*****
RAADETS BESLUTNING
af 16. juli 1985
om sammenlignelighed af de ved erhvervsuddannelse i medlemsstaterne opnaaede kvalifikationer
(85/368/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 128,
under henvisning til Raadets afgoerelse 63/266/EOEF af 2. april 1963 om opstilling af almindelige principper for gennemfoerelse af en faelles politik for faglig uddannelse (1), saerlig det ottende princip,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, aendret den 17. juli 1984,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Hovedsigtet med det ottende princip i afgoerelse 63/266/EOEF er at goere det muligt at »naa frem til gensidig anerkendelse af certifikater og andre beviser paa en afsluttet faglig uddannelse«;
i henhold til Raadets resolution af 6. juni 1974 (4) om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser boer der udarbejdes lister over saadanne faglige kvalifikationer, der er anerkendt som havende samme gyldighed;
manglende saadan gensidig anerkendelse er hindrende for arbejdskraftens frie bevaegelighed inden for Faellesskabet, i det omfang det indskraenker muligheden for at arbejdstagere, der soeger beskaeftigelse i én medlemsstat, kan goere de faglige kvalifikationer, de har erhvervet i en anden medlemsstat, gaeldende;
der bestaar meget store forskelle mellem erhvervsuddannelsessystemerne i Faellesskabet; disse maa konstant tilpasses de nye situationer, der opstaar som foelge af den teknologiske udviklings indvirkning paa beskaeftigelse og arbejdsopgaver;
i Raadets resolution af 11. juli 1983 om erhvervsuddannelsespolitikken i Det europaeiske Faellesskab i 1980erne (5) bekraeftes behovet for erhvervsuddannelse under hensyn til forskellene mellem medlemsstaternes erhvervsuddannelsessystemer og behovet for smidighed i Faellesskabets aktion;
Kommissionen har med bistand af Det raadgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse som reference kunnet udarbejde en struktur for erhvervsuddannelsesniveauer, som udgoer et foerste skridt paa vejen mod virkeliggoerelsen af maalsaetningerne i det ottende princip i afgoerelse 63/266/EOEF, men dette afspejler ikke samtlige de uddannelsessystemer, som er under udvikling i medlemsstaterne;
der har i denne struktur for faglaerte arbejdstagere samt for udvalgte prioriterede erhversomraader kunnet udarbejdes beskrivelser af kravene til praktisk faglig kunnen og fastlaegges hertil svarende ved erhvervsuddannelse opnaaede kvalifikationer i de forskellige medlemsstater;
konsultationer med de beroerte erhvervsgrene har vist, at disse resultater kan give virksomheder, arbejdstagere og offentlige myndigheder vaerdifulde oplysninger om sammenligneligheden af de ved erhvervsuddannelse opnaaede kvalifikationer;
samme grundlaeggende metode vil kunne anvendes paa andre erhverv eller erhvervsomraader med raadgivning fra Det raadgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse og i samarbejde med arbejdsgivere, arbejdstagere og de offentlige myndigheder inden for de paagaeldende erhvervsgrene;
det er derfor vaesentligt, at der goeres hurtige fremskridt imod sammenligneligheden af de ved erhvervsuddannelse opnaaede kvalifikationer for alle faglaerte arbejdstagere, og at arbejdet snarest derefter udvides til at omfatte andre uddannelsesniveauer;
det er hensigtsmaessigt dels at indhente samtlige de udtalelser, der er noedvendige, navnlig fra Det raadgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse, samt at faa sagkyndig bistand fra Det europaeiske Center for udvikling af Erhvervsuddannelse, og dels at medlemsstaterne og Kommissionen faar mulighed for at gennemfoere deres opgaver i overensstemmelse med eksisterende fremgangsmaader;
Det raadgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse afgav udtalelse paa dit moede den 18. og 19. januar 1983;
der maa tages hensyn til punkt 21 i rapporten af 29. og 30. marts 1985 fra Komiteen for Borgernes Europa -
VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
For at give arbejdstagere mulighed for bedre at udnytte deres kvalifikationer, navnlig med henblik paa at opnaa passende beskaeftigelse i en anden medlemsstat, maa der med henblik paa enkelthederne i de beskrivelser af krav til praktisk faglig kunnen, som fastlaegges for arbejdstagerne af medlemsstaterne ved faelles overenskomst, jf. traktatens artikel 128, goeres en fremskyndet faelles indsats af medlemsstaterne og Kommissionen for at fastlaegge sammenligneligheden af de ved erhvervsuddannelse i Faellesskabet opnaaede kvalifikationer og tilvejebringes bedre oplysninger herom.
