KOMMISSIONENS BESLUTNING
af 2. april 2008
om statsstøtte C 38/07 (ex NN 45/07) iværksat af Frankrig til fordel for Arbel Fauvet Rail SA
(meddelt under nummer K(2008) 1089)
(Kun den franske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2008/716/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1), og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
(1)
Kommissionen blev ved en klage underrettet om visse støtteforanstaltninger iværksat af Frankrig til fordel for virksomheden Arbel Fauvet Rail (AFR). Ved henvendelser af 28. januar 2006, 25. oktober 2006, 30. januar 2007 og 6. juni 2007 fremlagde Frankrig yderligere oplysninger.
(2)
Ved brev af 12. september 2007 underrettede Kommissionen Frankrig om sin beslutning om at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende den pågældende støtte.
(3)
Frankrig fremlagde kommentarer ved henvendelser af henholdsvis 12. oktober 2007 og 18. og 19. december 2007.
(4)
Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (2). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til støtten.
(5)
Kommission har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter.
2. BESKRIVELSE AF STØTTEN
2.1. Støttemodtager
(6)
AFR fremstiller jernbanemateriel og har specialiseret sig i godsvogne og tankcontainere. Virksomheden er en af de største producenter på det europæiske marked for rullende jernbanemateriel. Virksomheden ligger i Douai (departementet Nord) og beskæftiger for øjeblikket ca. 265 medarbejdere.
(7)
AFR var i 2005 100 % ejet af selskabet Arbel SA (3). AFR beskæftigede på daværende tidspunkt ca. 330 medarbejdere.
(8)
Driften af AFR har været tabsgivende i flere år. Virksomhedens økonomiske vanskeligheder forværredes fra og med 2001. Denne tendens blev kun styrket i tidsrummet 2002 til 2005. Følgende tabel opstiller en række nøgleindikatorer for AFR’s resultater i tidsrummet forud for støttens tildeling.
(EUR)
Pr. 31.12.2004
Pr. 31.12.2003
Pr. 31.12.2002
Pr. 31.12.2001
Omsætning
22 700 000
42 700 000
42 000 000
70 000 000
Nettoresultat
-11 589 620
-14 270 634
-2 083 746
-10 500 000
Egenkapital
-21 090 000
-23 000 000
-8 700 000
-6 600 000
2.2. Støtteforanstaltningerne
(9)
Regionen Nord-Pas-de-Calais og bystyret i Douai tildelte den 4. juli 2005 AFR et tilbagebetalingspligtigt lån på hver 1 mio. EUR, dvs. i alt 2 mio. EUR.
(10)
I henhold til de oplysninger, som de franske myndigheder har tilvejebragt, var lånevilkårene som følger:
-
Det tilbagebetalingspligtige lån fra regionen blev ydet til en årlig rente på 4,08 % (svarende til Fællesskabets referencesats på tidspunktet for tildelingen), forudsat at den finansieringsplan, der var under udarbejdelse for AFR, blev gennemført. Lånet skulle tilbagebetales i halvårlige rater over en periode på tre år fra den 1. januar 2006. I henhold til de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, er disse lån endnu ikke fuldstændigt tilbagebetalt.
-
Lånet fra bystyret i Douai blev ydet til en årlig rente på 4,08 % (svarende til Fællesskabets referencesats på tidspunktet for tildelingen) på samme vilkår som lånet fra regionen samt på betingelse af, at der blev frembragt dokumentation for en uigenkaldelig fusion mellem AFR og Lormafer, et andet selskab kontrolleret af Arbel SA. Dette lån skulle også tilbagebetales i halvårlige rater over en periode på tre år fra den 1. januar 2006.
3. BAGGRUND FOR INDLEDNINGEN AF DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE
(11)
Kommissionen vurderede i sin beslutning om at indlede proceduren, at de tilbagebetalingspligtige lån udgjorde statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1. Kommissionen fremhævede især, at foranstaltningerne gav AFR en fordel, idet virksomheden i betragtning af dens økonomiske forhold ikke ville have kunnet opnå finansiering på lige så gunstige vilkår på finansmarkedet.
(12)
Kommissionen vurderede ligeledes, at AFR var en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (i det følgende benævnt »rammebestemmelserne«) (4) og at foreneligheden af den statsstøtte, som virksomheden således måtte have draget fordel af, derfor skulle vurderes på grundlag af de rammebestemmelser. Efter Kommissionens mening var der tvivl om støttens forenelighed med fællesmarkedet i forhold til rammebestemmelserne.
4. FRANKRIGS KOMMENTARER
(13)
De franske myndigheder gjorde gældende, at selv om AFR gennemgik en vanskelig fase på det tidspunkt, hvor de tilbagebetalingspligtige lån blev tildelt og udbetalt (dvs. juli og andet halvår af 2005), har selskabet kunnet opretholde kundernes og bankforbindelsernes tillid.
(14)
Til støtte for dette argument fremhævede de franske myndigheder følgende elementer, som skulle ses som udtryk for kundernes og bankforbindelsernes tillid til AFR:
-
banken […] (5) bevilgede en forhøjelse på 2 mio. EUR af overtrækket på AFR’s konto (med sikkerhedsstillelse fra […])
-
AFR modtog 7 mio. EUR i forskud fra kunder (med sikkerhedsstillelse fra […]) (5), hvortil kommer 4 mio. EUR i nye forskud i januar 2006
-
virksomheden havde på samme tidspunkt »leverandørkautioner« på 4 mio. EUR hos […] (5).
