Kommissionens forordning (EF) nr. 448/2001
af 2. marts 2001
om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 for så vidt angår proceduren for finansielle korrektioner af interventioner under strukturfondene
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(1), særlig artikel 53, stk. 2,
efter høring af det i traktatens artikel 147 nævnte udvalg,
efter høring af Komitéen for Landbrugsstrukturerne og Udviklingen af Landdistrikterne,
efter høring af Komitéen for Fiskeri- og Akvakulturstrukturer, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ifølge artikel 39, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1260/1999 skal medlemsstaterne foretage finansielle korrektioner i forbindelse med den enkelte eller systematiske uregelmæssighed ved hel eller delvis annullering af Fællesskabets medfinansiering.
(2) For at sikre en ensartet anvendelse af denne bestemmelse i hele Fællesskabet bør der fastsættes bestemmelser for fastlæggelsen af disse korrektioner samt for indberetning til Kommissionen.
(3) Der bør fastsættes bestemmelser vedrørende størrelsen af de finansielle korrektioner Kommissionen kan foretage i henhold til artikel 39, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1260/1999 i tilfælde, hvor en medlemsstat ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til artikel 39, stk. 1, eller artikel 38 i nævnte forordning.
(4) Der bør fastsættes gennemførelsesbestemmelser vedrørende proceduren i henhold til artikel 39, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1260/1999, og samme procedure bør finde anvendelse i de i artikel 38, stk. 5, i forordningen nævnte tilfælde.
(5) Kommissionens forordning (EØF) nr. 1865/90 af 2. juli 1990 vedrørende morarenter ved sen tilbagebetaling af støtte til strukturfondene(2) bør afløses. Forordning (EØF) nr. 1865/90 bør dog fortsat finde anvendelse for støtte ydet for programperioden 1994-1999 i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2052/88(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 3193/94(4).
(6) Denne forordning bør ikke berøre de bestemmelser om tilbagebetaling af statsstøtte, der er fastsat i artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(5).
(7) De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Udvikling og Omstilling i Regionerne -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
Anvendelsesområde
Artikel 1
Ved denne forordning fastsættes gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1260/1999 for så vidt angår proceduren for finansielle korrektioner af interventioner under strukturfondene, der forvaltes af medlemsstaterne.
KAPITEL II
Medlemsstaternes finansielle korrektioner
Artikel 2
1. For systematiske uregelmæssigheder skal undersøgelserne i medfør af artikel 39, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1260/1999 omfatte alle operationer, der kan være berørt af de pågældende uregelmæssigheder.
2. Ved hel eller delvis annullering af Fællesskabets medfinansiering tager medlemsstaterne hensyn til uregelmæssighedernes art og alvorlighed og til det finansielle tab for fondene.
3. Medlemsstaterne sender som bilag til den hvert års sidste kvartalsrapport, der skal fremlægges i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1681/94(6), Kommissionen en oversigt over de annulleringsprocedurer, der er indledt det forløbne år, samt oplysninger om de skridt, der allerede er taget eller skal tages for om nødvendigt at tilpasse forvaltnings- og kontrolsystemerne.
Artikel 3
1. Når der skal tilbagebetales beløb som følge af en annullering efter artikel 39, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1260/1999, indleder den kompetente tjenestegren eller det kompetente organ en tilbagebetalingsprocedure og underretter betalings- og forvaltningsmyndighederne derom. Der foretages indberetning om og regnskabsaflæggelse for tilbagebetalinger i overensstemmelse med artikel 8 i Kommissionens forordning (EF) nr. 438/2001(7).
2. Bidrag fra fondene, der annulleres i henhold til stk. 1, kan ikke genanvendes til den eller de operationer, der har været genstand for korrektionen, og, når det drejer sig om en finansiel korrektion for en systemfejl, heller ikke til operationer, hvor denne systemfejl er forekommet. Medlemsstaten underretter i den i artikel 2, stk. 3, omhandlede rapport Kommissionen om, hvorledes den har besluttet eller har til hensigt at genanvende de annullerede midler og i givet fald ændre finansieringsplanen for interventionen.
KAPITEL III
Kommissionens finansielle korrektioner
Artikel 4
1. Størrelsen af finansielle korrektioner foretaget af Kommissionen i henhold til artikel 39, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1260/1999 for individuelle eller systematiske uregelmæssigheder skal fastsættes, hvor det er muligt og praktikabelt, på grundlag af individuelle sager og svarende til det beløb, der fejlagtigt er blevet debiteret fondene, i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet.
