Kommissionens forordning (EF) nr. 2236/2003
af 23. december 2003
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1868/94 om en kvoteordning for produktionen af kartoffelstivelse
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1868/94 af 27. juli 1994 om en kvoteordning for produktionen af kartoffelstivelse(1), særlig artikel 8, og
ud fra følgende betragtninger
(1) I Kommissionens forordning (EF) nr. 97/95(2) fastsættes gennemførelsesbestemmelserne til forordning (EF) nr. 1868/94. På grund af de ændringer i forordning (EF) nr. 1868/94, som traktaten vedrørende Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse og Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 har medført, bør forordning (EF) nr. 97/95 tilpasses under hensyn til disse ændringer. For at fremme klarheden og retssikkerheden er det derfor nødvendigt at ophæve forordning (EF) nr. 97/95 og at erstatte den af en ny retsakt.
(2) For at modtage EU-støtte under kvoteordningen i forordning (EF) nr. 1868/94 skal virksomhederne indgå dyrkningskontrakter med kartoffelavlerne.
(3) Det er nødvendigt at fastsætte, hvilke forhold der skal omfattes af en dyrkningskontrakt mellem en stivelsesproducerende virksomhed og en avler for at undgå, at der indgås kontrakter, som overstiger en virksomheds delkvote. Sådanne virksomheder bør hindres i at acceptere leverance af kartofler, som ikke er omfattet af en dyrkningskontrakt, da dette ville bringe effektiviteten af kvoteordningen og det krav, at den i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94 omhandlede minimumspris betales for alle kartofler bestemt til stivelsesproduktion, i fare. Såfremt vejrforholdene i de områder, der er omfattet af en dyrkningskontrakt, imidlertid fører til produktion af en større mængde kartofler eller af kartofler med et højere stivelsesindhold end oprindeligt fastsat, bør det dog være muligt for en stivelsesproducerende virksomhed at acceptere sådanne kartofler, forudsat at den betaler minimumsprisen.
(4) Kartofler med et stivelsesindhold på under 13 % kan ikke betragtes som kartofler beregnet til fremstilling af kartoffelstivelse. Kartofler med et stivelsesindhold på under 13 % bør ikke accepteres af virksomhederne. Såfremt vejrforholdene medfører et lavere stivelsesindhold, bør Kommissionen på en medlemsstats anmodning være i stand til at godkende, at kartofler med et stivelsesindhold på under 13 % accepteres.
(5) Det er nødvendigt at fastsætte acceptable metoder for bestemmelse af kartoflers vægt under vand og at udarbejde en oversigt, der viser det tilsvarende stivelsesindhold og den tilsvarende støtte, der skal betales.
(6) Der bør indføres kontrolforanstaltninger for at sikre, at kun stivelse produceret i overensstemmelse med denne forordnings bestemmelser giver anledning til betaling af præmien. For at beskytte avlerne af kartofler bestemt til stivelsesproduktion er det vigtigt, at den i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94 fastsatte minimumspris betales for alle kartofler. Det er derfor nødvendigt at fastsætte sanktioner i tilfælde af, at minimumsprisen ikke betales og for tilfælde, hvor virksomhederne accepterer kartofler, der ikke er omfattet af en dyrkningskontrakt.
(7) Det er nødvendigt med regler for at sikre, at kartoffelstivelse, der produceres ud over en virksomheds delkvote, eksporteres uden eksportrestitution som krævet i artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1868/94. Der bør anvendes sanktioner i tilfælde af, at dette ikke er tilfældet.
(8) Det er nødvendigt at fastsætte, hvad der vil ske med delkvoterne for virksomheder, der bliver sammenlagt, skifter ejer eller ophører med deres aktiviteter.
(9) Medlemsstaten og Kommissionen skal kunne kontrollere kvoteordningens funktion. Det må derfor fastsættes, hvilke oplysninger de stivelsesproducerende virksomheder skal meddele medlemsstaten og medlemsstaten skal meddele Kommissionen.
(10) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Korn -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I DEFINITIONER - KVOTEORDNINGEN
Artikel 1
I denne forordning forstås ved:
a) "kvote": den kvote for den enkelte medlemsstat, der er fastsat i artikel 2, stk. 1 og 3, i forordning (EF) nr. 1868/94
b) "delkvote": den del af kvoten, medlemsstaten tildeler en stivelsesproducerende virksomhed
c) "stivelsesproducerende virksomhed": enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret på den pågældende medlemsstats område, og som har modtaget den i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1868/94 omhandlede delkvote og præmie
d) "avler": enhver fysisk eller juridisk person eller en sammenslutning af sådanne personer, der til en stivelsesproducerende virksomhed leverer kartofler, der er produceret af vedkommende selv eller af medlemmerne i hans navn og for hans regning i henhold til en dyrkningskontrakt, der er indgået af vedkommende eller i hans navn
e) "dyrkningskontrakt": enhver kontrakt indgået mellem en avler eller producentsammenslutning og en stivelsesproducerende virksomhed
f) "kartofler": de i artikel 93 i forordning (EF) nr. 1782/2003 omhandlede kartofler bestemt til fremstilling af kartoffelstivelse, hvis stivelsesindhold er på mindst 13 %
g) "uforarbejdet stivelse": fremstillet stivelse henhørende under KN-kode 1108 13 00, som ikke har været underkastet nogen forarbejdning
h) "sammenlægning af stivelsesproducerende virksomheder": sammenslutning af to eller flere stivelsesproducerende virksomheder til én virksomhed
i) "afhændelse af en stivelsesproducerende virksomhed": overdragelse eller overtagelse af formuegoderne i en virksomhed, som har fået tildelt delkvoter, til fordel for en eller flere stivelsesproducerende virksomheder
j) "afhændelse af en stivelsesfabrik": overdragelse af ejendomsretten til en teknisk enhed, der omfatter alle de til fremstilling af stivelse nødvendige installationer, til en eller flere stivelsesproducerende virksomheder, som helt eller delvis overtager den overdragende virksomheds produktion
k) "bortforpagtning af en fabrik": udlejning af en teknisk enhed, der omfatter alle de til fremstilling af stivelse nødvendige installationer, med henblik på drift deraf, ved en kontrakt, indgået for et tidsrum af mindst tre på hinanden følgende produktionsår med en stivelsesproducerende virksomhed, der er etableret i samme medlemsstat som den, hvor den pågældende fabrik er beliggende, såfremt den stivelsesproducerende virksomhed, der lejer nævnte fabrik, efter at lejeforholdet har fået virkning for så vidt angår hele dens produktion, kan betragtes som én enkelt stivelsesproducerende virksomhed
l) "Støtte til kartofler til stivelsesproduktion": støtte til avlere, der producerer kartofler til stivelsesfremstilling, jf. artikel 93 i forordning (EF) nr. 1782/2003.
Artikel 2
Når artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1868/94 finder anvendelse, tilpasses de tildelte delkvoter tilsvarende i begyndelse af det produktionsår, der følger efter overskridelsen.
KAPITEL II PRIS- OG PRÆMIEORDNING
Artikel 3
1. Der indgås en dyrkningskontrakt for hvert produktionsår. Denne kontrakt skal forsynes med et identifikationsnummer og mindst indeholde følgende oplysninger:
a) avlerens eller producentsammenslutningens navn og adresse
b) den stivelsesproducerende virksomheds navn og adresse
c) de dyrkede arealer i ha med to decimaler og identificeret i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 2419/2001(3) om det integrerede system for forvaltning og kontrol
d) angivelse af den mængde kartofler i tons, der forventes høstet på disse arealer og leveret til den stivelsesproducerende virksomhed
e) angivelse af kartoflernes stivelsesindhold på grundlag af det gennemsnitlige stivelsesindhold i de kartofler, avleren har leveret til den stivelsesproducerende virksomhed i de tre sidste produktionsår eller, såfremt denne oplysning ikke foreligger, på grundlag af gennemsnitsindholdet i produktionsområdet
f) den stivelsesproducerende virksomheds forpligtelse til at betale avleren den i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94 omhandlede minimumspris.
