EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 647/2005
af 13. april 2005
om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 42 og 308,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der bør foretages visse ændringer i forordning (EØF) nr. 1408/71 (3) og (EØF) nr. 574/72 (4) for at tage hensyn til EF-Domstolens seneste retspraksis, for at lette anvendelsen af forordningerne og for at afspejle de ændringer i socialsikringslovgivningen, der er foretaget i medlemsstaterne.
(2)
For at tage hensyn til den seneste retspraksis bør man drage konsekvenser af dommene i sagen Johann Franz Duchon/Pensionsversicherungsanstalt der Angestellten (5) og i sagen Office national de l'emploi/Calogero Spataro (6).
(3)
Dommene i sag Friedrich Jauch/Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter og sag Ghislain Leclere og Alina Deaconescu/Caisse nationale des prestations familiales (7) om begrebet særlige ikke-bidragspligtige ydelser gør det af retssikkerhedsårsager påkrævet at præcisere de to kumulative kriterier, der skal være opfyldt, for at sådanne ydelser kan opføres i bilag IIa til forordning (EØF) nr. 1408/71. På dette grundlag bør bilaget revideres under hensyntagen til de ændringer, der er foretaget i medlemsstaternes lovgivning for så vidt angår denne type ydelser, som er genstand for en særlig koordinering på grund af deres blandede karakter. Endvidere er det vigtigt at præcisere, hvilke overgangsbestemmelser der gælder for den ydelse, som er genstand for Jauch-dommen, for at beskytte modtagernes rettigheder.
(4)
På grundlag af retspraksis vedrørende forholdet mellem forordning (EØF) nr. 1408/71 og bestemmelserne i de bilaterale overenskomster om social sikring er det nødvendigt at revidere bilag III i den pågældende forordning. Opførelse i bilag III, del A, er kun berettiget i to tilfælde, nemlig hvis ydelserne er mere fordelagtige for vandrende arbejdstagere (8), eller hvis de vedrører særlige og usædvanlige situationer, oftest forbundet med historiske omstændigheder. Endvidere er der ingen grund til at tillade opførelse i del B, undtagen hvis situationer, der objektivt set er helt usædvanlige, begrunder en fravigelse fra artikel 3, stk. 1, i den nævnte forordning og af artikel 12, 39 og 42 i traktaten (9).
(5)
For at lette anvendelsen af forordning (EØF) nr. 1408/71 bør der opstilles visse bestemmelser dels vedrørende tjenestemænd og dermed ligestillede personer dels vedrørende arbejdstagere, der hører til det kørende, sejlende eller flyvende personel i virksomheder, som foretager international befordring af passagerer eller gods ad jernbane, landevej, luftvejen eller indre vandveje, og det bør ligeledes præciseres, hvilke metoder der skal anvendes ved fastlæggelsen af det gennemsnitsbeløb, som skal tages i betragtning i forbindelse med artikel 23 i nævnte forordning.
(6)
Revisionen af bilag IIa til forordning (EØF) nr. 1408/71 vil medføre, at nogle af de eksisterende ydelser udgår, og at der tilføjes visse nye ydelser under hensyntagen til ændringer i visse medlemsstaters nationale lovgivning. I sidstnævnte tilfælde må disse medlemsstater overveje, om der er behov for overgangsordninger eller bilaterale løsninger for at tage hensyn til situationer, hvor personers velerhvervede rettigheder berøres af sådanne ændringer -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EØF) nr. 1408/71 ændres således:
1.
I artikel 3 foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1 udgår ordene »er bosat på en medlemsstats område, og som«.
b)
I stk. 3 udgår ordene »samt de overenskomster, der afsluttes i medfør af artikel 8, stk. 1,«.
2.
Artikel 4, stk. 2a, affattes således:
»2a. Denne artikel finder anvendelse på særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser, der tilkendes i henhold til lovgivning, som på grund af personkreds, mål og/eller betingelser for ret til ydelser har træk både fra lovgivning om social sikring, som omhandlet i stk. 1, og fra social bistand.