(15)
De franske myndigheder understøttede deres kommentarer med dokumentation, hvoraf især fremgik følgende:
-
renten for overtrækket var på 4,4199 % den 1. juli 2005
-
de forskellige sikkerhedsstillelser (fra leverandører, kunder og pengeinstitutter) formidlet gennem […] (5) til fordel for AFR beløb sig til 29 mio. EUR den 6. maj 2005.
5. VURDERING AF STØTTEN I FORHOLD TIL TRAKTATENS ARTIKEL 87
5.1. Er der tale om statsstøtte?
5.1.1. Statsmidler
(16)
Traktatens artikel 87, stk. 1, fastlægger, at bortset fra de i traktaten hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
(17)
For så vidt angår de tilbagebetalingspligtige lån noterer Kommissionen sig følgende.
(18)
Traktatens artikel 87 omhandler ikke udelukkende medlemsstaternes nationale regeringers støtte, men også støtte fra lokale myndigheder, så som regionen Nord-Pas-de-Calais eller de kommuner, der indgår i bystyret i Douai. Midler fra sådanne lokale myndigheder udgør statsmidler og deres beslutninger om at yde de pågældende lån til AFR må tilskrives staten.
5.1.2. Støtte, der begunstiger visse virksomheder
(19)
Lånene er ydet, selv om AFR befandt sig i svære økonomiske vanskeligheder. I åbningsskrivelsen vurderede Kommissionen, at AFR i betragtning af virksomhedens økonomiske situation som beskrevet under punkt 8 var en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne på tidspunktet for støttens tildeling. Kommissionen nævnte tillige, at lånene var ydet uden sikkerhed for tilbagebetaling, selv om de dertil knyttede renter svarede til de sædvanlige renter for lån med »normal sikkerhedsstillelse« (6). Kommissionen mener således, at det er udelukket, at AFR i betragtning af virksomhedens økonomiske situation ville have været i stand til at opnå finansiering på lige så gunstige vilkår på det normale lånemarked. De pågældende lån udgør derfor en fordel for AFR.
(20)
Det skal i denne henseende erindres, at de franske myndigheder på grundlag af eksemplerne i punkt 14 har gjort gældende, at AFR fortsat nød bankforbindelsernes og kundernes tillid på tidspunktet for støttens tildeling. Kommissionen fortolker disse kommentarer således, at Frankrig bestrider, at AFR ikke var i stand til at opnå finansiering på lignende vilkår på lånemarkedet (hvilket er det samme som at bestride, at de tilbagebetalingspligtige lån udgjorde en fordel for AFR), og at AFR skulle være en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne på tidspunktet for tildelingen af de tilbagebetalingspligtige lån.
(21)
Frankrigs kommentarer ændrer imidlertid ikke ved den analyse, der blev opstillet i åbningsskrivelsen og det af følgende årsager.
(22)
De krediteksempler, som de franske myndigheder gør gældende (navnlig overtrækket og kundeforskuddene), kan ikke sammenlignes med de undersøgte tilbagebetalingspligtige lån. Et overtræk er en meget kortfristet kredit til forskel fra de tilbagebetalingspligtige lån, der løber over tre år. De forskellige former for kredit er derfor ikke underlagt samme risikoanalyse fra kreditorernes side, og det forhold, at en debitor kan opnå en kortfristet kredit, gør det ikke muligt at vurdere debitors muligheder for at opnå en kredit med længere løbetid, hvis tilbagebetaling afhænger af debitors overlevelsesevne.
(23)
For så vidt angår kundeforskuddene, bemærker Kommissionen sig, at de var tilknyttet sikkerhedsstillelse fra […] (5), en uafhængig institution, hvilket betyder, at kunderne og leverandørerne ikke løb nogen risiko i tilknytning til AFR’s situation, og at de derfor ikke havde nogen grund til at gøre forskudsudbetalingerne betinget af en virksomhedens solvensgrad, som en anden kreditor ville have gjort ved lån uden sikkerhedsstillelse.
(24)
Det kan konkluderes, at Frankrigs kommentarer ikke gør det muligt at konstatere, at AFR ville have været i stand til at opnå finansiering på lignende vilkår på lånemarkedet.
5.1.3. Kriseramt virksomhed
(25)
Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt AFR er at betragte som en kriseramt virksomhed som omhandlet i rammebestemmelserne, konstaterer Kommissionen følgende.
(26)
Det fremgår af punkt 10a) i rammebestemmelserne, at en virksomhed er kriseramt, når over halvdelen af den tegnede kapital er forsvundet, og over en fjerdedel af denne kapital er gået tabt i løbet af de sidste tolv måneder. Bestemmelsen er udtryk for en formodning om, at en virksomhed, som oplever et massivt tab af den tegnede kapital, er ude af stand til at standse tabene, som næsten med sikkerhed vil medføre virksomhedens ophør på kort eller mellemlang sigt. Kommissionen mener, at samme formodning logisk må gælde en virksomhed, der har tabt hele sin tegnede kapital og fremstår med en negativ egenkapital.
(27)
Som det fremgår af de finansielle oplysninger under punkt 8 (som de franske myndigheder ikke har bestredet under den formelle undersøgelsesprocedure), har AFR siden 2001 haft en negativ egenkapital og var på tidspunktet for støttens tildeling ikke i stand til at standse tendensen og genoprette en positiv egenkapital. Kommissionen mener på denne baggrund, at AFR var en kriseramt virksomhed som omhandlet i punkt 10 i rammebestemmelserne på tidspunktet for støttens tildeling.
