Rådets forordning (EF) nr. 1030/2002
af 13. juni 2002
om ensartet udformning af opholdstilladelser til tredjelandsstatsborgere
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 63, nr. 3,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Amsterdam-traktaten tager sigte på gradvis at skabe et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed og tillægger Kommissionen delt initiativret med henblik på vedtagelse af de relevante foranstaltninger, der er nødvendige for at nå frem til en harmoniseret indvandringspolitik.
(2) Ifølge foranstaltning 38, litra c), nr. ii) i Rådets og Kommissionens handlingsplan for, hvorledes Amsterdam-traktatens bestemmelser om indførelse af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed bedst kan gennemføres(3), skal der fastsættes regler for procedurerne for medlemsstaternes udstedelse af langtidsvisa og -opholdstilladelser.
(3) Det Europæiske Råd i Tammerfors den 15. og 16. oktober 1999 understregede behovet for en sådan harmoniseret indvandringspolitik særligt under hensyn til traktatens bestemmelser om tredjelandsstatsborgeres ret til indrejse og ophold.
(4) Rådets fælles aktion 97/11/RIA(4) om ensartet udformning af opholdstilladelser bekræftede nødvendigheden af at harmonisere udformningen af de opholdstilladelser, som medlemsstaterne udsteder til tredjelandsstatsborgere. Fælles aktion 97/11/RIA bør derfor erstattes af en fællesskabsretsakt.
(5) Det er vigtigt, at de ensartet udformede opholdstilladelser indeholder alle de oplysninger, der er nødvendige, og opfylder særdeles høje tekniske krav, navnlig med hensyn til sikring mod efterligning og forfalskning. Det vil bidrage til at forebygge og bekæmpe illegal indvandring og illegalt ophold. De bør desuden kunne anvendes i alle medlemsstater og være forsynet med universelt genkendelige og harmoniserede sikkerhedskarakteristika, som tydeligt kan ses med det blotte øje.
(6) For at forbedre beskyttelsen af opholdstilladelser mod efterligning og forfalskning bør medlemsstaterne og Kommissionen regelmæssigt og i lyset af den teknologiske udvikling undersøge hvilke ændringer, der skal foretages i tilladelsernes sikkerhedselementer, navnlig med hensyn til indførelse og anvendelse af nye biometriske elementer.
(7) Denne forordning fastsætter kun specifikationer, der ikke er hemmelige. Disse specifikationer bør suppleres med yderligere specifikationer, der skal hemmeligholdes for at forebygge efterligning og forfalskning, og som ikke må indeholde persondata eller henvisning til sådanne data. Beføjelse til at vedtage sådanne supplerende specifikationer bør tillægges Kommissionen, der skal bistås af det udvalg, der blev nedsat ved artikel 6 i Rådets forordning (EF) nr. 1683/95 af 29. maj 1995 om ensartet udformning af visa(5). I den forbindelse er det vigtigt, at man undgår at bryde sammenhængen med opholdstilladelserne i Rådets afgørelser af 17. december 1997 og af 8. juni 2001.
(8) For at forhindre, at flere personer end nødvendigt får adgang til de pågældende oplysninger, er det tillige vigtigt, at hver medlemsstat kun udpeger et enkelt organ, der skal have ansvaret for at trykke de ensartet udformede opholdstilladelser, dog således at de om nødvendigt frit kan udpege et andet i stedet. Af sikkerhedshensyn bør hver medlemsstat meddele Kommissionen og de andre medlemsstater navnet på det udpegede organ.
(9) Medlemsstaterne bør i samråd med Kommissionen iværksætte de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at behandlingen af personoplysninger finder sted på det beskyttelsesniveau, der omhandles i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger(6).
(10) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(7).
(11) Denne forordning berører ikke medlemsstaternes kompetence med hensyn til anerkendelse af stater og territoriale enheder samt de pas, rejse- og identitetsdokumenter som udstedes af disses myndigheder.
(12) I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning, som derfor ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter at Rådet har truffet afgørelse om denne forordning til udbygning af Schengen-reglerne efter bestemmelserne i afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne forordning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 5 i protokollen om Danmarks stilling.
(13) For så vidt angår Republikken Island og Kongeriget Norge udgør denne forordning en udbygning af Schengen-reglerne, og den falder ind under artikel 1, litra B, i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til den aftale, som Rådet for Den Europæiske Union har indgået med Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og den videre udvikling af Schengen-reglerne.(8)
(14) I medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, har Det Forenede Kongerige ved skrivelse af 3. juli 2001 meddelt, at Det Forenede Kongerige ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne forordning.