2. Hver stivelsesproducerende virksomhed skal før produktionsårets begyndelse til den kompetente myndighed fremsende en sammenfattende fortegnelse over kontrakterne, idet der for hver kontrakt foruden identifikationsnummeret oplyses om avlerens navn, det dyrkede areal og den mængde, der er indgået kontrakt for, udtrykt som stivelsesækvivalent, før en dato, som medlemsstaten fastsætter før begyndelsen af produktionsåret for at sikre den nødvendige kontrol.
3. Summen udtrykt som stivelsesækvivalent af de mængder, der er fastsat i dyrkningskontrakterne, må ikke overstige den delkvote, der er fastsat for den pågældende stivelsesproducerende virksomhed.
4. Når den mængde, der faktisk er avlet i henhold til dyrkningskontrakten, udtrykt som stivelsesækvivalent, overstiger den mængde, der er fastsat i kontrakten, kan denne mængde efter den stivelsesproducerende virksomheds valg leveres på betingelse af, at den i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94 fastsatte minimumspris betales for denne mængde.
5. Der forbudt en stivelsesproducerende virksomhed at modtage kartofler, der ikke er omfattet af en dyrkningskontrakt.
Artikel 4
1. Modtagelse af de leverede kartofler finder sted på de stivelsesproducerende virksomheder selv eller på disses modtagesteder.
2. Bestemmelsen af kartoflernes vægt og stivelsesindhold, jf. artikel 5 og 7, sker på leveringstidspunktet under opsyn af en af medlemsstaten godkendt kontrollør.
Artikel 5
1. Kartoflernes bruttovægt bestemmes, hvis anvendelsen af en af de i bilag I i Kommissionens forordning (EF) nr. 2235/2003(4) nævnte metoder gør denne foranstaltning nødvendig, for hver ladning på leveringstidspunktet ved sammenlignende vejning af de læssede og det tomme transportmiddel.
2. Kartoflernes nettovægt bestemmes efter en af de metoder, der er anført i forordning (EF) nr. 2235/2003.
3. Accepterede partier skal have et stivelsesindhold på mindst 13 %.
De stivelsesproducerende virksomheder kan dog acceptere partier med et stivelsesindhold på under 13 %, hvis den stivelsesmængde, der kan produceres af disse kartofler, ikke overstiger 1 % af delkvoten. I dette tilfælde er den minimumspris, der skal betales, den, som gælder for et stivelsesindhold på 13 %.
Artikel 6
Kartoflernes stivelsesindhold bestemmes på grundlag af vægten under vand af 5050 g leverede kartofler.
Vandet skal være rent og uden tilsætningsstoffer, og dets temperatur skal være under 18 °C.
Artikel 7
1. Præmien til de stivelsesproducerende virksomheder ydes for stivelse af kartofler af sund og sædvanlig handelskvalitet på grundlag af de anvendte kartoffelmængder og kartoflernes stivelsesindhold, jf. satserne i bilag II i forordning (EF) nr. 2235/2003, inden for grænserne af den stivelsesmængde, der svarer til deres delkvote. Der ydes hverken præmie for stivelse fremstillet af kartofler, der ikke er af sund og sædvanlig handelskvalitet, eller for stivelse fremstillet af kartofler med et stivelsesindhold på under 13 %, jf. dog artikel 5, stk. 3, andet afsnit.
Fremkommer der ved beregning af kartoflernes stivelsesindhold ved hjælp af Reimanns eller Parows vægt en værdi, som figurerer over to eller tre linjer i anden kolonne i bilag II i forordning (EF) nr. 2235/2003, gælder de værdier, der er anført i anden henholdsvis tredje linje.
2. Indeholder de leverede partier 25 % eller derover af kartofler, der kan passere gennem et sold med kvadratiske masker på 28 mm på hvert led, i det følgende benævnt "mindstekartofler", foretages der følgende nedsættelse af den nettovægt, som anvendes ved bestemmelse af den minimumspris, den stivelsesproducerende virksomhed skal betale:
TABELPOSITION
Indeholder partierne over 50 % mindstekartofler, handles disse partier frit, og der betales ingen præmie herfor.
Procentdelen af mindstekartofler bestemmes samtidig med nettovægten.
3. Kontrollen af, at de stivelsesproducerende virksomheder ikke overskrider deres delkvote, sker på grundlag af mængden af de anvendte kartofler og disses stivelsesindhold i overensstemmelse med satserne i bilag II i forordning (EF) nr. 2235/2003.
Artikel 8
1. Der udarbejdes et modtagebevis under den stivelsesproducerende virksomheds, den godkendte kontrollørs og leverandørens fælles ansvar. Den stivelsesproducerende virksomhed udsteder en genpart til avleren og beholder originalen med henblik på eventuel forelæggelse for det organ, der skal føre kontrol med præmierne.
2. Modtagebeviset skal mindst indeholde følgende oplysninger, for så vidt disse følger af de i henhold til artikel 4 til 7 foretagne foranstaltninger:
a) leveringsdato
b) leveringsnummer
c) dyrkningskontraktens nummer
d) avlerens navn og adresse
e) transportmidlets vægt ved dets ankomst til den stivelsesproducerende virksomhed eller dennes modtagested
f) transportmidlets vægt efter aflæsning og udtømning af tilbagebleven jord
g) leverancens bruttovægt
h) fradrag, udtrykt i procent, i leverancens bruttovægt i forhold til forekomsten af fremmede bestanddele og til det under vaskningen absorberede vand
i) fradrag, udtrykt i vægt, i leverancens bruttovægt i forhold til forekomsten af fremmede bestanddele
j) procentdel af mindstekartofler
k) leverancens samlede nettovægt (bruttovægten minus fradrag, herunder nedsættelsen for mindstekartofler)
l) indhold af stivelse, udtrykt i procent eller i vægt under vand
m) den enhedspris, der skal betales.
Artikel 9
Den stivelsesproducerende virksomhed udfærdiger for hver avler en betalingskupon med følgende oplysninger:
a) den stivelsesproducerende virksomheds navn
b) avlerens navn og adresse
c) dyrkningskontraktens nummer
d) modtagebevisernes dato og nummer
e) hver leverances nettovægt efter eventuelle fradrag som omhandlet i artikel 8, stk. 2,
f) enhedspris pr. leverance
g) det samlede beløb, avleren har til gode
h) beløb udbetalt til avleren og tidspunktet for betalingerne
i) stivelsesavlerens underskrift og stempel.
KAPITEL III UDBETALINGER - SANKTIONER
Artikel 10
1. Den i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1868/94 fastsatte præmie udbetales, såfremt den stivelsesproducerende virksomhed fremlægger bevis for, at følgende betingelser er overholdt:
- stivelsen er produceret i de pågældende produktionsår
- den pris frit fabrik, som avlerne har fået udbetalt for alle mængder kartofler avlet i Fællesskabet, der anvendes til stivelsesproduktion, må ikke være lavere end den pris, der er anført i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94
- den pågældende stivelse er blevet fremstillet af kartofler, som er omfattet af de i artikel 3 omhandlede dyrkningskontrakter.
2. Den i stk. 1 omhandlede dokumentation består i fremlæggelse af den i artikel 9 foreskrevne betalingskupon samt enten avlerens bekræftelse af betalingen eller et bevis fra det pengeinstitut, som har foretaget betalingen på den stivelsesproducerende virksomheds vegne, af hvilket det fremgår, at betalingen har fundet sted.