(28)
Subsidiært bemærker Kommissionen, at AFR på tidspunktet for støttens tildeling også svarede til den definition på en kriseramt virksomhed, der er indeholdt i rammebestemmelsernes punkt 11, nemlig at selv hvis ingen af de i punkt 10 nævnte omstændigheder foreligger, kan en virksomhed alligevel anses for kriseramt, især hvis de sædvanlige tegn på, at en virksomhed er kriseramt, er til stede, såsom voksende underskud og faldende omsætning. I punkt 11 er det imidlertid fastlagt, at en kriseramt virksomhed kun er støtteberettiget, når det kan godtgøres, at den er ude af stand til at komme på fode igen med egne midler eller med midler fra sine ejere/aktionærer eller fra markedskilder. Bestemmelsen erindrer om, at hvorvidt en virksomhed skal anses for at være kriseramt, afhænger af samtlige relevante indikatorer, idet den afgørende faktor dog er, om virksomheden er i stand til at komme på fode igen uden indgriben fra de offentlige myndigheders side.
(29)
Kommissionen tager desangående til efterretning, at AFR siden 2001 (som det fremgår af tabellen i punkt 8) har haft en konstant faldende omsætning samt et konstant tabsniveau. Dette er sædvanlige tegn på en kriseramt virksomhed som omhandlet i punkt 11 i rammebestemmelserne. Kommissionen nævnte allerede dette i sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure som støtte for sin foreløbige konklusion om, at AFR var en kriseramt virksomhed. Den negative tendens i AFR’s finansielle situation fremgår tillige af det forhold, at virksomheden allerede fra og med januar 2004 ikke var i stand til at betale skat og sociale bidrag på 4,3 mio. EUR og dermed var forpligtet til at bede om henstand og opstilling af en gældssaneringsplan i forhold til de offentlige myndigheder.
(30)
De eneste elementer, som de franske myndigheder har gjort gældende, som ville kunne bestride disse tegn, er de kreditter, der er ydet til AFR (overtræk og forskud) samt det forhold, at AFR nød visse former for sikkerhedsstillelse fra […]'s (5) side. Kommissionen mener, at der i den undersøgelse, der skal foretages i henhold til punkt 11 i rammebestemmelserne af virksomhedens evne til at komme på fode igen ved hjælp af midler, som den kan skaffe sig på det finansielle marked, bør tages hensyn til disse tegn. I denne henseende konstaterer Kommissionen følgende:
-
det fremgår, at AFR havde en negativ egenkapital, og at virksomheden ikke evnede at overkomme vanskelighederne ved hjælp af egne midler
-
de franske myndigheder har anført, at AFR’s aktionær, Arbel SA, på trods af sin støtte til AFR ikke var i stand til alene at genoprette datterselskabets rentabilitet
-
vedrørende markedskilderne bør det konstateres, at de kreditter og garantier, som de franske myndigheder nævner, mest af alt understreger, at AFR fortsat var i stand til at opnå kortfristet kredit for begrænsede beløb. I betragtning af omfanget af AFR’s vanskeligheder og navnlig behovet for egenkapital kan de nævnte kreditter ikke tages som tegn på, at AFR ville have kunnet imødegå sine vanskeligheder på grundlag af finansiering opnået gennem markedskilder.
(31)
Det bør derfor konkluderes, at på tidspunktet for støttens tildeling var AFR i svære økonomiske vanskeligheder, som truede virksomhedens overlevelse på kort eller mellemlang sigt, og at virksomheden ikke var i stand til at standse vanskelighederne uden indgriben fra de offentlige myndigheders side.
(32)
Kommissionen mener derfor i betragtning af ovenstående og navnlig de finansielle resultater, der er anført under punkt 8, at AFR var en kriseramt virksomhed i overensstemmelse med definitionen i rammebestemmelsernes punkt 10 og subsidiært punkt 11 på tidspunktet for tildelingen af de tilbagebetalingspligtige lån. Under hensyntagen til AFR’s vanskeligheder mener Kommissionen, at AFR ikke ville have været i stand til at opnå midler på samme gunstige vilkår på det sædvanlige lånemarked. De undersøgte lån har derfor givet AFR en fordel, idet de muliggjorde en finansiering på gunstigere vilkår end de vilkår, der ville kunne opnås på lånemarkedet.
5.1.4. Påvirkning af samhandels- og konkurrencevilkårene
(33)
De tilbagebetalingspligtige lån begunstiger AFR i forhold til andre virksomheder, der befinder sig i en lignende situation, i den udstrækning, at lånene udelukkende gælder AFR.
(34)
Sektoren for fremstilling af rullende jernbanemateriel kendetegnes ved flere europæiske producenter og samhandel inden for Fællesskabet. Fordelen for AFR kan derfor tænkes at fordreje konkurrence- og samhandelsvilkårene mellem medlemsstaterne.
5.1.5. Konklusion
(35)
I lyset af ovenstående betragtninger mener Kommissionen, at de tilbagebetalingspligtige lån ydet til AFR udgør statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1.
5.2. Støttebeløb
(36)
Når der ydes støtte i form af lån til kriseramte virksomheder, består støtteelementet i forskellen mellem den faktiske rente og den rente, som virksomheden ville kunne opnå for samme lån på det private marked (7).
(37)
I Kommissionens meddelelse om metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten (6) præciserer Kommissionen, at den fastsatte referencesats er en minimumssats, der kan forhøjes i tilfælde af særlige risici, f.eks. en virksomhed i vanskeligheder eller tilfælde, hvor den sikkerhed, bankerne normalt kræver, ikke er stillet, samtidigt med at det præciseres, at i sådanne tilfælde kan præmien sættes op til 400 basispoint og endda mere.
