Rådets direktiv 2003/92/EF
af 7. oktober 2003
om ændring af direktiv 77/388/EØF om reglerne vedrørende leveringssteder for gas og elektricitet
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 93,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Den øgede liberalisering inden for gas- og elektricitetssektoren, der har til formål at etablere et indre marked, også hvad angår gas og elektricitet, har afsløret, at der er behov for en revision af de gældende momsregler vedrørende leveringssted for disse goder i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag(4), således at der kan finde en modernisering og forenkling sted som tilpasning til det indre marked, en strategi, som Kommissionen er fortaler for.
(2) Elektricitet og gas betragtes som goder i momsmæssig forstand, og leveringsstedet i forbindelse med grænseoverskridende transaktioner, der involverer disse goder, skal derfor fastsættes i henhold til artikel 8 i direktiv 77/388/EØF. Da elektricitet og gas imidlertid er varer, som er svære at spore rent fysisk, er det med de nuværende regler særdeles vanskeligt at fastslå leveringsstedet.
(3) Med henblik på at oprette et ægte indre marked for elektricitet og gas uden momsmæssige hindringer bør leveringsstedet for gas gennem distributionssystemet for naturgas og for elektricitet inden det forbrugsmæssige slutled betragtes som værende det sted, hvor kunden har etableret sin virksomhed.
(4) Levering af elektricitet og gas i slutleddet, dvs. fra erhvervsdrivende og distributører til slutbrugeren, bør beskattes der, hvor kunden rent faktisk anvender og forbruger varen, således at det sikres, at beskatningen finder sted i det land, hvor det faktiske forbrug finder sted. Dette er normalt det sted, hvor kundens måler befinder sig.
(5) Elektricitet og gas leveres gennem distributionsnetværk, som der opnås adgang til via netværksoperatører. Med henblik på at undgå dobbeltbeskatning eller slet ingen beskatning er det nødvendigt at harmonisere reglerne for leveringssteder i forbindelse med transmissions- og transporttjenester. Adgang til og brug af distributionssystemer og andre direkte forbundne tjenester bør derfor føjes til listen over specifikke områder, der er nævnt i artikel 9, stk. 2, litra e), i direktiv 77/388/EØF.
(6) Import af gas gennem distributionssystemet for naturgas eller af elektricitet bør fritages for afgift med henblik på at undgå dobbeltbeskatning.
(7) Disse ændringer i reglerne vedrørende leveringssteder for gas gennem distributionssystemet for naturgas eller for elektricitet bør kombineres med et obligatorisk omvendt opkrævningssystem, når kunden er en person, der er identificeret i forbindelse med momsbetaling.
(8) Direktiv 77/388/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse med hermed -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I direktiv 77/388/EØF foretages følgende ændringer:
1) I artikel 8, stk. 1, tilføjes følgende:
"d) i tilfælde, hvor der leveres gas gennem distributionssystemet for naturgas, eller hvor der leveres elektricitet til en afgiftspligtig forhandler: det sted, hvor den pågældende afgiftspligtige forhandler har etableret sin virksomhed eller har et fast driftssted, som får gassen eller elektriciteten leveret, eller, hvis et sådant virksomhedssted eller fast driftssted ikke findes, det sted, hvor han har sin faste adresse eller sædvanligvis er bosat.
En afgiftspligtig forhandler i henhold til denne bestemmelse er en afgiftspligtig person, hvis hovedbeskæftigelse i forbindelse med køb af gas og elektricitet er at videresælge disse produkter, og hvis eget forbrug af disse produkter er af uvæsentligt omfang.
e) i tilfælde, hvor der leveres gas gennem distributionssystemet for naturgas, eller hvor der leveres elektricitet, hvis en sådan levering ikke er omfattet af litra d): det sted, hvor kunden rent faktisk forbruger varen. Hvis hele eller en del af varen faktisk ikke forbruges af kunden, skønnes disse ikke-forbrugte varer at være anvendt og forbrugt det sted, hvor han har etableret sin virksomhed eller har et fast driftssted, hvortil varen er leveret. Hvis et sådant virksomhedssted eller fast driftssted ikke findes, skønnes han at have anvendt og forbrugt varen det sted, hvor han har sin faste adresse eller sædvanligvis er bosat."
2) I artikel 9, stk. 2, litra e), indsættes følgende led efter ottende led:
"- adgang til samt transport eller transmission gennem distributionssystemer for naturgas og elektricitet og andre direkte forbundne tjenester".
3) I artikel 14, stk. 1, tilføjes følgende litra k):
"k) indførsel af gas gennem distributionssystemet for naturgas eller af elektricitet."