3. Præmien til de stivelsesproducerende virksomheder betales af den medlemsstat, på hvis område kartoffelstivelsen er produceret, inden fire måneder efter den dato, hvor den i stk. 1 omhandlede dokumentation er fremlagt.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne indfører en kontrolordning, for at det kan kontrolleres på stedet, om de processer, der giver ret til præmien, har fundet sted, og at den delkvote, der er tildelt hver stivelsesproducerende virksomhed, ikke er blevet overskredet. Med henblik herpå har kontrollørerne adgang til de stivelsesproducerende virksomheders lagerregnskab og finansbogholderi og til produktions- og oplagringsstederne.
Kontrollen omfatter i hver produktionsperiode alle processerne under fremstillingen for mindst 10 % af den mængde kartofler, der er leveret til den stivelsesproducerende virksomhed.
2. Medlemsstaten giver i givet fald hver stivelsesproducerende virksomhed meddelelse om de mængder stivelse, hvormed dens delkvote er overskredet.
3. Konstaterer det kompetente organ, at den stivelsesproducerende virksomhed ikke har overholdt de i artikel 10, stk. 1, andet led, omhandlede forpligtelser, udelukkes den, bortset fra force majeure, helt eller delvis fra præmieydelse efter følgende regler:
- hvis den manglende overholdelse vedrører en stivelsesmængde på under 20 % af den samlede mængde stivelse, der er produceret af denne stivelsesproducerende virksomhed, nedsættes præmien med fem gange den konstaterede procentsats
- hvis procentsatsen er på 20 % eller derover, ydes der ingen præmie.
4. Konstateres det, at det i artikel 3, stk. 5, omhandlede forbud ikke overholdes, nedsættes den præmie, der ydes for delkvoten, efter følgende regler:
- hvis kontrollen viser, at den stivelsesproducerende virksomhed har accepteret en mængde i stivelsesækvivalenter på under 10 % af dens delkvote, nedsættes det samlede præmiebeløb, der skal betales til en stivelsesproducerende virksomhed for det pågældende produktionsår, med ti gange procentsatsen for overskridelsen
- hvis den mængde, der ikke er omfattet af dyrkningskontrakter, overskrider den i første led omhandlede grænse, ydes der ingen præmie for det pågældende produktionsår. Endvidere udelukkes den stivelsesproducerende virksomhed fra præmien for det følgende produktionsår.
5. Hvis den stivelse, der kan fremstilles af accepterede partier med et stivelsesindhold på under 13 %, i modstrid med artikel 5, stk. 3:
- overstiger 1 % af den stivelsesproducerende virksomheds delkvote, udbetales der ingen præmie for den overskridelsen. Desuden skal præmien for delkvoten nedsættes med ti gange procentsatsen for overskridelsen
- overstiger 11 % af den stivelsesproducerende virksomheds delkvote, udbetales der ingen præmie for de pågældende produktionsår. Endvidere udelukkes den stivelsesproducerende virksomhed fra præmien for det følgende produktionsår.
6. Kontrol i henhold til denne artikel udelukker ikke anden kontrol udført af de ansvarlige myndigheder.
Artikel 12
1. Eksport som omhandlet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 1868/94 anses for at have fundet sted, hvis:
a) det kompetente organ i den medlemsstat, på hvis område fremstillingen har fundet sted, har modtaget det i artikel 13, stk. 2, nævnte bevis, uanset fra hvilken medlemsstat stivelsen er blevet eksporteret
b) den pågældende udførselsangivelse er blevet godkendt af den medlemsstat, fra hvilken eksporten har fundet sted, inden den 1. januar efter udløbet af det produktionsår, hvor stivelsen er fremstillet
c) den pågældende stivelse har forladt Fællesskabets toldområde senest 60 dage efter den i litra b) nævnte 1. januar
d) produktet er blevet eksporteret uden restitution.
Bortset fra tilfælde af force majeure anses den pågældende mængde stivelse, der overstiger delkvoten, for at være afsat på det indre marked, hvis ikke samtlige betingelser i første afsnit er opfyldt.
2. I tilfælde af force majeure træffer det kompetente organ i den medlemsstat, på hvis område stivelsen er blevet fremstillet, de nødvendige foranstaltninger på baggrund af de omstændigheder, den pågældende har påberåbt sig.
Er stivelsen blevet eksporteret fra en anden medlemsstats område end den, hvor den er produceret, træffes disse foranstaltninger, efter at der om fornødent er indhentet udtalelse fra myndighederne i den pågældende medlemsstat.
3. I forbindelse med anvendelsen af denne forordning kan bestemmelserne i artikel 36 i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/1999(5) gøres gældende.
Artikel 13
1. Som undtagelse fra artikel 12 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1342/2003(6) er sikkerhedsstillelsen for en licens lig med 23 EUR/t.
2. Beviset for, at den pågældende stivelsesproducerende virksomhed har opfyldt de i artikel 12, stk. 1, første afsnit, fastsatte betingelser, føres over for det kompetente organ i den medlemsstat, på hvis område stivelsen er fremstillet, inden den 1. april efter udløbet af det produktionsår, hvor fremstillingen fandt sted.
3. Beviset føres ved fremlæggelse af:
a) en eksportlicens udstedt til den pågældende stivelsesproducerende virksomhed af det kompetente organ i den i stk. 2 omhandlede medlemsstat. Licensen skal som undtagelse fra artikel 3 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1518/95(7) indeholde en af følgende angivelser:
- "Para exportación sin restitución, de conformidad con el artículo 6 del Reglamento (CE) n° 1868/94"
- "Skal eksporteres uden restitution, jf. artikel 6 i forordning (EF) nr. 1868/94"
- "Ausfuhr ohne Erstattung gemäß Artikel 6 der Verordnung (EG) Nr. 1868/94"
- "Προς εξαγωγή χωρίς επιστροφή σύμφωνα με το άρθρο 6 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1868/94"
- "For export without refund under Article 6 of Regulation (EC) No 1868/94"
- "À exporter sans restitution conformément à l'article 6 du règlement (CE) n° 1868/94"
- "Da esportare senza restituzione a norma dell'articolo 6 del regolamento (CE) n. 1868/94"
- "Overeenkomstig artikel 6 van Verordening (EG) nr. 1868/94 zonder restitutie uit te voeren"
- "A exportar sem restituição em conformidade com o artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 1868/94"
- "Viedään tuetta asetuksen (EY) N:o 1868/94 6 artiklan mukaisesti"
- "För export utan exportbidrag enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 1868/94"
b) de i artikel 32 og 33 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1291/2000(8) omhandlede dokumenter, der er nødvendige for at få sikkerheden frigivet
c) en erklæring fra den stivelsesproducerende virksomhed, hvori den attesterer, at stivelsen er fremstillet af den.
4. Når uforarbejdet stivelse, der er fremstillet af en stivelsesproducerende virksomhed, med henblik på eksport oplagres i en silo, på et lager eller i en beholder uden for fabrikantens virksomhed i fremstillingsmedlemsstaten eller en anden medlemsstat, hvor der også oplagres anden uforarbejdet stivelse fremstillet af andre stivelsesproducerende virksomheder eller af den pågældende stivelsesproducerende virksomhed, således det ikke muligt at fastslå de oplagrede produkters fysiske identitet, skal den samlede mængde således oplagrede produkter indtil godkendelsen af den i artikel 12, stk. 1, litra b), omhandlede udførselsangivelse anbringes under administrativt tilsyn, der frembyder samme garanti som toldtilsyn, og fra tidspunktet for nævnte godkendelse anbringes under toldtilsyn.