Artikel 2
1. Kommissionen paabegynder i snaevert samarbejde med medlemsstaterne arbejdet med at virkeliggoere maalsaetningerne i artikel 1 vedroerende sammenligneligheden af de ved erhvervsuddannelse i de forskellige medlemsstater opnaaede kvalifikationer inden for bestemte erhverv eller erhvervsomraader.
2. I dette arbejde kan den struktur for erhvervsuddannelsesniveauer, som Kommissionen har udarbejdet med bistand af Det raadgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse, anvendes som reference.
Teksten hertil er som information vedlagt som bilag til denne beslutning.
3. Det i stk. 2 omhandlede arbejde koncentreres foerst og fremmest om de erhvervsmaessige kvalifikationer hos faglaerte arbejdstagere inden for de erhverv eller erhvervsomraader, der er opnaaet gensidig anerkendelse af.
4. Denne beslutnings anvendelsesomraade kan udvides senere, saaledes at det, paa forslag af Kommissionen, bliver muligt at indlede arbejdet med andre uddannelsesniveauer.
5. SEDOC-registreret, som anvendes i forbindelse med det europaeiske system for udveksling af tilbud og ansoegninger om beskaeftigelse, benyttes i det omfang, det er muligt, som faelles referenceramme for klassificering af erhverv.
Artikel 3
Kommissionen anvender foelgende fremgangsmaade ved fastlaeggelsen af sammenligneligheden af de ved erhvervsuddannelse opnaaede kvalifikationer i snaevert samraad med medlemsstaterne og arbejdsmarkedsparternes organisationer paa faellesskabsplan:
- udvaegelse af de relevante erhverv eller erhvervsomraader paa forslag af medlemsstaterne eller af vedkommende arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer;
- udarbejdelse af faellesskabsbeskrivelser, fastlagt ved faelles overenskomst, af kravene til praktisk faglig kunnen for de i foerste led omhandlede erhverv eller erhvervsomraader;
- sammenholdelse af de ved erhvervsuddannelse opnaaede kvalifikationer, som er anerkendt i de forskellige medlemsstater, og de i andet led omhandlede beskrivelser af kravene til praktisk faglig kunnen;
- udarbejdelse af oversigter med oplysninger om:
a) SEDOC-klassificeringskoder og nationale erhvervsklassificeringskoder;
b) erhvervsuddannelsesniveauet;
c) erhvervs- eller fagbetegnelsen og de dertil svarende erhvervsuddannelseskvalifikationer for hver enkelt medlemsstat;
d) de organisationer og institutioner, der er ansvarlige for erhvervsuddannelsen;
e) de myndigheder og organisationer, der har kompetence til at udstede eller attestere eksamensbeviser, certifikater eller andre beviser paa en afsluttet erhvervsuddannelse;
- offentliggoerelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende af faellesskabsbeskrivelserne, som er gensidig anerkendt, af kravene til praktisk faglig kunnen og af komparative oversigter;
- udarbejdelse af en model til et saerligt informationsark for hvert erhverv eller erhvervsomraade, jf. artikel 4, stk. 3; modellen offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende;
- spredning af oplysninger om fastslaaet sammenlignelighed til alle vedkommende organer paa nationalt, regionalt og lokalt plan samt inden for de paagaeldende erhvervsgrene.
Kommissionens foranstaltning kan understoettes ved oprettelsen af en database paa faellesskabsplan, hvis dette paa grundlag af erfringer viser sig noedvendigt.
Artikel 4
1. Hver medlemsstat udpeger et nationalt koordinationsorgan, om muligt baseret paa de bestaaende strukturer, som i naert samarbejde med arbejdsmarkedets parter og de paagaeldende erhvervsgrene skal sikre passende spredning af oplysninger til alle interesserede tjenester. Medlemsstaterne udpeger ligeledes kontaktleddet til koordinationsorganerne i de oevrige medlemsstater og til Kommissionen. 2. Koordinationsorganerne i medlemsstaterne skal have kompetence til at oprette passende faciliteter med henblik paa information paa erhvervsuddannelsesomraadet om fastslaaet sammenlignelighed af erhvervsmaessige kvalifikationer til brug for vedkommende nationale, regionale og lokale tjenester, for statsborgere i deres eget land, som oensker at arbejde i andre medlemsstater, samt for arbejdstagere, der er statsborgere i andre medlemsstater.