4) Artikel 21, stk. 1, litra a), som den fremgår af artikel 28g, affattes således:
"a) den afgiftspligtige person, som foretager en afgiftspligtig levering af goder eller tjenesteydelser, bortset fra de i litra b), c) og f) omhandlede tilfælde. Hvis den afgiftspligtige levering af goder eller tjenesteydelser foretages af en afgiftspligtig person, der ikke er etableret i indlandet, kan medlemsstaterne på betingelser, som de selv fastsætter, bestemme, at den betalingspligtige person er den person, for hvem den afgiftspligtige levering af goder eller tjenesteydelser foretages".
5) I artikel 21, stk. 1, som den fremgår af artikel 28g, tilføjes følgende litra f):
"f) personer, der er identificeret i forbindelse med momsbetaling i det pågældende land, og til hvem der leveres varer på betingelserne i artikel 8, stk. 1, litra d) eller e), hvis leverancerne foretages af en afgiftspligtig person, der ikke er etableret i det pågældende land."
6) I artikel 22, stk. 1, litra c), som den fremgår af artikel 28h, affattes første led således:
"- enhver afgiftspligtig person, bortset fra de i artikel 28a, stk. 4, omhandlede afgiftspligtige personer, der i indlandet foretager levering af goder eller tjenesteydelser, som giver den pågældende fradragsret, bortset fra goder eller tjenesteydelser, for hvilke afgiften udelukkende påhviler aftageren eller modtageren i overensstemmelse med artikel 21, stk. 1, litra a), b), c), eller f). Medlemsstaterne kan dog undlade at registrere visse afgiftspligtige personer, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3".
7) I artikel 28a, stk. 5, litra b), tilføjes følgende led:
"- levering af gas gennem distributionsnettet for naturgas og af elektricitet på betingelserne i artikel 8, stk. 1, litra d) eller e)."
Artikel 2
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 1. januar 2005. De underretter straks Kommissionen herom. Når medlemsstaterne vedtager disse love og bestemmelser, skal de ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 3
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 7. oktober 2003.
Směrnice Rady 2003/92/ES
ze dne 7. října 2003,
kterou se mění směrnice 77/388/EHS, pokud jde o pravidla týkající se místa dodání u plynu a elektrické energie
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 93 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Rostoucí liberalizace plynárenství a odvětví elektrické energie, jejímž cílem je dotvoření vnitřního trhu s elektrickou energií a zemním plynem, odhalila potřebu přezkoumat s ohledem na místo dodání u plynu a elektrické energie současné předpisy týkající se DPH, které jsou obsaženy v šesté směrnici Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu - společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně [4], aby se modernizovaly a zjednodušily operace v systému DPH v rámci vnitřního trhu, a to v souladu se strategií, kterou se Komise zavázala naplňovat.
(2) Elektrická energie a plyn se pro účely DPH považují za zboží, a proto musí být v souvislosti s přeshraničními transakcemi určeno místo jejich dodání v souladu s článkem 8 směrnice 77/388/EHS. Jelikož se však elektrická energie i plyn obtížně fyzicky sledují, je podle současných předpisů nanejvýš obtížné určit i místo jejich dodání.
(3) Pro vytvoření skutečného vnitřního trhu s elektrickou energií a plynem, neomezeného překážkami souvisejícími s DPH, by místem dodání u plynu dodávaného prostřednictvím distribuční soustavy zemního plynu a místem dodání u elektrické energie předtím, než zboží dosáhne konečné fáze spotřeby, mělo být místo, kde má zákazník sídlo své hospodářské činnosti.
(4) Dodání elektrické energie a plynu by v konečné fázi, tedy od obchodníků a distributorů konečnému spotřebiteli, mělo být zdaněno v místě, kde spotřebitel zboží skutečně využívá a spotřebovává, aby se tak zajistilo zdanění v zemi, kde dochází ke skutečné spotřebě. Obvykle se jedná o místo, kde je umístěn elektroměr nebo plynoměr odběratele.
(5) Elektrická energie a plyn jsou dodávány prostřednictvím distribučních sítí. Provozovatelé sítí do nich poskytují přístup. Aby se předešlo nezdanění nebo dvojímu zdanění, je nezbytné sladit předpisy upravující místo dodání u přenosových a přepravních služeb. Přístup do distribuční soustavy, její využívání a poskytování dalších bezprostředně souvisejících služeb by tudíž měly být doplněny do seznamu specifických služeb uvedených v čl. 9 odst. 2 písm. e) směrnice 77/388/EHS.
(6) Dovoz plynu prostřednictvím distribuční soustavy zemního plynu nebo dovoz elektrické energie by měl být osvobozen, aby se zabránilo dvojímu zdanění.
