Kommissionens forordning (EF) nr. 1662/2002
af 18. september 2002
om indførelse af midlertidig antidumpingtold på importen af garn af endeløse celluloseacetatfibre med oprindelse i Litauen og USA
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1) (i det følgende benævnt "grundforordningen"), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2238/2000(2), særlig artikel 7,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
(1) Den 20. december 2001 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse (i det følgende benævnt "indledningsmeddelelsen") i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af visse former for ikke-tekstureret garn af endeløse regenererede celluloseacetatfibre med oprindelse i Litauen og USA.
(2) Antidumpingproceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet i november 2001 af Comité International de la Rayonne et des Fibres Synthetiques (CIRFS) på vegne af EF-producenter, der tegner sig for mere end 90 % af den samlede produktion i EF. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med den pågældende vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket blev anset for at være tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.
(3) Visse eksporterende producenter hævdede, at USA ikke skulle have været omfattet af proceduren på grund af utilstrækkelige og unøjagtige oplysninger om skadevoldende dumping og årsagssammenhæng i den indledende fase. Det skal bemærkes, at klagerne skal bevise, at deres klager ikke er diskriminerende over for tredjelande. De skal derfor give en analyse af situationen i alle lande, hvorfra der importeres i betydeligt omfang, for at konkludere, om import fra disse lande sker i et omfang og til en pris, der er skadelig, og om disse landes eksportpriser umiddelbart dumpes. Klagens oplysninger viste, at situationen på dette punkt var den samme for eksport fra Litauen som fra USA. Importen fra disse lande blev angiveligt dumpet og solgt til lavere priser end EF-erhvervsgrenens priser/omkostninger. Den vanskelige situation, industrien befandt sig, faldt endvidere sammen med en øget import fra begge lande, som havde en væsentlig markedsandel. Efter en analyse af de øvrige årsager til den forvoldte skade var konklusionen, at importen fra disse lande havde bidraget til skaden, og det blev fundet berettiget at indlede en undersøgelse.
(4) Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter, importører og forhandlere, som den vidste var berørt af sagen, samt disses sammenslutninger, repræsentanterne for de berørte eksportlande, brugerne, leverandørerne samt de klagende EF-producenter om, at proceduren ville blive indledt. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i meddelelsen om indledning af proceduren.
(5) En række interesserede parter tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede at blive hørt mundtligt inden for fristen, og som dokumenterede, at der var særlige grunde til, at de burde høres, fik mulighed herfor.
(6) Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af sagen, og til dem, der gav sig til kende inden for den fastsatte frist i meddelelsen om indledning af en procedure. Den modtog svar fra to klagende EF-producenter, tre eksporterende producenter og deres tilknyttede importører i EF, syv brugere og en forhandler.
(7) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en foreløbig afgørelse om dumping, den heraf forvoldte skade og EF's interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
A. Eksporterende producenter
- AB Dirbtinis Pluostas, Kaunas, Litauen
- Celanese Acetate LLC, Charlotte (NC), USA
- Eastman Chemical Company, Kingsport (TN), USA.
B. Firmaer med tilknytning til de eksporterende producenter
- DPI, Milano, Italien
- Celanese NV, Lanaken, Belgien
- Eastman Chemical Company BV, Rotterdam, Nederlandene.
C. EF-producenter
- Industrias del acetato de Celulosa, SA (INACSA), Barcelona, Spanien
- Novaceta SpA, Magenta, Italien
D. Brugere
- Marioboselli Yarns SpA, Garbagnate Monastero, Italien
- Tessitura Serica A.M. Taborelli srl, Faloppio, Italien.
(8) Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra den 1. oktober 2000 til den 30. september 2001 (undersøgelsesperioden). Skadesundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. januar 1997 til udgangen af undersøgelsesperioden (den betragtede periode).
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(9) Den pågældende vare er visse former for ikke-tekstureret garn af endeløse regenererede celluloseacetatfibre (i det følgende benævnt "cellulose acetatgarn"). Cellulose acetatgarn bruges til fremstilling af tekstilstoffer. Det tariferes under KN-kode 5403 33 10, 5403 33 90 og 5403 42 00.
(10) De vigtigste egenskaber er farven, decitex (vægt pr. længde garn) og oplægningsenheden (på markedet kendt i form af cylindrisk krydsnøgle, kædebom og delkædebom). Nylon og polyester kan også høre under celluloseacetatgarn. Alle modeller af den pågældende vare har samme fysiske og kemiske egenskaber, selv om deres pakning, farve og decitex er forskellig. Derfor kan celluloseacetatgarn betragtes som værende én vare.
2. Samme vare
(11) De importerede varer, EF-producenternes varer og de varer, der sælges på markedet i begge af de eksporterende lande, ligner hinanden både med hensyn til deres vigtigste fysiske og tekniske egenskaber og deres anvendelse. De blev derfor anset for at være identiske, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.
C. DUMPING
1. Litauen
a) Normal værdi
(12) Den normale værdi måtte beregnes for den ene eksporterende producent i Litauen, da salg af varen på hjemmemarkedet i undersøgelsesperioden udgjorde mindre end 5 % af salget til EF. Den normale værdi blev beregnet ved at lægge et beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste til eksportørens produktionsomkostninger, jf. artikel 2, stk. 3, i grundforordningen. Da salget af varen på hjemmemarkedet ikke var repræsentativt og i mangel af andet klart sammenligningsgrundlag, blev oplysningerne i klagen anvendt til at fastsætte salgs-, administrations- og andre generalomkostninger samt produktionsomkostninger og profit i overensstemmelse med artikel 2, stk. 6, litra c), med det formål at træffe en foreløbig afgørelse om dumping.
b) Eksportpris
(13) Eksportprisen blev, for så vidt angår salget til uafhængige kunder i EF, fastsat på grundlag af den pris, der faktisk blev betalt eller skulle betales for varen ved salg i EF, jf. artikel 2, stk. 8, i grundforordningen.