Ved »særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser« forstås ydelser:
a)
der har til formål:
i)
enten at supplere, erstatte eller yde et tillæg til dækning af de risici, der er omfattet af de i stk. 1, omhandlede sociale sikringsområder, og garantere de pågældende personer et eksistensminimum under hensyn til de økonomiske og sociale forhold i den pågældende medlemsstat
ii)
eller udelukkende at sikre en særlig beskyttelse af handicappede i snæver tilknytning til disse personers sociale miljø i den pågældende medlemsstat
og
b)
hvis finansiering udelukkende stammer fra obligatorisk beskatning til dækning af generelle offentlige udgifter, og hvor betingelserne for tilkendelse og beregning af ydelserne ikke afhænger af et bidrag fra ydelsesmodtagerens side. Dog skal ydelser, der tilkendes som supplement til en bidragspligtig ydelse, ikke betragtes som bidragspligtige ydelser alene af den grund
og
c)
som er opført i bilag IIa.«.
3.
Artikel 7, stk. 2, litra c), affattes således:
»c)
visse bestemmelser i overenskomster om social sikring, som medlemsstaterne har indgået inden datoen for denne forordnings anvendelse, såfremt de er gunstigere for modtagerne eller er en følge af specifikke historiske omstændigheder og har en tidsbegrænset virkning, hvis disse bestemmelser er opført i bilag III.«
4.
Artikel 9a affattes således:
»Artikel 9a
Forlængelse af referenceperioden
Hvis retten til ydelser efter en medlemsstats lovgivning er betinget af, at der i løbet af en nærmere fastsat periode forud for forsikringsbegivenhedens indtræden (referenceperioden) er tilbagelagt en minimumsforsikringsperiode, og hvis perioder, i løbet af hvilke der er udredet ydelser efter denne medlemsstats lovgivning, eller perioder med børnepasning på denne medlemsstats område forlænger denne referenceperiode, forlænges den nævnte referenceperiode ligeledes med perioder, i løbet af hvilke der er udredet invalide- eller alderspension eller ydelser ved sygdom, arbejdsløshed, arbejdsulykke eller erhvervssygdomme i henhold til en anden medlemsstats lovgivning samt perioder med børnepasning på en anden medlemsstats område.«
5.
Artikel 10a, stk. 1, affattes således:
»1. Bestemmelserne i artikel 10 og afsnit III finder ikke anvendelse på de særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser, der er nævnt i artikel 4, stk. 2a. De personer, som er omfattet af denne forordning, kan kun modtage disse ydelser i den medlemsstat, på hvis område de er bosat, og i henhold til dennes stats lovgivning, og kun for så vidt disse ydelser er opført i bilag IIa. Ydelserne udredes af institutionen på bopælsstedet og på dennes bekostning.«
6.
I artikel 23 indsættes følgende stykke:
»2a. Bestemmelserne i stk. 1 og 2 finder ligeledes anvendelse i de tilfælde, hvor der i den lovgivning, der anvendes af den kompetente institution, er fastsat en bestemt referenceperiode, og hvor denne periode i givet fald helt eller delvist svarer til de perioder, som den pågældende har tilbagelagt efter lovgivningen i en eller flere andre medlemsstater.«
7.
Artikel 35, stk. 2, udgår.
8.
Artikel 69, stk. 4, udgår.
9.
Der indsættes følgende artikler:
»Artikel 95f
Overgangsbestemmelser vedrørende bilag II, del I, afsnit »D. TYSKLAND« og »R. ØSTRIG«
1. Bilag II, del I, afsnit »D. TYSKLAND« og »R. ØSTRIG«, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 647/2005 af 13. april 2005 om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1498/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 (10), giver ikke ret til ydelser for det tidsrum, der ligger forud for 1. januar 2005.
2. De forsikringsperioder samt i givet fald de beskæftigelsesperioder, perioder med selvstændig virksomhed eller bopælsperioder, der er tilbagelagt efter en medlemsstats lovgivning forud for den 1. januar 2005, skal medregnes ved afgørelsen af ret til ydelser efter denne forordning.
