Kommissionens forordning (EF) nr. 1/2004
af 23. december 2003
om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om anvendelse af artikel 92 og 93 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på visse former for horisontal statsstøtte(1), særlig artikel 1, stk. 1, litra a), nr. i),
efter offentliggørelse af et udkast til denne forordning(2),
efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Statsstøtte, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) I medfør af beføjelsen i forordning (EF) nr. 994/98 kan Kommissionen i overensstemmelse med traktatens artikel 87 erklære, at støtte til små og mellemstore virksomheder på visse betingelser er forenelig med fællesmarkedet og ikke er omfattet af anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3.
(2) Kommissionens forordning (EF) nr. 70/2001 af 12. januar 2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte til små og mellemstore virksomheder(3) finder ikke anvendelse på aktiviteter vedrørende produktion, forarbejdning eller markedsføring af produkter, der er anført i traktatens bilag I.
(3) Kommissionen har i adskillige beslutninger anvendt traktatens artikel 87 og 88 i forbindelse med små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, og den har redegjort for sin politik på dette område, senest ved EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren(4) (i det følgende benævnt "landbrugsrammebestemmelserne"). På baggrund af Kommissionens store erfaring med anvendelsen af de nævnte artikler på små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, vil det være rimeligt, at Kommissionen, for at sikre et effektivt tilsyn og en forenklet administration uden derved at svække sin kontrol, gør brug af sine beføjelser i henhold til forordning (EF) nr. 994/98 i forbindelse med små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, for så vidt traktatens artikel 89 er blevet erklæret anvendelig på de pågældende produkter. Som følge af de særlige forhold i landbrugssektoren vil det være berettiget at vedtage en særlig forordning alene for de små og mellemstore virksomheder i denne sektor.
(4) Forordningen påvirker ikke medlemsstaternes mulighed for at anmelde støtte til små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter. Sådanne anmeldelser vil blive vurderet af Kommissionen på grundlag af nærværende forordning og landbrugsrammebestemmelserne. Anmeldelser, der er til behandling på tidspunktet for denne forordnings ikrafttrædelse, bør først vurderes på grundlag af nærværende forordning, og hvis de deri fastsatte betingelser ikke er opfyldt, da på grundlag af landbrugsrammebestemmelserne. Det vil være hensigtsmæssigt at fastsætte overgangsbestemmelser for støtte, der er ydet inden nærværende forordnings ikrafttrædelse, og som i strid med forpligtelsen i traktatens artikel 88, stk. 3, ikke er blevet anmeldt.
(5) I de kommende år skal landbruget tilpasse sig til nye forhold og yderligere ændringer i forbindelse med markedsudvikling, markedspolitik og handelsregler, forbrugerkrav og -præferencer og udvidelsen af Fællesskabet. Disse ændringer kommer ikke kun til at påvirke landbrugsmarkederne, men også den lokale økonomi i landdistrikterne i almindelighed. En politik til udvikling af landdistrikterne bør tage sigte på at genoprette og udbygge landdistrikternes konkurrenceevne, og den bør derfor bidrage til at bevare og skabe beskæftigelse i disse områder.
(6) Små og mellemstore virksomheder spiller en afgørende rolle for jobskabelsen og medvirker mere generelt til at skabe social stabilitet og en dynamisk økonomi. Deres udvikling kan dog begrænses af f.eks. ufuldkommenhed på markederne. De kan ofte have vanskeligt ved at skaffe kapital eller optage lån, da det er svært at opnå risikovillig kapital på visse kapitalmarkeder, og de ofte kun kan stille begrænsede sikkerheder. Deres beskedne ressourcer kan også begrænse deres adgang til information, især med hensyn til ny teknologi og potentielle markeder. På denne baggrund bør den støtte, der fritages ved denne forordning, tage sigte på at fremme udviklingen af små og mellemstore virksomheders økonomiske aktiviteter, idet støtten dog ikke må ændre samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. Denne udvikling bør fremmes og støttes gennem en forenkling af de nuværende regler, i det omfang de gælder for de små og mellemstore virksomheder.
