KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1295/2008
af 18. december 2008
om indførsel af humle fra tredjelande
(kodificeret udgave)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 192, stk. 2, og artikel 195, stk. 2, sammenholdt med artikel 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens forordning (EØF) nr. 3076/78 af 21. december 1978 om indførsel af humle fra tredjelande (2) og Kommissionens forordning (EØF) nr. 3077/78 af 21. december 1978 om anerkendelse af attester, der ledsager humle indført fra tredjelande, som ligestillet med Fællesskabets attester (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Forordningerne bør kodificeres og samles i én enkelt tekst, således at deres bestemmelser kan fremtræde klart og rationelt.
(2)
Artikel 158, stk. 1 i forordning (EF) nr. 1234/2007 bestemmer, at humleprodukter fra tredjelande kun må importeres, hvis deres kvalitetskendetegn mindst svarer til dem, som er fastsat for de samme produkter, der er høstet i Fællesskabet eller fremstillet af sådanne produkter. Det fastsættes imidlertid i artikel 158, stk. 2, at disse produkter behandles, som om de har sådanne kendetegn, såfremt de ledsages af en attest, der er udstedt af myndighederne i oprindelseslandet, og som anerkendes som ligestillet med den attest, der kræves for afsætning af humle og humleprodukter med oprindelse i Fællesskabet.
(3)
Kommissionens forordning (EF) nr. 1850/2006 af 14. december 2006 om gennemførelsesbestemmelser for certificering af humle og humleprodukter (5) stiller meget strenge krav i forbindelse med afsætningen af produkter af humle, navnlig hvad angår blandinger. Ved grænserne findes der for øjeblikket ingen metoder til effektiv kontrol af, at disse krav overholdes. Kun eksportlandenes forpligtelse til at overholde Fællesskabets betingelser for afsætning af disse produkter kan erstatte en kontrol. Det er derfor nødvendigt at kræve, at de pågældende produkter fra tredjelande ledsages af den i artikel 158, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007 omhandlede attest.
(4)
For at sikre, at fællesskabsreglerne for certificering af humle overholdes, bør medlemsstaterne kontrollere at indført humle opfylder minimumskravene til afsætning som fastsat ved forordning (EF) nr. 1850/2006.
(5)
Visse tredjelande har forpligtet sig til at overholde kravene til afsætning af humle og humleprodukter og har bemyndiget visse organer til at udstede ligestillingsattester. Disse attester bør derfor anerkendes som ligestillede med fællesskabsattester, og det bør tillades, at de produkter, de omfatter, overgår til fri omsætning.
(6)
Det påhviler tredjelandenes organer at ajourføre oplysningerne i bilag I og meddele dem til Kommissionens i tæt samarbejde.
(7)
For at lette arbejdet for medlemsstaternes kompetente myndigheder er det nødvendigt at fastsætte udformningen og i nødvendigt omfang indholdet af de pågældende attester og udskrifter samt betingelserne for deres anvendelse.
(8)
Af hensyn til handelssædvaner et det nødvendigt, at de kompetente myndigheder i tilfælde af opdeling af en forsendelse har bemyndigelse til under deres kontrol at lade udfærdige en udskrift af attesten for hver delforsendelse.
(9)
I lighed med fællesskabsordningen for certificering bør visse produkter på grund af deres anvendelse fritages for forelæggelse af de i denne forordning fastsatte attester.
(10)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Overgang til fri omsætning inden for Fællesskabet er for de produkter, der omhandles i artikel 1, litra f), i forordning (EF) nr. 1234/2007, og som kommer fra tredjelande, betinget af, at der føres bevis for, at kravene i artikel 158, stk. 1, i nævnte forordning er opfyldt.
2. Det i artikel 1, stk. 1 i nærværende forordning nævnte bevis føres ved fremlæggelse af den i artikel 158, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2007/1234 omhandlede attest, i det følgende benævnt »ligestillingsattest«.
Artikel 2
Ved »forsendelse« forstås i denne forordning en mængde varer med samme egenskaber, der forsendes fra en og samme afsender til en og samme modtager.