(38)
Kommissionen vurderede således i sagen om Chemische Werke Piesteritz (7), at et lån ydet til en kriseramt virksomhed begrundede en rentepræmie på 400 basispoint. Kommissionen bekræftede denne vurderingen i sagen om Biria (8) og præciserede nærmere, at på grund af den manglende sikkerhed kunne der ydes en yderligere præmie på 400 basispoint, dvs. i alt en forhøjelse på 800 basispoint. Kommissionen mener, at omstændighederne i denne sag i høj grad ligner omstændighederne i ovennævnte sager, navnlig for så vidt angår den manglende sikkerhed og omfanget af virksomhedens vanskeligheder. De risici, der er forbundet med de tilbagebetalingspligtige lån til AFR, kan derfor vurderes på samme måde.
(39)
Statsstøtten i form af tilbagebetalingspligtige lån består derfor i forskellen mellem den faktiske rente som følge af vilkårene for de tilbagebetalingspligtige lån og renten på grundlag af den referencesats, der var gældende på tidspunktet for tildelingen af støtten, forhøjet med 800 basispoint.
5.3. Støttens forenelighed med fællesmarkedet
(40)
I betragtning af AFR’s økonomiske forhold på tidspunktet for støttens tildeling som beskrevet i punkt 8 (tabsgivende drift over en årrække, negativ egenkapital, faldende omsætning) mener Kommissionen, at AFR var en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne på tidspunktet for tildelingen af de tilbagebetalingspligtige lån. Kommentarerne fra de franske myndigheder ændrer ikke ved denne analyse af de årsager, der er nævnt under punkt 22 og 23.
(41)
AFR var sandt nok i 2005 en del af en koncern kontrolleret af holdingselskabet Arbel SA. Ud over forretningsområdet for jernbanemateriel (bestående af AFR og Lormafer) var koncernen aktiv inden for byggeri med en række virksomheder specialiseret i vindueskonstruktioner for byggeindustrien. Det fremgår imidlertid af de oplysninger, som de franske myndigheder har tilvejebragt i korrespondancen forud for indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure, at AFR’s vanskeligheder kun gjaldt AFR i koncernen, og at AFR ikke havde nogen tilknytning til byggeriaktiviteterne. Hertil kommer, at Kommissionen bemærker sig, at AFR’s vanskeligheder synes for omfattende til at kunne løses af koncernen i betragtning af koncernens egne middelmådige resultater. Kommissionen mener således, at punkt 13 i rammebestemmelserne ikke er til hinder for, at AFR anses for at være støtteberettiget til rednings- eller omstruktureringsstøtte på trods af virksomhedens tilknytning til koncernen.
(42)
Støttens forenelighed bør derfor vurderes i forhold til rammebestemmelserne.
(43)
Kommissionen konstaterer, at betingelserne i rammebestemmelserne for omstruktureringsstøttes forenelighed ikke er opfyldt. Kommissionen bemærker sig bl.a. følgende:
-
de franske myndigheder har ikke fremlagt en omstruktureringsplan i overensstemmelse med rammebestemmelsernes punkt 34-37
-
Kommissionen har ikke fået kendskab til kompenserende modydelser for at undgå enhver overdreven fordrejning af konkurrencevilkårene, som støtten ville kunne give anledning til (punkt 38-42 i rammebestemmelserne).
(44)
Støtten synes heller ikke at opfylde rammebestemmelsernes betingelser for redningsstøttes forenelighed, idet de tilbagebetalingspligtige lån blev ydet for en længere periode end seks måneder (se punkt 25 i rammebestemmelserne).
(45)
Ovennævnte betragtninger er tilstrækkelige for at konkludere, at støtten ikke er forenelig med fællesmarkedet.
6. KONKLUSION
Kommissionen konstaterer, at Frankrig ulovligt har iværksat den omhandlede støtte i strid med traktatens artikel 88, stk. 3. Da støtten er uforenelig med fællesmarkedet, skal Frankrig bringe den til ophør og tilbagesøge de beløb, der allerede er udbetalt til støttemodtageren -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
Artikel 1
Den statsstøtte, som Frankrig har iværksat til fordel for Arbel Fauvet Rail SA, er uforenelig med fællesmarkedet.
Artikel 2
1. Frankrig træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte, som allerede er udbetalt ulovligt til støttemodtageren.
2. Tilbagesøgningen skal ske omgående og i overensstemmelse med national lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme beslutningen hurtigt og effektivt. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, hvor den blev udbetalt til støttemodtageren, og indtil den er blevet tilbagebetalt.
3. Beløbet beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (9).
4. Frankrig indstiller med virkning fra denne beslutnings meddelelse enhver resterende udbetaling af den i artikel 1 omhandlede støtte.
Artikel 3
1. Frankrig efterkommer denne beslutning senest fire måneder efter meddelelsen deraf.
2. Frankrig underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen, og navnlig om følgende elementer:
a)
det samlede beløb (hovedstol og renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale
b)
en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme beslutningen
c)
dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten.
3. Frankrig holder løbende Kommissionen orienteret om de nationale foranstaltninger, der træffes for at efterkomme denne beslutning, indtil den i artikel 1 omhandlede støtte er fuldt tilbagebetalt. På Kommissionens anmodning giver Frankrig omgående oplysninger om de planlagte eller allerede gennemførte foranstaltninger med henblik på at efterkomme denne beslutning samt om yderligere detaljer vedrørende de støttebeløb og renter, støttemodtageren allerede har tilbagebetalt.
Artikel 4
Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. april 2008.