I det i første afsnit nævnte tilfælde fremlægges, når udlagringen sker inden godkendelse af den i artikel 12, stk. 1, litra b), omhandlede udførselsangivelse, et yderligere bevis udstedt af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor oplagringen har fundet sted.
Sker udlagringen efter godkendelse af den i artikel 12, stk. 1, litra b), omhandlede udførselsangivelse, fremlægges et bevis, jf. artikel 33, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1291/2000, udstedt af toldmyndighederne i den medlemsstat, hvor oplagringen har fundet sted.
Det i andet og tredje afsnit omhandlede bevis skal bekræfte, at det pågældende produkt eller den tilsvarende substitutionsmængde, jf. første afsnit, er blevet udlagret.
Artikel 14
Hvis ubehandlet stivelse, der er fremstillet af en stivelsesproducerende virksomhed, oplagres løst under den procedure for toldoplag eller frizone, som gælder for forudbetaling af restitutionen, jf. Rådets forordning (EØF) nr. 565/80(9), kan denne stivelse ud over at undergå de behandlinger, der er nævnt i artikel 29, stk. 4, i forordning (EF) nr. 800/1999, blandes på samme oplagringssted med anden stivelse, der henhører under samme underposition i restitutionsnomenklaturen, forudsat at sidstnævnte stivelse har de samme tekniske kendetegn og opfylder betingelserne for ydelse af eksportrestitution, og at den også er undergivet den procedure, der er fastsat i forordning (EF) nr. 800/1999 eller forordning (EØF) nr. 565/80.
Artikel 15
1. For de mængder, som efter artikel 12, stk. 1, andet afsnit, betragtes som afsat på det indre marked, opkræver den pågældende medlemsstat et beløb, der for uforarbejdet stivelse eller ethvert afledt produkt, som er anført i bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 1518/95(10) eller er omfattet af anvendelsesområdet for Kommissionens forordning (EF) nr. 1520/2000 er lig med et standardbeløb, der beregnes pr. ton uforarbejdet stivelse, og som svarer til den told i den fælles toldtarif, der gælder pr. ton stivelse under KN-kode 1108 13 00 i det produktionsår, hvor stivelsen eller det afledte produkt er fremstillet, forhøjet med 10 %.
2. Den pågældende medlemsstat meddeler inden den 1. maj, som følger efter den i artikel 12, stk. 1, litra b), omhandlede 1. januar, de pågældende stivelsesproducerende virksomheder det samlede beløb, der skal betales.
De pågældende stivelsesproducerende virksomheder betaler dette samlede beløb senest den 20. maj samme år.
Artikel 16
1. Ved sammenlægning af stivelsesproducerende virksomheder tildeler medlemsstaten den herved opståede virksomhed en delkvote, som svarer til summen af de delkvoter, de pågældende stivelsesproducerende virksomheder havde fået tildelt før sammenlægningen.
Ved afhændelse af en stivelsesproducerende virksomhed tildeler medlemsstaten overtagervirksomheden den afhændede virksomheds delkvote. Hvis der er tale om flere overtagervirksomheder, sker fordelingen i forhold til de produktionsmængder, som virksomhederne hver især har overtaget.
Ved afhændelse af en stivelsesfabrik nedsætter medlemsstaten delkvoten for den stivelsesproducerende virksomhed, der overdrager ejendomsretten til fabrikken, og forhøjer delkvoten for den eller de stivelsesproducerende virksomheder, der overtager den pågældende fabrik, med den afståede mængde, i forhold til de overtagne produktionsmængder.
2. I tilfælde af indstilling, under andre vilkår end de i stk. 1 omhandlede, af aktiviteterne i en stivelsesproducerende virksomhed eller af aktiviteterne i en eller flere stivelsesfabrikker under en stivelsesproducerende virksomhed, kan medlemsstaten overføre de af indstillingen berørte delkvoter til en eller flere stivelsesproducerende virksomheder.
3. I tilfælde af bortforpagtning af en fabrik, der tilhører en stivelsesproducerende virksomhed, skal medlemsstaten nedsætte delkvoten for den virksomhed, der bortforpagter fabrikken, og tildele den virksomhed, der forpagter fabrikken med henblik på stivelsesproduktion, en delkvote svarende til denne nedsættelse.
Hvis forpagtningsforholdet bringes til ophør inden udløbet af den i artikel 1, litra k), omhandlede frist, annullerer medlemsstaten den tilpasning af delkvoten, der er foretaget i henhold til bestemmelserne i første afsnit, med tilbagevirkende kraft til den dato, på hvilken forpagtningen fik virkning.
4. Hvis produktionen efter anvendelse af stk. 1, første afsnit, ophører i fabrikkerne under en eller flere stivelsesproducerende virksomheder, der er blevet sammenlagt, og der således opstår en alvorlig trussel mod den fortsatte avl af kartofler til stivelsesfremstilling i det område, der tidligere forsynede den eller disse stivelsesproducerende virksomheder, kan medlemsstaten pålægge den virksomhed, der er blevet sammenlagt med en anden, at den til medlemsstaten overfører den delkvote, der oprindelig blev tildelt den virksomhed, hvis fabrikker i mellemtiden er ophørt med at producere. Enhver kvote, der er overført ifølge første afsnit, kan af medlemsstaten omfordeles til eksisterende stivelsesproducerende virksomheder, der forpligter sig til stivelsesfremstilling i det pågældende område.
Artikel 17
Når virksomhedens eller fabrikkens indstilling af aktiviteterne, sammenlægningen eller afhændelsen sker mellem den 1. juli og den 31. marts det følgende år, får de i artikel 16 omhandlede foranstaltninger virkning for det produktionsår, der løber i denne periode.
Når virksomhedens eller fabrikkens indstilling af aktiviteterne, sammenlægningen eller afhændelsen sker mellem den 1. april og den 30. juni samme år, får de i artikel 16 omhandlede foranstaltninger virkning for det produktionsår, der følger efter denne periode.
KAPITEL IV MEDDELELSER
Artikel 18
De stivelsesproducerende virksomheder fremsender senest den 30. april i hvert produktionsår følgende meddelelser til myndighederne
- de mængder kartofler til stivelsesfremstilling, der har været omfattet af den støtte, der omhandles i artikel 93 i forordning (EF) nr. 1782/2003
- de mængder stivelse, for hvilke den præmie, der er fastsat i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1868/94, er blevet ydet.
Artikel 19
1. Hver medlemsstat fremsender senest den 30. juni i hvert produktionsår følgende meddelelser til Kommissionen:
a) de mængder kartofler til stivelsesfremstilling, der har været omfattet af bestemmelserne i artikel 93 i forordning (EF) nr. 1782/2003
b) de mængder stivelse, for hvilke den præmie, der er fastsat i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1868/94, er blevet ydet
c) mængder og delkvoter for de stivelsesproducerende virksomheder, der er omfattet af anvendelsen af artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1868/94, i løbet af produktionsåret og de i det følgende produktionsår disponible delkvoter
d) de mængder, der skal udføres uden restitution, jf. artikel 6 i forordning (EF) nr. 1868/94
e) de mængder, der er omhandlet i artikel 11, stk. 3 og stk. 4, i nærværende forordning
f) de mængder, der er omhandlet i artikel 15 i nærværende forordning
2. Når artikel 16 finder anvendelse, stiller medlemsstaterne senest den 30. juni i hvert produktionsår alle detailoplysninger i denne forbindelse til rådighed for Kommissionen, ledsaget af bilag, der viser, at betingelserne er opfyldt.
KAPITEL V ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 20
Ved omregning til national valuta af den minimumspris, der omhandles i artikel 4a i forordning (EF) nr. 1868/94, og den præmie, der omhandles i artikel 5 i samme forordning, anvendes den omregningskurs, der af Den Europæiske Centralbank offentliggøres senest forud for den dag, hvor den stivelsesproducerende virksomhed har modtaget kartoflerne.