2. Når det ikke er muligt eller praktikabelt præcist at angive størrelsen af uregelmæssige udgifter, eller når det ville være uforholdsmæssigt helt at annullere de omfattede udgifter, og Kommissionen derfor baserer finansielle korrektioner på ekstrapolation eller en fast sats, forholder den sig således:
a) i tilfælde af ekstrapolation anvender den et repræsentativt udsnit af transaktioner med lignende karakteristikker
b) i tilfælde af en fast sats vurderer den væsentligheden af overtrædelsen og dens omfang samt de finansielle virkninger af den konstaterede uregelmæssighed.
3. Baserer Kommissionen sit standpunkt på kendsgerninger fastslået af revisorer uden for dens egne tjenestegrene, drager den selv sine konklusioner vedrørende de finansielle følger efter gennemgang af de foranstaltninger, der er truffet af medlemsstaterne i henhold til artikel 39, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1260/1999, de beretninger, der er fremlagt i medfør af forordning (EF) nr. 1681/94, og eventuelle svar fra medlemsstaten.
Artikel 5
1. Den berørte medlemsstat har en frist på to måneder til at besvare en anmodning i henhold til artikel 39, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1260/1999 om at fremsætte sine bemærkninger og om fornødent foretage korrektioner, bortset fra behørigt begrundede tilfælde, hvor en længere frist er godkendt af Kommissionen.
2. Når Kommissionen foreslår finansielle korrektioner på basis af ekstrapolation eller en fast sats, gives medlemsstaten mulighed for ved en undersøgelse af de pågældende sager at godtgøre, at uregelmæssighedens faktiske omfang har været mindre end vurderet af Kommissionen. Efter aftale med Kommissionen kan medlemsstaten begrænse omfanget af undersøgelsen til en passende del eller stikprøve af de pågældende sager. Bortset fra i behørigt begrundede tilfælde kan fristen for denne undersøgelse ikke overstige yderligere to måneder efter den tomånedersfrist, der er nævnt i stk. 1. Undersøgelsens resultater tages op til vurdering efter fremgangsmåden i artikel 39, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1260/1999. Kommissionen tager hensyn til det bevismateriale, medlemsstaten måtte fremlægge inden for de nævnte frister.
3. Når medlemsstaten modsætter sig Kommissionens bemærkninger og en høring finder sted i henhold til artikel 39, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1260/1999, begynder den tremånedersfrist, inden for hvilken Kommissionen skal træffe beslutning i henhold til artikel 39, stk. 3, i nævnte forordning, at løbe fra datoen for høringen.
Artikel 6
I tilfælde, hvor Kommissionen har suspenderet betalinger i henhold til artikel 38, stk. 5 i forordning (EF) nr. 1260/1999, skal Kommissionen og vedkommende medlemsstat forsøge at nå til enighed inden for den femmånedersfrist, som er nævnt i artikel 38, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1260/1999, i overensstemmelse med den procedure og de tidsfrister, der er anført i artikel 5, stk. 1 og 2. Hvis der ikke opnås enighed finder artikel 5, stk. 3, anvendelse.
Artikel 7
1. Enhver tilbagebetaling, som skal foretages til Kommissionen i henhold til artikel 39, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1260/1999, skal foretages inden den forfaldsdato, der er angivet i den indtægtsordre, der udfærdiges i overensstemmelse med artikel 28 i finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget. Denne forfaldsdato skal være den sidste dag i den anden måned, der følger efter udstedelsen af indtægtsordren.
2. Enhver forsinkelse i tilbagebetalingen giver anledning til morarenter begyndende på dagen efter den i stk. 1 nævnte forfaldsdato og ophører på den faktiske betalingsdato. Rentesatsen er halvandet procentpoint over den sats Den Europæiske Centralbank anvender for sine vigtigste refinansieringsoperationer den første arbejdsdag i den måned, hvori forfaldsdatoen falder.
3. En finansiel korrektion i henhold til artikel 39, stk. 2 i forordning (EF) nr. 1260/1999 berører ikke medlemsstaternes forpligtelse til at foretage tilbagesøgning i henhold til artikel 38, stk. 1, litra h), i forordning (EF) nr. 1260/1999 og artikel 3, stk. 1, i nærværende forordning og tilbagesøge statsstøtte i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 659/1999.
KAPITEL IV
Afsluttende bestemmelser
Artikel 8
Forordning (EF) nr. 1865/90 ophæves.