(14) Ved salg via en tilknyttet importør blev eksportprisen beregnet på grundlag af prisen ved videresalg til den første uafhængige kunde. Der blev justeret for alle omkostninger, som opstod mellem import og videresalg. Disse omkostninger omfattede den tilknyttede importørs salg-, administrations- og andre generalomkostninger samt en rimelig fortjenstmargen. For at fastsætte en rimelig fortjenstmargen og i mangel af en samarbejdende importør uden tilknytning, hvis fortjenstmargen kunne anvendes til formålet i denne undersøgelse, anvendte man den nettofortjenstmargen for transportomkostninger, der var fastsat for ikke-tilknyttede importører i en anden undersøgelse, som omfattede samme varekategori (dvs. regenererede garnfibre). Da en betydelig del af den eksporterede vare blev yderligere forarbejdet af den tilknyttede importør gennem uafhængige underleverandører i EF, før den blev solgt til første uafhængige kunde, blev forarbejdningsomkostningerne, som udgjorde en væsentlig del af salgsprisen, ligeledes fratrukket eksportprisen.
c) Sammenligning
(15) For at sikre en rimelig sammenligning mellem normalværdien og eksportprisen ab fabrik blev der foretaget en justering for forskelle, som var hævdet og påvist at have indflydelse på prisernes sammenlignelighed. Der blev om nødvendigt justeret for rabatter, afslag, transport-, forsikrings-, håndterings-, lasteomkostninger og dertil knyttede omkostninger, provisions- og kreditomkostninger i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen.
d) Dumpingmargen
(16) Dumpingmargen blev fastsat på grundlag af en sammenligning mellem den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og et vejet gennemsnit af eksportprisen, jf. artikel 2, stk. 11 og 12, i grundforordningen. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, uden told, udgør den foreløbige dumpingmargen for den eksporterende producent følgende:
Dirbtinis Pluostas: 30,8 %.
Der blev konstateret en høj grad af samarbejdsvilje i Litauen, og den foreløbige restdumpingmargen blev derfor fastsat til niveauet for den samarbejdsvillige virksomhed, dvs. 30,8 %.
2. USA
a) Samarbejdsvilje
(17) En af USA's to eksporterende producenter besvarede kun dele af spørgeskemaet til konstatering af, om der foreligger skade. Firmaet gav dog Kommissionens tjenestegrene lov til at aflægge firmaet kontrolbesøg på stedet og hos dets tilknyttede importør. Firmaet blev advaret om, at det på grund af sin begrænsede samarbejdsvilje risikerede, at resultatet af undersøgelsen kunne blive mindre gunstigt, end hvis det udviste god samarbejdsvilje, jf. artikel 18, stk. 6, i grundforordningen.
b) Normal værdi
(18) Normalværdien for den anden eksporterende producent, som udviste god samarbejdsvilje, måtte på grund af manglende salg på hjemmemarkedet af en tilsvarende vare i undersøgelsesperioden beregnes i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen. Normalværdien blev beregnet på grundlag af den eksporterende producents egne fremstillingsomkostninger, salg- og administrationsomkostninger og dertil knyttede omkostninger. Det var muligt at tage udgangspunkt i den eksporterende producentens egne salgs- og administrationsomkostninger og dertil knyttede omkostninger, fordi hans salg på hjemmemarkedet af samme vare var repræsentativt, jf. artikel 2, stk. 2, i grundforordningen. I mangel på salg med fortjeneste af varer i samme generelle kategori eller andet sammenligningsgrundlag blev oplysningerne i klagen anvendt til at fastsætte fortjenstmargen, jf. artikel 2, stk. 6, litra c), med det formål at træffe en foreløbig afgørelse om dumping.
(19) I mangel på tilstrækkelige oplysninger fra den delvis samarbejdende eksporterende producent blev normalværdien for den delvis samarbejdende producent beregnet på grundlag af oplysninger fra den eksporterende producent i USA, som samarbejdede fuldt ud, jf. artikel 18, stk. 1, i grundforordningen.
c) Eksportpris
(20) Da hele salget fra de to eksporterende producenter foregik gennem tilknyttede importører, blev eksportprisen beregnet på grundlag af videresalgsprisen til uafhængige kunder. Der blev justeret alle for alle omkostninger, som opstod mellem import og videresalg. Disse omkostninger omfattede den tilknyttede importørs salg-, administrations- og andre generalomkostninger samt en rimelig fortjenstmargen. For at fastsætte en rimelig fortjenstmargen og i mangel af en samarbejdende importør uden tilknytning, hvis fortjenstmargen kunne anvendes til formålet i denne undersøgelse, anvendte man den nettofortjenstmargen for transportomkostninger, der var fastsat for ikke-tilknyttede importører i en anden undersøgelse, som omfattede samme varekategori (dvs. regenererede garnfibre). Dele af de eksporterede varer fra den ene eksporterende producent blev yderligere forarbejdet af den tilknyttede importør i EF. Udgifterne til denne forarbejdning blev ligeledes fratrukket eksportprisen.
d) Sammenligning
(21) For at sikre en rimelig sammenligning mellem normalværdien og eksportprisen ab fabrik blev der foretaget en justering for forskelle, som var hævdet og påvist at have indflydelse på prisernes sammenlignelighed. Der blev om nødvendigt justeret for fysiske forskelle, rabatter, afslag, transport-, forsikrings-, håndterings-, lasteomkostninger og dertil knyttede omkostninger, provisions- og kreditomkostninger i overensstemmelse med artikel 2, stk. 10, i grundforordningen.
e) Dumpingmargen
(22) Dumpingmargen blev fastsat på grundlag af en sammenligning mellem de normale værdier beregnet som et vejet gennemsnit og et vejet gennemsnit af eksportprisen, jf. artikel 2, stk. 11 og 12, i grundforordningen. Udtrykt i procent af cif-importprisen, Fællesskabets grænse, uden told, udgør de foreløbige dumpingmargener for de eksporterende producenter følgende:
Celanese Acetate LLC: 84,8 %, og
Eastman Chemical Company: 104,8 %.
