++++
RAADETS DIREKTIV
af 21 . januar 1980
om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til og udoevelse af virksomhed som jordemoder
( 80/155/EOEF )
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 49 , 57 og 66 ,
under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ) ,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og
ud fra foelgende betragtninger :
I henhold til traktatens artikel 57 boer gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for jordemoedre og samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om adgang til og udoevelse af virksomhed som jordemoder gennemfoeres ; med henblik herpaa forekommer det ikke oenskeligt at paalaegge medlemsstaterne at indfoere et ensartet uddannelsesprogram ; tvaertimod boer medlemsstaterne have stoerst mulig frihed til at tilrettelaegge deres undervisning ; som foelge heraf bestaar den bedste loesning i at fastsaette minimumsnormer , der giver de noedvendige garantier for , at medlemsstaterne gensidigt kan anerkende de eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser , der svarer til disse minimumsnormer ;
med den samordning , der fastsaettes i dette direktiv , udelukkes dog ikke en yderligere samordning ;
i uddannelsen sondres der for tiden i de fleste medlemsstater ikke mellem jordemoedre , der udoever deres virksomhed som loenmodtagere , og jordemoedre , der virker som selvstaendige ; det forekommer derfor noedvendigt , at dette direktiv ogsaa gaelder for jordemoedre , der er loenmodtagere -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :
Artikel 1
1 . Medlemsstaterne goer adgangen til og udoevelsen af virksomhed som jordemoder under de i artikel 1 i direktiv 80/155/EOEF ( 4 ) naevnte titler betinget af besiddelse af det i artikel 3 i naevnte direktiv omhandlede eksamensbevis , certifikat eller andet kvalifikationsbevis for jordemoedre , hvorved det godtgoeres , at den paagaeldende under den samlede uddannelsesvarighed har erhvervet :
a ) fyldestgoerende kendskab til de videnskabelige fagomraader , som jordemodervirksomheden bygger pa , isaer obstetrik og gynaekologi ;
b ) fyldestgoerende kendskab til jordemoedrenes pligter samt den for faget gaeldende lovgivning ;
c ) indgaaende kendskab til de biologiske funktioner , obstetrisk og neotal anatomi og fysiologi , tilligemed kendskab til sammenhaengen mellem menneskets sundhedstilstand , dets fysiske og sociale miljoe og dets adfaerd ;
d ) fyldestgoerende klinisk erfaring , erhvervet paa godkendte institutioner under vejledning og instruktion af personale , der er kvalificeret inden for det obstetriske og jordemoderfaglige omraade ;
e ) noedvendig indsigt i uddannelse af personale inden for sundhedsvaesenet og erfaring i samarbejde med dette personale .
2 . Den i stk . 1 omhandlede uddannelse omfatter :
- enten en specifik heltidsuddannelse til jordemoder omfattende mindst tre aars praktiske og teoretiske studier ; adgang til denne uddannelse kraever som minimum en fuldfoert ti aars almen skolegang ,
- eller en specifik heltidsuddannelse til jordemoder paa mindst 18 maaneder , hvortil der som adgangsbetingelse kraeves et eksamensbevis , certifikat eller andet kvalifikationsbevis for sygeplejerske med ansvar for den almene sundheds - og sygepleje som omhandlet i artikel 3 i Raadets direktiv 77/452/EOEF ( 5 ) ,
3 . Den specifikke jordemoderuddannelse , som er omhandlet i stk . 2 , foerste led , skal mindst omfatte de fag , der er naevnt i det i bilaget anfoerte uddannelsesprogram .
Den uddannelse , som er omhandlet i stk . 2 , andet led , skal mindst omfatte de fag i det i bilaget anfoerte uddannelsesprogram , i hvilke der ikke har vaeret en tilsvarende undervisning i sygeplejerskeuddannelsen .
4 . Medlemsstaterne drager omsorg for , at den institution , der forestaar jordemoderuddannelsen , er ansvarlig for koordination af teori og praksis i det samlede uddannelsesprogram .
Den under punkt A i bilaget naevnte teoretiske og tekniske undervisning skal vaere afpasset efter og samordnet med den under punkt B i samme bilag naevnte kliniske jordemoderundervisning , saaledes at den i stk . 1 omhandlede viden og erfaring kan erhverves paa fyldestgoerende maade .