Artikel 3
Attester, der ledsager humle og produkter fremstillet på grundlag af humle indført fra tredjelande som er udstedt af et officielt organ der er bemyndiget hertil af oprindelsestredjelandet og som er anført i bilag I, anerkendes som ligestillingsattest.
Bilag I revideres på grundlag af meddelelser fra tredjelandene.
Artikel 4
1. Ligestillingsattesten udstedes for hver forsendelse i én original og to genparter på en formular som vist i bilag II, og den udfærdiges som anført i bilag IV.
2. En ligestillingsattest er kun gyldig, såfremt den er behørigt udfyldt og påtegnet af et af de organer, der er anført i bilag I.
3. En ligestillingsattest er behørigt påtegnet, når udstedelsessted og -dato er angivet, og når den er underskrevet og bærer det udstedende organs stempel.
Artikel 5
1. Hver enkelt pakning, som omfattes af en ligestillingsattest, skal indeholde følgende oplysninger på et af Fællesskabets officielle sprog:
a)
produktets betegnelse,
b)
angivelse af sort(er),
c)
oprindelsesland,
d)
mærker og numre som anført i rubrik 9 i ligestillingsattesten eller udskriften.
2. Oplysningerne i stk. 1 påføres den ydre emballage med letlæselige bogstaver, der skal være lige store og ikke må kunne slettes.
Artikel 6
1. Såfremt en forsendelse, som omfattes af en ligestillingsattest, inden den overgår til fri omsætning, videresendes efter opdeling, udfærdiges der en udskrift af attesten for hver delforsendelse.
Attesten erstattes af det nødvendige antal udskrifter.
Udskriften udfærdiges af ansøgeren i en original og to genparter på den i bilag III viste formular og efter de i bilag IV anførte forskrifter.
2. Toldmyndigheden påtegner originalen i overensstemmelse hermed og de to genparter af ligestillingsattesten samt originalen og de to genparter af hver udskrift.
Den beholder originalen af ligestillingsattesten og fremsender de to genparter til den kompetente myndighed i henhold til artikel 21 i forordning (EF) nr. 1850/2006, og sender originalen og de to genparter af hver udskrift til den pågældende.
Artikel 7
Ved afslutningen af de toldformaliteter, der kræves for at et produkt, som omfattes af en ligestillingsattest, eller en udskrift heraf, kan overgå til fri omsætning inden for Fællesskabet, skal originalen og de to genparter forelægges for toldvæsenet, som herefter påtegner dem og opbevarer originalen. En genpart sendes af toldvæsenet til den kompetente myndighed, i henhold til artikel 21 i forordning (EF) nr. 1850/2006, i den medlemsstat, hvor produktet overgår til fri omsætning. Den anden genpart tilbagesendes til importøren, som skal opbevare den i mindst tre år.
Artikel 8
I tilfælde af videresalg eller opdeling af en forsendelse efter dettes overgang til fri omsætning, skal varen ledsages af en faktura eller et handelsdokument udstedt af sælger med angivelse af nummeret på ligestillingsattesten, eller udskriften heraf, samt navnet på det organ, der har udstedt attesterne eller udskrifterne.
Følgende oplysninger fra ligestillingsattesten eller fra udskriften skal ligeledes være indeholdt i handelsdokumentet eller i fakturaen:
a)
for humlekopper:
i)
produktets betegnelse,
ii)
bruttovægt,
iii)
produktionssted,
iv)
høstår,
v)
sort,
vi)
oprindelsesland,
vii)
de i attestens rubrik 9 anførte mærker og numre;
b)
for produkter fremstillet af humle ud over de under litra a), nævnte oplysninger, forarbejdningssted og -dato.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne foretager regelmæssigt stikprøvekontrol for at undersøge, om den humle, der indføres i henhold til artikel 158 i forordning (EF) nr. 1234/2007, opfylder minimumskravene i forbindelse med afsætning som fastsat i bilag I til forordning (EF) nr. 1850/2006.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen hvert år senest den 30. juni hyppigheden, arten og resultaterne af den kontrol, der blev foretaget i året forud for nævnte dato. Kontrollen skal omfatte mindst 5 % af det antal humleforsendelser, der hvert år forventes indført fra tredjelande til den pågældende medlemsstat.