(23) Da der var tale om store importmængder fra de amerikanske firmaer, som havde samarbejdet henholdsvis delvist og fuldt ud, blev den foreløbige restmargen fastsat til samme niveau som for det amerikanske firma, der havde den højeste dumpingmargen, dvs. 104,8 %.
D. DEFINITION AF DEN PÅGÆLDENDE EF-ERHVERVSGREN
(24) I EF fremstilles den pågældende vare af:
- to producenter i Italien og Spanien, som har indgivet klagen og samarbejdet fuldt ud i undersøgelsen
- en producent med tilknytning til eksportøren i USA, som ikke har samarbejdet i løbet af undersøgelsen.
(25) På grund af manglende samarbejdsvilje og følgende manglende oplysninger er den erhvervsdrivende med tilknytning til en producent i de pågældende lande (Celanese) foreløbigt ikke omfattet af definitionen af EF's erhvervsgren.
(26) De to samarbejdsvillige klagende EF-producenter opfylder betingelserne i artikel 5, stk. 4, i grundforordningen, da de tegner sig for 93 % af produktionen af den pågældende vare i Fællesskabet. De regnes derfor for at udgøre erhvervsgrenen i EF, jf. artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.
E. SKADE
a) Åbenbart forbrug i Fællesskabet
(27) For at beregne det åbenbare forbrug af den pågældende vare i EF lagde Kommissionen EF-erhvervsgrenens og den anden EF-producents salgsmængder til den samlede import til EF under KN-kode 5403 33 10, 5403 33 90 og 5403 42 00.
(28) På dette grundlag faldt det åbenbare forbrug af den pågældende vare i EF fra 38000 tons i 1997 til 29000 tons i undersøgelsesperioden, dvs. med 24 %.
(29) Faldet var særligt stort mellem 1998 og 1999 (- 28 %) hovedsageligt som følge af krisen i Asien i efteråret 1997. Herefter gik det bedre igen, og forbruget steg med 6 % fra 1999 frem til undersøgelsesperioden. Faldet i EF's forbrug skyldes hovedsageligt, at celluloseacetatgarn er blevet erstattet af billigere polyestergarn og færdigvarer, der importeres direkte fra Asien.
b) Kumulativ vurdering af virkningerne af den pågældende import
(30) Kommissionen overvejede, om importen af celluloseacetatgarn med oprindelse i Litauen og USA skulle vurderes kumulativt i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, i grundforordningen.
(31) Den dumpingmargen, der var fastsat i forbindelse med importen fra hvert af de pågældende lande, lå over ubetydelighedsgrænsen som defineret i artikel 9, stk. 3, i grundforordningen, og importmængden fra hvert af disse lande var ikke ubetydelig.
(32) Undersøgelsen viste, at med hensyn til konkurrencebetingelser, var de vigtigste fysiske og tekniske egenskaber for det importerede celluloseacetatgarn fra de pågældende lande ens. På dette grundlag var celluloseacetatgarnet desuden indbyrdes udskiftelige, og det blev i den betragtede periode solgt i EF gennem sammenlignelige salgskanaler og på lignende salgsvilkår.
(33) Det blev hævdet, at import fra USA ikke skulle kumuleres i forbindelse med undersøgelsen, da klagerne tydeligvis skelnede mellem virkningerne af import fra USA og Litauen. Det blev for det andet hævdet, at import fra USA ikke i samme grad underbød EF-priserne som import fra Litauen. For det tredje har en eksporterende producent fra USA besluttet ikke at investere yderligere i handelen med acetatgarn. For det fjerde hævdede man, at den stigende import fra USA hovedsageligt skyldtes, at et produktionsanlæg i EF var blevet lukket og erstattet af salg af garn med oprindelse i USA. Med hensyn til første påstand skal det bemærkes, at begge lande er omfattet af klagen, og at begge sælger til lavere pris. For det andet bør det ikke glemmes, at selv om amerikanske priser kun underbyder ganske lidt, er EF-erhvervsgrenens priser blev trykket væsentligt i bund, og prisunderbud er forekommet. Med hensyn til de sidste to påstande forekommer de ikke at være relevante for afgørelsen om ikke at kumulere.
(34) Kommissionens tjenestegrene konkluderede derfor foreløbigt, at alle kriterierne i artikel 3, stk. 4, i grundforordningen var opfyldt, og at importen fra de pågældende lande burde undersøges kumulativt.
c) Importen med oprindelse i de pågældende lande
Mængde
(35) Importmængden af den pågældende vare med oprindelse i Litauen og USA til EF steg med 63 % i den betragtede periode.
(36) Den faldt med 13 % mellem 1997 og 1998. Importen var nærmest stabil i 1999 på trods af, at forbruget i EF faldt med 28 % samme år. Importmængden blev derfor mere end fordoblet, selv om forbruget stort set var stabilt fra 1999 til undersøgelsesperioden.