Den finder dog fortsat anvendelse for støtte ydet for programperioden 1994-1999 i henhold til forordning (EØF) nr. 2052/88.
Artikel 9
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. marts 2001.
Nařízení Komise (ES) č. 448/2001
ze dne 2. března 2001,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1260/1999, pokud jde o postup při provádění finančních oprav u pomoci poskytované ze strukturálních fondů
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech [1], a zejména na čl. 53 odst. 2 uvedeného nařízení,
po konzultaci s výborem zřízeným podle článku 147 Smlouvy,
po konzultaci s Výborem pro zemědělské struktury a rozvoj venkova,
po konzultaci s Výborem pro struktury rybolovu a akvakulturu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Podle čl. 39 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/1999 provedou členské státy finanční opravy, jež jsou nezbytné u jednotlivé nebo systémové nesrovnalosti, zrušením celého příspěvku Společenství nebo jeho části.
(2) K zajištění jednotného uplatňování tohoto ustanovení v rámci celého Společenství je vhodné stanovit pravidla pro určení takových oprav a pro podávání zpráv Komisi.
(3) Mělo by být stanoveno, v jaké výši smí provést finanční opravy Komise v souladu s čl. 39 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/1999 v případech, kdy členský stát nesplní své povinnosti vyplývající z čl. 39 odst. 1 nebo z článku 38.
(4) Měla by být stanovena podrobná pravidla pro postup podle čl. 39 odst. 2 nařízení (ES) č. 1260/1999 a stejný postup by měl být uplatněn v případech uvedených v čl. 38 odst. 5 uvedeného nařízení.
(5) Nařízení Komise (EHS) č. 1865/90 ze dne 2. července 1990 o úroku z prodlení, který má být účtován v případě opožděného splácení pomoci ze strukturálních fondů [2], by mělo být nahrazeno. Nařízení (EHS) č. 1865/90 by se však mělo i nadále uplatňovat na pomoc poskytnutou v programovacím období 1994-1999 na základě nařízení Rady (EHS) č. 2052/88 [3] naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 3193/94 [4].
(6) Tímto nařízením by neměl být dotčen článek 14 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES [5] o navrácení státní podpory.
(7) Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro rozvoj a přeměnu regionů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
Oblast působnosti
Článek 1
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1260/1999, pokud jde o postup při provádění finančních oprav u pomoci poskytované ze strukturálních fondů, kterou spravují členské státy.
KAPITOLA II
Finanční opravy prováděné členskými státy
Článek 2
1. Vyšetřování podle čl. 39 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/1999 se v případě systémových nesrovnalostí vztahuje na všechny akce, které by mohly být dotčeny.
2. Při rušení celého příspěvku Společenství nebo jeho části berou členské státy v úvahu povahu a závažnost nesrovnalostí a finanční ztrátu fondů.
3. Členské státy zasílají Komisi v podobě přílohy k poslední čtvrtletní zprávě za každý rok, která se předkládá v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1681/94 [6], seznam řízení o zrušení příspěvku zahájených v posledním roce spolu s informacemi o opatřeních, která již byla nebo ještě mají být přijata, pro úpravu řídicích a kontrolních systémů.
Článek 3
1. Mají-li být v souvislosti se zrušením podle čl. 39 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/1999 navráceny určité částky, zahájípříslušný útvar nebo subjekt řízení o jejich navrácení a uvědomí o tom platební a řídící orgány. O navrácených částkách se informuje a účtuje v souladu s článkem 8 nařízení Komise (ES) č. 438/2001 [7].
2. Příspěvek fondů zrušený podle odstavce 1 nelze znovu použít pro akci nebo akce, které byly předmětem této opravy, a v případě, že byla provedena finanční oprava z důvodu systémové chyby, pro akce, v nichž došlo k této systémové chybě. Členské státy sdělují Komisi ve zprávě podle čl. 2 odst. 3, jak o použití zrušených prostředků a případné opravě finančního plánu pomoci rozhodly nebo zamýšlejí rozhodnout.
KAPITOLA III
Finanční opravy prováděné Komisí
Článek 4
1. Výše finančních oprav prováděných Komisí podle čl. 39 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/1999 u jednotlivých nebo systémových nesrovnalostí se oceňuje, pokud je to možné a proveditelné, na základě jednotlivých dokumentací a rovná se výši výdajů nesprávně uplatněných u fondů, při dodržení zásady proporcionality.