3. De i stk. 2 naevnte organer skal i alle medlemsstater efter anmodning kunne udlevere et saerligt informationsark udfaerdiget efter den i artikel 3, sjette led, omhandlede model, som arbejdstageren kan forevise for arbejdsgiveren sammen med sit oprindelige certifikat.
4. Det paalaegges Kommissionen at fortsaette undersoegelserne vedroerende indfoerelsen af det europaeiske erhvervsuddannelsesbevis i overensstemmelse med det oenske, som Komiteen for borgernes Europa har fremsat i punkt 21 i sin rapport af 29.-30. marts 1985.
5. Kommissionen giver efter anmodning de i stk. 2 omhandlede nationale organer al noedvendig bistand og raadgivning vedroerende udformningen og oprettelsen af de i stk. 2 naevnte faciliteter, herunder tilpasning af og kontrol med vedkommende tekniske dokumenter.
Artikel 5
Kommissionen skal i snaever kontakt med de af medlemsstaterne udpegede nationale koordinationsorganer:
- med passende og regelmaessige mellemrum i snaevert samarbejde med medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parters organisationer paa faellesskabsplan gennemgaa og ajourfoere de faellesskabsbeskrivelser, der er fastlagt ved faelles overenskomst, af kravene til praktisk faglig kunnen samt de komparative oversigter vedroerende sammenligneligheden af de ved erhvervsuddannelse opnaaede kvalifikationer;
- om noedvendigt fremsaette forslag med henblik paa en effektivisering af systemet, herunder om andre foranstaltninger, der kan bidrage til at forbedre situationen med hensyn til sammenligneligheden mellem erhvervsuddannelsescertifikaterne;
- om noedvendigt yde bistand, saafremt de nationale myndigheder eller vedkommende andre saerlige organer stoeder paa tekniske vanskeligheder.
Artikel 6
Hver medlemsstat forelaegger foerste gang to aar efter vedtagelsen af denne beslutning og derefter hvert fjerde aar Kommissionen en national beretning om den praktiske gennemfoerelse og de opnaaede resultater.
Kommissionen forelaegger med passende mellemrum en beretning om sit arbejde og om gennemfoerelsen af denne beslutning i medlemsstaterne.
Artikel 7
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne og Kommissionen.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 16. juli 1985.
Rozhodnutí Rady
ze dne 16. července 1985
o srovnatelnosti kvalifikací získaných odborným vzděláváním mezi členskými státy Evropského společenství
(85/368/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 128 této smlouvy,
s ohledem na rozhodnutí Rady 63/266/EHS ze dne 2. dubna 1963, kterým se stanoví obecné zásady pro provádění společné politiky odborného vzdělávání [1], a zejména na osmou zásadu tohoto rozhodnutí,
s ohledem na návrh Komise ve znění ze dne 17. července 1984,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že z osmé zásady rozhodnutí 63/266/EHS vyplývá, že je třeba umožnit dosažení vzájemného uznávání osvědčení a obdobných dokladů potvrzujících ukončení odborného vzdělávání;
vzhledem k tomu, že usnesení Rady ze dne 6. června 1974 [4] o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a obdobných dokladů vyžaduje vypracování seznamů takových kvalifikací, které jsou považovány za rovnocenné;
vzhledem k tomu, že neexistence zmíněného vzájemného uznávání brání volnému pohybu pracovníků v rámci Společenství, pokud omezuje možnosti pracovníků hledajících zaměstnání v členském státě odvolávat se na svou odbornou kvalifikaci, kterou získali v jiném členském státě;
vzhledem k tomu, že systémy odborného vzdělávání v rámci Společenství se značně liší; že tyto systémy samy vyžadují nepřetržité přizpůsobování novým situacím vyplývajícím z působení rozvoje techniky na zaměstnání a pracovní náplň;