Markedsandel
(37) I løbet af den betragtede periode steg den dumpede import fra de pågældende landes andel af EF-markedet med 14 procentpoint.
(38) De to pågældende landes samlede markedsandel steg med 14 procentpoint i den betragtede periode. Efter et mindre fald i 1998 steg den voldsomt i 1999 og 2000.
d) Priser
Prisudvikling
(39) Mellem 1997 og undersøgelsesperioden faldt de gennemsnitlige cif-priser på import med oprindelse i Litauen og USA med 14 %. Faldet skete løbende i den betragtede periode.
Prisunderbud
(40) Der blev for sammenlignelige typer af den pågældende vare foretaget en sammenligning af de eksporterende producenters og EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige nettosalgspriser i Fællesskabet uden rabatter og skatter ved salg til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder i samme handelsled (både tilknyttede importører og EF-erhvervsgrenen sælger til samme type brugere). EF-erhvervsgrenens priser var på niveauet ab fabrik. De eksporterende producenters konstruerede cif-priser, Fællesskabets grænse, blev justeret for omkostninger efter importen, importafgifter (for USA's vedkommende) og importørernes fortjenstmargen. Dele af de eksporterede varer fra to eksporterende producenter blev yderligere forarbejdet af de tilknyttede importører i EF. For at kunne sammenligne med EF-erhvervsgrenens tilsvarende varetyper blev udgifterne til forarbejdning ikke fratrukket eksportprisen.
(41) Det fremgik af sammenligningen, at de pågældende varer med oprindelse i de pågældende lande i undersøgelsesperioden blev solgt i Fællesskabet til priser, der i gennemsnit lå under EF-erhvervsgrenens priser med følgende procentsatser: Litauen mellem 4-8 % og USA mellem 0-2 %. At underbudsmargenen er forholdsvis lav, er ikke ensbetydende med, at deres eksportpriser ikke forvoldte skade. De er tværtimod et resultat af pristrykket på EF-erhvervsgrenens salgspriser.
e) EF-erhvervsgrenens situation
Indledende bemærkninger
(42) I overensstemmelse med artikel 3, stk. 5, i grundforordningen undersøgte Kommissionen alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation. Af fortrolighedsgrunde er tallene angivet som indekstal eller tilnærmede værdier.
Kapacitet, produktion og kapacitetsudnyttelsesgrad
(43) Produktionskapaciteten blev reduceret betydeligt med 23 % i den betragtede periode hovedsageligt som følge af, at en af de klagende EF-producenter rationaliserede sine produktionsanlæg. Den første kapacitetsreduktion skete i 1999, og reduktionen fortsatte i undersøgelsesperioden.
(44) EF-erhvervsgrenens produktion faldt med 28 % i den betragtede periode.
(45) Efter en nedgang på 5 % i 1998 faldt produktionen voldsomt i 1999 med 28 %. Dette stemte overens med, at markedet skrumpede. Efter en stabilisering i 2000 steg produktionen en smule i løbet af undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at faldet i produktionen fulgte udviklingen i EF-erhvervsgrenens faldende salg.
(46) Da produktionskapaciteten praktisk talt var stabil mellem 1997 og 1999, fulgte kapacitetsudnyttelsen samme tendens som produktionen. Efter et voldsomt fald i produktionen i 1999 på 25 % reducerede EF-erhvervsgrenen sin kapacitet, hvilket forbedrede kapacitetsudnyttelsen med 11 % i 2000 og med yderligere 13 % i undersøgelsesperioden omend på baggrund af en overordnet kapacitetsreduktion.
Lagerbeholdninger
(47) EF-erhvervsgrenens ultimolagre udviklede sig som følger:
(48) Lagrene faldt med 5 % i den betragtede periode, men udgjorde 13 % af salgsmængden i 1997, hvorimod de i undersøgelsesperioden udgjorde 18 % af salgsmængden.
Salgsmængde og markedsandel
(49) EF-erhvervsgrenens salg på EF-markedet faldt med 35 % i mængde og med 40 % i værdi i den betragtede periode.
(50) Ligesom markedet faldt salget til uafhængige kunder voldsomt i 1999. Det samlede forbrug i EF steg efter 1999, men erhvervsgrenen solgte alligevel mindre i undersøgelsesperioden end i året efter krisen i Asien.
(51) EF-erhvervsgrenens markedsandel faldt med 15 % i den betragtede periode.
(52) EF-erhvervsgrenen mistede markedsandele i 1999 og led yderligere tab i 2000. I undersøgelsesperioden genvandt det nogle markedsandele, men havde stadig langt færre end i 1999.
Vækst
(53) Mens EF-forbruget faldt med 24 % mellem 1997 og undersøgelsesperioden, faldt EF-erhvervsgrenens salg med 35 %. Importmængden steg derimod med 63 %. EF-erhvervsgrenen mistede således 12 procentpoint af sin markedsandel, mens importens markedsandel steg med 14 procentpoint i samme periode. EF-erhvervsgrenens tilstedeværelse på markedet blev således reduceret med mere end faldet i markedets vækst mellem 1997 og undersøgelsesperioden.
Salgspriser
(54) EF-producenternes gennemsnitsnettosalgspris for den pågældende vare fremstillet og solgt i EF faldt med 6 % mellem 1997 og undersøgelsesperioden.
(55) Salgspriserne var næsten stabile indtil 1999 og faldt en smule i 2000 og i undersøgelsesperioden.
