KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 14. december 2004
om ændring af beslutning 2002/610/EF om den støtteordning, som Frankrig påtænker at gennemføre til fordel for oprettelse af nye short-sea-shippingruter
(meddelt under nummer K(2004) 4519)
(Kun den franske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2008/714/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. Sammenfatning
(1)
Efter en formel undersøgelsesprocedure vedtog Kommissionen den 30. januar 2002 beslutning 2002/610/EF (1) og godkendte på visse betingelser, der er omhandlet nedenfor, en støtteordning, der skal fremme oprettelsen af short-sea-shippingruter; beslutningen er i det følgende benævnt »den endelige beslutning«. Af betragtning 26 i den endelige beslutning fremgår det, at Frankrig accepterer de proceduremæssige krav, der er særligt restriktive for projekter om støtte til ruter mellem en fransk havn og en havn i en anden medlemsstat i Fællesskabet, men ikke for projekter om støtte til ruter mellem to franske havne.
(2)
Den 18. november 2004 anmodede de franske myndigheder Kommissionen om at ændre den endelige beslutning for at tage hensyn til de nye og mere fordelagtige bestemmelser i EU-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren (2), der i det følgende benævnes »EU-retningslinjerne«.
1.2. Foranstaltningens betegnelse
(3)
Ordningen omhandlet i den endelige beslutning hedder: Støtteordning til fordel for oprettelse af nye short-sea-shippingruter.
1.3. Ændringernes formål
(4)
Hovedformålet med de foreslåede ændringer er at tage hensyn til den nye lovramme, som de nye EU-retningslinjer åbner mulighed for, angående støtte til oprettelse af nye short-sea-shippingruter og at gøre betingelserne i den endelige beslutning forenelige med disse nye fællesskabsregler for statsstøtte.
(5)
I betragtning 26 i den endelige beslutning anføres det, at »med henblik på at sikre gennemskueligheden og ligebehandling af operatørerne i forbindelse med projektudvælgelsen forpligter de franske myndigheder sig til at overholde følgende procedurer:
a)
Der offentliggøres jævnligt en indkaldelse af interessetilkendegivelse (f.eks. i begyndelsen af hvert kalenderår) i form af en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, som indeholder en beskrivelse af støtteordningens kriterier, den procedure der skal følges og kriterierne for udvælgelse af kandidater.
b)
For projekter vedrørende forbindelse mellem en fransk havn og en havn i et andet land offentliggøres der en hensigtserklæring i De Europæiske Fællesskabers Tidende, som indeholder en redegørelse for projektets formål og den maksimalt påtænkte støtte. I denne meddelelse opfordres de interesserede parter til at give sig til kende inden for en frist på 15 hverdage. Såfremt en af parterne fremlægger en begrundet indsigelse, forelægges støtteprojektet for Kommissionen med henblik på forhåndsgodkendelse«.
(6)
Procedurerne i litra b) i denne betragtning viser sig ifølge de franske myndigheder at være særligt omstændelige at gennemføre, og de påvirker dermed gennemførelsen af sådanne projekter negativt.
2. DETALJERET BESKRIVELSE AF ÆNDRINGEN
(7)
De franske myndigheder ønsker, at den endelige beslutning ændres, så den afspejler det nye kapitel 10 i EU-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren, der omhandler støtte til short-sea-shippingruter.
3. VURDERING AF DE FORESLÅEDE ÆNDRINGER
3.1. De nye fællesskabsregler
(8)
Kommissionen bemærker først og fremmest, at de tidligere EF-retningslinjer (3), der var gældende på det tidspunkt, hvor den endelige beslutning blev vedtaget, ikke indeholder særlige bestemmelser om støtte til oprettelse af nye short-sea-shippingruter. Det var derfor nærliggende for Kommissionen at fastlægge særlige regler ad hoc i den endelige beslutning om godkendelse af den særlige franske ordning til fremme af oprettelsen af nye short-sea-shippingruter.