(15) I medfør af artikel 1 i nævnte protokol deltager Irland ikke i vedtagelsen af denne forordning. Derfor er bestemmelserne i denne forordning ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Irland, jf. dog artikel 4 i nævnte protokol -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. De opholdstilladelser, som medlemsstaterne udsteder til tredjelandsstatsborgere, skal være ensartet udformet og rumme plads til de oplysninger, der er angivet i bilaget til denne forordning. De kan udfærdiges som selvklæbende mærkater eller som selvstændige dokumenter. Hver medlemsstat kan i den relevante rubrik på den ensartet udformede opholdstilladelse tilføje væsentlige oplysninger om tilladelsens art og den pågældende persons retlige status, herunder også, om vedkommende har arbejdstilladelse eller ej.
2. I denne forordning forstås ved:
a) "opholdstilladelse": enhver tilladelse udstedt af myndighederne i en medlemsstat til, at en tredjelandsstatsborger lovligt kan opholde sig i landet, med undtagelse af:
i) visa
ii) tilladelser udstedt mens en ansøgning om opholdstilladelse eller asyl behandles
iii) tilladelser til ophold af højst seks måneders varighed udstedt af de medlemsstater, der ikke anvender bestemmelserne i artikel 21 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser(9).
b) "tredjelandsstatsborger": enhver person, der ikke er unionsborger som defineret i traktatens artikel 17, stk. 1.
Artikel 2
1. Supplerende tekniske specifikationer for de ensartet udformede opholdstilladelser indføres i overensstemmelse med den procedure, der er nævnt i artikel 7, stk. 2, for så vidt angår:
a) yderligere sikkerhedsfeatures og -krav, herunder forbedrede standarder til bekæmpelse af efterligning og forfalskning
b) tekniske fremgangsmåder og regler for udfyldelse af ensartet udformede opholdstilladelser
c) andre regler for udfyldelse af den ensartet udformede opholdstilladelse.
2. Den ensartet udformede opholdstilladelses farver kan ændres efter proceduren i artikel 7, stk. 2.
Artikel 3
De i artikel 2 nævnte specifikationer er hemmelige og må ikke offentliggøres. De meddeles kun til de organer, der er udpeget af medlemsstaterne til at forestå trykningen, og til personer, der er behørigt bemyndiget af en medlemsstat eller af Kommissionen.
Hver medlemsstat udpeger et enkelt organ, der har ansvaret for trykning af ensartet udformede opholdstilladelser. Medlemsstaten meddeler Kommissionen og de andre medlemsstater navnet på dette organ. Et og samme organ kan udpeges af to eller flere medlemsstater. Hver medlemsstat har ret til i stedet at udpege et andet organ. Den underretter i så fald Kommissionen og de andre medlemsstater herom.
Artikel 4
Medmindre andet følger af bestemmelserne om databeskyttelse, har den person, til hvem opholdstilladelsen er udstedt, ret til at kontrollere de personoplysninger, der figurerer på opholdstilladelsen, og til om fornødent at få dem rettet eller slettet.
Opholdstilladelser må ikke indeholde maskinlæsbar oplysninger, medmindre dette er foreskrevet i bilaget til denne forordning, eller hvis oplysningerne er indeholdt i det relevante rejsedokument.
Artikel 5
Denne forordning finder ikke anvendelse på tredjelandsstatsborgere, der er:
- familiemedlemmer til en EU-borger, der har udnyttet deres ret til fri bevægelighed
- statsborgere i de af Den Europæiske Frihandelsorganisations medlemsstater, der er parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, og disses familiemedlemmer, der gør brug af retten til fri bevægelighed i henhold til denne aftale
- statsborgere i tredjelande, som er undtaget fra forpligtelsen til at være i besiddelse af visa, og som har tilladelse til at opholde sig i en medlemsstat i en periode på mindre end tre måneder.
Artikel 6
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning vedtages efter forskriftsproceduren i artikel 7, stk. 2.
Artikel 7
1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat i artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1683/95.
2. Når der henvises til dette stykke anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til to måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 8
Denne forordning berører ikke medlemsstaternes beføjelser til at anerkende stater og territoriale enheder samt de pas, rejse- og identitetsdokumenter, som udstedes af disses myndigheder.
Artikel 9
Medlemsstaterne skal senest et år efter vedtagelsen af de i artikel 2, stk. 1, litra a), omhandlede yderligere sikkerhedsfeatures og -krav anvende den i artikel 1 omhandlede ensartet udformede opholdstilladelse.
Fra denne dato træder denne forordning i stedet for fælles aktion 97/11/RIA i de berørte medlemsstater.
Senest fem år efter vedtagelsen af de i artikel 2 nævnte tekniske specifikationer skal det integrerede fotografi, der er nævnt i punkt 14 i bilaget, figurere på opholdstilladelsen til tredjelandsstatsborgere i form af en selvklæbende mærkat.