3. Med forbehold af stk. 1 kan rettigheder erhverves i medfør af denne forordning, også selv om de vedrører en begivenhed, der er indtrådt før den 1. januar 2005.
4. Enhver ydelse, som på grund af den pågældendes nationalitet eller bopæl ikke er blevet fastsat eller har været stillet i bero, skal efter ansøgning fra den pågældende fastsættes eller udbetales på ny fra den 1. januar 2005, på betingelse af at tidligere anerkendte rettigheder ikke har givet anledning til udbetaling af en kapitalydelse.
5. Rettigheder, der tilkommer personer, som har fået tilkendt pension eller rente før den 1. januar 2005, kan efter de pågældendes anmodning tages op til revision under hensyntagen til bestemmelserne i denne forordning. Denne bestemmelse finder ligeledes anvendelse på de øvrige ydelser, der er omhandlet i artikel 78.
6. Indgives den ansøgning, der er omhandlet i stk. 4 eller 5, inden udløbet af to år efter den 1. januar 2005, erhverves rettighederne i medfør af denne forordning med virkning fra denne dato, uden at nogen medlemsstats lovbestemmelser om bortfald eller forældelse af rettigheder kan gøres gældende over for den pågældende.
7. Indgives den ansøgning, der er omhandlet i stk. 4 eller 5, efter udløbet af to år efter 1. januar 2005, erhverves de rettigheder, som ikke er bortfaldet eller forældet, fra datoen for indgivelsen af ansøgningen, med forbehold af eventuelle gunstigere bestemmelser i en medlemsstats lovgivning.
Artikel 95g
Overgangsbestemmelser vedrørende udeladelse af den østrigske plejeydelse fra bilag IIa (Pflegegeld)
For så vidt angår anmodninger om plejeydelse i henhold til den østrigske forbundslov om plejeydelse (Bundespflegegeldgesetz) indgivet senest den 8. marts 2001 på grundlag af artikel 10a, stk. 3, i denne forordning, finder denne bestemmelse fortsat anvendelse, så længe modtageren af plejeydelsen fortsat er bosat i Østrig efter den 8. marts 2001.
10.
Bilag II, IIa, III, IV og VI ændres i henhold til bilag I i denne forordning.
Artikel 2
Forordning (EØF) nr. 574/72 ændres således:
1.
Artikel 4, stk. 11, udgår.
2.
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 10c
Formaliteter i forbindelse med anvendelse af artikel 13, stk. 2, litra d), i forordningen for så vidt angår tjenestemænd og dermed ligestillede personer.
Med hensyn til anvendelse af artikel 13, stk. 2, litra d), udsteder den institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvis lovgivning finder anvendelse, en attest, hvori det bekræftes, at tjenestemanden eller dermed ligestillede personer er omfattet af denne lovgivning.«
3.
Artikel 12a ændres således:
a)
Titlen affattes således:
»Bestemmelser vedrørende de i forordningens artikel 14, stk. 2 og 3, artikel 14a, stk. 2, 3 og 4, og artikel 14c omhandlede personer, som normalt har lønnet eller selvstændig beskæftigelse på to eller flere medlemsstaters område«.
b)
Den indledende sætning affattes således:
»Ved anvendelsen af forordningens artikel 14, stk. 2 og 3, artikel 14a, stk. 2, 3 og 4, og artikel 14c gælder følgende regler:«
c)
Følgende stykke indsættes:
»1a. Hvis en person, der hører til det kørende, sejlende eller flyvende personel i en virksomhed, som foretager international befordring, jf. forordningens artikel 14, stk. 2, litra a), er omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, på hvis område virksomhedens hjemsted eller den filial eller faste repræsentation, hvor vedkommende er beskæftiget, befinder sig, eller hvor vedkommende er bosat og overvejende beskæftiget, udsteder den institution, der er udpeget af den kompetente myndighed i den berørte stat, en attest til denne person, hvori det bekræftes, at vedkommende er omfattet af denne lovgivning.«
4.
Artikel 32a udgår.
5.