3. Konstaterer medlemsstaternes kompetente myndigheder, at de undersøgte prøver ikke opfylder de i stk. 1 nævnte minimumskrav i forbindelse med afsætning, må de pågældende forsendelser ikke afsættes i Fællesskabet.
4. Konstaterer en medlemsstat, at et produkts egenskaber ikke er i overensstemmelse med oplysningerne i den ligestillingsattest, der ledsager produktet, underretter den Kommissionen herom.
Det kan efter proceduren i artikel 195, stk. 2 i forordning (EF) nr. 1234/2007 besluttes at slette det organ, der har udstedt ligestillingsattesten for dette produkt, af listen, der er anført i bilag I til nærværende forordning.
Artikel 10
Uanset denne forordning kræves det hverken, at de i artikel 1, stk. 2, omhandlede attester forelægges, eller at bestemmelserne i artikel 5 overholdes, når der er tale om overgang til fri omsætning af humle og humleprodukter, indtil en vægtgrænse for hver pakke på højst 1 kg for humlekopper og humlepulver, og 300 g for humleekstrakt,
a)
i små pakninger beregnet til salg til private til eget brug;
b)
beregnet til videnskabelige og tekniske forsøg;
c)
beregnet til messer, som kommer ind under den herom fastsatte toldordning.
Betegnelsen, vægten og den endelige anvendelse af produktet skal anføres på emballagen.
Artikel 11
Forordning (EØF) nr. 3076/78 og forordning (EØF) nr. 3077/78 ophæves.
Henvisninger til de ophævede forordninger gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag VI.
Artikel 12
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2008.
NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1295/2008
ze dne 18. prosince 2008
o dovozu chmele ze třetích zemí
(kodifikované znění)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1), a zejména na čl. 192 odst. 2 a čl. 195 odst. 2 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 3076/78 ze dne 21. prosince 1978 o dovozu chmele z třetích zemí (2) a nařízení Komise (EHS) č. 3077/78 ze dne 21. prosince 1978 o stanovení rovnocennosti ověřovací listiny původu pro chmel dovážený ze třetích zemí s ověřovací listinou původu Společenství (3) bylo několikrát podstatně změněno (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by proto uvedená nařízení měla být kodifikována sloučením do jediného textu.
(2)
Čl. 158 odst. 1 nařízení (ES) č. 1234/2007 stanoví, že chmel a chmelové výrobky pocházející z třetích zemí mohou být dovezeny pouze tehdy, pokud jsou jejich znaky jakosti přinejmenším rovnocenné s těmi, které byly přijaty pro stejné produkty sklizené ve Společenství nebo z takových produktů získané. Odstavec 2 uvedeného článku však stanoví, že tyto produkty se považují za odpovídající uvedeným znakům, pokud je k nim přiložena ověřovací listina původu vydaná orgány země původu a uznaná za rovnocennou ověřovací listině původu požadované pro uvádění na trh chmele a chmelových výrobků pocházejících ze Společenství.
(3)
Nařízení Komise (ES) č. 1850/2006 ze dne 14. prosince 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro vydávání ověřovacích listin původu pro chmel a chmelové výrobky (5), stanoví velmi přísné požadavky pro uvádění chmelových výrobků na trh, zejména pokud jde o směsi. V současnosti neexistuje žádná účinná metoda kontroly těchto požadavků na hranicích. Jedinou možnou náhradou za tuto kontrolu je záruka zemí vývozu, že tyto výrobky splňují požadavky Společenství pro uvádění na trh. Je proto nutné požadovat, aby byla k těmto výrobkům dováženým ze třetích zemí přiložena ověřovací listina původu podle čl. 158 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007.
