EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 95/28/EF af 24. oktober 1995 om brændbarheden af materialer, der benyttes ved den indvendige indretning af visse klasser af motorkøretøjer
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), og
ud fra følgende betragtninger:
Det indre marked omfatter et område uden indre grænser med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital; der bør vedtages foranstaltninger med henblik herpå;
de tekniske forskrifter, som visse køretøjsklasser skal opfylde i henhold til national lovgivning, angår bl. a. brændbarheden af materialer, der benyttes ved den indvendige indretning af visse klasser af motorkøretøjer;
disse forskrifter er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat;
der må derfor vedtages ensartede forskrifter i alle medlemsstater enten som supplement til eller i stedet for de nugældende bestemmelser med særlig henblik på, at den EØF-typegodkendelsesprocedure, der er fastsat i Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (4), kan gennemføres yderligere;
dette direktiv er et af særdirektiverne vedrørende den EØF-typegodkendelsesprocedure, der er fastsat i Rådets direktiv 70/156/EØF; derfor gælder bestemmelserne i direktiv 70/156/EØF om køretøjssystemer, komponenter og separate tekniske enheder ved anvendelsen af dette direktiv;
der bør henvises til Rådets direktiv 77/649/EØF (5), som indeholder fremgangsmåden for bestemmelse af sædets referencepunkt (»R-punktet«);
af hensyn til passagerernes sikkerhed og færdselssikkerheden er det vigtigt, at de materialer, der benyttes ved den indvendige indretning af bussers karrosseri, opfylder visse mindstekrav med henblik på at undgå eller i det mindste forsinke udviklingen af flammer, således at passagererne kan nå at komme ud af køretøjet i tilfælde af brand;
der bør indføres alternative fremgangsmåder for typegodkendelse af køretøjer som systemer i henhold til dette direktiv, enten på grundlag af afprøvning af brændbarheden af motorkøretøjernes indre materialer eller på grundlag af en EØF-komponenttypegodkendelse for alt materiale og/eller udstyr, såsom sæder, forhæng osv., der skal benyttes ved den indvendige indretning af køretøjerne, hvorved det skal efterprøves, om godkendte materialer og/eller godkendt udstyr er korrekt indbygget -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I dette direktiv forstås ved
- »køretøj« alle motorkøretøjer som defineret i artikel 2 i direktiv 70/156/EØF,
- »komponent« en anordning som defineret i artikel 2 i direktiv 70/156/EØF.
Artikel 2
Medlemsstaterne kan ikke nægte at meddele:
- EØF-typegodkendelse eller national typegodkendelse af et køretøj eller nægte eller forbyde salg, registrering, ibrugtagning eller brug af et køretøj af grunde, der vedrører brændbarheden af materialer, der benyttes ved den indvendige indretning af karrosseriet
- EØF-typegodkendelse eller national typegodkendelse af en komponent, der benyttes ved den indvendige indretning af karrosseriet, eller forbyde salg eller brug af den af grunde, der vedrører brændbarheden af materialer, der benyttes ved køretøjets konstruktion
såfremt de relevante krav i bilag I, IV, V og VI til dette direktiv er opfyldt.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest 18 måneder efter dets vedtagelse. De underretter straks Kommissionen herom.
Fra den i stk. 1 nævnte dato kan medlemsstaterne ikke længere forbyde den første ibrugtagning af køretøjer eller salg eller brug af komponenter, der opfylder kravene i dette direktiv.
Medlemsstaterne bringer disse bestemmelser i anvendelse 48 måneder efter vedtagelsen af dette direktiv.
2. Når medlemsstaterne vedtager disse bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 24. oktober 1995.
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/28/ES
ze dne 24. října 1995
o hořlavosti materiálů vnitřní výbavy určitých kategorií motorových vozidel
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této Smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 189b Smlouvy [3],
vzhledem k tomu, že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, ve kterém je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu; že je důležité přijmout opatření k tomu účelu;
vzhledem k tomu, že technické požadavky, které musí určité kategorie vozidel splňovat podle vnitrostátních právních předpisů, se mimo jiné vztahují na hořlavost materiálů použitých ve vnitřní výbavě určitých kategorií motorových vozidel;
vzhledem k tomu, že se tyto požadavky v jednotlivých členských státech liší;
vzhledem k tomu, že je proto nutné, aby všechny členské státy zavedly stejné požadavky vedle nebo místo svých současných právních předpisů, zejména proto, aby bylo možné použít u všech typů vozidel postup EHS schvalování typu, který upravuje směrnice Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [4];
vzhledem k tomu, že tato směrnice je jednou z jednotlivých směrnic týkajících se postupu EHS schvalování typu zavedeného směrnicí 70/156/EHS; že se proto pro účely této směrnice použijí ustanovení směrnice 70/156/EHS vztahující se na systémy, konstrukční části a samostatné technické celky vozidel;
vzhledem k tomu, že je vhodné odvolat se na směrnici Rady 77/649/EHS [5], ve které je uveden postup stanovení vztažného bodu místa k sezení ("R-bodu");
vzhledem k tomu, že pro zajištění bezpečnosti cestujících a bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích je důležité, aby materiály použité ve vnitřní výbavě karoserie autobusů a autokarů splňovaly minimální požadavky pro zamezení nebo alespoň zpomalení vzniku a šíření plamenů, aby v případě požáru cestující mohli opustit vozidlo;
vzhledem k tomu, že je žádoucí zavést alternativní postupy schvalování typu vozidel jako systémů podle této směrnice, tj. buď na základě zkoušek hořlavosti materiálů vnitřní výbavy motorových vozidel, nebo na základě EHS schválení typu konstrukční části pro každý materiál nebo zařízení, jako jsou sedadla, záclony apod., určené pro vnitřní výbavu těchto vozidel, přičemž je nutno ověřovat správnost instalace takto schválených materiálů nebo zařízení,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Pro účely této směrnice se
- "vozidlem" rozumí každé vozidlo ve smyslu článku 2 směrnice 70/156/EHS,
- "konstrukční částí" rozumí zařízení ve smyslu článku 2 směrnice 70/156/EHS.
Článek 2
Členské státy nesmějí odmítnout
- udělit EHS schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro určité vozidlo nebo odmítnout nebo zakázat prodej, registraci, uvedení do provozu nebo používání vozidla z důvodů týkajících se hořlavosti materiálů použitých ve vnitřní výbavě jeho karoserie,
- udělit EHS schválení typu nebo vnitrostátní schválení typu pro konstrukční část použitou ve vnitřní výbavě karoserie vozidla nebo odmítnout nebo zakázat její prodej, registraci, uvedení do provozu nebo používání z důvodů týkajících se hořlavosti materiálů použitých v její konstrukci,
jestliže jsou splněny požadavky stanovené v přílohách I, IV, V a VI této směrnice.
Článek 3
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18 měsíců od jejího přijetí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Od uvedeného data nesmějí členské státy zakázat počáteční uvedení do provozu vozidel ani prodej nebo používání konstrukčních částí, které jsou v souladu s touto směrnicí.
Členské státy použijí tato ustanovení po uplynutí 48 měsíců ode dne přijetí této směrnice.
2. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 24. října 1995.