspligt
1. Bestyrelsens medlemmer, den administrerende direktør og agenturets ansatte har, selv efter at deres hverv er ophørt, tavshedspligt i henhold til traktatens artikel 287.
2. Bestyrelsen fastsætter interne regler for den praktiske gennemførelse af reglerne om tavshedspligt, jf. stk. 1.
Artikel 34
Adgang til oplysninger
1. Kommissionen har ubegrænset adgang til alle agenturets oplysninger. Agenturet skal på Kommissionens forlangende udlevere alle oplysninger og vurderinger af sådanne oplysninger i den af Kommissionen ønskede form.
2. Medlemsstater, som berøres af en af agenturets operationer, har adgang til de oplysninger, som agenturet indsamler i forbindelse med sådanne, dog med forbehold af de betingelser, som måtte blive opstillet efter proceduren i artikel 30, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2371/2002.
KAPITEL V
FINANSIELLE BESTEMMELSER
Artikel 35
Budget
1. Agenturets indtægter udgøres af:
a)
et tilskud fra Fællesskabet, der opføres på Den Europæiske Unions almindelige budget (sektion »Kommissionen«)
b)
gebyrer for tjenesteydelser, som agenturet har leveret til medlemsstaterne i henhold til artikel 6
c)
gebyrer for publikationer, uddannelse og/eller andre tjenesteydelser, som agenturet har leveret.
2. Agenturets udgifter omfatter udgifter til personale, administration, infrastruktur og drift.
3. Den administrerende direktør udarbejder et udkast til overslag over agenturets indtægter og udgifter for det følgende regnskabsår og forelægger det for bestyrelsen sammen med et udkast til stillingsfortegnelse.
4. Indtægter og udgifter skal balancere.
5. Hvert år udarbejder bestyrelsen på grundlag af et udkast til overslag over indtægter og udgifter et overslag over agenturets indtægter og udgifter for det følgende regnskabsår.
6. Bestyrelsen sender senest den 31. marts Kommissionen overslaget, der skal indbefatte et udkast til stillingsfortegnelse tillige med det foreløbige arbejdsprogram.
7. Kommissionen sender overslaget til Europa-Parlamentet og Rådet (budgetmyndigheden) sammen med det foreløbige forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget.
8. På grundlag af overslaget anfører Kommissionen i det foreløbige forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget de beløb, som den finder påkrævet i forbindelse med stillingsfortegnelsen, og de tilskud, der skal ydes over det almindelige budget, og forelægger det for budgetmyndigheden i overensstemmelse med traktatens artikel 272.
9. Budgetmyndigheden godkender bevillingerne i form af tilskud til agenturet. Budgetmyndigheden godkender agenturets stillingsfortegnelse.
10. Budgettet vedtages af bestyrelsen. Det bliver endeligt, når Den Europæiske Unions almindelige budget er endeligt vedtaget. Om nødvendigt tilpasses det i overensstemmelse hermed.
11. Bestyrelsen underretter hurtigst muligt budgetmyndigheden om alle projekter, som den agter at gennemføre, og som kan få betydelige finansielle følgevirkninger for finansieringen af budgettet, navnlig projekter vedrørende fast ejendom, såsom leje eller erhvervelse af ejendomme. Den underretter Kommissionen herom.
12. Når en af budgetmyndighedens parter har meddelt, at den agter at fremsætte en udtalelse, sender den bestyrelsen denne senest seks uger efter underretningen om projektet.
Artikel 36
Gennemførelse af og kontrol med budgettet
1. Den administrerende direktør gennemfører agenturets budget.
2. Senest den 1. marts efter hvert afsluttet regnskabsår sender agenturets regnskabsfører det foreløbige årsregnskab ledsaget af en beretning om budgetforvaltningen og den økonomiske forvaltning i regnskabsåret til Kommissionens regnskabsfører. Kommissionens regnskabsfører konsoliderer de foreløbige årsregnskaber for institutionerne og de decentraliserede organer i overensstemmelse med artikel 128 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (11) (finansforordningen).
3. Senest den 31. marts efter hvert afsluttet regnskabsår sender Kommissionens regnskabsfører agenturets foreløbige årsregnskab ledsaget af beretningen om budgetforvaltningen og den økonomiske forvaltning i regnskabsåret til Revisionsretten. Beretningen om budgetforvaltningen og den økonomiske forvaltning sendes tillige til Europa-Parlamentet og Rådet.
4. Ved modtagelsen af Revisionsrettens bemærkninger om agenturets foreløbige årsregnskab opstiller den administrerende direktør i medfør af artikel 129 i finansforordningen på eget ansvar agenturets endelige årsregnskab og sender det til bestyrelsen til udtalelse.
5. Bestyrelsen afgiver udtalelse om agenturets endelige årsregnskab.
6. Senest den 1. juli det efterfølgende år sender den administrerende direktør det endelige årsregnskab og bestyrelsens udtalelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten.
7. Det endelige årsregnskab offentliggøres.
8. Agenturet opretter en intern revisionsfunktion; revision skal ske under iagttagelse af de relevante internationale standarder.
9. Den administrerende direktør sender senest den 30. september Revisionsretten et svar på dennes bemærkninger. Dette svar sendes ligeledes til bestyrelsen.
10. Den administrerende direktør forelægger på Europa-Parlamentets anmodning dette alle oplysninger, der måtte være nødvendige for, at dechargeproceduren for det pågældende regnskabsår kan forløbe gnidningsløst, jf. artikel 146, stk. 3, i finansforordningen.
11. Europa-Parlamentet meddeler efter henstilling fra Rådet inden den 30. april i det andet derpå følgende år agenturets administrerende direktør decharge for gennemførelsen af det pågældende års budget.
Artikel 37
Bekæmpelse af svig
1. For at bekæmpe svig, korruption og andre ulovlige handlinger gælder forordning (EF) nr. 1073/1999 uindskrænket for agenturet.
2. Agenturet tiltræder den interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999 om de interne undersøgelser, der foretages af OLAF, og fastlægger omgående de relevante bestemmelser, som skal gælde for alle agenturets medarbejdere.
3. I finansieringsafgørelserne samt enhver aftale eller ethvert instrument til gennemførelse heraf fastsættes det udtrykkeligt, at Revisionsretten og OLAF om nødvendigt kan foretage kontrol på stedet hos dem, der modtager midler fra agenturet, og dem, der fordeler midlerne.
Artikel 38
Finansielle bestemmelser
Bestyrelsen vedtager efter at have fået Kommissionens godkendelse og efter udtalelse fra Revisionsretten agenturets finansielle bestemmelser. De må kun afvige fra Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 23. december 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (12), såfremt dette er nødvendigt som følge af agenturets særlige behov, og kun hvis Kommissionen på forhånd giver sit samtykke.
KAPITEL VI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 39
Evaluering
1. Senest fem år efter, at agenturet har indledt sin virksomhed, og derefter hvert femte år lader bestyrelsen foretage en uafhængig ekstern evaluering af denne forordnings gennemførelse. Kommissionen stiller alle oplysninger til rådighed for agenturet, som dette finder relevante for evalueringen.