Artikel 21
Forordning (EF) nr. 97/95 ophæves fra den 1. juli 2004.
Artikel 22
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra produktionsåret 2004/05.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. december 2003.
Nařízení Komise (ES) č. 2236/2003
ze dne 23. prosince 2003,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1868/94, kterým se stanoví režim kvót pro výrobu bramborového škrobu
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1868/94 ze dne 27. července 1994, kterým se stanoví režim kvót pro výrobu bramborového škrobu [1], a zejména na článek 8 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení Komise (ES) č. 97/95 [2] stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1868/94. Z důvodu změn nařízení (ES) č. 1868/94 provedených Smlouvou o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska a nařízením Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce a kterým se mění nařízení (EHS) č. 2019/93, (ES) č. 1452/2001, (ES) č. 1453/2001, (ES) č. 1454/2001, (ES) 1868/94, (ES) č. 1251/1999, (ES) č. 1254/1999, (ES) č. 1673/2000, (EHS) č. 2358/71 a (ES) č. 2529/2001, by nařízení (ES) č. 97/95 mělo být upraveno, aby byly vzaty v úvahu uvedené změny. Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti je proto nezbytné zrušit nařízení (ES) č. 97/95 a nahradit jej novým zněním.
(2) Pokud podniky vyrábějící bramborový škrob chtějí získat podporu Společenství podle režimu kvót stanoveného v nařízení (ES) č. 1868/94, měly by uzavřít s producenty brambor smlouvy o pěstování.
(3) Je nezbytné vymezit předmět smluv o pěstování uzavíraných mezi podnikem vyrábějícím bramborový škrob a producentem, aby se zabránilo uzavírání smluv, jež překračují subkvótu daného podniku. Takovým podnikům by mělo být zakázáno přijmout dodávku brambor, na kterou se smlouva o pěstování nevztahuje, protože by to mohlo ohrozit účinnost režimu kvót a dodržování požadavku, aby pro všechny brambory určené k výrobě škrobu byla vyplacena minimální cena stanovená v čl. 4a nařízení (ES) č. 1868/94. Pokud z klimatických důvodů produkce brambor, na které se smlouva o pěstování vztahuje, přesáhne původně předpokládané množství nebo pokud mají brambory vyšší obsah škrobu, měl by podnik vyrábějící bramborový škrob mít možnost přijmout tyto brambory za předpokladu, že zaplatí minimální cenu.
(4) Brambory, které mají obsah škrobu nižší než 13 %, nelze považovat za brambory určené k výrobě bramborového škrobu. Podniky vyrábějícími škrob nesmí přijímat brambory s obsahem škrobu nižším než 13 %. Mají-li brambory z klimatických důvodů nízký obsah škrobu, měla by Komise za určitých podmínek mít možnost povolit na žádost členského státu přijetí brambor o obsahu škrobu nižším než 13 %.
(5) Je nezbytné definovat přijatelné metody pro určení hmotnosti brambor pod vodou a sestavit tabulku, ve které se uvede obsah škrobu a odpovídající splatná podpora.
(6) Měla by být zavedena kontrolní opatření, kterými se zajistí, že platby prémií budou vypláceny pouze pro škrob vyrobený v souladu s tímto nařízením. Za účelem ochrany producentů brambor určených k výrobě škrobu je nezbytné, aby byla minimální cena stanovená v čl. 4a nařízení (ES) č. 1868/94 vyplácena pro všechny brambory. Je proto nutné, aby byly stanoveny sankce pro případ, že minimální cena nebyla vyplacena nebo že podniky vyrábějící škrob přijaly brambory, které nejsou uvedeny ve smlouvě o pěstování.
(7) Tato pravidla jsou nezbytná, aby bylo zajištěno, že bramborový škrob vyrobený nad subkvótu daného podniku vyrábějícího škrob je vyvezen bez vývozní náhrady, jak je stanoveno v čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 1868/94. V případě porušení by měly být uloženy sankce.
(8) Je nutné upřesnit, co se stane se subkvótou podniků vyrábějících škrob, u nichž dojde k fúzi, ke změně vlastníka nebo k ukončení obchodní činnosti.
(9) Je nutné umožnit členským státům a Komisi kontrolovat fungování režimu kvót. Měly by být upřesněny informace, které podniky vyrábějící bramborový škrob musí sdělit členskému státu a členský stát Komisi.
(10) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I DEFINICE - REŽIM KVÓT
Článek 1
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "kvótou": kvóta pro jednotlivé členské státy stanovená podle čl. 2 odst. 1 a 3 nařízení (ES) č. 1868/94;
b) "subkvótou": ta část kvóty, kterou členský stát přidělil podniku vyrábějícímu bramborový škrob;
c) "podnikem vyrábějícím bramborový škrob": jakákoliv fyzická nebo právnická osoba usazená na území dotyčného členského státu, která obdržela subkvótu a prémii podle článku 5 nařízení (ES) č. 1868/94;
d) "producentem": jakákoliv fyzická nebo právnická osoba nebo seskupení takových osob, která do podniku vyrábějícího bramborový škrob dodává brambory, které vyprodukovala sama nebo její členové, pod svým jménem a na vlastní účet na základě smlouvy o pěstování, kterou uzavřela sama nebo svým jménem;
e) "smlouvou o pěstování": jakákoliv smlouva uzavřená mezi producentem nebo seskupením producentů a podnikem vyrábějícím bramborový škrob;
f) "bramborami": brambory určené k výrobě bramborového škrobu podle článku 93 nařízení (ES) č. 1782/2003 o obsahu škrobu nejméně 13 %;
g) "nezpracovaným škrobem": škrob kódu KN 11081300, který neprošel žádným zpracováním;
h) "fúzí podniků vyrábějících bramborový škrob": spojení dvou nebo více podniků vyrábějících bramborový škrob do jednoho podniku vyrábějícího bramborový škrob;
i) "změnou vlastnického práva k podniku vyrábějícímu bramborový škrob": převod nebo převzetí jmění podniku, kterému byla přidělena subkvóta, na jeden nebo více podniků vyrábějících bramborový škrob;
j) "změnou vlastnického práva k továrně na škrob": převod vlastnického práva k technické jednotce včetně veškerého zařízení, jehož je třeba k výrobě škrobu, na jeden nebo více podniků vyrábějících bramborový škrob, což vede k částečnému nebo celkovému převzetí produkce podniku vyrábějícího bramborový škrob, který vlastnické právo převádí;
k) "nájmem továrny": smlouva o nájmu technické jednotky včetně veškerého zařízení, jehož je třeba k výrobě škrobu, za účelem jejího provozování, uzavřená na dobu nejméně tří po sobě následujících hospodářských let s podnikem vyrábějícím bramborový škrob, který je usazen ve stejném členském státě jako dotyčná továrna, pokud lze poté, co nájem nabude účinnosti, považovat podnik pronajímající dotyčnou továrnu za jediný podnik vyrábějící bramborový škrob v rámci své celkové produkce;
l) "podporou pro brambory určené pro výrobu škrobu": podpora pro zemědělce produkující brambory určené pro výrobu bramborového škrobu podle článku 93 nařízení (ES) č. 1782/2003.
Článek 2
Použije-li se čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1868/94, přidělené subkvóty se na počátku hospodářského roku následujícího po roce, ve kterém byla kvóta překročena, odpovídajícím způsobem upraví.