(9)
Kommissionen bemærker endvidere, at den i mellemtiden har vedtaget nye EU-retningslinjer, og at disse indeholder en ramme for statsstøtte til oprettelse af nye short-sea-shippingruter, som opfylder målene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1382/2003 af 22. juli 2003 om EF-tilskud til forbedring af godstransportsystemets miljøpræstationer (Marco Polo-programmet) (4), som også er vedtaget senere end den endelige beslutning.
(10)
Ifølge kapitel 10 i de nye retningslinjer er individuel støtte til fordel for short-sea-shippingruter forenelig med det fælles marked, når følgende betingelser er opfyldt:
»-
Støttens varighed må ikke være over tre år, og den skal have til formål at finansiere sejlads, som forbinder havne på medlemsstaternes område.
-
Sejladsen skal muliggøre, at transport (fortrinsvis godstransport), som foretages ad landevejen, helt eller delvis kan ske ad søvejen, uden omlægning af søtransport i strid med den fælles interesse.
-
Støttens formål skal være iværksættelse af et detaljeret projekt, hvis miljøpåvirkning er kendt, og som gælder en ny rute eller opgradering af tjenesteydelserne på en eksisterende rute og om nødvendigt omfatter flere redere, idet den samme rute dog ikke kan være genstand for mere end ét finansieringsprojekt, og dette ikke kan fornys, forlænges eller gentages.
-
Støttens formål skal være at dække den pågældende sejlads’ driftsomkostninger med indtil 30 % (5) eller at finansiere indkøb af omladningsudstyr til den påtænkte rute med indtil 10 % af disse investeringer.
-
Støtten til projektets iværksættelse skal gives på grundlag af gennemskuelige kriterier uden forskelsbehandling over for skibsredere, der er etableret i EU. Normalt skal støtten tage sigte på et projekt, som medlemsstatens myndigheder har udvalgt ved hjælp af et offentligt udbud i overensstemmelse med de gældende fællesskabsretlige regler.
-
Den sejlads, projektet drejer sig om, skal være økonomisk rentabel efter den berettigede støtteperiode.
-
Støtten kan ikke sammenlægges med kompensation for sejladspligt (forsyningspligt eller forsyningspligtkontrakt).«
(11)
Kommissionen mærker sig navnlig, at der i de nye EU-retningslinjer ikke skelnes mellem, om den støttede rute forbinder havne i to forskellige medlemsstater eller i én og samme medlemsstat. Ifølge Kommissionens opfattelse er der ikke længere nogen objektiv grund til at opretholde denne sondring mellem de to forskellige situationer, der er beskrevet i betragtning 26 i den endelige beslutning.
(12)
Kommissionen finder i øvrigt, at EU-retningslinjerne ikke strider mod, at en medlemsstat gennemfører støtteordninger til fordel for short-sea-shippingruter, når blot den individuelle støtte, som tildeles i henhold til denne ordning, opfylder førnævnte betingelser.
3.2. Følgerne af anvendelsen af den endelige beslutning uden ændring
(13)
Vælges det ikke at ændre den endelige beslutning, vil Frankrig dels få mulighed for at tildele individuel støtte til ruter mellem franske havne på vilkår, der er mere gunstige end vilkårene i de nye EU-retningslinjer, og dels blive stillet ringere ved gennemførelsen af projekter vedrørende ruter mellem en fransk havn og en havn i en anden medlemsstat på grund af de formelle procedurer, der er omhandlet i betragtning 26 i den endelige beslutning. Disse formelle procedurer er ikke alene overflødige i lyset af de nye EU-retningslinjer, men de skaber også en forskelsbehandling af Frankrig i forhold til andre medlemsstater, som måtte ønske at tildele støtteordninger eller individuel ad hoc-støtte til short-sea-shippingruter til deres nabolande på grundlag af de nye EU-retningslinjer.