2. Ved hver evaluering vurderes det, hvilken virkning denne forordning har haft, om agenturet og dets arbejdsmetoder har været nyttige, relevante og effektive, og i hvilket omfang det har været med til at skabe et højt niveau for efterlevelse af den fælles fiskeripolitiks regler. Bestyrelsen præciserer opgaven nærmere efter aftale med Kommissionen og efter høring af de berørte parter.
3. Evalueringen forelægges bestyrelsen, som fremsætter henstillinger til Kommissionen med henblik på ændringer af denne forordning, agenturet og dets arbejdsform. Kommissionen sender resultaterne af evalueringen og henstillingerne til Europa-Parlamentet og Rådet, og de offentliggøres.
Artikel 40
Indledning af agenturets virksomhed
Agenturet indleder sin virksomhed senest tolv måneder efter denne forordnings ikrafttræden.
Artikel 41
Ændring
Artikel 34c i forordning (EØF) nr. 2847/93 affattes således:
»Artikel 34c
1. Kommissionen fastsætter efter proceduren i artikel 36, og i samråd med de berørte medlemsstater, hvilket fiskeri, omfattende to eller flere medlemsstater, der skal underlægges særlige kontrol- og inspektionsprogrammer samt de særlige betingelser for sådanne programmer.
I det særlige kontrol- og inspektionsprogram skal det fastlægges, hvilket fiskeri, omfattende to eller flere medlemsstater, som er omfattet af programmet, og hvilke vilkår der skal gælde for dette fiskeri.
I det enkelte særlige kontrol- og inspektionsprogram fastlægges mål, prioriteter og procedurer samt referencepunkter for kontrol og inspektion, de forventede resultater af de fastsatte foranstaltninger samt den strategi, der er nødvendig, for at kontrollen og inspektionen bliver så ensartet, effektiv og økonomisk som muligt. I hvert program skal de berørte medlemsstater anføres.
De særlige kontrol- og inspektionsprogrammer må ikke vare længere end tre år eller en anden periode, som er fastsat med henblik herpå i en genopretningsplan, der er vedtaget i henhold til artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (13), eller en forvaltningsplan, der er vedtaget i henhold til artikel 6 i samme forordning.
De berørte medlemsstater gennemfører de særlige kontrol- og inspektionsprogrammer på grundlag af fælles ressourceanvendelsesplaner, der er indført ved Rådets forordning (EF) nr. 768/2005 af 26. april 2005 om oprettelse af et EF-fiskerikontrolagentur og om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik (14).
2. Kommissionen kontrollerer og evaluerer gennemførelsen af hvert enkelt af de særlige kontrol- og inspektionsprogrammer og aflægger rapport til Europa-Parlamentet og Rådet i henhold til artikel 27, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2371/2002.
Artikel 42
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 26. april 2005.
NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 768/2005
ze dne 26. dubna 2005,
kterým se zřizuje Agentura Společenství pro kontrolu rybolovu a mění nařízení (EHS) č. 2847/93 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (2) vyžaduje, aby členské státy zajistily účinnou kontrolu, inspekci a vynucování pravidel společné rybářské politiky, a za tímto účelem spolupracovaly spolu navzájem i s třetími zeměmi.
(2)
Pro splnění těchto závazků je nezbytné, aby členské státy koordinovaly svou kontrolní a inspekční činnost v rámci svých území na souši, ve vodách Společenství a v mezinárodních vodách v souladu s mezinárodním právem a zejména závazky Společenství v rámci regionálních rybolovných organizací a po dohodě se třetími zeměmi.
(3)
Žádný kontrolní režim nemůže být z hlediska nákladů účinný, aniž by stanovil inspekce na souši. Proto by se plány společného využívání měly vztahovat na území na souši.
(4)
Taková spolupráce prostřednictvím operační koordinace kontrolní a inspekční činnosti by měla přispět k udržitelnému využívání živých vodních zdrojů a k zajištění rovných pravidel pro odvětví rybolovu, které tyto zdroje využívá, čímž se omezí narušování hospodářské soutěže.
(5)
Účinná kontrola a inspekce rybolovu se považuje za nezbytnou pro boj s nedovoleným, neohlašovaným a neregulovaným rybolovem.
(6)
Aniž je dotčena odpovědnost členských států vyplývající z nařízení (ES) č. 2371/2002, je třeba technického a správního subjektu Společenství, k organizování spolupráce a koordinace mezi členskými státy týkající se kontroly a inspekce v oblastech rybolovu.
(7)
Za tímto účelem je v rámci stávající institucionální struktury Společenství a s ohledem na rozdělení pravomocí mezi Komisi a členské státy vhodné zřídit Agenturu Společenství pro kontrolu rybolovu (dále jen „agentura“).
(8)
Pro splnění účelu, pro nějž je agentura zřízena, je třeba stanovit její úkoly.
(9)
Pro agenturu je především nezbytné, aby byla na žádost Komise schopna pomáhat Společenství a členským státům ve vztazích se třetími zeměmi anebo s regionálními rybolovnými organizacemi a spolupracovat s jejich příslušnými orgány v rámci mezinárodních závazků Společenství.
(10)
Dále je třeba usilovat o účinné uplatňování inspekčních postupů společenství. Agentura by se mohla časem stát referenčním zdrojem pro vědeckou a technickou pomoc při kontrole a inspekci rybolovu.
(11)
Pro splnění cílů společné rybářské politiky, jež zajistí udržitelné využívání živých vodních zdrojů v rámci udržitelného rozvoje, Rada přijme opatření týkající se zachování, řízení a využívání živých vodních zdrojů.
(12)
Členské státy musí pro zajištění řádného vynucení těchto opatření nasadit odpovídající kontrolní a donucovací prostředky. Aby byla tato kontrola a vynucování účinnější a účelnější, je vhodné, aby Komise v souladu s postupem stanoveným v čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/2002 a po dohodě s dotčenými členskými státy přijala konkrétní kontrolní a inspekční programy. Nařízení Rady (EHS) č. 2847/93 ze dne 12. října 1993 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku (3) by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(13)
Koordinace prováděná agenturou při operační spolupráci mezi členskými státy by měla probíhat na základě plánů společného nasazení, podle nichž se organizuje využívání dostupných kontrolních a inspekčních prostředků dotčených členských států, aby došlo k provádění kontrolních a inspekčních programů. Kontrolní a inspekční činnosti členských států v oblasti rybolovu by měly být prováděny v souladu se společnými kritérii, prioritami, měřítky a kontrolními a inspekčními postupy na základě těchto programů.
(14)
Přijetí kontrolního a inspekčního programu zavazuje členské státy k účinnému poskytnutí zdrojů nezbytných k provádění programu. Je nezbytné, aby členské státy agentuře neprodleně sdělily, jakými kontrolními a inspekčními prostředky hodlají takový program provést. Z plánů společného nasazení nesmí vznikat žádné další závazky v oblasti kontroly, inspekce a vynucování nebo ohledně poskytování zdrojů v této souvislosti nezbytných.