2. Není-li možné nebo proveditelné přesně vyčíslit částku nesprávných výdajů nebo v případech, kdy by bylo nepřiměřené zrušit dotyčný výdaj celý, a kdy tudíž Komise zakládá své finanční opravy na extrapolaci nebo paušální sazbě, postupuje takto:
a) v případě extrapolace použije reprezentativní vzorek transakcí podobné povahy,
b) v případě paušální sazby vyhodnotí závažnost porušení pravidel a rozsah a finanční důsledky zjištěné nesrovnalosti.
3. V případech, kdy Komise zakládá svůj postup na skutečnostech zjištěných auditory jinými než útvary Komise, musí si vytvořit vlastní závěry ohledně finančních důsledků, a to po přezkoumání opatření přijatých dotčeným členským státem podle čl. 39 odst. 1 nařízení (ES) č. 1260/1999, zpráv předložených podle nařízení (ES) č. 1681/94 a případných odpovědí členského státu.
Článek 5
1. Lhůta, v níž může dotyčný členský stát odpovědět na žádost podle čl. 39 odst. 2 prvního pododstavce nařízení (ES) č. 1260/1999 a poskytnout své vyjádření a případně provést opravy, činí dva měsíce, s výjimkou řádně odůvodněných případů, kdy může Komise stanovit delší lhůtu.
2. Jestliže Komise navrhuje finanční opravu na základě extrapolace nebo paušální sazby, musí členský stát dostat příležitost dokázat na základě přezkoumání dotyčné dokumentace, že byl skutečný rozsah nesrovnalosti menší, než vyhodnotila Komise. Po dohodě s Komisí může členský stát omezit rozsah tohoto přezkoumání na vhodnou část nebo vzorek dotyčné dokumentace. S výjimkou řádně odůvodněných případů nesmí doba vymezená pro takové přezkoumání překročit další dva měsíce od uplynutí lhůty dvou měsíců uvedené v odstavci 1. Výsledky přezkoumání se posuzují způsobem popsaným v čl. 39 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (ES) č. 1260/1999. Komise musí brát v úvahu veškerý důkazní materiál předložený členským státem ve stanovené lhůtě.
3. Jestliže členský stát vznese námitky proti připomínkám Komise a koná se slyšení ve smyslu čl. 39 odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1260/1999, běží ode dne slyšení lhůta tří měsíců, ve které může Komise přijmout rozhodnutí podle čl. 39 odst. 3 uvedeného nařízení.
Článek 6
V případech, kdy Komise pozastaví platby podle čl. 38 odst. 5 nařízení (ES) č. 1260/1999, usiluje Komise a dotyčný členský stát o dosažení dohody ve lhůtě pěti měsíců uvedené v čl. 38 odst. 5 nařízení (ES) č. 1260/1999 v souladu s postupem a lhůtami stanovenými v čl. 5 odst. 1 a 2. Není-li dosaženo dohody, použije se čl. 5 odst. 3.
Článek 7
1. Každá částka, která má být vrácena Komisi podle čl. 39 odst. 4 nařízení (ES) č. 1260/1999, musí být uhrazena přede dnem splatnosti uvedeným v příkazu k navrácení vypracovaném v souladu s článkem 28 finančního nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství. Tímto dnem splatnosti je poslední den druhého měsíce následujícího po vydání příkazu.
2. Každým prodlením při navracení částky vzniká nárok na úrok z prodlení, který se začíná počítat ode dne splatnosti uvedeného v odstavci 1 a končí dnem skutečného zaplacení. Úroková míra pro tento úrok činí jeden a půl procentního bodu nad sazbu používanou Evropskou centrální bankou při jejích hlavních refinančních operacích prvního pracovního dne měsíce, do kterého spadá den splatnosti.
3. Finanční opravou na základě čl. 39 odst. 3 nařízení (ES) č. 1260/1999 není dotčena povinnost členského státu požadovat zpět částky podle čl. 38 odst. 1 písm. h) nařízení (ES) č. 1260/1999 a čl. 3 odst. 1 tohoto nařízení a požadovat zpět státní podporu podle článku 14 nařízení (ES) č. 659/1999.
KAPITOLA IV
Závěrečná ustanovení
Článek 8
Zrušuje se nařízení (EHS) č. 1865/90.
Jeho ustanovení se však uplatňují i nadále na pomoc poskytnutou v programovacím období 1994-1999 na základě nařízení Rady (EHS) č. 2052/88.
Článek 9
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. března 2001.