Den kliniske jordemoderundervisning skal foregaa i form af praktikanttjeneste under tilsyn paa sygehusafdelinger eller i andre behandlingsinstitutioner inden for sundhedsomraadet , som er godkendt til det formaal af de kompetente myndigheder eller organer . Under denne uddannelse skal jordemodereleverne deltage i de paagaeldende afdelingers arbejde i det omfang , det er et led i uddannelsen . Jordemodereleverne skal indfoeres i det ansvar , som er forbundet med virksomhed som jordemoder .
Artikel 2
Efter en periodisk undersoegelse af resultaterne af de forskellige uddannelsesveje , der er fastsat i artikel 1 , stk . 2 , aflaegger Kommissionen beretning til Raadet foerste gang seks aar efter meddelelsen af dette direktiv . Denne undersoegelse sker med bistand fra det raadgivende udvalg for Jordemoderuddannelsen .
Afhaengigt af resultaterne af denne undersoegelse forelaegger Kommissionen aendringsforslag med henblik paa at tilnaerme de opstillede minimumskriterier for de omtalte uddannelsesveje til de betingelser , der er fastsat i artikel 2 , stk . 1 , foerste led , foerste underled , og artikel 2 , stk . 1 , andet led , i direktiv 80/154/EOEF . Raadet traeffer straks afgoerelse om disse forslag .
Artikel 3
Uanset bestemmelserne i artikel 1 kan medlemsstaterne give tilladelse til uddannelse paa deltidsbasis pa betingelser , der er godkendt af de nationale kompetente myndigheder .
Den samlede varighed af deltidsuddannelsen ma ikke vaere kortere end heltidsuddannelsens varighed . Uddannelsens niveau ma ikke saenkes , fordi den foregar pa deltid .
Artikel 4
Medlemsstaterne sikrer , at jordemoedre mindst er befoejet til at udoeve foelgende virksomhed :
1 . Give fyldestgoerende oplysninger og raadgive om familieplanlaegning .
2 . Konstatere svangerskab og overvaage det normale svangerskab , foretage de undersoegelser , der er noedvendige for at foere tilsyn med det normale svangerskabs udvikling .
3 . Ordinere eller tilraade de undersoegelser , der er noedvendige for tidligst muligt at diagnosticere risikosvangerskaber .
4 . Opstille et program for de fremtidige foraeldres forberedelse til deres rolle , soerge for en fuldstaendig forberedelse til foedslen og raadgive dem om hygiejne og ernaering .
5 . Observere , pleje og bistaa kvinden under foedslen og overvaage fostrets tilstand i livmoderen ved hjaelp af egnede kliniske og tekniske midler .
6 . Forestaa spontant forloebende foedsler , hrunder efter behov anlaegge episiotomi , og i noedsfald foretage forloesning ved underkroppraesentation .
7 . Erkende tegn hos moder eller barn , som tyder paa unormale forhold , der noedvendiggoer en laeges indgriben , og bistaa denne i tilfaelde af indgriben ; traeffe de fornoedne noedforanstaltninger , haar laegen ikke er til stede , isaer manuel placentaloesning , eventuelt fulgt af en manuel undersoegelse af livmoderen .
8 . Undersoege og pleje den nyfoedte ; tage alle noedvendige initiativer og i givet fald foretage oejeblikkelig genoplivning .
9 . Pleje og overvaage moderen i den postnatale periode og give hende alle fornoedne raad om spaedboernspleje med henblik paa at goere det muligt for hende at sikre den bedst mulige udvikling af det nyfoedte barn .
10 . Udfoere laegeordineret behandling .
11 . Udarbejde de noedvendige skriftlige rapporter .
Artikel 5
Dette direktiv finder ligeledes anvendelse pa de statsborgere i medlemsstaterne , som i henhold til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1612/68 af 15 . oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevaegelighed inden for Faellesskabet ( 6 ) som loenmodtager udoever eller agter at udoeve en af de i artikel 1 i direktiv 80/154/EOEF omhandlede former for virksomhed .
Artikel 6
1 . Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv inden for en frist paa tre aar fra dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom .
2 . Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter , som de udsteder paa det omraade , der er omfattet af dette direktiv .
Artikel 7
Saafremt der ved anvendelsen af dette direktiv skulle opstaa stoerre vanskeligheder for en medlemsstat paa saerlige omraader , undersoeger Kommissionen disse vanskeligheder i samarbejde med denne stat og indhenter udtalelse fra det udvalg af hoejere embedsmaend inden for sundhedsvaesenet , der er nedsat ved afgoerelse 75/365/EOEF ( 7 ) , senest aendret ved afgoerelse 80/157/EOEF ( 8 ) .