(15)
Agentura by měla plán společného nasazení připravit pouze v případě, že jej předpokládá pracovní program.
(16)
Pracovní program by měl být přijat správní radou, čímž se na základě informací poskytnutých členskými státy zajistí dosažení dostatečné shody, a to i ohledně sladění úkolů agentury předpokládaných v pracovním programu a ohledně zdrojů jí dostupných.
(17)
Výkonný ředitel by měl mít jako svůj hlavní úkol zajistit, po konzultaci se členy rady a členskými státy, že jsou každý rok pro cíle pracovního programu agentuře dány k dispozici dostatečné zdroje pro splnění pracovního programu.
(18)
Výkonný ředitel by měl zejména navrhnout přesné plány nasazení s použitím zdrojů oznámených členskými státy pro splnění každého kontrolního a inspekčního programu a při zohlednění pravidel a cílů stanovených konkrétním kontrolním a inspekčním programem, z něhož plán společného nasazení vychází, jakož i jiných důležitých pravidel, jako jsou pravidla týkající se inspektorů Společenství.
(19)
V této souvislosti je nezbytné, aby výkonný ředitel vytvořil časový plán, který poskytuje členským státům dostatek času na sdělení připomínek vycházejících z jejich operativních odborných znalostí při dodržení pracovního plánu agentury a lhůt stanovených v tomto nařízení. Je nezbytné, aby výkonný ředitel zohledňoval zájmy členských států, jichž se dané oblasti rybolovu zahrnuté do jednotlivých plánů týkají. Pro zajištění účinné a včasné koordinace společných kontrolních a inspekčních činností je nezbytné upravit postup, který umožní učinit rozhodnutí o přijetí plánů v případě, že dotčené členské státy nemohou dosáhnout dohody.
(20)
Postup pro navržení a přijetí plánu společného nasazení mimo vody Společenství musí být podobný jako postup týkající se vod Společenství. Základem takových plánů společného využívání musí být mezinárodní kontrolní a inspekční program, kterým se plní mezinárodní závazky týkající se kontroly a inspekce, které jsou pro Společenství závazné.
(21)
Pro plnění plánů společného využívání by měly dotčené členské státy shromažďovat a využívat kontrolní a inspekční prostředky, jež pro takové plány určily. Agentura by měla posoudit, zda jsou dostupné kontrolní a inspekční prostředky dostatečné, a v případě potřeby informovat dotčené členské státy a Komisi o nedostatečnosti dostupných prostředků pro provedení úkolů podle příslušného kontrolního a inspekčního programu.
(22)
Zatímco členské státy by měly plnit své závazky týkající se inspekce a kontroly, zejména v rámci stanoveného kontrolního a inspekčního programu přijatého podle nařízení (ES) č. 2371/2002, agentura by neměla mít pravomoc prostřednictvím plánů společného nasazení ukládat další povinnosti nebo členským státům udělovat sankce.
(23)
Agentura by měla pravidelně přezkoumávat účinnost plánů společného nasazení.
(24)
Je vhodné upravit možnost přijmout zvláštní prováděcí pravidla pro přijetí a schválení plánů společného nasazení. Využití této možnosti může být užitečné, jakmile agentura zahájí svou činnost a podle názoru výkonného ředitele musí být tato pravidla stanovena v právu Společenství.
(25)
Agentura by měla být oprávněna na požádání poskytnout smluvní služby týkající se kontrolních a inspekčních prostředků pro účely jejich společného využívání dotčenými členskými státy.
(26)
Pro účely plnění úkolů agentury by si Komise, členské státy a agentura měly vyměňovat odpovídající informace o kontrole a inspekci prostřednictvím informační sítě.
(27)
Právní postavení a struktura agentury by měly odpovídat objektivní povaze výsledků, jichž má dosahovat, a měly by jí umožnit plnit úkoly v těsné spolupráci s členskými státy a s Komisí. Proto by agentuře měla být udělena právní, finanční a správní samostatnost při současném zachování těsných vazeb s orgány Společenství a se členskými státy. Za tímto účelem je nezbytné a vhodné, aby agentura byla subjektem Společenství majícím právní subjektivitu a vykonávající pravomoci, které jí svěřuje toto nařízení.
(28)
Pokud jde o smluvní odpovědnost agentury, která se řídí právem použitelným na smlouvy uzavřené agenturou, Soudní dvůr by měl mít soudní pravomoc rozhodovat na základě jakékoliv rozhodčí doložky v těchto smlouvách. Soudní dvůr by měl mít rovněž soudní pravomoc ve sporech týkajících se náhrady škod vzniklých na základě mimosmluvní odpovědnosti agentury v souladu s obecnými zásadami společnými právním řádům členských států.
(29)
Komise a členské státy by měly být zastoupeny ve správní radě pověřené zajišťováním řádného a účinného fungování agentury.
(30)
Pro poskytování poradenství výkonnému řediteli a pro zajištění těsné spolupráce se zúčastněnými stranami by měl být zřízen poradní výbor.
(31)
Vzhledem ke skutečnosti, že má agentura plnit závazky Společenství a na požádání Komise spolupracovat se třetími zeměmi a regionálními rybolovnými organizacemi v rámci mezinárodních závazků Společenství, je vhodné, aby byl předseda správní rady volen ze zástupců Komise.
(32)
Způsob hlasování ve správní radě by měl zohledňovat zájmy členských států a Komise na účinném fungování agentury.
(33)
Je vhodné upravit účast zástupce poradního výboru na jednáních správní rady bez hlasovacího práva.
(34)
Je nutné upravit jmenování a odvolání výkonného ředitele agentury a pravidla výkonu jeho funkce.
(35)
Za účelem průhledného fungování agentury by se na ni mělo bez omezení vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (4).
(36)
V zájmu ochrany soukromí fyzických osob by se na toto nařízení mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (5).
(37)
Pro zajištění funkční samostatnosti a nezávislosti agentury by jí měl být udělen samostatný rozpočet, jehož příjmy by pocházely z příspěvku Společenství a z plateb za smluvní služby poskytované agenturou. Pokud jde o příspěvek Společenství a další dotace ze souhrnného rozpočtu Evropské unie, by se na tento rozpočet měl vztahovat rozpočtový proces Společenství. Audit účetnictví by měl provádět Účetní dvůr.
(38)
Pro boj proti podvodům, korupci a dalším protiprávním činnostem by se na agenturu, která by měla přistoupit k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Komisí Evropských společenství o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (6), mělo bez omezení vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (7).