(14)
I henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 1, foretager Kommissionen også en løbende undersøgelse af de eksisterende støtteordninger. Den skal derfor kontrollere, at statsstøttereglerne anvendes ensartet i alle de ordninger, som findes i medlemsstaterne. Den foreslår dem bl.a. sådanne foranstaltninger, som fællesmarkedets funktion eller gradvise udvikling kræver, når mere restriktive fællesskabsregler træder i kraft. Omvendt ville Kommissionen ikke i kraft af en af dens tidligere, endelige beslutninger kunne håndhæve særlige betingelser, der er pålagt en medlemsstats støtteordning, hvis de øvrige medlemsstater kunne iværksætte lignende ordninger uden at blive pålagt samme betingelser.
3.3. Fordel ved ændringen
(15)
Vælges det at ændre den endelige beslutning, ville det blive muligt at lægge de nye EU-retningslinjer til grund for Frankrigs eksisterende ordning til fremme af oprettelsen af short-sea-shippingruter inden fristen den 30. juni 2005, som Kommissionen fastsatte i de nye EU-retningslinjer, så alle medlemsstaterne dermed træffer de nødvendige foranstaltninger for at bringe alle deres eksisterende ordninger i overensstemmelse med de nye fællesskabsregler.
4. KONKLUSION
(16)
Kommissionen konkluderer, at beslutning 2002/610/EF bør ændres. Med den foreslåede ændring kan Frankrig tilpasse sin ordning til bestemmelserne i de nye EU-retningslinjer, hvad angår søruter mellem en fransk havn og en havn i en anden medlemsstat, og ændringen vil ligeledes gøre det muligt at lade betingelserne i de nye EU-retningslinjer gælde for projekter vedrørende støtte til fordel for søruter mellem to franske havne. Mere generelt vil denne ændring få til følge, at Frankrig gennemfører sin ordning på samme betingelser, som i henhold til de nævnte retningslinjer gælder i alle de øvrige medlemsstater -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Article 1
I artikel 1 i beslutning 2002/610/EF indsættes følgende tredje afsnit:
»Frankrig tildeler individuel støtte i medfør af denne ordning under overholdelse af alle bestemmelser i kapitel 10 i EU-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren (6).
Artikel 2
Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 2004.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 14. prosince 2004,
kterým se mění rozhodnutí 2002/610/ES o režimu podpor, jejž hodlá zavést Francie ve prospěch zřizování nových linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost
(oznámeno pod číslem K(2004) 4519)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2008/714/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec uvedené smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) uvedené dohody,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Procesní přehled
(1)
Dne 30. ledna 2002 přijala Komise po formálním vyšetřovacím řízení rozhodnutí 2002/610/ES (1), kterým se za níže uvedených podmínek schvaluje režim podpor, jehož cílem je podpora zřizování linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost (dále jen „konečné rozhodnutí“). Ve 26. bodě odůvodnění konečného rozhodnutí je uvedeno, že Francie přijala procesní podmínky, které jsou zvláště omezující pro projekty podpory ve prospěch linky námořní dopravy uvnitř Společenství mezi francouzským přístavem a přístavem jiného členského státu, nikoli však pro projekty, jež se týkají námořního spojení mezi dvěma francouzskými přístavy.
(2)
Dne 18. listopadu 2004 požádaly francouzské orgány Komisi o změnu konečného rozhodnutí ve snaze zohlednit nová výhodnější ustanovení pokynů Společenství pro státní podpory v námořní dopravě (2) (dále jen „pokyny Společenství“).
1.2 Název opatření
(3)
Opatření uvedené v konečném rozhodnutí se označuje jako režim podpor ve prospěch zřizování nových linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost.
1.3 Cíle změn
(4)
Hlavním cílem navrhovaných změn je zohlednit nový právní rámec, který přinášejí nové pokyny Společenství v oblasti podpor na zřizování linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost, a zajistit, aby podmínky stanovené konečným rozhodnutím byly s těmito novými pravidly Společenství v oblasti státních podpor slučitelné.