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 2. dubna 2008
o státní podpoře C 38/07 (ex NN 45/07), kterou poskytla Francie ve prospěch společnosti Arbel Fauvet Rail SA
(oznámeno pod číslem K(2008) 1089)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2008/716/ES)
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 88 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
po vyzvání zúčastněných stran, aby předložily své připomínky v souladu s uvedenými články (1),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Komise byla cestou stížnosti informována o některých podpůrných opatřeních, jež Francie uplatnila ve prospěch společnosti Arbel Fauvet Rail (dále jen „AFR“). Francie poskytla doplňující informace ve svých sděleních ze dne 28. ledna 2006, 25. října 2006, 30. ledna 2007 a 6. června 2007.
(2)
Dopisem ze dne 12. září 2007 informovala Komise Francii o svém rozhodnutí zahájit proti této podpoře formální vyšetřovací řízení podle čl. 88 odst. 2 Smlouvy.
(3)
Francie předložila připomínky ve svých sděleních ze dne 12. října 2007 a 18. a 19. prosince 2007.
(4)
Rozhodnutí Komise zahájit formální vyšetřovací řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (2). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily k předmětné podpoře své připomínky.
(5)
Komise neobdržela žádné připomínky od zúčastněných stran.
2. POPIS PODPORY
2.1 Příjemce podpory
(6)
AFR je výrobce železničních zařízení, který se specializuje na nákladní vagony a cisternové kontejnery. Jde o jednoho z největších výrobců železničních kolejových vozidel na evropském trhu. Společnost se nachází v Douai (Nord) a v současnosti zaměstnává kolem 265 pracovníků.
(7)
V roce 2005 byla 100 % vlastníkem společnosti AFR společnost Arbel SA (3). V té době zaměstnávala AFR asi 330 pracovníků.
(8)
Provoz AFR byl po dobu několika let ztrátový. Ekonomické potíže společnosti se zhoršily od roku 2001. V letech 2002 až 2005 se tento trend ještě dále prohloubil. Následující tabulka uvádí několik klíčových ukazatelů výkonnosti AFR v období, které předcházelo poskytnutí podpory:
(v EUR)
K 31.12.2004
K 31.12.2003
K 31.12.2002
K 31.12.2001
Obrat
22 700 000
42 700 000
42 000 000
70 000 000
Čistý výsledek
-11 589 620
-14 270 634
-2 083 746
-10 500 000
Vlastní kapitál
-21 090 000
-23 000 000
-8 700 000
-6 600 000
2.2 Podpůrná opatření
(9)
Dne 4. července 2005 poskytly region Nord-Pas-de-Calais a Společenství aglomerace Douaisis společnosti AFR společnou vratnou zálohu, každý ve výši 1 milionu EUR, tj. celkem 2 miliony EUR.
(10)
Podle informací poskytnutých francouzskými orgány byly podmínky záloh následující:
-
Vratná záloha regionu byla poskytnuta s roční úrokovou mírou 4,08 % (odpovídající referenční sazbě Společenství platné při jejím udělení) s výhradou „dopracování“ plánu financování, který se ve společnosti AFR právě sestavoval. Záloha byla splatná v pololetních splátkách po dobu tří let ode dne 1. ledna 2006. Podle informací, které má Komise k dispozici, nebyly tyto zálohy zatím v úplnosti uhrazeny.
-
Záloha Společenství aglomerace Douaisis byla poskytnuta s roční úrokovou mírou 4,08 % (odpovídající referenční sazbě Společenství platné při jejím poskytnutí) s podmínkou, že region vyplatí vratnou zálohu za stejných podmínek a že bude předložen důkaz o neodvolatelném spojení mezi AFR a Lormafer, další společností kontrolovanou společností Arbel SA. Tato záloha byla rovněž splatná v pololetních splátkách po dobu tří let ode dne 1. ledna 2006.
3. PŘÍČINY VEDOUCÍ K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(11)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyslovila názor, že vratné zálohy představují státní podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy. V tomto ohledu Komise zejména zdůraznila, že tato opatření společnost AFR zvýhodnila, jelikož vzhledem ke své finanční situaci by si podnik na finančním trhu nedokázal opatřit finanční prostředky za tak příznivých podmínek.
(12)
Komise byla rovněž toho názoru, že společnost AFR byla podnikem v obtížích ve smyslu pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (dále jen „pokyny“) (4), a že je proto slučitelnost státní podpory, jíž byla příjemcem, nutno vyhodnotit s ohledem na tyto pokyny. Podle Komise bylo o slučitelnosti předmětné podpory se společným trhem z pohledu pokynů namístě pochybovat.
4. PŘIPOMÍNKY FRANCIE
(13)
Francouzské orgány prosazovaly názor, že ačkoli společnost AFR v době, kdy byly vratné zálohy poskytnuty a vyplaceny (tj. červenec a druhé pololetí 2005), procházela obtížným obdobím, společnost si nicméně neustále udržela důvěru svých zákazníků a bankéřů.
(14)
K podpoře svých tvrzení uvedly francouzské orgány následující skutečnosti, které kvalifikovaly jako „známky důvěry“ zákazníků a bank vůči AFR:
-
banka […] (5) poskytla zvýšení kontokorentu na běžném účtu AFR o 2 miliony EUR (zaručený ze strany […]);
-
AFR získala 7 milionů EUR ve splátkách od svých zákazníků (zaručených […]) (5), k nimž je nutno přidat 4 miliony EUR nových splátek v lednu 2006;
-
podnik ve stejném období využíval „dodavatelské“ záruky ve výši 4 milionů EUR u […] (5).