(56) Denne prisudvikling skal ses i forhold til udviklingen i produktionsomkostningerne pr. enhed. I 1999 steg EF-erhvervsgrenens enhedsomkostninger med 16 % hovedsagelig som følge af et fald i produktionen. Ved hjælp af omstrukturering og afskedigelse af ansatte faldt enhedsomkostningerne gradvist. De var dog stadig 10 % højere end niveauet i 1997.
Beskæftigelse
(57) Beskæftigelsen i EF-erhvervsgrenen faldt med 29 % mellem 1997 og undersøgelsesperioden.
(58) I et forsøg på at øge produktiviteten og reducere enhedsomkostningerne blev antallet af beskæftigede reduceret betydeligt fra 1999. Reduktionen med 14 % i 2000 var særlig voldsom.
Produktivitet
(59) Mellem 1997 og 1999 faldt produktiviteten, målt som produktion pr. ansat pr. år, med 29 % for efterfølgende at stige på grund af en omlægning af EF-erhvervsgrenen. I undersøgelsesperioden lå den lige over niveauet for 1997.
Lønninger
(60) Den gennemsnitlige løn pr. ansat steg med 8 % mellem 1997 og undersøgelsesperioden.
(61) Efter at have haft stabile lønninger i 1998 og et lille fald i 1999 steg den nominelle gennemsnitsløn pr. ansat til et niveau, der i undersøgelsesperioden lå 8 % højere end i 1997. Det skal nævnes, at den samlede udgift til lønninger faldt på grund af antallet af afskedigede.
Investeringer
(62) EF-erhvervsgrenens samlede investeringer i den pågældende vare faldt med 42 % mellem 1997 og undersøgelsesperioden.
(63) Investeringerne i 1999 faldt brat med 55 % for så i undersøgelsesperioden at stige med 14 %, hvor de dog stadig var langt lavere end niveauet i 1997/1998.
Rentabilitet
(64) I den betragtede periode faldt fortjenesten i EF ved salg til uafhængige kunder, for så vidt angår overskud/underskud før skat på nettosalget, med 13-16 procentpoint.
(65) EF-erhvervsgrenen var rentabel i 1997 og 1998 med et gennemsnitligt overskud på 8-16 %. Efter krisen i Asien var der et fald i omsætningen på 17 % og 12 %. Med omstruktureringen lykkedes det lige nøjagtigt EF-erhvervsgrenen at nå et rentabelt niveau igen i undersøgelsesperioden, men fortjenstmargenen er stadig utilstrækkelig.
Likviditet, afkast af investeringer og evnen til at tilvejebringe kapital
(66) Den likviditet, som den pågældende vare genererer, faldt med 84 % i den betragtede periode.
(67) Likviditeten faldt med 32 % i 1998 og med yderligere 47 % i 1999. I 2000 faldt den fortsat, men stabiliseredes i undersøgelsesperioden.
(68) Afkastet af investeringerne udviklede sig i stil med overskuddet og faldt med 93 % mellem 1997 og undersøgelsesperioden. Den største nedgang var i 1999, da EF-erhvervsgrenen fik underskud. Som følge af omstruktureringen blev det forbedret med 19 % i 2000 og 21 % i undersøgelsesperioden.
(69) Det fremgik af undersøgelsen, at de klagende EF-producenter ikke havde problemer med at tilvejebringe kapital. I denne forbindelse skal det bemærkes, at aktionærerne i EF-erhvervsgrenen besluttede at støtte industrien for celluloseacetat og tilvejebringe den nødvendige kapital.
Dumpingmargens størrelse
(70) Virkningerne på EF-erhvervsgrenen af størrelsen af den faktiske dumpingmargen må i betragtning af mængden og priserne på importen fra de pågældende lande siges at være betydelig.
f) Konklusioner vedrørende spørgsmålet om skade
(71) Undersøgelsen af de ovennævnte faktorer viser, at EF-erhvervsgrenens situation forværredes mellem 1997 og undersøgelsesperioden. Det resulterede i mindre markedsandele (- 12 %), fortjeneste (mellem - 13 % og - 16 %), likviditet (- 84 %) og mindre kapitalafkast (- 93 %). Det havde også en negativ indflydelse på produktionsmængden (- 28 %) og på salgsmængden (- 35 %). Antallet af ansatte blev skåret ned med 29 % i den betragtede periode. Den negative udvikling skyldtes dog også faldende efterspørgsel. Udviklingen i kapacitetsudnyttelsen, som i første omgang virker positiv, skal ses i lyset af faldende salg og markedsandele og den efterfølgende omstrukturering, som EF-erhvervsgrenen foretog i forbindelse med kapacitetsreduktionen.
(72) Kommissionen har derfor foreløbigt konkluderet, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. artikel 3 i grundforordningen.
F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
a) Indledning
(73) For at kunne drage en konklusion angående årsagerne til den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt, undersøgte Kommissionens tjenestegrene virkningerne af alle kendte faktorer samt hvilken indflydelse, disse har haft på situationen for EF-erhvervsgrenen, jf. artikel 3, stk. 6 og 7, i grundforordningen. Andre kendte faktorer, som udover dumpingimporten kunnet have tilføjet EF-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
b) Dumpingimportens følgevirkninger
(74) Mellem 1997 og undersøgelsesperioden steg dumpingimporten fra de pågældende lande betydeligt i mængde (63 %) og i markedsandele (fra 12 % i 1997 til 26 % i undersøgelsesperioden). De pågældende landes eksportpriser faldt betydeligt i hele den betragtede periode og underbød i gennemsnit EF-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden med 2,9 %. Den fulde virkning af dumpingimporten fremgår ikke af underbudspriserne, da EF-priserne var trykket i bund (se betragtning 54). Det hele faldt sammen med, at situationen for EF-erhvervsgrenen forværredes med hensyn til prisreduktioner, færre markedsandele og mindre fortjeneste.