Bilagene ændres i overensstemmelse med bilag II til denne forordning.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1, nr. 9, vedrørende artikel 95f i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71, bilag I, nr. 1, litra a) og b) og bilag II, nr. 2 og 4, finder anvendelse fra den 1. januar 2005.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 13. april 2005.
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 647/2005
ze dne 13. dubna 2005,
kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství a (EHS) č. 574/72, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 42 a 308 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V nařízeních (EHS) č. 1408/71 (3) a (EHS) č. 574/72 (4) je za účelem zohlednění nedávného vývoje v judikatuře Soudního dvora Evropských společenství třeba provést některé změny, aby se usnadnilo používání těchto nařízení a aby se promítly změny v právních předpisech členských států týkajících se sociálního zabezpečení.
(2)
Má-li být zohledněn nedávný vývoj judikatury, je třeba učinit závěry z rozsudků, zejména ve věcech Johann Franz Duchon v. Pensionsversicherungsanstalt der Angestellten (5) a Office national de l'emploi v. Calogero Spataro (6).
(3)
Rozsudky ve věcech Friedrich Jauch v. Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter a Ghislain Leclere, Alina Deaconescu v. Caisse nationale des prestations familiale (7), týkajících se zařazení zvláštních nepříspěvkových peněžitých dávek, vyžadují, aby z důvodu právní jistoty byla upřesněna obě kumulativní kritéria, která mají být brána v úvahu, aby tyto dávky mohly být uvedeny v příloze IIa nařízení (EHS) č. 1408/71. Na tomto základě je třeba přílohu opravit, a to s přihlédnutím ke změnám právních předpisů v členských státech, které se vztahují na tento typ dávek, jež vzhledem ke smíšené povaze podléhají zvláštní koordinaci. Kromě toho je nezbytné stanovit přechodná ustanovení týkající se dávky, jež byla předmětem rozsudku ve věci Jauch, aby se ochránila práva příjemců.
(4)
Na základě judikatury týkající se vztahů mezi nařízením (EHS) č. 1408/71 a ustanoveními dvoustranných dohod v oblasti sociálního zabezpečení je nutné přezkoumat přílohu III uvedeného nařízení. Položky v části A přílohy III jsou odůvodněné pouze ve dvou případech: pokud jsou příznivější migrujícím pracovníkům (8) nebo pokud se týkají zvláštních a mimořádných situací, obvykle souvisejících s historickými okolnostmi. Kromě toho není vhodné přijímat položky v části B s výjimkou případů, kdy mimořádné a objektivní situace odůvodňují odchylku od čl. 3 odst. 1 uvedeného nařízení a od článků 12, 39 a 42 Smlouvy (9).
(5)
S cílem usnadnit používání nařízení (EHS) č. 1408/71 je třeba doplnit některá ustanovení týkající se na jedné straně úředníků a osob za ně považovaných a na druhé straně členů personálu, kteří cestují pro podniky provozující mezinárodní přepravu cestujících nebo zboží po železnici, silnici, letecky nebo po vnitrozemských vodních cestách, a rovněž upřesnit postupy pro stanovení průměrné částky, která má být brána v úvahu v souvislosti s článkem 23 uvedeného nařízení.
(6)
Oprava přílohy IIa nařízení (EHS) č. 1408/71 povede k odstranění některých stávajících položek a, s ohledem na změny vnitrostátních právních předpisů některých členských států, k doplnění některých nových položek. V tomto případě je na těchto členských státech, aby zvážily potřebu přechodných opatření nebo dvoustranných řešení, která by se zabývala situací osob, jejichž nabytá práva mohou být v důsledku toho dotčena,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 1408/71 se mění takto:
1.
Článek 3 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se zrušují slova „s bydlištěm na území jednoho z členských států“;
b)
v odstavci 3 se zrušují slova „a úmluvy uzavřené na základě čl. 8 odst. 1“.
2.
V článku 4 se odstavec 2a nahrazuje tímto:
„2a. Tento článek se vztahuje na zvláštní nepříspěvkové peněžité dávky poskytované podle právních předpisů, které vykazují, s přihlédnutím k jejich osobní působnosti, cílům nebo podmínkám pro vznik nároku na dávku, vlastnosti jak právních předpisů týkajících se sociálního zabezpečení uvedených v odstavci 1, tak sociální pomoci.