KAPITOLA II REŽIM CEN A PRÉMIÍ
Článek 3
1. Smlouva o pěstování se uzavírá pro každý hospodářský rok. Každá smlouva má identifikační číslo a obsahuje alespoň tyto náležitosti:
a) jméno a adresu producenta nebo seskupení producentů;
b) název a adresu podniku vyrábějícího bramborový škrob;
c) obdělávané plochy, vyjádřené v hektarech na dvě desetinná místa a identifikované v souladu s nařízením Komise (ES) č. 2419/2001 [3] o integrovaném administrativním a kontrolním systému (IACS);
d) předpokládané množství brambor v tunách, které na nich má být sklizeno a dodáno do podniku vyrábějícího bramborový škrob;
e) průměrný obsah škrobu v bramborách založený na průměrném obsahu škrobu v bramborách, které producent dodal do podniku vyrábějícího bramborový škrob během posledních tří hospodářských let nebo, není-li takový údaj k dispozici, na průměrném obsahu v oblasti dodávky;
f) závazek podniku vyrábějícího bramborový škrob, že vyplatí producentovi minimální cenu uvedenou v článku 4a nařízení (ES) č. 1868/94.
2. Každý podnik vyrábějící bramborový škrob zašle příslušnému orgánu před začátkem hospodářského roku souhrnný přehled smluv, v němž pro každou smlouvu uvede identifikační číslo, jméno producenta, obdělávané plochy a sjednané množství v tunách, vyjádřené ekvivalentem škrobu, do data stanoveného členským státem před počátkem hospodářského roku za účelem zajištění nezbytných kontrol.
3. Celková množství vyjádřená ekvivalentem škrobu, která jsou uvedena ve smlouvách o pěstování, nesmí přesáhnout subkvótu stanovenou pro daný podnik vyrábějící bramborový škrob.
4. Pokud skutečné množství vyprodukované na základě smlouvy o pěstování vyjádřené ekvivalentem škrobu přesáhne množství uvedené ve smlouvě, toto množství může být v závislosti na vůli podniku vyrábějícího bramborový škrob dodáno za předpokladu, že za něj bude vyplacena minimální cena uvedená v článku 4a nařízení (ES) č. 1868/94.
5. Podnik vyrábějící bramborový škrob nesmí převzít dodávku brambor, která není uvedena ve smlouvě o pěstování.
Článek 4
1. Výrobci škrobu převezmou dodávku brambor buď v podnicích vyrábějících bramborový škrob nebo na svých místech dodání.
2. Určení hmotnosti brambor a obsahu škrobu se provede v souladu s články 5 a 7 při dodání a za přítomnosti inspektora schváleného členským státem.
Článek 5
1. Je-li to nezbytné pro použití jedné z metod uvedených v příloze I nařízení (ES) č. 2235/2003 [4], určí se hrubá hmotnost brambor u každé zásilky při dodání srovnávacím vážením naloženého a prázdného použitého dopravního prostředku.
2. Čistá hmotnost brambor se určí jednou z metod popsaných v příloze I nařízení (ES) č. 2235/2003.
3. Přijaté zásilky nesmí mít obsah škrobu nižší než 13 %.
Podniky vyrábějící bramborový škrob však mohou přijmout zásilky brambor s obsahem škrobu nižším než 13 % za předpokladu, že množství škrobu, které může být z těchto brambor vyrobeno, nepřekročí 1 % subkvóty. Minimální cenou vyplacenou v tomto případě je cena platná pro brambory s obsahem škrobu 13 %.
Článek 6
Obsah škrobu v bramborách se určí na základě hmotnosti brambor pod vodou platné pro 5050 gramů dodaných brambor.
Použitá voda musí být čistá a bez přísad a její teplota musí být nižší než 18 °C.
Článek 7
1. Podnikům vyrábějícím bramborový škrob jsou poskytovány prémie pro škrob, který je vyroben z brambor řádné a uspokojivé obchodní jakosti, na základě množství použitých brambor a jejich obsahu škrobu podle sazeb stanovených v příloze II nařízení (ES) č. 2235/2003 až do celkového množství škrobu, pro které jim byla udělena subkvóta. Prémie se v žádném případě neposkytují pro škrob vyrobený z brambor, které nejsou řádné a uspokojivé obchodní jakosti ani pro škrob vyrobený z brambor, jejichž obsah škrobu je nižší než 13 %, kromě případu použití čl. 5 odst. 3 druhého pododstavce.
Pokud jsou při výpočtu obsahu škrobu v bramborách použity Reimannovy nebo Parrowovy váhy a obsah odpovídá hodnotě uvedené ve dvou nebo třech řádcích ve druhém sloupci přílohy II nařízení (ES) č. 2235/2003, použijí se sazby ve druhém nebo třetím řádku.
2. Pokud dodané zásilky obsahují nejméně 25 % brambor, které projdou sítem se čtvercovými oky o velikosti 28 mm (dále jen "propad"), čistá hmotnost zohledněná při určení minimální ceny, kterou má podnik vyrábějící bramborový škrob zaplatit, se sníží takto:
Procento propadu | Procento snížení |
25 až 30 % | 10 % |
31 až 40 % | 15 % |
41 až 50 % | 20 % |
Se zásilkami obsahujícími více než 50 % propadu bude naloženo po vzájemné dohodě a nevyplácí se pro ně žádná prémie.
Procento propadu se určí současně s čistou hmotností.
3. Dodržování subkvóty podniky vyrábějícími bramborový škrob se určuje na základě množství použitých brambor a obsahu škrobu v nich podle sazeb stanovených v příloze II nařízení (ES) č. 2235/2003.
Článek 8
1. Za vystavení potvrzení o příjmu nesou společnou odpovědnost podnik vyrábějící škrob, schválený inspektor a dodavatel. Podnik vyrábějící bramborový škrob předá kopii producentovi a ponechá si originál, aby ho mohl v případě potřeby předložit subjektu pověřenému kontrolou prémií.
2. Potvrzení o příjmu obsahuje alespoň tyto náležitosti, pokud vyplývají z činností provedených podle článků 4 až 7:
a) datum dodání;
b) číslo dodávky;
c) číslo smlouvy o pěstování;
d) jméno a adresu producenta brambor;
e) hmotnost dopravního prostředku při příjezdu do továrny na škrob nebo na místo dodání;
f) hmotnost dopravního prostředku po vyložení a odstranění zbytků půdy;
g) hrubou hmotnost dodávky;
h) snížení o cizí látky a hmotnost vody absorbované při omývání, vyjádřené v procentech a použité na hrubou hmotnost dodávky;
i) snížení o cizí látky, vyjádřené hmotnostně a použité na hrubou hmotnost dodávky;
j) procento propadu;
k) celkovou čistou hmotnost dodávky (hrubá hmotnost, od níž je odečteno snížení, včetně opravy v důsledku propadu);
l) obsah škrobu vyjádřený v procentech nebo jako hmotnost pod vodou;
m) jednotkovou cenu, která se má zaplatit.
Článek 9
Podnik vyrábějící bramborový škrob sestaví pro každého producenta souhrnný výkaz, ve kterém se uvedou tyto údaje:
a) obchodní název podniku vyrábějícího bramborový škrob;
b) jméno a adresa producenta brambor;
c) číslo smlouvy o pěstování;
d) datum a číslo potvrzení o příjmu;
e) čistá hmotnost každé dodávky po všech sníženích podle čl. 8 odst. 2;
f) jednotková cena za dodávku;
g) celková částka, která má být vyplacena producentovi;
h) částky vyplacené producentovi brambor a datum jednotlivých plateb;
i) podpis a razítko výrobce bramborového škrobu.