(75) Dumpingimportpriserne var lavere end EF-erhvervsgrenens priser i hele den betragtede periode, hvilket lagde pres på EF-priserne og tvang EF-erhvervsgrenen til at sætte priserne ned, selv om produktionsomkostningerne steg. Det er derfor Kommissionens opfattelse, at den dumpede import har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade.
c) Virkninger af andre faktorer
Andre EF-producenters resultater
(76) En EF-producent, som ikke støtter klagen, lukkede sit produktionsanlæg ned i starten af 2002 og udfasede produktionen allerede i undersøgelsesperioden. Det kan derfor konkluderes, at de varer, der blev produceret og solgt af denne EF-producent, ikke har bidraget til den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt.
(77) Det blev hævdet, at den øgede import fra USA kun skyldtes, at Celanese salg fra egen EF-produktion var faldet. Denne påstand blev midlertidigt afvist, da flytningen af produktionen var en intern beslutning i virksomheden, mens undersøgelsen skal behandle udviklingen i dumpingimport samlet set. Dumpingimporten faldt endvidere sammen med, at situationen for EF-erhvervsgrenen forværredes.
Selvforskyldt skade
(78) Det blev anført, at EF-erhvervsgrenen importerede garn af celluloseacetatfibre fra USA til lave priser og dermed påførte sig selv skade. Købet skyldtes problemer med timingen i egen produktion. Da der var tale om en meget lille kvantitet (ca. 1 % af den samlede import fra de pågældende lande i undersøgelsesperioden), er den foreløbige konklusion, at denne import ikke kan have bidraget til den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt.
Ugunstige kurssvingninger
(79) En eksporterende producent påstod, at den ufordelagtige kurs (GBP/EUR) var en væsentlig årsag til, at en EF-producent måtte lukke to produktionsanlæg i Det Forenede Kongerige. Det fremgik da også af pressemeddelelsen om lukning af anlæggene, at den dårlige kurs var en af årsagerne. Det fremgår imidlertid af undersøgelsen, at valutakurserne har spillet en mindre rolle overordnet set. Produktionsanlæggene i Det Forenede Kongerige udgjorde desuden kun en mindre del af EF-produktionen, idet både den største produktionskapacitet og det største forbrug fandtes i Italien og Spanien. Konklusionen er derfor, at det kun havde ringe betydning, om nogen, for EF-erhvervsgrenen.
Faldende efterspørgsel
(80) I mange stoffer erstattes celluloseacetatgarn i stigende omfang af billigere polyestergarn, herunder for og beklædningsgenstande. Derudover led EF-erhvervsgrenen og brugerne under konkurrence fra varer i senere omsætningsled, f.eks. stoffer og beklædningsgenstande som blev importeret direkte fra Fjernøsten, der stod bedre efter den økonomiske krise i Asien. Dette er alle parter i proceduren enige om. Der var dog et brat fald i forbruget i EF mellem 1998 og 1999 (- 28 %), selv om importen fra de pågældende lande forblev nogenlunde stabil. Det var også i denne periode, at EF-erhvervsgrenen led store tab. Derefter, dvs. i 2000, mere end fordobledes importen fra de pågældende lande, som samtidig fordoblede deres markedsandel. Forbruget i EF steg med 6 % efter krisen i Asien (1999-undersøgelsesperioden), hvorimod EF-erhvervsgrenens salgsmængde var uændret i samme periode. Værdien af salget faldt med yderligere 6 %. EF-erhvervsgrenen tilpassede sin produktionskapacitet og antallet af ansatte til den faldende efterspørgsel, men i løbet af undersøgelsesperioden kunne den alligevel kun lige få det til at løbe rundt, fordi markedsandelen var faldet og overtaget af dumpingimport. Med andre ord var EF-erhvervsgrenens problem i undersøgelsesperioden ikke faldende efterspørgsel (fordi erhvervsgrenen allerede havde tilpasset sig den), men dumpingimporten fra de pågældende lande. Den foreløbige konklusion er derfor, at faldet i efterspørgslen kun i mindre omfang bidrog til den skade, EF-erhvervsgrenen har lidt.
Import fra andre tredjelande
(81) Ifølge oplysningerne er den samlede mængde af den importerede vare med oprindelse i andre tredjelande faldet med 62 % og udgør en markedsandel på ca. 1 %. Foreløbigt anses den derfor ikke at have en væsentlig indflydelse på EF-erhvervsgrenen.
d) Konklusion vedrørende årsagssammenhængen
(82) I betragtning af ovenstående analyse, hvor der er gjort behørigt rede for virkningerne af alle kendte faktorer på EF-erhvervsgrenens situation og skelnet mellem de skadevoldende virkninger af dumpingimporten, konkluderes det foreløbigt, at disse faktorer ikke i sig selv ændrer det forhold, at den konstaterede skade måske kan tilskrives dumpingimporten.
(83) Det konkluderes derfor foreløbigt, at dumpingimporten med oprindelse i Litauen og USA har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. artikel 3, stk. 6, i grundforordningen.