(7) Produktionen, forarbejdningen og afsætningen af landbrugsprodukter i Fællesskabet domineres i vidt omfang af små og mellemstore virksomheder.
(8) Ved Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 af 17. maj 1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) og om ændring og ophævelse af visse forordninger(5) er der allerede fastsat særlige statsstøtteregler for visse foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, som medlemsstaterne yder støtte til uden nogen EF-finansiering.
(9) Forordningen bør fritage enhver form for støtte, der opfylder alle de deri fastsatte krav, og enhver støtteordning, hvor den støtte, der kan ydes i henhold ordningen, opfylder alle forordningens relevante krav. For at sikre et effektivt tilsyn og forenkle administrationen uden derved at svække Kommissionens kontrol bør der ved støtteordninger og individuel støtte, som ikke er omfattet af en støtteordning, udtrykkeligt henvises til denne forordning.
(10) Støtte til omkostninger i forbindelse med reklame som defineret i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame for produkter opført i EF-traktatens bilag I og visse produkter uden for bilag I(6) bør ikke være omfattet af denne forordning og bør fortsat kun være omfattet af nævnte rammebestemmelser.
(11) Da det er nødvendigt at skabe en rimelig balance mellem den mindst mulige konkurrencefordrejning inden for den støttemodtagende sektor og denne forordnings målsætninger, bør forordningen ikke fritage individuel støtte, der overstiger et fast maksimumsbeløb, uanset om den udbetales i henhold til en ved forordningen fritaget støtteordning.
(12) Forordningen bør ikke fritage eksportstøtte eller støtte, der er betinget af anvendelse af indenlandske produkter frem for importerede. En sådan støtte kan være uforenelig med Fællesskabets internationale forpligtelser i henhold til WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger og WTO-aftalen om landbrug. Støtte til omkostningerne ved deltagelse i varemesser eller til undersøgelser eller konsulenttjenester, der er nødvendige for lancering af et nyt eller eksisterende produkt på et nyt marked, bør normalt ikke betragtes som eksportstøtte.
(13) For at undgå forskelle, der kunne medføre konkurrencefordrejninger, og lette samordningen mellem Fællesskabets og medlemsstaternes forskellige initiativer med hensyn til små og mellemstore virksomheder samt af hensyn til den administrative klarhed og retssikkerheden bør den definition af "små og mellemstore virksomheder", der anvendes i denne forordning, svare til den, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 70/2001.
(14) I overensstemmelse med Kommissionens faste praksis og for at sikre, at støtten er rimelig, og at den begrænses til det nødvendige beløb, bør støttelofterne normalt udtrykkes ved støtteintensiteten for en række støtteberettigede omkostninger frem for ved maksimale støttebeløb.
(15) For at fastslå, om støtte er forenelig med fællesmarkedet ifølge denne forordning, er det nødvendigt at tage hensyn til støtteintensiteten og dermed støttebeløbet udtrykt i subventionsækvivalent. Subventionsækvivalenten i forbindelse med støtte, der udbetales i flere rater, og støtte i form af lån på lempelige vilkår beregnes på grundlag af markedsrenten på støttetidspunktet. Med henblik på en ensartet, gennemsigtig og forenklet anvendelse af statsstøttereglerne bør markedsrenten i forbindelse med denne forordning anses for at svare til referencesatserne, forudsat at lånet, når der er tale om lån på lempelige vilkår, garanteres af en normal sikkerhedsstillelse og ikke indebærer unormalt store risici. Referencesatserne bør være de satser, der med regelmæssige mellemrum fastsættes af Kommissionen på grundlag af objektive kriterier og offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og på internettet.
(16) I overensstemmelse med Kommissionens faste praksis ved vurderingen af statsstøtte i landbrugssektoren vil det ikke være nødvendigt at foretage nogen differentiering mellem små og mellemstore virksomheder. For visse støtteformers vedkommende vil det være hensigtsmæssigt at fastsætte de absolutte støttebeløb, som en støttemodtager må modtage.