vzhledem k tomu, že usnesení Rady ze dne 11. července 1983 o politikách odborného vzdělávání v Evropském společenství v osmdesátých letech [5] potvrdilo nutnost sbližovat politiky v oblasti odborného vzdělávání při respektování rozdílnosti vzdělávacích systémů jednotlivých členských států a nutnost, aby postup na úrovni Společenství byl pružný;
vzhledem k tomu, že Komise s pomocí Poradního výboru pro odborné vzdělávání mohla stanovit jako východisko strukturu úrovní vzdělávání, která představuje první krok k dosažení cílů stanovených v osmé zásadě rozhodnutí 63/266/EHS, ale že tato struktura neodráží všechny systémy vzdělávání rozvíjené v členských státech;
vzhledem k tomu, že v rámci této struktury bylo možné u kvalifikovaných pracovníků vymezených a u vybraných přednostních skupin povolání dospět až k popisu požadavků na pracovní činnosti a určit odpovídající kvalifikace získané odborným vzděláváním v různých členských státech;
vzhledem k tomu, že konzultace dotyčných odborných odvětví ukázaly, že tyto výsledky mohou podnikům, pracovníkům a orgánům veřejné moci poskytnout cenné informace o srovnatelnosti kvalifikací získaných odborným vzdělávání;
vzhledem k tomu, že stejná základní metodologie by mohla být použita i na další povolání nebo skupiny povolání na základě doporučení Poradního výboru pro odborné vzdělávání a ve spolupráci se zaměstnavateli, pracovníky a orgány veřejné moci působícími v dotyčných odborných odvětvích;
vzhledem k tomu, že je proto nezbytné rychle postoupit ke srovnatelnosti kvalifikací získaných odborným vzděláváním pro všechny kvalifikované pracovníky a co nejrychleji rozšířit práci i na ostatní úrovně vzdělávání;
vzhledem k tomu, že se doporučuje získat všechna nezbytná stanoviska, zejména stanovisko Poradního výboru pro odborné vzdělávání, a odbornou pomoc Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání a umožnit členským státům a Komisi, aby jednaly v souladu se stávajícími postupy;
vzhledem k tomu, že Poradní výbor pro odborné vzdělávání zaujal stanovisko na svém zasedání ve dnech 18. a 19. ledna 1983;
vzhledem k tomu, že by se mělo přihlédnout k odstavci 21 zprávy Výboru pro Evropu občanů ze dne 29. a 30. března 1985,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Cíl umožnit pracovníkům lépe využít jejich kvalifikace, zejména za účelem získání odpovídajícího zaměstnání v jiném členském státě, vyžaduje pro jednotlivé požadavky na pracovní činnosti, na nichž se členské státy s ohledem na pracovníky vzájemně dohodly ve smyslu článku 128 Smlouvy, urychlená společná opatření členských států a Komise k zavedení srovnatelnosti kvalifikací získaných odborným vzděláváním v rámci Společenství a zlepšení informovanosti o této otázce.
Článek 2
1. Komise ve spolupráci se členskými státy podniká činnost k dosahování cílů stanovených v článku 1, pokud jde o srovnatelnost kvalifikací získaných odborným vzděláváním mezi různými členskými státy, s ohledem na určitá povolání nebo skupiny povolání.
2. Tato činnost Komise může vycházet ze struktury úrovní vzdělání, kterou sestavila s pomocí Poradního výboru pro odborné vzdělávání.
Text zmíněné struktury je pro informaci připojen k tomuto rozhodnutí.
3. Činnost uvedená v odstavci 2 se musí v první řadě zaměřit na pracovní kvalifikaci kvalifikovaných pracovníků u povolání nebo skupin povolání, na nichž se členské státy vzájemně dohodly.
4. Působnost tohoto rozhodnutí se může následovně rozšířit, aby bylo možno na návrh Komise zahájit činnost i u dalších úrovních vzdělávání.
5. Rejstřík SEDOC používaný v souvislosti s Evropským systémem pro mezinárodní výměnu informací o volných pracovních místech a žádostí o zaměstnání je, pokud je to možné, používán jako společný rámec pro vyhledávání informací o klasifikaci povolání.