(15)
Francouzské orgány podpořily své připomínky dokumenty, z nichž vyplývá následující:
-
k 1. červenci 2005 byla úroková míra kontokorentu 4,4199 %;
-
k 6. květnu 2005 představovala výše jednotlivých záruk (dodavatelé, tržní kauce, finanční garance), které poskytla […] (5) ve prospěch společnosti AFR, 29 milionů EUR.
5. HODNOCENÍ PODPORY Z POHLEDU ČLÁNKU 87 SMLOUVY
5.1 Existence státní podpory
5.1.1 Státní prostředky
(16)
Čl. 87 odst. 1 Smlouvy stanoví, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné se společným trhem, nestanoví-li tato smlouva jinak.
(17)
Co se týče vratných záloh, Komise zjistila následující:
(18)
Článek 87 Smlouvy nemíří pouze na podpory poskytované národními vládami členských států, ale rovněž na podpory poskytované samosprávnými územními celky, jako je region Nord-Pas-de-Calais anebo obce Společenství aglomerace Douaisis. Prostředky těchto samosprávných územních celků představují státní zdroje a jejich rozhodnutí poskytnout zálohy společnosti AFR lze přičíst státu.
5.1.2 Podpora zvýhodňující některé podniky
(19)
Zálohy byly poskytnuty, když se společnost nacházela v nelehké finanční situaci. Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení Komise vyslovila názor, že v okamžiku poskytnutí podpory byla společnost AFR vzhledem ke své ekonomické situaci, jak vyplývá z bodu 8, podnikem v obtížích ve smyslu pokynů. Komise rovněž zjistila, že zálohy byly poskytnuty bez jakékoliv jistoty zaručující jejich splacení, avšak použité úrokové sazby by měly odpovídat úrokové míře použitelné na půjčky „zajištěné běžnými zárukami“ (6). Komise je proto toho názoru, že je vyloučeno, aby společnost vzhledem ke své finanční situaci byla schopna získat prostředky za stejně výhodných podmínek na úvěrovém trhu. Proto předmětné zálohy představují zvýhodnění ve prospěch společnosti AFR.
(20)
V tomto ohledu je zapotřebí poznamenat, že na základě příkladů uváděných v bodě 14 francouzské orgány tvrdily, že při poskytnutí podpory společnost AFR ještě měla důvěru svých bankéřů a zákazníků. Komise si tyto připomínky vykládá v tom smyslu, že Francie popírá, že by AFR nebyla schopna získat prostředky za podobných podmínek na úvěrovém trhu (což znamená popírat, že by vratné zálohy přinesly AFR zvýhodnění), a tedy že by v okamžiku poskytnutí vratných záloh byla společnost AFR podnikem v obtížích ve smyslu pokynů.
(21)
Připomínky Francie nicméně nevedly ke změně analýzy formulované v rozhodnutí o zahájení řízení, a to z těchto důvodů:
(22)
Úvěrové příklady zmiňované francouzskými orgány (zejména povolení kontokorentu k běžnému účtu a splátky zákazníků) nejsou s předmětnými vratnými zálohami srovnatelné. Kontokorent běžného účtu je velice krátkodobý úvěr na rozdíl od vratných záloh, které se týkají tří let. Tyto různé úvěrové formy nejsou tedy ze strany věřitelů podrobeny stejným rizikovým analýzám a skutečnost, že dlužník dokáže získat krátkodobý úvěr, neumožňuje posoudit jeho možnosti získat dlouhodoběji splatnou půjčku, jejíž splacení bude záviset na životaschopnosti dlužníka.
(23)
Pokud jde o splátky zákazníků, Komise poznamenává, že protizáruku poskytla […] (5), nezávislá společnost, což znamená, že zákazníci a dodavatelé nepodstupovali riziko související s finanční situací AFR, a proto neměli důvod podrobit platby splátek podobné analýze finančního zdraví podniku, jakou by provedl věřitel mající v úmyslu poskytnout půjčku bez záruk.
(24)
Závěrem lze říci, že připomínky Francie neumožňují dospět ke zjištění, že společnost AFR by byla schopna získat prostředky na úvěrovém trhu za podobných podmínek.
5.1.3 Podnik v obtížích
(25)
Co se týče kvalifikace společnosti AFR jako podniku v obtížích ve smyslu pokynů, Komise konstatovala následující:
(26)
Z bodu 10 a) pokynů vyplývá, že podnik je v obtížích, když došlo ke ztrátě více než poloviny zapsaného kapitálu a když ke ztrátě více než jedné čtvrtiny tohoto kapitálu došlo za posledních 12 měsíců. Toto ustanovení vyjadřuje domněnku, že společnost, která zažívá hromadnou ztrátu zapsaného kapitálu, nebude schopna zastavit ztráty, které ji krátkodobě nebo střednědobě přivedou téměř k jistému hospodářskému zániku. Komise je toho názoru, že tento předpoklad se logicky a tím spíše uplatňuje na společnost, která přišla o veškerý zapsaný kapitál a vykazuje záporný vlastní kapitál.
(27)
Jak vyplývá z finančních údajů uvedených v bodě 8 (které Francie v průběhu formálního vyšetřovacího řízení nepopřela), byl vlastní kapitál společnosti AFR záporný od roku 2001 a tato společnost nebyla v okamžiku poskytnutí podpory schopna zastavit tento trend a znovu nabýt kladný vlastní kapitál. Za těchto podmínek má Komise za to, že společnost AFR byla v okamžiku poskytnutí podpory společností v obtížích ve smyslu bodu 10 pokynů.