(17) På grundlag af Kommissionens erfaringer bør støttelofterne fastsættes på et niveau, der skaber en rimelig balance mellem den mindst mulige konkurrencefordrejning inden for den støttemodtagende sektor og målet om at fremme udviklingen af de økonomiske aktiviteter i de små og mellemstore virksomheder i landbrugssektoren. For at opnå en sammenhæng med de EF-finansierede støtteforanstaltninger bør lofterne harmoniseres med dem, der er fastsat i landbrugsrammebestemmelserne og i forordning (EF) nr. 1257/1999.
(18) Der bør fastlægges yderligere betingelser, som enhver støtteordning eller individuel støtteforanstaltning, der fritages ved denne forordning, skal opfylde. Virksomheder, der modtager investeringsstøtte, bør opfylde de kriterier vedrørende økonomisk levedygtighed og opfyldelse af mindstekrav, der er fastlagt i artikel 5 og artikel 26, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1257/1999. Der bør tages hensyn til eventuelle produktionsrestriktioner eller begrænsninger af EF-støtte under de fælles markedsordninger. Under henvisning til traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), bør støtten normalt ikke udelukkende medføre, at de driftsomkostninger, som støttemodtageren normalt selv skal afholde, nedbringes løbende eller med visse mellemrum, ligesom støtten bør stå i rimeligt forhold til de problemer, der skal løses, for at sikre de socioøkonomiske fordele, der anses for at være i Fællesskabets interesse. Ensidige statsstøtteforanstaltninger, som blot har til formål at forbedre producenternes økonomiske situation, men som på ingen måde bidrager til sektorens udvikling, og navnlig støtte, som udelukkende ydes på grundlag af pris, mængde, produktionsenhed eller produktionsmiddelenhed, anses for at være driftsstøtte, som er uforenelig med fællesmarkedet. Desuden vil en sådan støtte også ofte kunne forstyrre de fælles markedsordningers mekanismer. Det vil derfor være hensigtsmæssigt at begrænse anvendelsesområdet for denne forordning til bestemte former for støtte.
(19) Forordningen bør fritage støtte til små og mellemstore virksomheder uanset virksomhedernes beliggenhed. Investeringer og jobskabelse kan bidrage til den økonomiske udvikling af ugunstigt stillede områder og mål 1-regioner i Fællesskabet. Små og mellemstore virksomheder i disse områder lider både under de strukturbestemte handicap, som deres beliggenhed medfører, og under vanskelighederne som følge af deres størrelse. Det vil derfor være rimeligt at fastsætte højere lofter for små og mellemstore virksomheder i ugunstigt stillede områder og i mål 1-regioner.
(20) På grund af risikoen for fordrejninger som følge af målrettet investeringsstøtte og for at stille landbrugere frit, når de skal vælge, hvilke produkter de vil investere i, bør investeringsstøtte, der er fritaget efter denne forordning, ikke være begrænset til specifikke landbrugsprodukter. Betingelsen bør ikke kunne forhindre en medlemsstat i at udelukke visse landbrugsprodukter fra sådanne støtteforanstaltninger eller ordninger, navnlig i de tilfælde, hvor der ikke kan findes normale afsætningsmuligheder. Forordningen bør heller ikke gælde for visse typer investeringer. Investeringsstøtte, der er målrettet visse sektorer, kan være begrundet og bør derfor være fritaget, hvis støtten begrænses til omkostningerne ved at gennemføre specifikke regler om beskyttelse og forbedring af miljøet, forbedring af hygiejnevilkårene for husdyrbrug eller landbrugsdyrs velfærd. Investeringer i forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, som foretages på landbrugsbedriftsplan, som ikke medfører kapacitetsforøgelser, og som er af en sådan størrelse, at de støtteberettigede udgifter ligger under det loft, der er fastsat i henhold til artikel 7 i forordning (EF) nr. 1257/1999, bør undersøges på grundlag af de fastsatte regler for investeringer i produktion af landbrugsprodukter. Investeringer i forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter, som foretages på landbrugsbedriften, og som medfører en forøgelse af produktionskapaciteten, eller hvor de samlede støtteberettigede omkostninger ligger over det loft, der er fastsat i henhold til forordning (EF) nr. 1257/1999, bør undersøges på grundlag af de fastsatte regler for investeringer i sektoren for forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter.