(39)
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (8),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
CÍL, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Cíl
Tímto nařízením se zřizuje Agentura Společenství pro kontrolu rybolovu (dále jen „agentura“), jejímž cílem je organizovat operační koordinaci kontrolních a inspekčních činností členských států v oblasti rybolovu a napomáhat jim ve spolupráci, aby byla dodržována pravidla společné rybářské politiky a aby se tak zajistilo jejich účinné a jednotné uplatňování.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„kontrolou a inspekcí“ veškerá opatření přijatá členskými státy, zejména podle článků 23, 24 a 28 nařízení (ES) č. 2371/2002, za účelem kontroly a inspekce rybolovných činností v oblasti působnosti společné rybářské politiky, včetně činností dohledu a sledování, jako jsou systémy satelitního sledování plavidel a služba pozorovatelů;
b)
„kontrolními a inspekčními prostředky“ plavidla, letadla, vozidla a další materiální zdroje pro dohled, jakož i inspektoři, pozorovatelé a další lidské zdroje používané členskými státy ke kontrole a inspekci;
c)
„plánem společného nasazení“ plán, kterým se stanoví operační režimy pro nasazování dostupných kontrolních a inspekčních prostředků;
d)
„mezinárodním kontrolním a inspekčním programem“ program, který stanoví cíle, obecné priority a postupy pro kontrolní a inspekční činnosti za účelem plnění mezinárodních kontrolních a inspekčních závazků Společenství;
e)
„stanoveným kontrolním a inspekčním programem“ program, který stanoví cíle, společné priority a postupy pro kontrolní a inspekční činnosti, zavedené v souladu s článkem 34c nařízení (EHS) č. 2847/93;
f)
„rybolovem“ rybolovné činnosti zaměřené na určité populace podle definice Rady, zejména podle článků 5 a 6 nařízení (ES) č. 2371/2002;
g)
„inspektory Společenství“ inspektoři zařazení na seznam uvedený v čl. 28 odst. 4 nařízení (ES) č. 2371/2002.
KAPITOLA II
POSLÁNÍ A ÚKOLY AGENTURY
Článek 3
Poslání
Posláním agentury je:
a)
koordinovat kontrolní a inspekční činnost členských států týkající se kontrolních a inspekčních závazků Společenství;
b)
koordinovat nasazení vnitrostátních kontrolních a inspekčních prostředků vyčleněných dotčenými členskými státy v souladu s tímto nařízením;
c)
napomáhat členským státům při podávání Komisi a třetím stranám informací o rybolovných činnostech a o kontrolních a inspekčních činnostech;
d)
v rámci svých pravomocí napomáhat členským státům při plnění jejich úkolů a závazků podle pravidel společné rybářské politiky;
e)
napomáhat členským státům a Komisi při harmonizaci uplatňování společné rybářské politiky v celém Společenství;
f)
přispívat k práci členských států a Komise při výzkumu a vývoji kontrolních a inspekčních metod;
g)
přispívat ke koordinaci odborné přípravy inspektorů a k výměně zkušeností mezi členskými státy;
h)
koordinovat operace v boji proti nedovolenému, neohlašovanému a neregulovanému rybolovu v souladu s pravidly Společenství.
Článek 4
Úkoly týkající se mezinárodních závazků Společenství ohledně kontroly a inspekce
1. Agentura na žádost Komise:
a)
napomáhá Společenství a jeho členským státům v jejich vztazích se třetími zeměmi a s mezinárodními regionálními rybolovnými organizacemi, jichž je Společenství členem;
b)
spolupracuje s příslušnými orgány mezinárodních regionálních rybolovných organizací ohledně kontrolních a inspekčních závazků Společenství v rámci pracovních režimů dohodnutých s těmito subjekty.
2. Agentura může na žádost Komise spolupracovat s příslušnými orgány třetích zemí v záležitostech týkajících se kontroly a inspekce v rámci dohod uzavřených mezi Společenstvím a těmito zeměmi.
3. Agentura může v rámci svých pravomocí provádět jménem členských států úkoly stanovené v mezinárodních dohodách o rybolovu, jichž je Společenství smluvní stranou.
Článek 5
Úkoly týkající se operační koordinace
1. Operační koordinace agentury zahrnuje inspekci a kontrolu rybolovných činností, včetně dovozu, přepravy a vykládky produktů rybolovu, a to až do okamžiku, kdy tyto produkty po vykládce obdrží první kupující.
2. Pro účely operační koordinace zavede agentura plány společného nasazení a v souladu s kapitolou III zorganizuje operační koordinaci kontroly a inspekce prováděnou členskými státy.
Článek 6
Poskytování smluvních služeb členským státům
Agentura může v souvislosti se závazky členských států ohledně rybolovu ve vodách Společenství anebo v mezinárodních vodách poskytovat členským státům na požádání smluvní služby týkající se kontroly a inspekce, včetně najímání, provozování a personálního obsazení kontrolních a inspekčních základen a poskytování pozorovatelů pro společné operace dotčených členských států.
Článek 7
Pomoc členským státům
Jako pomoc členským státům pro lepší plnění jejich závazků v rámci pravidel společné rybářské politiky agentura zejména:
a)
zavádí a rozvíjí hlavní osnovy pro odbornou přípravu instruktorů pro inspektory v oblasti rybolovu ze členských států a těmto inspektorům a dalším pracovníkům účastnícím se sledování, kontroly a inspekce poskytuje další kurzy a semináře odborné přípravy;
b)
na požádání členských států provádí společné pořizování zboží a služeb pro kontrolní a inspekční činnosti členských států a pro přípravu a koordinaci společných pilotních projektů členskými státy;
c)
vypracuje společné operační postupy týkající se společných kontrolních a inspekčních činností prováděných dvěma nebo více členskými státy;
d)
vypracuje kritéria pro výměnu kontrolních a inspekčních prostředků mezi členskými státy a mezi členskými státy a třetími zeměmi a kritéria pro poskytování takových prostředků členskými státy.
KAPITOLA III
OPERAČNÍ KOORDINACE
Článek 8
Plnění závazků Společenství týkajících se kontroly a inspekce
Na požádání Komise koordinuje agentura kontrolní a inspekční činnosti členských států na základě mezinárodních kontrolních a inspekčních programů, a to zaváděním plánů společného nasazení.
Článek 9
Provádění stanovených kontrolních a inspekčních programů
Agentura koordinuje provádění stanovených kontrolních a inspekčních programů vytvořených v souladu s článkem 34c nařízení (EHS) č. 2847/93, a to prostřednictvím plánů společného nasazení.
Článek 10
Obsah plánů společného nasazení
Každý plán společného nasazení:
a)
splňuje požadavky příslušného kontrolního a inspekčního programu;
b)
uplatňuje kritéria, měřítka, priority a společné inspekční postupy stanovené Komisí v kontrolních a inspekčních programech;
c)
usiluje o přizpůsobení stávajících vnitrostátních prostředků kontroly a inspekce oznámených podle čl. 11 odst. 2 potřebám a o zorganizování jejich nasazení;
d)
organizuje využívání lidských a materiálních zdrojů podle období a oblastí, v nichž mají být tyto zdroje nasazeny, včetně práce týmů inspektorů Společenství z více než jednoho členského státu;
e)
zohledňuje stávající závazky dotčených členských států týkající se jiných plánů společného nasazení, jakož i další zvláštní regionální a místní omezení;
f)
stanovuje podmínky, za nichž mohou kontrolní a inspekční prostředky členského státu vstoupit do výsostných vod v jurisdikci jiného členského státu.