(28)
V druhé řadě Komise poznamenává, že AFR odpovídala v okamžiku poskytnutí podpory definici podniku v obtížích uvedené v bodě 11 pokynů, který stanoví, že i když podmínky uvedené v bodě 10 pokynů nejsou splněny, lze společnost považovat za podnik v obtížích, zejména pokud vykazuje typické příznaky podniků v obtížích, především rostoucí úroveň ztrát a klesající obrat. Bod 11 nicméně stanoví, že podnik v obtížích je způsobilý k podpoře až po prokázání neschopnosti zajistit své oživení s pomocí vlastních zdrojů nebo s prostředky získanými od svých vlastníků/akcionářů nebo z tržních zdrojů. Toto ustanovení tedy připomíná, že kvalifikace podniků v obtížích se musí provádět s ohledem na všechny vhodné ukazatele, přičemž se nicméně přisuzuje rozhodující váha schopnosti podniku zotavit se bez zásahu veřejné správy.
(29)
V tomto ohledu Komise zdůrazňuje (jak vyplývá z tabulky uvedené v bodě 8), že společnost AFR zaznamenávala od roku 2001 trvalý pokles svého obchodního obratu, a rovněž přetrvávající úroveň ztrát. Jde tady o charakteristické znaky podniku v obtížích ve smyslu bodu 11 pokynů. Ve svém rozhodnutí o zahájení formálního vyšetřovacího řízení Komise tyto znaky již zdůraznila na podporu svého předběžného závěru, že společnost AFR byla podnikem v obtížích. Kromě toho negativní trend finanční situace AFR vyplývá ze skutečnosti, že od ledna 2004 nebyl podnik schopen platit ve lhůtě své sociální a daňové závazky ve výši 4,3 milionu EUR, a v důsledku toho byl nucen požádat o moratorium a vypracování plánu vyrovnání dluhu u příslušných orgánů.
(30)
Jedinými prvky, které Francie uvádí a které by mohly svědčit o opaku, jsou úvěry poskytnuté společnosti AFR (kontokorent běžného účtu a zálohy) a rovněž skutečnost, že AFR měla určité záruky ze strany […] (5). Komise je toho názoru, že v průběhu šetření schopnosti podniku zotavit se s pomocí prostředků, které by mohl získat na finančním trhu, již vyžaduje bod 11 pokynů, je třeba k těmto ukazatelům přihlížet. V tomto ohledu Komise konstatuje toto:
-
ze skutečnosti, že AFR se nacházela v situaci negativního vlastního kapitálu, vyplývá, že nebyla schopna vyřešit své obtíže svými vlastními zdroji;
-
francouzské orgány uvedly, že Arbel SA, akcionář AFR, nebyl navzdory svým příspěvkům na podporu AFR schopen sám zajistit zotavení své dceřiné společnosti;
-
nakonec, pokud jde o tržní finanční zdroje, je zapotřebí konstatovat, že úvěry a záruky uvedené Francií svědčí nanejvýš o tom, že AFR si zachovala jistou schopnost získat úvěry v omezené výši a krátkodobě. Nicméně, vzhledem k rozsahu obtíží AFR, a zejména k její potřebě vlastního kapitálu, uvedené úvěry neumožňují konstatovat, že AFR by mohla vyřešit své obtíže díky financování, které by čerpala z tržních zdrojů.
(31)
Je tedy namístě učinit závěr, že v okamžiku poskytnutí podpory společnost AFR procházela závažnými finančními obtížemi, které ohrožovaly její krátkodobé či střednědobé přežití, a že nebyla s to je zastavit bez zásahu veřejné správy.
(32)
Vzhledem k předchozím úvahám a především k finančním výsledkům uvedeným v bodě 8 je tedy Komise toho názoru, že v okamžiku poskytnutí vratných záloh byla společnost AFR podnikem v obtížích ve smyslu bodu 10 pokynů a podpůrně rovněž bodu 11. Vzhledem k obtížím, jimiž AFR procházela, je Komise toho názoru, že by AFR nebyla schopna získat prostředky na úvěrovém trhu za tak výhodných podmínek. Předmětné zálohy tedy AFR zvýhodnily, jelikož jí umožnily financování za příznivějších podmínek, než byly podmínky, které by dokázala získat na úvěrovém trhu.
5.1.4 Ovlivnění obchodu a hospodářské soutěže
(33)
Vratné zálohy zvýhodňují společnost AFR oproti jiným podnikům, které jsou ve srovnatelné situaci, jelikož jsou určeny výhradně pro ni.
(34)
Odvětví výroby železničních kolejových vozidel se vyznačuje existencí několika evropských subjektů a obchodní výměnou v rámci Společenství. Zvýhodnění udělené společnosti AFR může tedy narušit hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy.
5.1.5 Závěr
(35)
Vzhledem k předchozím úvahám je Komise toho názoru, že vratné zálohy poskytnuté společnosti AFR představují státní podporu ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy.
5.2 Výše podpory
(36)
V případě podpor poskytnutých formou úvěrů podnikům v obtížích tvoří podporu rozdíl mezi skutečně použitou úrokovou sazbou a úrokem, za který by podnik příjemce mohl získat tentýž úvěr na soukromém trhu (7).
(37)
Ve svém oznámení o metodě stanovování referenčních úrokových sazeb a diskontních sazeb (6) Komise upřesňuje, že referenční sazba je minimální sazbou, kterou lze zvýšit ve zvláštních rizikových situacích, přičemž jako příklad takových rizik uvádí půjčky podnikům v obtížích nebo neexistenci záruk, které banky normálně vyžadují, a upřesňuje, že v takových případech může prémie dosáhnout 400, a dokonce i více základních bodů.