‚Zvláštními nepříspěvkovými peněžitými dávkami‘ se rozumějí dávky,
a)
jejichž účelem je:
i)
poskytovat doplňkové, náhradní nebo pomocné krytí proti rizikům krytým odvětvími sociálního zabezpečení uvedenými v odstavci 1 a zaručit dotyčným osobám příjem na úrovni životního minima s ohledem na hospodářskou a sociální situaci v dotyčném členském státě,
nebo
ii)
poskytnout výhradně zvláštní ochranu zdravotně postiženým, úzce spjatou se společenským prostředím této osoby v dotyčném členském státě;
a
b)
které jsou financovány výlučně z povinného odvodu daní určených ke krytí obecných veřejných výdajů a podmínky jejich poskytování a výpočtu jejich výše nezávisí na žádném příspěvku příjemce. Dávky poskytované k doplnění příspěvkových dávek se však nepokládají za příspěvkové dávky pouze z tohoto důvodu;
a
c)
které jsou uvedeny v příloze IIa.“
3.
V čl. 7 odst. 2 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
určitá ustanovení úmluv o sociálním zabezpečení uzavřených členskými státy před dnem použitelnosti tohoto nařízení, pokud jsou pro příjemce výhodnější nebo pokud vznikla na základě zvláštních historických okolností a jejich účinek je časově omezen a pokud jsou tato ustanovení uvedena v příloze III.“
4.
Článek 9a se nahrazuje tímto:
„Článek 9a
Prodloužení referenční doby
Pokud právní předpisy členského státu podmiňují uznání nároku na dávku získáním minimální doby pojištění během určité doby předcházející pojistné události (referenční doba) a pokud tyto právní předpisy stanoví, že se tato referenční doba prodlužuje o dobu, během níž byly dávky poskytovány na základě právních předpisů uvedeného členského státu, nebo o dobu věnovanou výchově dětí na území uvedeného členského státu, prodlužuje se tato referenční doba rovněž o doby, po které byly poskytovány invalidní nebo starobní důchody, dávky v nemoci, v nezaměstnanosti nebo dávky při pracovních úrazech nebo nemocí z povolání na základě právních předpisů jiného členského státu, a o doby věnované výchově dětí na území jiného členského státu.“
5.
V článku 10a se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Článek 10 a hlava III se nevztahují na zvláštní nepříspěvkové peněžité dávky uvedené v čl. 4 odst. 2a. Osoby, na které se vztahuje toto nařízení, obdrží tyto dávky výhradně na území členského státu, v kterém mají bydliště, v souladu s právními předpisy tohoto státu za předpokladu, že jsou tyto dávky uvedeny v příloze IIa. Dávky poskytuje instituce místa bydliště na vlastní náklady.“
6.
V článku 23 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„2a. Odstavce 1 a 2 se použijí i v případě, kdy právní předpisy uplatňované příslušnou institucí stanoví určitou referenční dobu a tato doba se popřípadě shoduje zcela nebo zčásti s dobami, které dotyčná osoba získala na základě právních předpisů jednoho nebo více jiných členských států.“
7.
V článku 35 se zrušuje odstavec 2.
8.
V článku 69 se zrušuje odstavec 4.
9.
Vkládají se nové články, které znějí:
„Článek 95f
Přechodná ustanovení k příloze II části I oddílům ‚D. NĚMECKO‘ a ‚R. RAKOUSKO‘
1. Příloha II část I oddíly ‚D. NĚMECKO‘ a ‚R. RAKOUSKO‘, ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 647/2005 ze dne 13. dubna 2005, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství a (EHS) č. 574/72, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 (10), nezakládá žádné nároky za dobu před 1. lednem 2005.
2. Všechny doby pojištění a případně všechny doby zaměstnání, samostatné výdělečné činnosti nebo bydlení získané podle právních předpisů členského státu před 1. lednem 2005 se berou v úvahu při stanovení nároků získaných v souladu s tímto nařízením.