Článek 11
Oznámení o kontrolních a inspekčních prostředcích
1. Členské státy oznámí agentuře každý rok do 15. října kontrolní a inspekční prostředky, které má v následujícím roce k dispozici pro účely kontroly a inspekce.
2. Každý členský stát oznámí agentuře prostředky, kterými má v úmyslu provádět mezinárodní kontrolní a inspekční program nebo stanovený kontrolní a inspekční program, jež se ho týká, a to nejpozději do jednoho měsíce od oznámení členským státům rozhodnutí takový program zavést.
Článek 12
Postup přijetí plánů společného nasazení
1. Na základě oznámení stanovených v čl. 11 odst. 2 a do tří měsíců od obdržení těchto oznámení vytvoří výkonný ředitel agentury po konzultaci s dotčenými členskými státy návrh plánu společného nasazení.
2. Návrh plánu společného nasazení určí na základě zájmů členských států, jichž se příslušná oblast rybolovu týká, prostředky kontroly a inspekce, které by bylo možno vyčlenit za účelem provádění kontrolního a inspekčního programu, k němuž se plán vztahuje.
Zájem členského státu v dané oblasti rybolovu se vyhodnocuje podle těchto kritérií, jejichž poměrná důležitost závisí na zvláštní povaze každého plánu:
a)
případný poměrný rozsah jeho výsostných vod nebo vod v jeho jurisdikci, na které se vztahuje plán společného nasazení;
b)
množství ryb vyložených na jeho území během stanoveného referenčního období v poměru k celkovému množství vykládek v oblasti rybolovu, na kterou se vztahuje plán společného nasazení;
c)
poměrný počet rybářských plavidel Společenství plujících pod vlajkou Společenství (podle výkonu motoru a hrubé prostornosti), která se účastní rybolovu v dané oblasti rybolovu, na nějž se vztahuje plán společného nasazení, ve vztahu k celkovému počtu plavidel, která v této oblasti rybolovu působí;
d)
poměrná velikost přidělené kvóty nebo, není-li kvóta přidělena, úlovky v oblasti rybolovu během daného referenčního období.
3. Ukáže-li se v průběhu přípravy plánu společného nasazení, že není k dispozici dostatek kontrolních a inspekčních prostředků pro splnění požadavků příslušného kontrolního a inspekčního programu, výkonný ředitel neprodleně uvědomí dotčené členské státy a Komisi.
4. Výkonný ředitel oznámí návrh plánu společného nasazení dotčeným členským státům a Komisi. Nevznesou-li dotčené členské státy nebo Komise žádnou námitku do patnácti pracovních dnů od tohoto oznámení, výkonný ředitel plán schválí.
5. Vznesl-li jeden nebo více členských států nebo Komise námitku, výkonný ředitel postoupí věc Komisi. Komise může v plánu provést jakékoliv nezbytné úpravy a přijmout jej v souladu s postupem stanoveným v čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/02.
6. U každého plánu společného nasazení provede agentura po konzultaci s dotčenými členskými státy roční přezkum, aby se zohlednily všechny nové kontrolní a inspekční programy, které se na dotčené členské státy vztahují, jakož i priority stanovené Komisí v kontrolních a inspekčních programech.
Článek 13
Provádění plánů společného nasazení
1. Společné kontrolní a inspekční činnosti se provádějí na základě plánů společného nasazení.
2. Členské státy, jichž se týká plán společného nasazení:
a)
poskytují kontrolní a inspekční prostředky určené pro plán společného nasazení;
b)
jmenují jednu vnitrostátní kontaktní osobu/koordinátora, kterému svěří dostatečnou pravomoc, aby mohl včas reagovat na žádosti agentury ohledně provádění plánu společného nasazení, a oznámí tuto skutečnost agentuře;
c)
nasazují vyčleněné kontrolní a inspekční prostředky podle plánu společného nasazení a podle požadavků uvedených v odstavci 4;
d)
poskytují agentuře přístup on-line k informacím nezbytným pro provádění plánu společného nasazení;
e)
spolupracují s agenturou při provádění plánu společného nasazení;
f)
zajišťují, aby všechny kontrolní a inspekční prostředky přidělené plánu Společenství společného nasazení plnily svou funkci podle pravidel společné rybářské politiky.
3. Aniž jsou dotčeny závazky členských států v rámci společného plánu nasazení stanovené v článku 12, odpovídají za velení a řízení kontrolních a inspekčních prostředků určených pro plán společného nasazení, v souladu s vnitrostátním právem, příslušné vnitrostátní orgány.
4. Výkonný ředitel může stanovit požadavky pro provedení plánu společného nasazení přijaté podle článku 12. Takové požadavky zůstávají v mezích tohoto plánu.
Článek 14
Vyhodnocení plánů společného nasazení
Agentura provádí roční vyhodnocení účinnosti každého plánu společného nasazení a na základě dostupných důkazů rovněž analýzu existence rizika, že rybolovné činnosti nejsou v souladu s příslušnými kontrolními opatřeními. Tato vyhodnocení neprodleně sdělí Evropskému parlamentu, Komisi a členským státům.
Článek 15
Oblasti rybolovu, na které se nevztahuje žádný kontrolní či inspekční program
Dva nebo více členských států mohou agenturu požádat, aby koordinovala nasazení jejich kontrolních a inspekčních prostředků ve vztahu k rybolovné oblasti nebo lovišti, na které se nevztahuje žádný kontrolní či inspekční program. Taková koordinace se provádí podle kritérií kontroly a inspekce a priorit dohodnutých mezi dotčenými členskými státy.
Článek 16
Informační síť
1. Komise, agentura a příslušné orgány členských států si navzájem vyměňují příslušné informace, které jsou jim dostupné a které se týkají kontrolních a inspekčních činností ve vodách Společenství a v mezinárodních vodách.
2. Každý příslušný vnitrostátní orgán přijme v souladu s odpovídajícími právními předpisy Společenství opatření pro zajištění odpovídající důvěrnosti informací, které přijal podle tohoto článku v souladu s článkem 37 nařízení (EHS) č. 2847/93.
Článek 17
Prováděcí pravidla
Prováděcí pravidla k této kapitole mohou být přijata v souladu s postupem podle čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/2002.
Tato prováděcí pravidla se mohou vztahovat zejména na postupy přípravy a přijetí návrhů plánů společného nasazení.
KAPITOLA IV
VNITŘNÍ STRUKTURA A FUNKCE
Článek 18
Právní postavení a sídlo
1. Agentura je subjektem Společenství. Má právní subjektivitu.
2. V každém členském státě má agentura veškeré pravomoci přiznané právnickým osobám právními předpisy daného státu. Zejména může nabývat movitý a nemovitý majetek a nakládat s ním a být stranou soudních řízení.