Gyldigheden af allerede udstedte opholdstilladelser berøres dog ikke af indførelsen af den ensartet udformede opholdstilladelse, medmindre den pågældende medlemsstat bestemmer andet.
Artikel 10
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
Udfærdiget i Luxembourg, den 13. juni 2002.
Nařízení Rady (ES) č. 1030/2002
ze dne 13. června 2002,
kterým se stanoví jednotný vzor povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 63 bod 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Cílem Amsterodamské smlouvy je postupné vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Tato smlouva přiznává Komisi podíl na právu podávat návrhy na přijetí opatření při dosahování harmonizované přistěhovalecké politiky.
(2) V odst. 38 písm. c) bodu ii) akčního plánu Rady a Komise o nejlepších způsobech provádění ustanovení Amsterodamské smlouvy o vytvoření prostoru svobody, bezpečnosti a práva [3] je stanoven požadavek na vypracování pravidel pro postup při udělování dlouhodobých víz a vydávání povolení k pobytu členskými státy.
(3) Evropská rada na svém zasedání v Tampere ve dnech 15. a 16. října 1999 zdůraznila potřebu této harmonizované přistěhovalecké politiky, zejména s ohledem na ustanovení Smlouvy, která se týkají vstupu a pobytu státních příslušníků třetích zemí.
(4) Společná akce Rady 97/11/SVV [4] o jednotném vzoru povolení k pobytu potvrzuje požadavek na harmonizaci vzoru povolení k pobytu, která vydávají členské státy státním příslušníkům třetích zemí. Proto je vhodné, aby byla napříště společná akce 97/11/SVV nahrazena aktem Společenství.
(5) Je nezbytné, aby jednotný vzor povolení k pobytu obsahoval všechny nezbytné informace a splňoval velmi vysoké technické požadavky, zejména pokud jde o ochranu proti padělání a pozměňování. Tím se přispěje k předcházení nedovolenému přistěhovalectví a nedovolenému pobytu a boje proti těmto jevům. Jednotný vzor musí také vyhovovat potřebám všech členských států a nést harmonizované všeobecně rozpoznatelné bezpečnostní prvky, které jsou jasně viditelné pouhým okem.
(6) K lepší ochraně povolení k pobytu proti padělání a pozměňování budou členské státy a Komise v pravidelně a v souladu s technickým rozvojem posuzovat případné změny v bezpečnostních prvcích, které jsou do dokladu o povolení zabudovány, zejména zařazení a užití nových biometrických prvků.
(7) Toto nařízení obsahuje pouze takový výčet technických podmínek, které nejsou tajné. Tyto specifikace musí být doplněny o další technické podmínky, které musí zůstat utajeny proto, aby se zabránilo padělání a pozměňování, a které nemohou zahrnovat osobní údaje nebo odkazy na tyto údaje. Pravomoc stanovit tyto další technické podmínky by měla být svěřena Komisi, které bude nápomocen výbor zřízený článkem 6 nařízení Rady (ES) č. 1683/95 ze dne 29. května 1995, kterým se stanoví jednotný vzor víz [5]. V této souvislosti je nezbytné zajistit, aby nedošlo k žádnému přerušení spojitosti s ohledem na povolení k pobytu vydaná na základě rozhodnutí Rady ze dne 17. prosince 1997 a 8. června 2001.
(8) Je také nezbytné zajistit, že uvedené informace nebudou dostupné více osobám, než je nezbytné, a je proto také důležité, aby každý členský stát určil nejvýše jeden subjekt odpovědný za tisk povolení k pobytu podle jednotného vzoru, přičemž členské státy mohou tento subjekt změnit, bude-li to potřebné. Z bezpečnostních důvodů musí každý členský stát sdělit Komisi a ostatním členským státům název příslušného subjektu.
(9) Členské státy musí po konzultaci s Komisí provést nezbytná opatření, která zajistí zpracování osobních údajů v souladu s úrovní ochrany uvedenou ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [6].
(10) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [7].
(11) Tímto nařízením není dotčena pravomoc členských států v oblasti uznávání států a územních jednotek a cestovních pasů, dokladů totožnosti a cestovních dokladů vydávaných jejich orgány.
(12) Podle článků 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko přijímání tohoto nařízení neúčastní a není pro to pro ně závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že účelem tohoto toto nařízení je rozvoj schengenského acquis na základě třetí části hlavy IV Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodne se Dánsko podle článku 5 uvedeného protokolu šesti měsíců od přijetí tohoto nařízení Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(13) Pro Islandskou republiku a Norské království představuje toto nařízení rozvoj schengenského acquis, který spadá do oblasti uvedené v článku 1 písm. B rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [8].
(14) Podle článku 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství oznámilo Spojené království dopisem ze dne 3. července 2001 své přání účastnit se přijímání a používání tohoto nařízení.