3. S výhradou odstavce 1 vzniká nárok podle tohoto nařízení, i když se týká pojistné události, ke které došlo před 1. lednem 2005.
4. Každá dávka, která nebyla přiznána nebo jejíž výplata byla pozastavena z důvodu státní příslušnosti nebo bydliště dotyčné osoby, je na její žádost přiznána nebo obnovena od 1. ledna 2005 za předpokladu, že nároky, na jejich základě byla dávka dříve přiznána, nevedly k poskytnutí jednorázového peněžitého vyrovnání.
5. Nároky osob, kterým byl důchod nebo anuita přiznán před 1. lednem 2005, mohou být na žádost dotyčných osob přezkoumány s přihlédnutím k tomuto nařízení. Toto ustanovení se vztahuje také na jiné dávky uvedené v článku 78.
6. Je-li žádost uvedená v odstavcích 4 nebo 5 podána do dvou let od 1. ledna 2005, získávají se nároky na základě tohoto nařízení uvedeným dnem a proti dotyčné osobě nelze uplatnit ustanovení právních předpisů žádného z členských států týkající se propadnutí nebo promlčení nároků.
7. Je-li žádost uvedená v odstavcích 4 nebo 5 podána po uplynutí dvou let po 1. lednu 2005, získávají se nároky, které nepropadly nebo ani nebyly promlčeny, dnem podání žádosti, s výjimkou případů, kdy se použijí příznivější ustanovení právních předpisů kteréhokoli členského státu.
Článek 95g
Přechodná ustanovení týkající se zrušení položky týkající se rakouského opatrovného (Pflegegeld) v příloze IIa
V případě žádostí o opatrovné podle rakouského spolkového zákona o opatrovném (Bundespflegegeldgesetz), které byly podány před 8. březnem 2001 na základě čl. 10a odst. 3 tohoto nařízení, se uvedené ustanovení použije i nadále za předpokladu, že příjemce opatrovného v Rakousku bydlí i po 8. březnu 2001.
10.
Přílohy II, IIa, III, IV a VI se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
Článek 2
Nařízení (EHS) č. 574/72 se mění takto:
1.
V článku 4 se zrušuje odstavec 11.
2.
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 10c
Náležitosti stanovené v případě použití čl. 13 odst. 2 písm. d) nařízení na úředníky a osoby za ně považované
Při použití čl. 13 odst. 2 písm. d) vydá instituce určená příslušným orgánem členského státu, jehož právní předpisy jsou použitelné, osvědčení uvádějící, že se tyto právní předpisy vztahují na úředníka nebo osobu za něj považovanou.“
3.
Článek 12a se mění takto:
a)
název se nahrazuje tímto:
„Pravidla použitelná pro osoby uvedené v čl. 14 odst. 2 a 3, čl. 14a odst. 2 až 4 a článku 14c nařízení, které jsou obvykle zaměstnány nebo vykonávají samostatnou výdělečnou činnost na území dvou nebo více členských států“;
b)
návětí se nahrazuje tímto:
„Pro účely čl. 14 odst. 2 a 3, čl. 14a odst. 2 až 4 a článku 14c nařízení se použijí tato pravidla:“;
c)
vkládá se nový bod, který zní:
„1a. Pokud se podle čl. 14 odst. 2 písm. a) nařízení na osobu, jež je členem personálu, který cestuje pro podnik provozující mezinárodní dopravu, vztahují právní předpisy členského státu, na jehož území se nachází sídlo podniku anebo pobočka nebo stálá provozovna, jež jej zaměstnává, nebo kde tato osoba bydlí nebo je převážně zaměstnána, vydá instituce určená příslušným orgánem dotyčného členského státu této osobě osvědčení o tom, že se na ni vztahují jeho právní předpisy.“
4.
Článek 32a se zrušuje.
5.
Přílohy se mění v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 odst. 9 týkající se článku 95f nařízení (EHS) č. 1408/71, příloha I bod 1 písm. a) a b) a příloha II body 2 a 4 se použijí ode dne 1. ledna 2005.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 13. dubna 2005.