Článek 3
Komise při zavádění srovnatelnosti kvalifikací získaných odborným vzděláváním používá níže uvedený pracovní postup v těsné spolupráci se členskými státy a organizacemi sociálních partnerů na úrovni Společenství:
- výběr odpovídajících povolání nebo skupin povolání na návrh členských států nebo příslušných organizací zaměstnavatelů nebo pracovníků na úrovni Společenství,
- vypracování na úrovni Společenství vzájemně dohodnutých požadavků na pracovní činnosti pro povolání nebo skupiny povolání uvedené v předchozí odrážce,
- přiřazení kvalifikací získaných odborným vzdělávání uznávaných v různých členských státech k požadavkům na pracovní činnosti uvedeným v druhé odrážce,
- vytvoření tabulek obsahujících informace o
a) rejstříku SEDOC a vnitrostátních kódech klasifikace povolání;
b) úrovni odborného vzdělávání;
c) pro každý členský stát o profesním označení a odpovídajících kvalifikacích získaných odborným vzděláváním;
d) organizacích a institucích odpovědných za zajišťování odborného vzdělávání;
e) orgánech a organizacích příslušných k vydávání nebo uznávání diplomů, osvědčení nebo obdobných dokladů potvrzujících získání odborného vzdělávání;
- zveřejněnív Úředním věstníku Evropských společenství na úrovni Společenství vzájemně dohodnutých požadavků na pracovní činnosti a srovnávacích tabulek,
- vytvoření, ve smyslu čl. 4 odst. 3, vzorové informační brožury pro každé povolání nebo skupinu povolání ke zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství,
- informování všech zúčastněných orgánů na vnitrostátní, regionální a místní úrovni o zavedené srovnatelnosti a také uvnitř dotyčných pracovních odvětví.
Opatření Komise by mohla být podpořena vytvořením databáze shromažďující údaje z celého Společenství, pokud zkušenosti ukáží, že je nutná.
Článek 4
1. Každý členský stát určí koordinační orgán, založený podle možnosti na stávajících strukturách, který je odpovědný za zajištění, v těsné spolupráci se sociálními partnery a dotyčnými pracovními odvětvími, řádného informování všech zúčastněných orgánů. Členské státy také určí subjekt odpovědný za udržování styku s koordinačními orgány ostatních členských států a s Komisí.
2. Koordinační orgány členských států jsou příslušné zavést vhodná opatření, pokud jde o poskytování informací v oblasti odborného vzdělávání o případech, u nichž byla zavedena srovnatelnost kvalifikací získaných odborným vzděláváním, vlastním příslušným vnitrostátním, regionálním nebo místním orgánům, a také svým občanům, kteří si přejí pracovat v jiných členských státech, a pracovníkům, kteří jsou občany jiných členských států.
3. Orgány uvedené v odstavci 2 mohou na požádání dodávat do všech členských států informační brožury vypracované podle vzoru stanoveného v šesté odrážce článku 3, které mohou pracovníci předložit zaměstnavateli spolu s jejich původním osvědčením.
4. Komise má za úkol i nadále studovat možnost zavedení Evropského průkazu o odborném vzdělávání požadovaného Výborem pro Evropu občanů v odstavci 21 jeho zprávy ze dne 29. a 30. března 1985.
5. Komise poskytne na požádání orgánům uvedeným v odstavci 2 veškerou nezbytnou pomoc a rady týkající se přípravy a navrhování opatření stanovených v odstavci 2, včetně úpravy a ověření příslušné technické dokumentace.
Článek 5
- přezkoumává a aktualizuje v přiměřených a pravidelných odstupech, v těsné spolupráci se členskými státy a organizacemi sociálních partnerů na úrovni Společenství, vzájemně dohodnuté požadavky na pracovní činnosti Společenství a srovnávací tabulky týkající se srovnatelnosti kvalifikací získaných odborným vzděláváním,
- je-li to nezbytné, sestavuje návrhy na účinnější fungování systému včetně dalších opatření, která mohou zlepšit situaci, pokud jde o srovnatelnost osvědčení o odborné kvalifikaci,
- je-li to nezbytné, pomáhá vnitrostátním orgánům nebo dotyčným specializovaným subjektům s obtížemi technické povahy.
Článek 6
Každý členský stát předloží Komisi, poprvé dva roky po přijetí tohoto rozhodnutí a poté každé čtyři roky, zprávu o provádění tohoto rozhodnutí a dosažených výsledcích.
Komise podává v přiměřených odstupech zprávu o své činnosti a o použití tohoto rozhodnutí ve členských státech.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno členským státům a Komisi.
V Bruselu dne 16. července 1985.