KAPITOLA III PLATBY - SANKCE
Článek 10
1. Vyplácení prémie uvedené v článku 5 nařízení (ES) č. 1868/94 je vázáno na podmínku, že podnik vyrábějící bramborový škrob prokáže, že byly splněny tyto požadavky:
- předmětný škrob byl vyroben v průběhu daného hospodářského roku,
- cena, která byla vyplacena producentům při dodání do továrny za celkové množství brambor vyprodukované ve Společenství a použité na výrobu škrobu, není nižší než cena uvedená v článku 4a nařízení (ES) č. 1868/94,
- předmětný škrob byl vyroben z brambor, na něž se vztahují smlouvy o pěstování uvedené v článku 3.
2. Důkaz podle odstavce 1 se poskytne předložením souhrnného výkazu uvedeného v článku 9, který je doplněn buď osvědčením, že producent provedl platbu, nebo dokumentem vydaným finančním subjektem, jenž platbu na příkaz výrobce škrobu provedl, který potvrzuje, že se daná platba uskutečnila.
3. Prémie vyplatí podnikům vyrábějícím bramborový škrob členský stát, na jehož území byl bramborový škrob vyroben do čtyř měsíců ode dne, kdy byly předloženy důkazy podle odstavce 1.
Článek 11
1. Členské státy zavedou systém kontrol, aby bylo možné na místě ověřovat činnosti, na jejichž základě lze vyplatit prémii a dodržování subkvóty přidělené každému podniku vyrábějícímu bramborový škrob. Za tím účelem mají inspektoři přístup ke skladovým výkazům a k účetnictví podniků vyrábějících bramborový škrob a k místům výroby a skladování.
Kontroly se v průběhu každého zpracovatelského období týkají všech činností prováděných při zpracování nejméně 10 % brambor dodaných do podniku vyrábějícího bramborový škrob.
2. Členský stát oznámí v případě potřeby každému podniku vyrábějícímu bramborový škrob množství škrobu, o které daný podnik překročil svou subkvótu.
3. Pokud příslušný subjekt zjistí, že podnik nesplnil povinnost uvedenou v čl. 10 odst. 1 druhé odrážce, tento podnik ztrácí, vyjma případů vyšší moci, zcela nebo částečně nárok na prémii podle těchto pravidel:
- pokud nedodržel závazky týkající se množství škrobu, které je nižší než 20 % celkového množství škrobu vyrobeného v tomto podniku, částka poskytnuté prémie se sníží o pětinásobek zjištěného procentního podílu;
- pokud se překročený procentní podíl rovná 20 % nebo je vyšší, prémie se neposkytne.
4. Pokud se zjistí, že byl porušen zákaz podle čl. 3 odst. 5, prémie poskytovaná pro subkvótu se sníží podle těchto pravidel:
- pokud kontrola prokáže, že podnik přijal množství ekvivalentu škrobu nižší než 10 % své subkvóty, celková částka prémií, které mají být vyplaceny danému podniku za příslušný hospodářský rok, se sníží o desetinásobek překročeného procentního podílu,
- pokud je zmíněné množství, které není uvedeno ve smlouvách o pěstování, větší než množství podle první odrážky, prémie se za daný hospodářský rok neposkytne; takovému podniku navíc nebude vyplacena prémie ani v následujícím hospodářském roce.
5. Pokud v rozporu s čl. 5 odst. 3 škrob, který může být vyroben z přijatých zásilek s obsahem škrobu nižším než 13 %:
- překročí 1 % subkvóty přidělené podniku vyrábějícímu bramborový škrob, neposkytne se za překročené množství žádná prémie; kromě toho se prémie poskytnutá pro subkvótu sníží o desetinásobek překročeného procentního podílu,
- překročí 11 % subkvóty přidělené podniku vyrábějícímu bramborový škrob, prémie se za dan hospodářský rok neposkytne; takovému podniku navíc nebude vyplacena prémie ani v následujícím hospodářském roce.
6. Kontroly prováděné podle tohoto článku nejsou překážkou jakýmkoliv dalším kontrolám prováděným příslušnými orgány.
Článek 12
1. Vývoz podle článku 6 nařízení (ES) č. 1868/94 se považuje za uskutečněný, pokud:
a) příslušný subjekt členského státu, v němž se provádí výroba, obdržel bez ohledu na to, ze kterého členského státu byl škrob vyvezen, důkaz uvedený v čl. 13 odst. 2;
b) členský stát vývozu přijal příslušné vývozní prohlášení do 1. ledna následujícího po konci hospodářského roku, v němž byl škrob vyroben;
c) dotyčný škrob opustil celní území Společenství nejpozději do 60 dnů po 1. lednu, jak je uvedeno v písmeni b);
d) byl výrobek vyvezen bez náhrady.
Vyjma případů vyšší moci, pokud nejsou splněny všechny podmínky stanovené v prvním pododstavci, považuje se množství škrobu, které překročí subkvótu, za odprodané na vnitřním trhu.
2. Příslušný subjekt členského státu, na jehož území byl škrob vyroben, přijme v případě vyšší moci opatření přiměřená okolnostem, které dotčená strana uvede.
Pokud se škrob vyváží z území jiného členského státu než ze státu, v němž byl vyroben, jsou tato opatření přijata po obdržení stanovisek příslušných orgánů tohoto členského státu.
3. Pro účely tohoto nařízení nelze uplatňovat článek 36 nařízení Komise (ES) č. 800/1999 [5].
Článek 13
1. Odchylně od článku 12 nařízení Komise (ES) č. 1342/2003 [6] činí jistota k vývozní licenci 23 eura za tunu.
2. Důkaz, že dotyčný podnik vyrábějící bramborový škrob splnil podmínky stanovené v čl. 12 odst. 1 prvním pododstavci, se předloží příslušnému subjektu členského státu, na jehož území byl škrob vyroben, do 1. dubna kalendářního roku následujícího po konci hospodářského roku, v němž byl škrob vyroben.
3. Tento důkaz se poskytne předložením:
a) vývozní licence, kterou dotyčnému podniku vyrábějícímu bramborový škrob vydá příslušný orgán členského státu uvedený v odstavci 2 a ve které se odchylně od článku 3 nařízení (EHS) č. 1518/95 [7] uvede jeden z následujících údajů:
- "Para exportación sin restitución, de conformidad con el artículo 6 del Reglamento (CE) no 1868/94"
- "Skal eksporteres uden restitution, jf. artikel 6 i forordning (EF) nr. 1868/94"
- "Ausfuhr ohne Erstattung gemäß Artikel 6 der Verordnung (EG) Nr. 1868/94"
- "Προς εξαγωγή χωρίς επιστροφή σύμφωνα με το άρθρο 6 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1868/94"
- "For export without refund under Article 6 of Regulation (EK) No 1868/94"
- "À exporter sans restitution conformément à l’article 6 du règlement (CE) no 1868/94"
- "Da esportare senza restituzione a norma dell’articolo 6 del regolamento (CE) n. 1868/94"
- "Overeenkomstig artikel 6 van Verordening (EG) nr. 1868/94 zonder restitutie uit te voeren"
- "A exportar sem restituição em conformidade com o artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 1868/94"
- "Viedään tuetta asetuksen (EY) N:o 1868/94 6 artiklan mukaisesti"
- "För export utan exportbidrag enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 1868/94"
b) dokumentů uvedených v článcích 32 a 33 nařízení Komise (ES) č. 1291/2000 [8], které jsou nezbytné pro uvolnění jistoty;
c) prohlášení podniku vyrábějícího bramborový škrob, ve kterém potvrzuje, že daný podnik škrob vyrobil.
4. Pokud je nezpracovaný škrob vyrobený podnikem vyrábějícím bramborový škrob skladován pro účely vývozu v sile, ve skladě nebo v zásobníku mimo továrnu výrobce v členském státě, v němž se provádí výroba nebo v jiném členském státě, kde je skladován jiný nezpracovaný škrob vyrobený jinými podniky nebo stejným podnikem, aniž by bylo možné odlišit jejich fyzickou totožnost, podléhají všechny tyto výrobky správnímu dohledu, který poskytuje záruky rovnocenné zárukám celní kontroly do doby, než je přijato vývozní prohlášení uvedené v čl. 12 odst. 1 písm. b), a po přijetí zmíněného prohlášení podléhají celnímu dohledu.