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER
(84) Med henblik på at vurdere Fællesskabets interesse har Kommissionen undersøgt, hvilken effekt det sandsynligvis vil have at indføre/ikke indføre antidumpingforanstaltninger over for de pågældende erhvervsdrivende. Der er udsendt spørgeskemaer til alle kendte interesserede parter, herunder importører, andre EF-producenter og brugere, som Kommissionens tjenestegrene havde kendskab til.
a) EF-erhvervsgrenens interesser
(85) Hvis der indføres foranstaltninger, forventes EF-erhvervsgrenens salg af den pågældende vare på fællesskabsmarkedet at stabilisere sig. Dette vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at genvinde tabte markedsandele og - med øget kapacitetsudnyttelse - mindske produktionsomkostningerne pr. enhed og øge produktiviteten. EF-erhvervsgrenens prisniveau ville formodentlig også stige en smule. Konklusionen må derfor være, at en stabilisering af produktionen og salgsmængden på den ene side og et yderligere fald i enhedsomkostningerne på den anden side, kombineret med en beskeden prisstigning, vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at forbedre sin økonomiske situation.
(86) Hvis der på den anden side ikke indføres antidumpingforanstaltninger, er det sandsynligt, at den negative udvikling vil fortsætte for EF-erhvervsgrenen. EF-erhvervsgrenen er især kendetegnet ved tab af salg og markedsandele samt utilstrækkelig rentabilitet. I betragtning af det faldende salg og den væsentlige skade, der blev forvoldt i undersøgelsesperioden, er det klart, at EF-erhvervsgrenens økonomiske situation vil blive yderligere forværret, hvis der ikke indføres foranstaltninger. Det vil i sidste ende kunne føre til yderligere nedskæringer i produktionen eller lukning af visse produktionsanlæg og således true beskæftigelsen og investeringerne i Fællesskabet.
(87) Den foreløbige konklusion er således, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at rejse sig efter den skadevoldende dumping.
b) Ikke-forretningsmæssigt forbundne EF-importørers og forhandleres interesser
(88) Der blev sendt spørgeskemaer til ni importører omtalt i klagen, hvoraf fem erklærede, at de ikke var berørt af undersøgelsen, eftersom de ikke importerede fra de pågældende lande eller slet ikke importerede den pågældende vare i undersøgelsesperioden, en erklærede at have tilknytning til en producent i Litauen, og to erklærede at være brugere af den pågældende vare og modtog derfor tilsvarende spørgeskemaer for brugere.
(89) En forhandler, der kun køber fra EF-erhvervsgrenen, var for indførelse af antidumpingtold for at stabilisere markedet.
(90) Den foreløbige konklusion er derfor, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger sandsynligvis ikke vil få nogen større betydning for ikke-forbundne importører/forhandlere, eftersom disse ikke gjorde indsigelser.
c) Brugerindustriens interesser
(91) Den vigtigste bruger af den pågældende vare i EF er tekstilindustrien, der producerer forstof, dametøj og boligtekstiler. De fleste brugere er etableret i Italien og Spanien.
(92) Der blev sendt spørgeskemaer til 40 brugere, hvoraf syv returnerede et skema, der var fyldestgørende udfyldt. Disse brugere står for en samlet omsætning på ca. 125 mio. EUR og et varesalg, hvori den pågældende vare indgår, til en værdi af næsten 61 mio. EUR. Det betyder, at 49 % af deres omsætning stammer fra varer, hvori den pågældende vare indgår. De købte 2726 tons garn af celluloseacetatfibre, hvilket svarer til 9,5 % af det samlede forbrug i EF.
(93) Herudover har adskillige brugere i breve givet udtryk for deres bekymring over en eventuel indførelse af antidumpingtold.
(94) I den betragtede periode steg fortjenesten ved salg af varer, hvori den pågældende vare indgår, for så vidt angår overskud/underskud før skat på nettosalget, fra 3,1 % til 5,1 %.
(95) Celluloseacetat udgør i gennemsnit ca. 27 % af brugernes produktionsomkostninger ved fremstilling af varer, hvori den pågældende vare indgår, hvilket betyder, at en indførelse af antidumpingtold ville have indflydelse på deres produktionsomkostninger. Da EF-erhvervsgrenen stadig har ekstra kapacitet og markedet måske bliver endnu mindre, og der også er mulighed for at handle med lande eller firmaer, der ikke er pålagt antidumpingtold, må eventuelle prisstigninger forventes at blive begrænsede.
(96) Næsten alle brugere forventer et fald i efterspørgslen efter garn af celluloseacetatfibre i EF i de kommende år på grund af hård konkurrence fra Fjernøsten, både hvad angår færdigvarer og alternative garntyper. For brugerne vil den pågældende vare derfor få mindre betydning i fremtiden.
(97) Brugerne har givet udtryk for meget forskellige holdninger til indførelsen af antidumpingtold. Nogle brugere, for hvem den pågældende vare betragtes som en råvare, har anført, at billige råvarer er afgørende for at kunne konkurrere med billige importvarer fra Asien. Andre brugere hævder, at importen skaber uro på markedet, og de støtter derfor indførelsen af foranstaltningerne. Brugere, der forarbejder import fra de pågældende lande, var imod foranstaltningerne, mens brugere, der forarbejder EF-materiale, er tilhængere.
(98) I betragtning af de forskellige synspunkter, brugernes fortjeneste og muligheden for i hvert fald delvist at videregive prisstigninger på den pågældende vare, er den foreløbige konklusion, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger ikke vil få alvorlige følger for brugernes industri.
d) Råmaterialeleverandørernes interesse
(99) EF-erhvervsgrenen og en eksporterende producent køber den vigtigste råvare, nemlig celluloseflager fra kilder i EF. Det blev anført, at den litauiske eksporterende producents køb ville ophøre, hvilket ville få alvorlig indflydelse på det firma, hvorfra den litauiske producent købte sit råmateriale, da firmaet kun havde et lille kundegrundlag. Da denne påstand ikke var dokumenteret, blev den midlertidigt afvist.