(4)
Za účelem zaručit dodržování právních předpisů Společenství pro vydávání ověřovacích listin původu pro chmel by měly členské státy ověřit, zda dovážený chmel splňuje minimální požadavky pro uvádění na trh stanovené nařízením (ES) č. 1850/2006.
(5)
Některé třetí země se zavázaly dodržovat stanovené pro uvádění chmele a chmelových výrobků na trh a oprávnit některé orgány k vydávání osvědčení o rovnocennosti. Je vhodné uznat tyto ověřovací listiny původu za rovnocenné s ověřovacími listinami původu Společenství a uvést příslušné produkty do volného oběhu.
(6)
Povinností příslušných orgánů třetích zemích je aktualizovat údaje uvedené v příloze I a sdělovat je Komisi.
(7)
Za účelem usnadnit příslušným orgánům členských států kontrolu je nutné předepsat formu a v případě nutnosti i obsah ověřovací listiny původu a pravidla pro její použití.
(8)
S ohledem na obchodní zvyklosti musí být příslušné orgány v případě rozdělení zásilky oprávněny nechat vystavit za jejich přímého dohledu výpis z ověřovací listiny původu pro každou novou zásilku, která na základě rozdělení vznikne.
(9)
Některé produkty by v souladu s režimem Společenství pro vydávání ověřovacích listin původu pro chmel měly být na základě svého použití osvobozeny od předložení ověřovacích listin původu stanovených tímto nařízením.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Uvedení produktů ze třetích zemí uvedených v čl. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 1234/2007 do volného oběhu ve Společenství je podmíněno poskytnutím důkazu o splnění požadavků uvedených v čl. 158 odst. 1 uvedeného nařízení.
2. Důkaz podle čl. 1 odst. 1 tohoto nařízení se poskytuje předložením osvědčení podle čl. 158 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007, dále „osvědčení o rovnocennosti“.
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se „zásilkou“ rozumí množství produktů stejných vlastností, které jsou ve stejnou dobu odeslané jedním stejným odesílatelem jednomu stejnému příjemci.
Článek 3
Ověřovací listiny původu pro chmel a chmelové výrobky dovážené ze třetích zemí, které vydal příslušný orgán třetí země původu a uvedený v příloze I, jsou uznány za osvědčení o rovnocennosti.
Příloha I se upraví na základě údajů sdělených příslušnými třetími zeměmi.
Článek 4
1. Osvědčení o rovnocennosti se vystavuje pro každou zásilku v jednom originále a dvou opisech na formuláři v souladu se vzorem přílohy II a podle pokynů uvedených v příloze IV.
2. Osvědčení o rovnocennosti je platné pouze, pokud je řádně vyplněno a schváleno některým z orgánů uvedeným v příloze I.
3. Řádně ověřené osvědčení musí obsahovat místo a datum vystavení, podpis a razítko příslušného orgánu.
Článek 5
1. Na každém balení, pro které bylo vystaveno osvědčením o rovnocennosti, jsou v jednom z úředních jazyků Společenství uvedeny tyto údaje:
a)
popis výrobku;
b)
odrůda nebo odrůdy;
c)
země původu;
d)
značky a čísla uvedená v kolonce 9 osvědčení o rovnocennosti nebo jeho výpisu.
2. Údaje uvedené v odstavci 1 jsou uvedeny čitelně, nesmazatelným písmem jednotné velikosti na vnější straně balení.
Článek 6
1. Pokud je pro zásilku před jejím uvedením do volného oběhu vystaveno osvědčení o rovnocennosti a tato zásilka je po rozdělení znovu odeslána, vystavuje se pro každou novou zásilku vzniklou na základě tohoto rozdělení výpis z osvědčení.
Osvědčení je nahrazeno nezbytným počtem výpisů.
Výpis vystavuje příslušná strana v jednom originálu a dvou opisech na formuláři v souladu se vzorem přílohy III a podle ustanovení uvedených v příloze IV.
2. Celní orgány náležitě potvrdí originál a dva opisy osvědčení o rovnocennosti a spolupodepíší originál a dvě kopie každého výpisu.