(15) Podle článku 1 uvedeného protokolu se Irsko přijímání tohoto nařízení neúčastní. V důsledku toho, a aniž je dotčen článek 4 výše uvedeného protokolu, se toto nařízení na Irsko nevztahuje,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Povolení k pobytu, která členské státy vydávají státním příslušníkům třetích zemí, se vypracovávají podle jednotného vzoru a poskytují dostatečný prostor pro údaje uvedené v příloze tohoto nařízení. Jednotný vzor může být použit jako štítek, nebo jako samostatný doklad. Každý členský stát může doplnit do vyhrazeného prostoru jednotného vzoru veškeré důležité údaje o povaze povolení a právním postavení dotyčné osoby, zejména zda je dotyčné osobě povoleno pracovat.
2. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "povolením k pobytu" každé oprávnění vydané orgány členského státu, které dovoluje státnímu příslušníkovi třetí země oprávněně pobývat na jeho území, s výjimkou
i) víz,
ii) povolení vydaných na dobu posuzování žádosti o povolení k pobytu nebo o azyl,
iii) povolení pro pobyt, jehož délka nesmí překročit šest měsíců, vydaných členskými státy, v nichž se neuplatňuje článek 21 úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích [9];
b) "státním příslušníkem třetí země" každá osoba, která není občanem Unie ve smyslu čl. 17 odst. 1 Smlouvy.
Článek 2
1. Postupem podle čl. 7 odst. 2 budou stanoveny další technické podmínky pro jednotný vzor povolení k pobytu, které se budou týkat
a) dalších bezpečnostních prvků a požadavků včetně zdokonalených norem proti padělání, napodobování a pozměňování;
b) technických norem a metod pro vyplňování jednotného povolení k pobytu;
c) dalších pravidel pro vyplňování jednotného povolení k pobytu.
2. Barvy jednotného povolení k pobytu se mohou měnit postupem podle čl. 7 odst. 2.
Článek 3
Technické podmínky uvedené v článku 2 jsou tajné a nezveřejňují se. Zpřístupní pouze subjektům určeným členskými státy určily pro tisk a osobám, řádně pověřeným členským státem nebo Komisí.
Každý členský stát určí jeden subjekt, který bude odpovědný za tisk jednotného povolení k pobytu. Název tohoto subjektu sdělí Komisi a ostatním členským státům. K tomuto účelu může být dvěma nebo více členskými státy určen tentýž subjekt. Každý členský stát je oprávněn změnit jím uvedený subjekt. Uvědomí o tom Komisi a ostatní členské státy.
Článek 4
Aniž jsou dotčena pravidla o ochraně údajů, má osoba, jíž je vydáno povolení k pobytu, právo ověřit osobní údaje uvedené v povolení k pobytu a případně požadovat provedení oprav nebo výmazů.
Na povolení k pobytu se neuvádějí žádné strojově čitelné informace, pokud nejsou uvedeny v příloze k tomuto nařízení nebo pokud nejsou uvedeny v odpovídajícím cestovním dokladu.
Článek 5
Toto nařízení se nevztahuje na státní příslušníky třetích zemí, kteří jsou
- rodinnými příslušníky občanů Unie vykonávajícími své právo volného pohybu,
- státními příslušníky členských států Evropského sdružení volného obchodu, které jsou smluvní stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru, a jejich rodinnými příslušníky vykonávajícími své právo volného pohybu v souladu s uvedenou dohodou,
- státními příslušníky třetích zemí, kteří jsou osvobozeni od vízové povinnosti a kteří mají povolení pobývat v členském státě po dobu kratší než tři měsíce.
Článek 6
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení se přijímají regulativním postupem podle čl. 7 odst. 2.
Článek 7
1. Komisi je nápomocen výbor zřízený čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 1683/95.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je dva měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 8
Tímto nařízením nejsou dotčeny pravomocí členských států v oblasti o uznávání států a územních jednotek a cestovních pasů, dokladů totožnosti a cestovních dokladů vydávaných jejich orgány.
Článek 9
Členské státy vydají jednotný vzor povolení k pobytu vymezený v článku 1 nejpozději do jednoho roku od přijetí doplňujících bezpečnostních prvků a požadavků uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a).
Od uvedeného dne nahrazuje toto nařízení v dotyčných členských státech společnou akci 97/11/SVV.
Vkládání fotografie do povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí ve formě štítku, stanovené v bodě 14 přílohy, se zavede nejpozději do pěti let po přijetí technických podmínek stanovených pro přijetí tohoto opatření v článku 2.
Avšak platnost oprávnění vydaných podle jiného vzoru povolení k pobytu není zavedením jednotného vzoru povolení k pobytu dotčena, pokud dotyčný členský stát nerozhodne jinak.
Článek 10
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.
V Lucemburku dne 13. června 2002.