(5)
Ve 26. bodě odůvodnění konečného rozhodnutí je uvedeno, že „ve snaze zaručit při výběru projektů transparentnost a rovné zacházení s provozovateli se francouzské orgány zavázaly dodržovat tento postup:
a)
pravidelně bude zveřejňována výzva k vyjádření zájmu (například na počátku každého kalendářního roku), a to formou oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie, ve kterém budou uvedeny podmínky režimu podpory, stanovený postup a kritéria výběru kandidátů;
b)
v případě projektů týkajících se spojení mezi francouzským přístavem a přístavem v jiném členském státě bude v Úředním věstníku Evropské unie zveřejněno oznámení o záměru, ve kterém bude uveden cíl projektu a strop navrhované podpory. Tímto oznámením budou zainteresované strany vyzvány, aby se vyjádřily do patnácti pracovních dnů. Vznese-li některá z těchto stran vůči návrhu podpory odůvodněnou námitku, bude návrh podpory třeba předložit Komisi k předchozímu schválení.“
(6)
Zavádění postupů stanovených zejména v písmenu b) tohoto bodu odůvodnění je podle francouzských orgánů příliš zdlouhavé a zdá se, že škodí dobrému průběhu takových projektů.
2. PODROBNÝ POPIS ZMĚNY
(7)
Francouzské orgány si přejí konečné rozhodnutí změnit tak, aby zohlednilo kapitolu 10 pokynů Společenství, která se zabývá podporami ve prospěch linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost.
3. HODNOCENÍ NAVRHOVANÝCH ZMĚN
3.1 Ustanovení nových pravidel Společenství
(8)
Komise především konstatuje, že předchozí pokyny Společenství (3), které platily ode dne přijetí konečného rozhodnutí, nestanoví žádné zvláštní pravidlo pro podpory ve prospěch zřizování linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost. Bylo tedy logické, že Komise v konečném rozhodnutí definovala konkrétní pravidla ad hoc ve snaze schválit zvláštní francouzský režim, jehož cílem bylo zřizování linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost podporovat.
(9)
Komise rovněž poznamenává, že mezitím přijala nové pokyny Společenství, které nyní stanoví rámec státních podpor ve prospěch zřizování linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost stejně jako cíle, jež sleduje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1382/2003 ze dne 22. července 2003 o poskytování finanční pomoci Společenství za účelem zlepšení vlivu systému nákladní dopravy na životní prostředí („Program Marco Polo“) (4), které bylo rovněž přijato po konečném rozhodnutí.
(10)
V kapitole 10 nových pokynů Společenství jsou jednotlivé podpory ve prospěch linek na krátkou vzdálenost pokládány za slučitelné se společným trhem, pokud splňují tyto podmínky:
„-
trvání podpory nesmí překročit tři roky a jejím cílem musí být financování námořní služby, která spojuje přístavy umístěné na území členských států;
-
povaha služby musí umožňovat, aby silniční doprava (zejména zboží) mohla být zcela nebo částečně nahrazena námořní dopravou, aniž by námořní doprava byla odkloněna v rozporu se společným zájmem;
-
podpora musí být zaměřena na provádění podrobného projektu, jehož dopad na životní prostředí byl předem stanoven, který se týká nové trasy nebo zlepšení služeb na stávající trase a který případně sdružuje více majitelů plavidel; stejná linka nemůže být předmětem více než jednoho financovaného projektu a tento projekt nesmí být obnoven, prodloužen ani opakován;
-
cílem podpory musí být pokrytí nákladů na provozování uvedené služby do výše 30 % (5) nebo financování nákupu překládkových zařízení na poskytování předpokládané služby do výše 10 % uvedených investic;
-
podpora na provádění projektu musí být poskytnuta na základě transparentních kritérií uplatňovaných vůči majitelům plavidel usazeným ve Společenství nediskriminujícím způsobem. Za běžných podmínek musí být podpora poskytnuta na projekt vybraný orgány členského státu prostřednictvím nabídkového řízení v souladu s platnými předpisy Společenství;
-
služba, která je předmětem projektu, musí být komerčně životaschopná i po uplynutí období, v jehož průběhu je způsobilá pro veřejnou podporu;
-
podporu nelze kumulovat s vyrovnávacími platbami za závazek veřejné služby (závazky nebo smlouvy).“
(11)
Komise především poznamenává, že nové pokyny Společenství nerozlišují mezi tím, zda linka, na niž se podpora poskytuje, spojuje dva přístavy různých členských států nebo jednoho členského státu. Komise se domnívá, že pro rozdíl mezi těmito dvěma situacemi, který je vyložen ve 26. bodě odůvodnění konečného rozhodnutí, již není objektivní důvod.