Ponechají si originál osvědčení o rovnocennosti, odešlou oba dva opisy příslušnému úřednímu subjektu podle článku 21 nařízení (ES) č. 1850/2006 a vrátí příslušné osobě originál a dva opisy každého výpisu.
Článek 7
Po splnění celních formalit požadovaných pro uvedení produktu do volného oběhu ve Společenství je nutné předložit originál a oba opisy osvědčení o rovnocennosti nebo výpisu celním orgánům, které je spolupodepíší a ponechají si originál. Celní orgány odešlou jeden opis příslušnému subjektu podle článku 21 nařízení (ES) č. 1850/2006 v členském státě, kde je produkt uveden do volného oběhu. Druhý opis je vrácen dovozci, který si ho musí ponechat nejméně tři roky.
Článek 8
Pokud je zásilka po uvedení do volného oběhu dále prodávána nebo rozdělena, musí být k produktu přiložena faktura nebo obchodní doklad, který vystavil prodejce a který uvádí číslo osvědčení o rovnocennosti nebo výpisu, jakož i název subjektu, který tato osvědčení a tyto výpisy vydal.
Faktura nebo obchodní doklad musí rovněž obsahovat tyto údaje převzaté z osvědčení o rovnocennosti nebo výpisu:
a)
pro chmelové hlávky:
i)
popis produktu;
i)
hrubá hmotnost;
iii)
místo produkce;
iv)
sklizňový rok;
v)
odrůda;
vi)
země původu;
vii)
značky a čísla uvedená v kolonce 9 osvědčení;
b)
pro chmelové výrobky, kromě údajů uvedených v písm. a), místo a datum zpracování.
Článek 9
1. Členské státy pravidelně provádějí náhodné kontroly za účelem ověřit, zda chmel dovážený podle článku 158 nařízení (ES) č. 1234/2007 odpovídá minimálním požadavkům pro uvádění na trh stanoveným v příloze I nařízení (ES) č. 1850/2006.
2. Členské státy každoročně do 30. června předloží Komisi zprávu o četnosti, druhu a výsledku kontrol, které prováděly v průběhu roku před uvedeným datem. Kontroly by se měly týkat alespoň 5 % očekávaných zásilek chmele dovážených během příslušného roku ze třetí země do příslušného členského státu.
3. Pokud příslušné orgány členských států stanoví, že kontrolované vzorky nesplňují minimální požadavky pro uvádění na trh uvedené v odstavci 1, nemohou být příslušné zásilky uvedeny na trh ve Společenství.
4. Pokud členský stát stanoví, že vlastnosti produktu neodpovídají údajům uvedeným v osvědčení o rovnocennosti, které je přiloženo k produktu, oznámí to Komisi.
Postupem uvedeným v čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 může být rozhodnuto, že orgán, který vydal osvědčení o rovnocennosti pro příslušné produkty, bude vyškrtnut ze seznamu uvedenému v příloze I tohoto nařízení.
Článek 10
Odchylně od tohoto nařízení se pro uvedení chmele nebo chmelových výrobků do volného oběhu nepožaduje ani předložení osvědčení uvedeného v čl. 1 odst. 2, ani soulad s ustanoveními článku 5 u následujícího chmele a chmelových výrobků, pokud hmotnost jednotlivého balíků není vyšší než 1 kilogram u chmelových hlávek a chmelového prášku a 300 gramů u chmelových extraktů a dodávky:
a)
jsou v malých balíčcích, které jsou určeny pro prodej soukromým osobám pro jejich vlastní potřebu;
b)
jsou určeny pro vědecké a technické pokusy;
c)
jsou určeny pro veletrhy, na které se vztahuje zvláštní celní režim.
Popis, hmotnost a konečné použití výrobku musí být uvedeny na balení.
Článek 11
Nařízení (EHS) č. 3076/78 a (EHS) č. 3077/78 se zrušují.
Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VI.
Článek 12
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské Unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2008.