Pokud za okolností uvedených v prvním pododstavci dojde k vyskladnění před přijetím vývozního prohlášení uvedeného v čl. 12 odst. 1 písm. b), důkaz poskytnou příslušné orgány členského státu, v němž došlo k uskladnění.
Pokud dojde k vyskladnění po přijetí vývozního prohlášení uvedeného v čl. 12 odst. 1 písm. b), důkaz ve smyslu čl. 33 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1291/2000 poskytnou celní orgány členského státu, v němž došlo k uskladnění.
Důkaz uvedený v druhém a třetím pododstavci musí potvrdit vyskladnění dotyčného výrobku nebo odpovídajícího náhradního množství ve smyslu prvního pododstavce.
Článek 14
Pokud je nezpracovaný škrob vyrobený podnikem vyrábějícím bramborový škrob volně skladován v celním skladě nebo ve svobodném celním pásmu za účelem platby náhrady předem, jak je stanoveno v nařízení Rady (EHS) č. 565/80 [9], může být vedle forem manipulace uvedených v čl. 29 odst. 4 nařízení (ES) č. 800/1999 také smíchán ve stejném místě uskladnění s jiným škrobem stejné podpoložky nomenklatury užívané pro náhrady, který má stejné technické vlastnosti, splňuje podmínky pro poskytnutí vývozních náhrad a je také propuštěn do celního režimu podle nařízení (ES) č. 800/1999 nebo nařízení (EHS) č. 565/80.
Článek 15
1. Dotyčný členský stát vybere za množství, která jsou ve smyslu čl. 12 odst. 1 druhého pododstavce považována za odprodaná na vnitřním trhu, nezpracovaného škrobu nebo jakéhokoliv odvozeného produktu podle přílohy nařízení Komise (ES) č. 1518/95 [10] nebo spadajícího do oblasti působnosti nařízení Komise (ES) č. 1520/2000 [11] paušální částku vypočtenou pro tunu nezpracovaného škrobu, která odpovídá sazbě společného celního sazebníku použitelné pro tunu škrobu kódu KN 11081300 v hospodářském roce, ve kterém byl škrob nebo odvozený produkt vyroben, zvýšenou o 10 %.
2. Dotyčný členský stát sdělí do 1. května následujícího po 1. lednu podle čl. 12 odst. 1 písm. b) podnikům vyrábějícím bramborový škrob celkovou částku, kterou mají zaplatit.
Dotyčné podniky vyrábějící bramborový škrob zaplatí celkovou částku nejpozději do 20. května téhož roku.
Článek 16
1. V případě fúze podniků vyrábějících bramborový škrob přidělí členský stát podniku, který fúzí vznikl, subkvótu rovnající se součtu subkvót přidělených před fúzí dotyčným podnikům vyrábějícím bramborový škrob.
V případě zcizení (změny vlastnictví) podniku vyrábějícího bramborový škrob přidělí členský stát podniku-nabyvateli subkvótu převáděného podniku. Pokud je více podniků-nabyvatelů, subkvóta se rozdělí poměrně podle objemu výroby škrobu, který každý z nich převzal.
V případě zcizení (změny vlastnictví) továrny na škrobu sníží členský stát subkvótu podniku převádějícího vlastnictví továrny a zvýší o odečtené množství subkvótu podniku nebo podniků vyrábějících bramborový škrob, které dotyčnou továrnu nabývají poměrně podle objemu výroby převzatého každým z nich.
2. Je-li za jiných okolností než je uvedeno v odstavci 1 ukončena činnost podniku vyrábějícího bramborový škrob nebo jedné či více továren náležejících podniku vyrábějícímu bramborový škrob, může členský stát přidělit subkvóty, jichž se ukončení týká, jednomu nebo více podnikům vyrábějícím bramborový škrob.
3. V případě nájmu továrny náležející podniku vyrábějícímu bramborový škrob sníží členský stát subkvótu podniku, který továrnu pronajímá, a přidělí odečtenou část subkvóty podniku, který si továrnu za účelem výroby škrobu najímá.
Je-li nájem ukončen před uplynutím doby uvedené v čl. 1 písm. k), členský stát zruší úpravu subkvóty podle předchozího odstavce se zpětnou působností ke dni, kdy nájem začal.
4. Je-li následně po použití odst. 1 prvního pododstavce ukončena výroba v továrnách náležejících jednomu nebo více podnikům vyrábějícím bramborový škrob, u kterých došlo k fúzi, čímž je v oblasti, ze které byl dříve některý z těchto podniků zásobován, vážně ohrožena další produkce brambor určených pro výrobu škrobu, může členský stát nařídit podniku, který fúzí vznikl, aby na členský stát převedl subkvótu původně přidělenou podniku, jehož továrny ukončily výrobu. Kvótu převedenou podle prvního pododstavce může členský stát znovu přidělit jinému podniku vyrábějícímu bramborový škrob, který se zaváže vyrábět škrob v dotyčné oblasti.
Článek 17
Pokud k ukončení činnosti podniku nebo továrny, k fúzi nebo zcizení dojde v období mezi 1. červencem a 31. březnem následujícího roku, opatření uvedená v článku 16 se použijí pro hospodářský rok probíhající v uvedeném období.
Pokud k ukončení činnosti podniku nebo továrny, k fúzi nebo zcizení dojde v období mezi 1. dubnem a 30. červnem téhož roku, opatření uvedená v článku 16 se použijí pro hospodářský rok následující po tomto období.
KAPITOLA IV SDĚLENÍ
Článek 18
Nejpozději do 30. dubna každého hospodářského roku sdělí podniky vyrábějící bramborový škrob příslušným orgánům:
- množství brambor určených pro výrobu škrobu, pro která byla poskytnuta podpora podle článku 93 nařízení (ES) č. 1782/2003,
- množství škrobu, pro která byla vyplacena prémie podle článku 5 nařízení (ES) č. 1868/94.
Článek 19
1. Nejpozději do 30. června každého hospodářského roku sdělí členské státy Komisi:
a) množství brambor určených pro výrobu škrobu, pro která byla použita ustanovení článku 93 nařízení (ES) č. 1782/2003;
b) množství škrobu, pro která byla vyplacena prémie podle článku 5 nařízení (ES) č. 1868/94;
c) množství a subkvóty pro podniky vyrábějící bramborový škrob, na něž se vztahuje čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1868/94 během hospodářského roku a subkvóty, které jsou k dispozici pro následující hospodářský rok;
d) množství vyvezená bez náhrady podle článku 6 nařízení (ES) č. 1868/94;
e) množství uvedená v čl. 11 odst. 3 a 4 tohoto nařízení;
f) množství uvedená v článku 15 tohoto nařízení.
2. Použije-li se článek 16, členské státy poskytnou Komisi nejpozději do 30. června každého hospodářského roku všechny podrobné informace a doklady o tom, že stanovené podmínky byly splněny.
KAPITOLA V OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 20
Přepočítacím koeficientem, který se použije pro vyjádření minimální ceny uvedené v čl. 4a nařízení (ES) č. 1868/94 a prémie podle článku 5 uvedeného nařízení v národní měně, je přepočítací koeficient zveřejněný Evropskou centrální bankou před dnem, kdy výrobce škrobu přijme brambory.
Článek 21
Nařízení (ES) č. 97/95 se zrušuje s účinkem ode dne 1. července 2004.
Článek 22
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od hospodářského roku 2004/05.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. prosince 2003.