(21) Hvis der ydes støtte med henblik på tilpasning til nyindførte EF-standarder, bør medlemsstaterne ikke kunne forlænge tilpasningsperioden for landbrugerne ved at forsinke gennemførelsen af sådanne regler. Derfor bør det klart fastsættes, fra hvilket tidspunkt en ny lovgivning ikke længere kan anses for at være ny.
(22) Tjenesteydelser til subsidierede satser tilbydes ofte landbrugerne af selskaber, som landbrugeren ikke frit kan vælge. For at undgå, at der ydes støtte til tjenesteyderen og ikke til landbrugeren, og for at sikre, at landbrugeren får den bedste tjenesteydelse til en konkurrencedygtig pris, bør det normalt sikres, at sådanne tjenesteydere udvælges og betales på grundlag af markedsvilkårene. For nogle tjenesteydelsers vedkommende, bl.a. kontrol, kan det dog som følge af tjenesteydelsens karakter eller retsgrundlaget for præstationen af tjenesteydelsen forekomme, at der kun er en enkelt tjenesteyder, der tilbyder den pågældende tjenesteydelse.
(23) Visse rådsforordninger på landbrugsområdet åbner mulighed for særlige bemyndigelser af medlemsstaterne til at udbetale støtte, ofte i forbindelse med eller som et tillæg til EF-støtte. Sådanne bestemmelser åbner dog normalt ikke mulighed for fritagelse for pligten til at indgive anmeldelse i henhold til traktatens artikel 88, i det omfang sådanne foranstaltninger opfylder betingelserne i traktatens artikel 87, stk. 1. Da betingelserne for sådan støtte klart er fastlagt i de pågældende forordninger, og/eller da der er pligt til at meddele sådanne foranstaltninger til Kommissionen i henhold til forordningernes særlige bestemmelser, er der ikke behov for nogen yderligere særskilt anmeldelse i henhold til traktatens artikel 88, stk. 3, for at Kommissionen kan vurdere foranstaltningerne. Af hensyn til retssikkerheden bør der i forordningen henvises til disse bestemmelser, og det bør således ikke vil være nødvendigt at indgive en anmeldelse om sådanne foranstaltninger i henhold til traktatens artikel 88, i det omfang det på forhånd kan sikres, at støtten udelukkende ydes til SMV.
(24) For at sikre, at støtten er nødvendig og virker som en tilskyndelse til udvikling af bestemte aktiviteter, bør denne forordning ikke fritage støtte til aktiviteter, som støttemodtageren også under hensyntagen til de gældende markedsbetingelser ville gennemføre uden støtte. Der bør ikke ydes støtte med tilbagevirkende kraft for aktiviteter, som støttemodtageren allerede har gennemført.
(25) Forordningen bør ikke fritage støtte, der kumuleres med anden statsstøtte, herunder støtte ydet af nationale, regionale eller lokale myndigheder, med offentlig støtte, der ydes inden for rammerne af forordning (EF) nr. 1257/1999, eller med EF-bistand, der vedrører de samme støtteberettigede udgifter, når en sådan kumulering fører til en overskridelse af de lofter, der er fastsat i nærværende forordning.
(26) For at sikre gennemsigtighed og effektivt tilsyn bør der i overensstemmelse med artikel 3 i forordning (EF) nr. 994/98 udarbejdes en standardformular, hvori medlemsstaterne med henblik på offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende kan give Kommissionen kortfattede oplysninger, når der i medfør af nærværende forordning gennemføres en støtteordning eller ydes en individuel støtte, der ikke er omfattet af en sådan støtteordning. Af samme årsager bør der udarbejdes regler om de registre, medlemsstaterne skal føre over den støtte, der er fritaget i medfør af denne forordning. Med hensyn til den årlige rapport, som medlemsstaterne skal forelægge Kommissionen, bør Kommissionen opstille særlige krav. De kortfattede oplysninger og den årlige rapport bør sendes i elektronisk form, da den herfor nødvendige teknologi er tilstrækkeligt udbredt.