3. Agenturu zastupuje její výkonný ředitel.
4. Sídlem agentury je Vigo, Španělsko.
Článek 19
Zaměstnanci
1. Na zaměstnance agentury se vztahuje služební řád úředníků a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství stanovený nařízením (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (9) a pravidla společně přijatá orgány Evropských společenství za účelem uplatňování tohoto služebního a pracovního řádu. Správní rada přijme po dohodě s Komisí nezbytná prováděcí pravidla.
2. Aniž je dotčen článek 30, má agentura ve vztahu ke svým zaměstnancům pravomoci, které jí svěří orgán oprávněný ke jmenování na základě služebního řádu a pracovního řádu ostatních zaměstnanců.
3. Zaměstnanci agentury jsou úředníci dočasně přidělení nebo přeložení do agentury Komisí a další zaměstnanci získaní náborem agentury, podle potřeby pro plnění jejích úkolů.
Agentura může rovněž zaměstnat úředníky dočasně přeložené členskými státy.
Článek 20
Výsady a imunity
Na agenturu se vztahuje protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství.
Článek 21
Odpovědnost
1. Smluvní odpovědnost agentury se řídí právem rozhodným pro danou smlouvu.
2. Soudní dvůr má soudní pravomoc rozhodovat na základě rozhodčí doložky obsažené ve smlouvě uzavřené agenturou.
3. V případě mimosmluvní odpovědnosti nahradí agentura v souladu s obecnými zásadami společnými právním řádům členských států veškerou škodu, kterou způsobila nebo kterou způsobili její zaměstnanci při plnění svých povinností. Soudnímu dvoru přísluší rozhodnutí jakéhokoliv sporu o náhradu těchto škod.
4. Osobní odpovědnost zaměstnanců agentury vůči agentuře se řídí služebním řádem nebo pracovním řádem vztahujícím se na tyto zaměstnance.
Článek 22
Jazyky
1. Na agenturu se vztahuje nařízení č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (10).
2. Překladatelské služby potřebné pro fungování agentury zajišťuje Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie.
Článek 23
Zřízení a pravomoci správní rady
1. Agentura má správní radu.
2. Správní rada:
a)
jmenuje a odvolává výkonného ředitele podle článku 30;
b)
do 30. dubna každého roku schválí souhrnnou zprávu agentury za předchozí rok a předloží ji Evropskému parlamentu, Radě, Komisi, Účetnímu dvoru a členským státům; tato zpráva se zveřejní;
c)
do 31. října každého roku a s ohledem na stanovisko Komise a členských států přijme pracovní program agentury pro nadcházející rok a postoupí jej Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a členským státům.
Tento pracovní program obsahuje priority agentury. Správní rada upřednostní povinnosti agentury ohledně kontrolních programů a programů pro dohled. Schválením tohoto programu není dotčen roční rozpočtový proces Společenství. Pokud Komise do 30 dnů ode dne přijetí pracovního programu vyjádří s tímto programem nesouhlas, správní rada program přehodnotí a po případných změnách do dvou měsíců ve druhém čtení přijme;
d)
před začátkem rozpočtového roku přijme konečný rozpočet agentury a podle potřeby jej upraví podle příspěvku Společenství a dalších příjmů agentury;
e)
vykonává své povinnosti vztahující se k rozpočtu agentury v souladu s články 35, 36 a 38;
f)
vykonává disciplinární pravomoc nad výkonným ředitelem;
g)
stanoví svůj jednací řád, který může upravit zřízení potřebných podvýborů správní rady;
h)
přijme postupy nutné pro plnění úkolů agentury.
Článek 24
Složení správní rady
1. Správní rada se skládá ze zástupců členských států a šesti zástupců Komise. Každý členský stát má právo jmenovat jednoho člena. Členské státy a Komise jmenují ke každému členovi jednoho náhradníka, který zastupuje člena v jeho nepřítomnosti.
2. Členové správní rady jsou jmenováni na základě odpovídajících zkušeností a odbornosti v oboru kontroly a inspekce v oblasti rybolovu.
3. Funkční období každého člena je pět let ode dne jmenování. Funkční období lze prodloužit.
Článek 25
Předsednictví správní rady
1. Správní rada volí předsedu z řad zástupců Komise. Dále volí místopředsedu ze všech členů. Nemůže-li předseda vykonávat své povinnosti, zaujme jeho místo automaticky místopředseda.
2. Funkční období předsedy a místopředsedy správní rady činí tři roky a končí zároveň s členstvím ve správní radě. Jejich funkční období lze jednou prodloužit.
Článek 26
Schůze
1. Schůze správní rady svolává její předseda. Program jednání určuje předseda s ohledem na návrhy členů správní rady a výkonného ředitele agentury.
2. Výkonný ředitel a zástupce jmenovaný poradním výborem se účastní jednání bez hlasovacího práva.
3. Řádná schůze správní rady se koná nejméně jednou ročně. Kromě toho se schází z podnětu předsedy nebo na žádost Komise nebo jedné třetiny členských států zastoupených ve správní radě.
4. Jedná-li se o důvěrnou záležitost nebo o střet zájmů, může se správní rada rozhodnout, že přezkoumá určité body programu bez přítomnosti zástupce jmenovaného poradním výborem. Prováděcí pravidla k tomuto ustanovení mohou být stanovena v jednacím řádu.
5. Správní rada může pozvat jakoukoliv osobu, jejíž stanovisko by mohlo být předmětem zájmu, k účasti na schůzi jako pozorovatele.
6. Členům správní rady mohou být v souladu s ustanoveními jednacího řádu nápomocni poradci nebo odborníci.
7. Sekretariát správní rady zabezpečuje agentura.
Článek 27
Hlasování
1. Správní rada přijímá rozhodnutí nadpoloviční většinou hlasů.
2. Každý člen má jeden hlas. V nepřítomnosti člena je k výkonu hlasovacího práva oprávněn jeho náhradník.
3. Jednací řád podrobněji upraví způsob hlasování, zejména podmínky pro jednání člena v zastoupení jiného člena, jakož i případné požadavky na usnášeníschopnost.
Článek 28
Prohlášení o zájmech
Členové správní rady učiní prohlášení o zájmech, ve kterém uvedou, že nemají žádné zájmy, které by měly vliv na jejich nezávislost, nebo uvedou případné přímé či nepřímé zájmy, které by mohly být považovány za s to mít vliv na jejich nezávislost. Tato prohlášení se činí písemně každý rok, nebo pokud by mohlo dojít ke střetu zájmů ve vztahu k jednotlivým bodům programu jednání. Pokud by ke střetu zájmů mohlo dojít, nemají dotčení členové v žádném z takových bodů hlasovací právo.