Kommissionen forelaegger i givet fald hensigtsmaessige forslag for Raadet .
Artikel 8
Senest seks aar efter meddelelsen af dette direktiv skal Raadet paa forslag af Kommissionen og efter at have indhentet udtalelse fra det raadgivende udvalg traeffe afgoerelse om , hvorvidt den undtagelsesbestemmelse , der er fastsat i del B , punkt 3 , i bilaget , skal bibeholdes eller bortfalde .
Artikel 9
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .
Udfaerdiget i Bruxelles , den 21 . januar 1980 .
Směrnice Rady
ze dne 21. ledna 1980
o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti porodních asistentek a jejího výkonu
(80/155/EHS)
RADA EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména její články 49, 57 a 66,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Shromáždění [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že podle článku 57 Smlouvy je třeba provést koordinaci právních a správních předpisů týkajících se přístupu k činnosti porodní asistentky a jejího výkonu; že je vhodné s ohledem na zájmy veřejného zdraví vytvořit ve Společenství jednotnou definici činnosti dotyčných osob a jejich vzdělání; že se nejevilo žádoucí zavést jednotný studijní plán ve všech členských státech; že je naopak dobré členským státům ponechat co největší volnost v organizování výuky; že nejlepším řešením je tedy stanovení základních požadavků;
vzhledem k tomu, že koordinace stanovená touto směrnicí nevylučuje pozdější koordinaci;
vzhledem k tomu, že pokud jde o vzdělávání, většina členských států v současnosti nerozlišuje mezi porodními asistentkami, které vykonávají svou činnost v pracovním poměru, a těmi, které ji vykonávají jako samostatnou výdělečnou činnost; že z tohoto důvodu je nezbytné rozšířit působnost této směrnice i na porodní asistentky v pracovním poměru,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Členské státy podmíní přístup k činnosti porodní asistentky pod označeními uvedenými v článku 1 směrnice 80/154/EHS [4] a její výkon získáním diplomu, osvědčení nebo jiného dokladu o dosažené kvalifikaci porodních asistentek uvedeného v článku 3 dotyčné směrnice, které zaručují, že oprávněná osoba během své odborné přípravy získala
a) přiměřené znalosti z věd, o které se opírá činnost porodní asistentky, zejména z porodnictví a gynekologie;
b) přiměřené znalosti profesní etiky a právní úpravy oboru;
c) podrobné znalosti o biologických funkcích, anatomii a fyziologii v oblasti porodnictví a o novorozencích a také znalosti o vztahu mezi zdravotním stavem a fyzickým a sociálním prostředím člověka a o jeho chování;
d) přiměřené klinické zkušenosti získané pod dohledem personálu kvalifikovaného v oblasti porodnictví a ve schválených zařízeních;
e) nezbytné znalosti vzdělání zdravotníků a zkušenosti ze spolupráce s nimi.
2. Vzdělání uvedené v odstavci 1 zahrnuje
- buď řádnou speciální odbornou přípravu pro porodní asistentky zahrnující teoretickou a praktickou výuku po dobu nejméně tří let; přístup k této odborné přípravě je podmíněn dokončením nejméně deseti let povinné školní docházky,
- nebo řádnou speciální odbornou přípravu pro porodní asistentky, které trvá nejméně 18 měsíců a přístup k němu je podmíněn získáním diplomu, osvědčení nebo jiného dokladu o dosažené kvalifikaci zdravotních sester odpovědné za obecnou péči uvedeného v článku 3 směrnice 77/452/EHS [5].
3. Speciální odborná příprava porodních asistentek uvedená v odst. 2 první odrážce musí zahrnovat alespoň ty předměty studijního plánu, které jsou uvedeny v příloze.
Odborná příprava uvedená v odstavci 2 druhé odrážce musí zahrnovat alespoň ty předměty studijního plánu, které jsou uvedeny v příloze a které netvoří součást odpovídající výuky v rámci odborné přípravy zdravotních sester.
4. Členské státy zajišťují, aby zařízení pověřená vzděláváním porodních asistentek odpovídala za koordinaci teorie a praxe během celého studijního programu.