(27) Hvis en medlemsstat ikke opfylder de rapporteringskrav, der er fastsat i denne forordning, kan dette gøre det umuligt for Kommissionen at varetage sin overvågningsopgave i henhold til traktatens artikel 88, stk. 1, og navnlig at vurdere, om de kumulative økonomiske virkninger af den støtte, der er fritaget ved denne forordning, vil kunne ændre samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. Der er navnlig behov for at vurdere de kumulative virkninger af statsstøtte, når samme støttemodtager kan modtage støtte fra flere kilder, som det stadig oftere er tilfældet på landbrugsområdet. Det er derfor af største betydning, at medlemsstaterne hurtigt fremsender passende oplysninger, inden støtte efter denne forordning gennemføres.
(28) På baggrund af Kommissionens erfaringer på dette område, især den hyppighed hvormed det generelt er nødvendigt at revidere statsstøttepolitikken, bør anvendelsesperioden for denne forordning begrænses. Hvis forordningens anvendelsesperiode udløber uden at være blevet forlænget, bør støtteordninger, der allerede er fritaget i medfør af forordningen, fortsat være fritaget i seks måneder -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL 1 ANVENDELSESOMRÅDE, DEFINITIONER OG BETINGELSER
Artikel 1
Anvendelsesområde
1. Denne forordning gælder for støtte til små og mellemstore virksomheder, der beskæftiger sig med produktion, forarbejdning eller afsætning af landbrugsprodukter.
2. Forordningen finder ikke anvendelse på:
a) støtte til omkostninger i forbindelse med reklame som defineret i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til reklame for produkter opført i EF-traktatens bilag I og visse produkter uden for bilag I
b) støtte til forarbejdning af landbrugsprodukter opført i bilag I til varer uden for bilag I.
3. Forordningen finder ikke anvendelse på støtte til individuelle investeringer, hvor de støtteberettigede udgifter overstiger 12,5 mio. EUR, eller hvor det faktiske støttebeløb vil overstige 6 mio. EUR. Sådan støtte skal særskilt anmeldes til Kommissionen i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 88, stk. 3.
4. Uden at anvendelsen af artikel 16, litra a), derved indskrænkes, finder denne forordning ikke anvendelse på:
a) støtte til eksportrelaterede aktiviteter, dvs. støtte, der er direkte knyttet til de eksporterede mængder, til etablering og drift af et distributionsnet eller til andre løbende udgifter i forbindelse med eksportvirksomhed
b) støtte, som er betinget af, at der anvendes indenlandske produkter i stedet for importerede.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) "støtte": enhver foranstaltning, der opfylder alle kriterier i traktatens artikel 87, stk. 1
2) "landbrugsprodukt":
a) produkter, der er opført i traktatens bilag I, undtagen fiskevarer og akvakulturprodukter, der er omfattet af Rådets forordning (EF) nr. 104/2000(7)
b) produkter henhørende under KN-kode 4502, 4503 og 4504 (varer af naturkork)
c) produkter, der imiterer eller erstatter mælk og mejeriprodukter som omhandlet i artikel 3, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1898/87(8)
3) "forarbejdning af et landbrugsprodukt": en proces, som et landbrugsprodukt undergår, og hvor det produkt, der fremkommer ved processen, også er et landbrugsprodukt
4) "små og mellemstore virksomheder" ("SMV'er"): virksomheder som defineret i bilag I til forordning (EF) nr. 70/2001
5) "bruttostøtteintensitet": støttebeløbet udtrykt i procent af projektets støtteberettigede omkostninger. Alle tal, der benyttes, skal angive beløbene før direkte beskatning. Hvis støtten ydes som andet end tilskud, skal støttebeløbet være støttens subventionsækvivalent. Støtte, der udbetales i flere rater, tilbagediskonteres til værdien på det tidspunkt, hvor den blev ydet. Den rentesats, der anvendes til tilbagediskontering og til beregning af støttebeløbet i forbindelse med lån på lempelige vilkår, er den gældende referencesats på tidspunktet for ydelsen af støtten