Článek 29
Povinnosti a pravomoci výkonného ředitele
1. Agenturu řídí výkonný ředitel. Aniž jsou dotčeny odpovídající pravomoci Komise a správní rady, výkonný ředitel nevyžaduje ani nepřijímá pokyny od žádné vlády ani jiného subjektu.
2. Výkonný ředitel při plnění svých úkolů uplatňuje zásady společné rybářské politiky.
3. Výkonný ředitel má tyto povinnosti a pravomoci:
a)
připravuje návrh pracovního programu a po projednání s Komisí a členskými státy jej předkládá správní radě. Činí nezbytné kroky k provedení pracovního programu v rámci omezení stanovených tímto nařízením, prováděcími pravidly k němu a dalšími použitelnými právními předpisy;
b)
přijímá veškerá opatření nezbytná k zajištění organizace a chodu agentury v souladu s tímto nařízením, včetně přijímání vnitřních správních pokynů a zveřejňování oznámení;
c)
přijímá veškerá nezbytná opatření, včetně přijetí rozhodnutí týkajících se povinností agentury podle kapitol II a III, které zahrnují nájem a provoz kontrolních a inspekčních prostředků a provoz informační sítě;
d)
reaguje na žádosti Komise a žádosti členských států o pomoc podle článků 6, 7 a 15;
e)
organizuje účinný systém sledování, aby bylo možno porovnat výsledky agentury s jejími operačními cíli. Na základě toho výkonný ředitel připravuje každý rok návrh souhrnné zprávy, kterou předloží správní radě. Zavede postupy pravidelného hodnocení, které splňují všeobecně uznávané profesní normy;
f)
vykonává své pravomoci ve vztahu k zaměstnancům podle čl. 19 odst. 2;
g)
sestavuje odhady příjmů a výdajů agentury v souladu s článkem 35 a plní rozpočet v souladu s článkem 36.
4. Výkonný ředitel odpovídá za svou činnost správní radě.
Článek 30
Jmenování a odvolání výkonného ředitele
1. Výkonného ředitele jmenuje správní rada na základě zásluh a zdokumentovaných odpovídajících zkušeností v oblasti společné rybářské politiky a kontroly a inspekce rybolovu ze seznamu alespoň dvou kandidátů navržených Komisí po výběrovém řízení na základě zveřejnění volného místa v Úředním věstníku Evropské unie a výzvy k projevení zájmu v jiných publikacích.
2. Pravomoc odvolat výkonného ředitele náleží správní radě. Rada projednává tento bod na žádost Komise nebo jedné třetiny svých členů.
3. Správní rada přijme rozhodnutí podle odstavců 1 a 2 dvoutřetinovou většinou hlasů členů.
4. Funkční období výkonného ředitele je pět let. Funkční období je možno na návrh Komise jednou prodloužit o dalších pět let po schválení dvoutřetinovou většinou hlasů členů správní rady.
Článek 31
Poradní výbor
1. Poradní výbor se skládá ze zástupců regionálních poradních sborů stanovených v článku 31 nařízení (ES) č. 2371/2002, a to tak, že každý regionální poradní sbor jmenuje vždy jednoho zástupce. Zástupce mohou vystřídat náhradníci, kteří jsou jmenováni současně.
2. Členové poradního výboru nemohou být členy správní rady. Poradní výbor jmenuje jednoho ze svých členů, aby se bez hlasovacího práva účastnil jednání správní rady.
3. Poradní výbor výkonnému řediteli na jeho žádost poskytne poradenství při plnění jeho povinností stanovených v tomto nařízení.
4. Poradnímu výboru předsedá výkonný ředitel. Poradní výbor se schází na výzvu předsedy nejméně jednou ročně.
5. Agentura poskytuje poradnímu výboru nezbytnou logistickou podporu a sekretariát pro jeho schůze.
6. Schůzí poradního výboru se mohou účastnit členové správní rady.
Článek 32
Průhlednost a poskytování informací
1. Na dokumenty, jež má agentura v držení, se vztahuje nařízení (ES) č. 1049/2001.
2. Do šesti měsíců ode dne první schůze přijme správní rada praktická opatření pro provádění nařízení (ES) č. 1049/2001.
3. Agentura může z vlastního podnětu poskytovat informace v oblastech v rámci svého poslání. Zejména zajišťuje, aby veřejnost a každá zúčastněná strana rychle obdržely objektivní, spolehlivé a snadno srozumitelné informace o její práci.
4. Správní rada stanoví nezbytná vnitřní pravidla pro používání odstavce 3.
5. Proti rozhodnutím přijatým agenturou podle článku 8 nařízení (ES) č. 1049/2001 lze podat stížnosti veřejnému ochránci práv nebo žalobu k Soudnímu dvoru podle článků 195 a 230 Smlouvy.
6. Na informace shromážděné Komisí a agenturou v souladu s tímto nařízením se vztahuje nařízení (ES) č. 45/2001.
Článek 33
Důvěrnost
1. Na členy správní rady, výkonného ředitele a zaměstnance agentury se vztahují, a to i po skončení jejich funkcí, požadavky na zachování důvěrnosti podle článku 287 Smlouvy.
2. Správní rada stanoví vnitřní pravidla týkající se praktických opatření pro provádění požadavků na zachování důvěrnosti uvedených v odstavci 1.
Článek 34
Přístup k informacím
1. Komise má neomezený přístup ke všem informacím shromážděným agenturou. Agentura poskytne Komisi na její žádost veškeré informace a hodnocení těchto informací v podobě, kterou určí Komise.
2. Členské státy, jichž se týká konkrétní operace agentury, mají přístup k informacím shromážděným agenturou vztahujícím se k této operaci podle podmínek, jež mohou být stanoveny v souladu s postupem podle čl. 30 odst. 2 nařízení (ES) č. 2371/2002.
KAPITOLA V
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 35
Rozpočet
1. Příjmy agentury sestávají z:
a)
příspěvku Společenství uvedeného v souhrnném rozpočtu Evropské unie (oddíl Komise);
b)
poplatků za služby poskytované agenturou členským státům v souladu s článkem 6;
c)
poplatků za publikace, odbornou přípravu anebo další služby poskytované agenturou.
2. Výdaje agentury zahrnují výdaje na zaměstnance, správu, infrastrukturu a provoz.
3. Výkonný ředitel vypracuje návrh výkazu odhadů příjmů a výdajů agentury pro následující rozpočtový rok a společně s plánem pracovních míst jej předloží správní radě.
4. Příjmy a výdaje musí být vyrovnané.
5. Na základě návrhu výkazu odhadů příjmů a výdajů vypracuje správní rada každý rok výkaz odhadů příjmů a výdajů agentury pro následující rozpočtový rok.
6. Tento výkaz odhadů, který zahrnuje návrh plánu pracovních míst a prozatímní pracovní program, předloží správní rada Komisi nejpozději do 31. března.
7. Komise předkládá výkaz odhadů Evropskému parlamentu a Radě (dále jen „rozpočtový orgán“) společně s předběžným návrhem souhrnného rozpočtu Evropské unie.