(38)
Tak například v případě Chemische Werke Piesteritz (7) byla Komise toho názoru, že půjčka společnosti v obtížích opravňuje k úrokové prémii 400 základních bodů. Komise potvrdila toto hodnocení v případě Biria (8) a přitom upřesnila, že riziko, které představuje neexistence záruk, opravňuje dodatečnou prémii 400 základních bodů, tj. celkem navýšení o 800 základních bodů. Komise vyslovila názor, že okolnosti v daném případě jsou velice podobné okolnostem ve výše uvedených případech, zejména pokud jde o neexistenci záruk a rozsah vzniklých obtíží. Proto lze rizika související s vratnými zálohami poskytnutými společnosti AFR vyhodnotit stejně.
(39)
Státní podpora, kterou tvoří vratné zálohy, je tedy tvořena rozdílem mezi úrokovou sazbou skutečně dlužnou z titulu vratných záloh a sazbou, která by byla vyžadována při použití referenční sazby, která platila v okamžiku poskytnutí podpory, navýšenou o 800 základních bodů.
5.3 Slučitelnost podpory se společným trhem
(40)
Vzhledem k ekonomické situaci AFR v okamžiku poskytnutí podpory, jak vyplývá z bodu 8 (ztrátový provoz po řadu let, záporný vlastní kapitál, klesající obchodní obrat), je Komise toho názoru, že v okamžiku poskytnutí vratných záloh byla společnost AFR podnikem v obtížích ve smyslu pokynů. Z důvodů uvedených v bodech 22 a 23 neumožňují připomínky Francie tuto analýzu změnit.
(41)
Je pravda, že v roce 2005 byla AFR součástí skupiny kontrolované holdingem Arbel SA. Kromě jeho železniční výroby (tvořené AFR a Lormafer) skupina obsahovala „stavební“ úsek, v němž se sdružovaly podniky specializované na výrobu oken pro stavební průmysl. Z informací poskytnutých v korespondenci zaslané před zahájením formálního vyšetřovacího řízení francouzskými orgány nicméně vyplývá, že obtíže vzniklé v AFR byly pro ni v rámci skupiny specifické a že její činnost neměla se „stavební“ výrobou žádnou spojitost. Kromě jiného Komise poznamenává, že obtíže AFR byly zjevně příliš závažné, aby je vyřešila vzhledem ke svým nevalným výsledkům skupina samotná. Komise se proto domnívá, že bod 13 pokynů není na překážku, aby společnost AFR byla považována za způsobilou pro podpory na záchranu nebo na restrukturalizaci, přestože patří ke skupině.
(42)
Slučitelnost podpory tedy musí být posuzována z pohledu pokynů.
(43)
Komise konstatuje, že podmínky slučitelnosti podpor na restrukturalizaci stanovené pokyny splněny nejsou. Proto Komise zdůrazňuje následující:
-
francouzské orgány jí nepředložily plán restrukturalizace v souladu s body 34 až 37 pokynů;
-
Komisi nebyla známa kompenzační opatření určená k omezení jakéhokoliv nepřiměřeného narušení hospodářské soutěže, které by podpora způsobila (body 38 až 42 pokynů).
(44)
Podpora zjevně navíc neplní ani podmínky slučitelnosti podpor na záchranu, které pokyny stanoví, jelikož vratné zálohy byly poskytnuty na dobu překračující šest měsíců (viz bod 25 pokynů).
(45)
Tyto úvahy stačí k vyvození závěru, že podpora není slučitelná se společným trhem.
6. ZÁVĚR
Komise konstatuje, že Francie poskytla předmětnou podporu neoprávněně, a porušila tak čl. 88 odst. 3 Smlouvy. Jelikož je podpora neslučitelná se společným trhem, Francie ji musí ukončit a vyžadovat navrácení částek, které již byly příjemci poskytnuty,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Státní podpora poskytnutá Francií ve prospěch společnosti Arbel Fauvet Rail SA je neslučitelná se společným trhem.
Článek 2
1. Francie učiní veškerá nezbytná opatření, aby od příjemce získala zpět podporu, která je uvedena v článku 1 a jež mu byla již neoprávněně poskytnuta.
2. Navrácení proběhne bez odkladu v souladu s postupy vnitrostátního práva, které umožňují okamžité a efektivní provedení tohoto rozhodnutí. Podpora k navrácení zahrnuje úroky od data, k němuž byla dána příjemci k dispozici, až do data jejího navrácení.
3. Úroky se vypočítají na základě složené úrokové míry v souladu s kapitolou V nařízení (ES) č. 794/2004.
4. Francie zruší všechny pozastavené platby podpory uvedené v článku 1 od data oznámení tohoto rozhodnutí.
Článek 3
1. Francie dohlédne na to, aby toto rozhodnutí bylo provedeno do čtyř měsíců následujících po jeho oznámení.
2. Ve dvouměsíční lhůtě od data oznámení tohoto rozhodnutí informuje Francie Komisi o opatřeních, která učinila, aby se mu podrobila, a zejména o těchto skutečnostech:
a)
celková výše (jistina a úroky), kterou bude příjemce navracet;
b)
podrobný popis již přijatých i plánovaných opatření ke splnění tohoto rozhodnutí;
c)
dokumenty prokazující, že na navrácení podpory byl příjemce upozorněn.
3. Francie bude Komisi průběžně informovat o tom, jak pokračují vnitrostátní opatření, která byla učiněna k provedení tohoto rozhodnutí až do úplného navrácení podpory uvedené v článku 1. Na žádost Komise bezodkladně předloží jakoukoliv informaci o již učiněných nebo plánovaných opatřeních ke splnění tohoto rozhodnutí a rovněž podrobné informace týkající se výše podpory a úroků, které již byly příjemcem navráceny.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 2. dubna 2008.