(7) Tyto změny v předpisech upravujících místo dodání u plynu dodávaného prostřednictvím distribuční soustavy zemního plynu nebo místo dodání u elektrické energie by měly být spojeny s povinným přenesením daňové povinnosti, pokud je zákazníkem osoba identifikovaná pro účely daně z přidané hodnoty.
(8) Směrnice 77/388/EHS by tudíž měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 77/388/EHS se mění takto:
1. V čl. 8 odst. 1 se doplňují nová písmena d) a e), která znějí:
"d) v případě dodání plynu prostřednictvím distribuční soustavy zemního plynu nebo v případě dodání elektrické energie obchodníku povinnému k dani: místo, kde má obchodník povinný k dani sídlo své hospodářské činnosti nebo stálou provozovnu, pro niž se zboží dodává, nebo nemá-li takové sídlo či provozovnu, místo, kde má trvalé bydliště, popřípadě místo, kde se obvykle zdržuje.
"Obchodníkem povinným k dani" se pro účely tohoto ustanovení rozumí osoba povinná k dani, jejíž hlavní činností v souvislosti s nákupem plynu a elektrické energie je následný prodej těchto produktů a jejíž vlastní spotřeba těchto produktů je zanedbatelná.
e) v případě dodání plynu prostřednictvím distribuční soustavy zemního plynu nebo v případě dodání elektrické energie, na která se nevztahuje písmeno d): místo, kde zákazník skutečně využívá a spotřebovává zboží. Pokud tento zákazník ve skutečnosti nespotřebuje všechno zboží nebo jeho část, považuje se nespotřebované zboží za využité a spotřebované v místě, kde má zákazník sídlo své hospodářské činnosti nebo stálou provozovnu, pro niž se zboží dodává. Nemá-li zákazník takové sídlo či provozovnu, má se za to, že zboží využil a spotřeboval v místě, kde má trvalé bydliště, popřípadě v místě, kde se obvykle zdržuje."
2. V čl. 9 odst. 2 písm. e) se za osmou odrážku vkládá nová odrážka, která zní:
"- poskytování přístupu do distribučních soustav zemního plynu a elektrické energie, přeprava nebo přenos prostřednictvím těchto soustav a poskytování dalších bezprostředně souvisejících služeb."
3. V čl. 14 odst. 1 se doplňuje nové písmeno k), které zní:
"k) dovoz plynu prostřednictvím distribuční soustavy zemního plynu nebo dovoz elektrické energie."
4. Čl. 21 odst. 1 písm. a) se ve znění článku 28g nahrazuje tímto:
"a) osoba povinná k dani uskutečňující zdanitelná dodání zboží nebo poskytnutí služeb, s výjimkou případů uvedených v písmenech b), c) a f). Uskutečňuje-li zdanitelné dodání zboží nebo poskytnutí služeb osoba povinná k dani, která není usazena v tuzemsku, mohou členské státy za podmínek, které si určí, stanovit, že daňovým dlužníkem je osoba, pro niž se dodání zboží nebo poskytnutí služeb uskutečnilo;"
5. V čl. 21 odst. 1 ve znění článku 28g se doplňuje nové písmeno f), které zní:
"f) osoby, které jsou identifikovány pro účely daně z přidané hodnoty v tuzemsku a jimž se dodává zboží za podmínek stanovených v čl. 8 odst. 1 písm. d) nebo e), pokud dodání provádí osoba povinná k dani, která není usazena v tuzemsku."
6. V čl. 22 odst. 1 písm. c) ve znění článku 28h se první odrážka nahrazuje tímto:
"- každé osoby povinné k dani s výjimkou osob uvedených v čl. 28a odst. 4, která uskutečňuje v tuzemsku dodání zboží nebo poskytování služeb, z nichž jí vzniká nárok na odpočet, kromě dodání zboží nebo poskytování služeb, z nichž odvádí daň výhradně zákazník nebo příjemce podle čl. 21 odst. 1 písm. a), b), c) nebo f). Členské státy nejsou nicméně povinny přidělit identifikační číslo pro účely daně některým osobám povinným k dani uvedeným v čl. 4 odst. 3;".
7. V čl. 28a odst. 5 písm. b) se doplňuje nová odrážka, která zní:
"- dodání plynu prostřednictvím distribuční soustavy zemního plynu nebo dodání elektrické energie, podle podmínek stanovených v čl. 8 odst. 1 písm d) nebo e)."
Článek 2
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí dne 1. ledna 2005. Neprodleně o nich uvědomí Komisi. Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 7. října 2003.