Teoretická a technická výuka zmíněná v části A přílohy musí být vyvážená a koordinovaná s praktickým klinickým výcvikem porodních asistentek uvedeným v části B této přílohy tak, aby znalosti a zkušenosti uvedené v odstavci 1 mohly být získány odpovídajícím způsobem.
Klinický výcvik porodních asistentek musí mít formu praxe pod dohledem uskutečňované v nemocničních zařízeních nebo v jiných zdravotnických zařízeních schválené příslušnými orgány nebo institucemi. Během tohoto výcviku se uchazečky na porodní asistentky podílejí na činnosti dotyčných zařízení, pokud tato činnost přispívá k jejich vzdělávání. Seznamují se s odpovědností spojenou s činností porodních asistentek.
Článek 2
Po pravidelném hodnocení výsledků různých postupů vzdělávání uvedených v čl. 1 odst. 2 podá Komise Radě zprávu poprvé šest let po oznámení této směrnice. Zmíněné hodnocení provede ve spolupráci s Poradním výborem pro vzdělávání porodních asistentek.
Na základě výsledků tohoto hodnocení předloží Komise návrhy změn směřující ke sblížení minimálních kritérií stanovených pro zmíněné postupy vzdělávání za podmínek stanovených v čl. 2 odst. 1 první odrážce první pododrážce a druhé odrážce směrnice 80/154/EHS. Rada o těchto návrzích neprodleně rozhodne.
Článek 3
Bez ohledu na článek 1 mohou členské státy povolit rozvolněnou odbornou přípravu za podmínek schválených příslušnými vnitrostátními orgány.
Celková délka rozvolněné odborné přípravy nesmí být kratší než délka řádné odborné přípravy. Úroveň vzdělání nesmí být narušena rozvolněnou povahou odborné přípravy.
Článek 4
Členské státy zajistí, aby porodní asistentky byly způsobilé k přístupu alespoň k těmto činnostem a jejich výkonu:
1. poskytovat správné informace a rady v oblasti plánovaného rodičovství;
2. diagnostikovat těhotenství, sledovat normální těhotenství, provádět vyšetření nezbytná ke sledování průběhu normálního těhotenství;
3. předepisovat nebo doporučovat vyšetření nezbytná pro co nejrychlejší diagnózu rizikového těhotenství;
4. vypracovat program přípravy budoucích rodičů na jejich úlohu, zajistit úplnou přípravu na porod a poskytovat rady v oblasti hygieny a výživy;
5. pomáhat rodičce při porodu a sledovat stav plodu v děloze vhodnými klinickými a technickými prostředky;
6. provádět spontánní porody, jedná-li se o polohu pánevní včetně případného nástřihu hráze, a v naléhavých případech i porody v poloze pánevní;
7. rozpoznávat u matky nebo dítěte příznaky anomálií, které vyžadují zásah lékaře, a pomáhat lékaři v případě zásahu; přijímat neodkladná opatření v nepřítomnosti lékaře, zejména ruční vyjmutí placenty a případné následné ruční vyšetření dělohy;
8. vyšetřit novorozence a pečovat o něj; činit veškeré kroky, které se jeví nezbytnými, a provádět popřípadě okamžitou resuscitaci;
9. pečovat o rodičku, sledovat ji v šestinedělí a poskytovat jí veškeré potřebné rady umožňující vývoj novorozence v nejlepších podmínkách;
10. uplatňovat léčbu předepsanou lékařem;
11. vypracovat všechny nezbytné písemné zprávy.
Článek 5
Tato směrnice se rovněž vztahuje na státní příslušníky členských států, kteří v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků uvnitř Společenství [6] vykonávají nebo budou vykonávat některou z činností uvedených v článku 1 směrnice 80/154/EHS v pracovním poměru.
Článek 6
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí do tří let od jejího oznámení a neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 7
Setká-li členský stát v určitých oblastech při provádění této směrnice s vážnými obtížemi, prověří Komise tyto obtíže společně s dotyčným státem a vyžádá si stanovisko Výboru vyšších úředníků pro veřejné zdraví, zřízeného rozhodnutím 75/365/EHS [7] naposledy pozměněným rozhodnutím 80/157/EHS [8].
Komise případně předloží Radě vhodné návrhy.
Článek 8
Nejpozději šest let po oznámení této směrnice Rada na návrh Komise a na základě stanoviska poradního výboru rozhodne, má-li být odchylka stanovená v bodě 3 části B přílohy zrušena nebo její působnost omezena.
Článek 9
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 21. ledna 1980.