e) Konkurrence og handelsforvridende virkninger
(100) Det blev anført, at EF-erhvervsgrenen havde en aftale om markedsdeling, og at priserne følgende blev holdt kunstigt oppe, og at indførelse af antidumpingtold ville betyde, at den italienske producent ville få monopol, da den spanske producents kapacitet var begrænset. Da disse påstande ikke var dokumenterede, blev de midlertidigt afvist.
f) Konsekvenser for forbindelserne med tredjelande
(101) Det er blevet hævdet, at en indførelse af foranstaltninger er i strid med Fællesskabets interesser, da det vil få en negativ indflydelse på forholdet mellem Litauen og EF. Det skal i den forbindelse nævnes, at en vurdering af Fællesskabets interesse har til formål at undersøge, hvilken virkning en eventuel indførelse eller manglende indførelse af antidumpingforanstaltninger har på de forskellige erhvervsdrivende i Fællesskabet. Derfor er dette aspekt ikke en del af vurderingen af Fællesskabets interesse.
g) Konklusion vedrørende Fællesskabets interesser
(102) Af ovenstående drager Kommissionen foreløbigt den konklusion, at der ikke findes nogen tvingende grund til ikke at træffe foranstaltninger i det aktuelle tilfælde, og at en indførelse af foranstaltninger vil være i Fællesskabets interesse.
H. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
a) Skadestærskel
(103) De midlertidige antidumpingforanstaltninger bør være af tilstrækkeligt omfang til at afhjælpe den skade, som dumpingimporten har forvoldt EF-erhvervsgrenen, uden at overstige de konstaterede dumpingmargener. Ved beregningen af størrelsen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende dumping, fandtes det, at enhver foranstaltning burde gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at genvinde dens omkostninger og samlet opnå en fortjeneste før skat, som med rimelighed kunne forventes under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport.
(104) På grundlag af de foreliggende oplysninger blev det foreløbigt konkluderet, at en fortjenstmargen på 12 % af omsætningen kunne anses for en passende fortjeneste, som EF-erhvervsgrenen kunne forvente at opnå, hvis der ikke forekom skadelig dumping, og under hensyntagen til EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige rentabilitetsniveau i perioden 1997-1998, dvs. før den mærkede virkningerne af krisen i Asien (se betragtning 80). Disse år var præget af normal konkurrence og repræsenterede en situation på EF-markedet, hvor EF-producenter konkurrerede normalt med importerede varer, og hvor EF-erhvervsgrenen uden skadende dumping havde en normal fortjenstmargen, som i visse tilfælde var på mere end 12 %. Den nødvendige prisstigning blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige importpris, der blev fastlagt i forbindelse med prisunderbudsberegningerne, og den ikke-skadevoldende pris på varer, der sælges af EF-erhvervsgrenen i EF. Den ikke-skadevoldende pris er beregnet ved at justere EF-erhvervsgrenens salgspriser med det faktiske tab/fortjeneste i undersøgelsesperioden og tillægge ovennævnte fortjenstmargen. Forskelle som følge af denne sammenligning blev derefter udtrykt i procent af den samlede cif-importværdi.
(105) Der blev fastsat følgende skadesafhjælpningsmargener:
TABELPOSITION
b) Midlertidige antidumpingforanstaltninger
(106) På baggrund af ovenstående er det Kommissionens opfattelse, at der i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen bør indføres en midlertidig antidumpingtold på importen med oprindelse i Litauen og USA, som svarer til de lavest konstaterede skadesmargener, da disse er lavere end dumpingmargenerne.
(107) Der foreslås følgende toldsatser:
TABELPOSITION
(108) De antidumpingtoldsatser for individuelle virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den foreliggende undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der blev konstateret for disse virksomheder i undersøgelsen. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for "alle andre virksomheder") udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i det pågældende land og fremstillet af den pågældende virksomhed og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importerede varer, som er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den relevante del af denne afgørelse med navn og adresse, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre virksomheder".
(109) Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen(4) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af virksomhedens aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Om nødvendigt vil Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg ændre forordningen i overensstemmelse dermed ved at ajourføre listen over de virksomheder, der er omfattet af individuelle toldsatser.
I. TILSAGN
(110) Den ene samarbejdende eksporterende producent i Litauen udtrykte ønske om at give et tilsagn. Det blev imidlertid besluttet, at det på grund af det store antal varetyper i denne sag, vanskelighederne ved at skulle skelne mellem de forskellige varetyper og deres meget forskellige enhedspriser i praksis ville være svært at kontrollere et tilsagn. Det var derfor ikke Kommissionens opfattelse, at et tilsagn ville være en tilfredsstillende løsning i forbindelse med denne afgørelse.
J. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE
(111) Af hensyn til en rimelig forvaltning bør der fastsættes en frist, inden for hvilken interesserede parter kan tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt. Endvidere bør det fastslås, at alle afgørelser, der træffes med henblik på denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på endelige undersøgelsesresultater -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres hermed en midlertidig antidumpingtold på import af visse former for ikke-tekstureret garn af endeløse regenererede celluloseacetatfibre henhørende under KN-kode 5403 33 10, 5403 33 90 og 5403 42 00 med oprindelse i Litauen og USA.
2. Den foreløbige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer fremstillet af følgende virksomheder:
TABELPOSITION
3. Medmindre andet er fastsat, finder gældende toldbestemmelser anvendelse.
4. Overgang til fri omsætning i EF af den vare, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
Artikel 2
1. Interesserede parter kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en måned fra datoen for denne forordnings ikrafttræden, jf. dog artikel 20 i forordning (EF) nr. 384/96.
2. I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 kan de berørte parter inden for en måned fra datoen for denne forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger til anvendelsen af forordningen.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. september 2002.