(12)
Komise se mimo jiné domnívá, že pokyny Společenství nebrání tomu, aby členský stát zavedl režim podpor ve prospěch linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost, pokud jednotlivé podpory poskytnuté v rámci tohoto režimu splňují výše uvedené podmínky.
3.2 Důsledky uplatňování konečného rozhodnutí bez provedení změn
(13)
Možnost spočívající v neprovedení změn konečného rozhodnutí by na jedné straně vedla k tomu, že by Francie mohla zavést jednotlivé podpory na linky mezi francouzskými přístavy za výhodnějších podmínek, než jaké stanoví nové pokyny Společenství, a na druhé straně k tomu, že by Francii byly formálními postupy podle 26. bodu odůvodnění konečného rozhodnutí uloženy sankce za realizaci projektů linek mezi francouzským přístavem a přístavem jiného členského státu. Nejenže již neexistuje důvod, aby tyto formální postupy byly v nových pokynech Společenství zachovány, ale zároveň by Francii postavily do nerovné situace oproti ostatním státům, které by nyní na základě nových pokynů Společenství chtěly režimy podpor nebo jednotlivých podpor ad hoc poskytnout na linky na krátkou vzdálenost, jež je spojují s jejich sousedy.
(14)
Podle čl. 88 odst. 1 Smlouvy o ES má Komise také povinnost průběžně zkoumat existující režimy podpor. Za tímto účelem musí ověřit, zda se pravidla v otázce státních podpor uplatňují jednotně na všechny stávající režimy v členských státech. Zejména jim navrhuje vhodná opatření, která vyžaduje postupný rozvoj nebo fungování společného trhu, vstoupí-li v platnost přísnější předpisy Společenství. Komise by naopak v souladu s jedním ze svých předchozích podmínečných konečných rozhodnutí nemohla dále omezovat režim jednoho členského státu, pokud by stejně neomezila i ostatní členské státy, které by zavedly podobné režimy.
3.3 Výhoda změny
(15)
Možnost spočívající v provedení změn konečného rozhodnutí by vedla k předpokladu, že nové pokyny Společenství budou na stávající režim Francie ve prospěch zřizování linek námořní dopravy na krátkou vzdálenost uplatněny ještě před datem stanoveným Komisí v nových pokynech Společenství, tedy před 30. červnem 2005, a členské státy tak pomocí vhodných opatření uvedou v soulad s novými předpisy Společenství všechny své stávající režimy.
4. ZÁVĚRY
(16)
Komise dospěla k závěru, že rozhodnutí 2002/610/ES by mělo být změněno. Navrhovaná změna umožní Francii přizpůsobit svůj režim ustanovením podle nových pokynů Společenství v otázce linek námořní dopravy mezi francouzským přístavem a přístavem jiného členského státu a dále umožní předložit projekty podpor ve prospěch linek námořní dopravy mezi dvěma francouzskými přístavy za podmínek stanovených v nových pokynech Společenství. Z obecnějšího pohledu tato změna povede k tomu, že Francie zavede svůj režim za stejných podmínek, které na základě uvedených pokynů uplatňují i všechny ostatní členské státy,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
V článku 1 rozhodnutí 2002/610/ES se doplňuje nový třetí pododstavec, který zní:
„Francie podmíní poskytování jednotlivých podpor v rámci tohoto režimu tak, aby dodržovala ustanovení kapitoly 10 pokynů Společenství o státních podporách v námořní dopravě (6).
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 14. prosince 2004.