8. Na základě výkazu odhadů Komise vloží do předběžného návrhu souhrnného rozpočtu Evropské unie odhady, které pokládá za potřebné pro plán pracovních míst, a částku subvence ze souhrnného rozpočtu, kterou předloží rozpočtovému orgánu v souladu s článkem 272 Smlouvy.
9. Rozpočtový orgán schvaluje položky subvencí pro agenturu. Rozpočtový orgán rovněž přijímá plán pracovních míst pro agenturu.
10. Správní rada schvaluje rozpočet. Rozpočet se stává konečným po konečném schválení souhrnného rozpočtu Evropské unie. V případě potřeby se odpovídajícím způsobem upraví.
11. Pokud správní rada hodlá uskutečnit jakýkoli projekt, který může mít významný finanční dopad na financování rozpočtu, zejména jedná-li se o projekty, které se vztahují k nemovitostem, například nájem nebo koupě budov, oznámí svůj záměr co nejdříve rozpočtovému orgánu. Uvědomí o tom Komisi.
12. Pokud některá složka rozpočtového orgánu oznámí svůj záměr vydat stanovisko, předá toto stanovisko správní radě do šesti týdnů ode dne oznámení projektu.
Článek 36
Plnění rozpočtu a dohled nad ním
1. Výkonný ředitel plní rozpočet agentury.
2. Nejpozději do 1. března po každém rozpočtového roku předá účetní agentury prozatímní účty účetnímu Komise společně se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok. Účetní Komise konsoliduje prozatímní účty orgánů a subjektů v souladu s článkem 128 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (11) (dále jen „finanční nařízení“).
3. Nejpozději do 31. března následujícího rozpočtového roku předá účetní Komise prozatímní účty agentury Účetnímu dvoru spolu se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za daný rozpočtový rok. Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení za daný rozpočtový rok se rovněž předává Evropskému parlamentu a Radě.
4. Po obdržení vyjádření Účetního dvora k prozatímním účtům agentury podle článku 129 finančního nařízení vypracuje výkonný ředitel na vlastní odpovědnost konečnou účetní závěrku agentury a předá ji správní radě k vyjádření.
5. Správní rada vydá stanovisko ke konečné účetní závěrce agentury.
6. Nejpozději do 1. července následujícího roku zašle výkonný ředitel konečnou účetní závěrku společně s připomínkami správní rady Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru.
7. Konečná účetní závěrka se zveřejňuje.
8. Agentura zřídí funkci vnitřního auditora, která musí být vykonávána v souladu s příslušnými mezinárodními normami.
9. Výkonný ředitel odpoví Účetnímu dvoru na jeho vyjádření nejpozději do 30. září. Zároveň zašle tuto odpověď správní radě.
10. Výkonný ředitel předloží Evropskému parlamentu na jeho žádost veškeré informace nezbytné pro řádný průběh udělení absolutoria za daný rozpočtový rok stanoveného v čl. 146 odst. 3 finančního nařízení.
11. Evropský Parlament udělí na doporučení Rady do 30. dubna druhého následujícího roku výkonnému řediteli agentury absolutorium za plnění rozpočtu pro daný rok.
Článek 37
Boj proti podvodům
1. Za účelem boje proti podvodům, korupci a dalším protiprávním činnostem se na agenturu bez omezení vztahuje nařízení (ES) č. 1073/1999.
2. Agentura přistoupí k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a neprodleně přijme příslušná opatření vztahující se na všechny zaměstnance.
3. Rozhodnutí o financování a prováděcí dohody a nástroje, které se jich týkají, výslovně stanoví, že Účetní dvůr a OLAF mohou v případě potřeby provádět místní šetření příjemců finančních prostředků agentury a pracovníků zodpovědných za jejich přidělování.
Článek 38
Finanční ustanovení
Po schválení Komisí a obdržení stanoviska Účetního dvora správní rada přijme finanční předpisy agentury. Tyto předpisy se nesmějí odchýlit od nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 23. prosince 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (12), a mohou se odchýlit pouze pokud to vyžaduje provoz agentury a s předchozím souhlasem Komise.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 39
Hodnocení
1. Do pěti let ode dne, kdy agentura převezme své povinnosti, a poté každých pět let nechá správní rada provést nezávislé externí hodnocení provádění tohoto nařízení. Komise poskytne agentuře veškeré informace, které agentura pro toto hodnocení považuje za významné.
2. Každé hodnocení posoudí dopad tohoto nařízení, užitečnost, důležitost a účinnost agentury, jejích pracovních postupů a rozsah, jímž přispívá k vysoké míře souladu s pravidly společné rybářské politiky. Správní rada vypracuje po dohodě s Komisí a po konzultaci se zúčastněnými stranami konkrétní zadání.
3. Správní rada obdrží hodnocení a vydá doporučení ohledně změn tohoto nařízení, agentury a jejích pracovních postupů a předloží je Komisi. Toto hodnocení i navrhovaná doporučení předaná Komisí Evropskému parlamentu a Radě se zveřejní.
Článek 40
Zahájení činnosti agentury
Agentura zahájí svou činnost do dvanácti měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Článek 41
Změna
Článek 34c nařízení (EHS) č. 2847/93 se nahrazuje tímto:
„Článek 34c
1. Komise v souladu s postupem stanoveným v článku 36 a po dohodě s dotčenými členskými státy stanoví, na které oblasti rybolovu zahrnující dva nebo více členských států se vztahují stanovené kontrolní a inspekční programy a podmínky, jimiž se tyto programy řídí.
Stanovený kontrolní a inspekční program určí oblasti rybolovu zahrnující dva nebo více členských států, na něž se program vztahuje, a podmínky, jimiž se tyto oblasti rybolovu řídí.
Každý stanovený kontrolní a inspekční program určí své cíle, společné priority a postupy, jakož i měřítka kontrolní a inspekční činnosti, očekávané výsledky uvedených opatření a strategii potřebnou pro zajištění co nejvyšší jednotnosti, účinnosti a úspornosti kontrolních a inspekčních činností. Každý program vyjmenuje dotčené členské státy.
Stanovené kontrolní a inspekční programy nesmějí trvat déle než tři roky nebo dobu stanovenou za tímto účelem v plánu obnovy přijatém podle článku 5 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (13) nebo v plánu řízení přijatém podle článku 6 tohoto nařízení.
Dotčené členské státy provádějí stanovené kontrolní a inspekční programy na základě plánů společného využívání vytvořených podle nařízení Rady (ES) č. 768/2005 ze dne 26. dubna 2005, kterým se zřizuje Agentura Společenství pro kontrolu rybolovu a mění nařízení (EHS) č. 2847/93 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku (14).
2. Komise kontroluje a hodnotí výsledky každého stanoveného kontrolního a inspekčního programu a podává zprávy Evropskému parlamentu a Radě v souladu s čl. 27 odst. 4 nařízení (ES) č. 2371/2002.
Článek 42
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 26. dubna 2005.