6) "kvalitetsprodukt": et produkt, der opfylder kriterierne i artikel 24b, stk. 2 eller 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1783/2003 om ændring af forordning (EF) nr. 1257/1999 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL)(9)
7) "ugunstige vejrforhold, som kan henregnes under naturkatastrofer": vejrforhold såsom frost, hagl, is, regn eller tørke, der tilintetgør 20 % af den normale produktion i ugunstigt stillede områder og 30 % i andre områder
8) "ugunstigt stillede områder": områder som fastlagt af medlemsstaterne på grundlag af artikel 17 i forordning (EF) nr. 1257/1999
9) "mål 1-regioner": regioner som omhandlet i artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999(10)
10) "nyindførte mindstekrav for miljø, hygiejne og dyrevelfærd":
a) for så vidt angår krav eller lovgivning, der ikke åbner mulighed for en overgangsperiode: krav, der skal gøres obligatoriske for de erhvervsdrivende højst to år inden investeringen faktisk påbegyndes, eller
b) for så vidt angår krav eller lovgivning, der åbner mulighed for en overgangsperiode: krav, der vil blive gjort obligatoriske for de erhvervsdrivende, efter at investeringen faktisk er påbegyndt
11) "unge landbrugere": landbrugsproducenter som defineret i artikel 8 i forordning (EF) nr. 1257/1999
12) "producentsammenslutning": en sammenslutning, der i overensstemmelse med målene for de fælles markedsordninger er oprettet for i fællesskab at tilpasse medlemmernes produktion til markedets behov, navnlig ved at koncentrere udbuddet
13) "forening af producentsammenslutninger": forening, der består af anerkendte producentsammenslutninger, og som på et bredere plan har samme målsætninger som producentsammenslutningerne
14) "udgifter til TSE- og BSE-prøver": alle udgifter, herunder til testpakker, udtagning, transport, undersøgelse, opbevaring og destruering af prøver til tester, der gennemføres i henhold til kapitel C i bilag X til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier(11).
Artikel 3
Betingelser for fritagelse
1. Individuel støtte, der ikke er omfattet af nogen ordning, men som opfylder alle betingelser i denne forordning, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis de kortfattede oplysninger, som er fastsat i artikel 19, stk. 1, er fremsendt, og hvis der udtrykkeligt henvises til denne forordning med angivelse af dens titel og en henvisning til dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Støtteordninger, der opfylder alle betingelser i denne forordning, er forenelige med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis:
a) enhver støtte, der kan ydes i henhold til en sådan ordning, opfylder alle forordningens betingelser
b) ordningen indeholder en udtrykkelig henvisning til denne forordning med angivelse af dens titel og en henvisning til dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende
c) de kortfattede oplysninger, som er fastsat i artikel 19, stk. 1, er fremsendt.
3. Støtte, der ydes i henhold til ordninger som omhandlet i stk. 2, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis støtten umiddelbart opfylder alle de i denne forordning fastsatte betingelser.
KAPITEL 2 STØTTEKATEGORIER
Artikel 4
Investeringer i landbrugsbedrifter
1. Støtte til investeringer i landbrugsbedrifter i Fællesskabet med henblik på produktion, forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i stk. 2-10.
2. Bruttostøtteintensiteten må ikke overstige:
a) 50 % af de støtteberettigede investeringer i ugunstigt stillede områder
b) 40 % af de støtteberettigede investeringer i andre regioner.
Foretages investeringer af unge landbrugere senest fem år efter etableringen, forhøjes maksimumsstøttesatsen dog til 60 % i ugunstigt stillede områder og til 50 % i andre områder.
Når investeringer medfører meromkostninger i forbindelse med beskyttelse og forbedring af miljøet, forbedring af hygiejneforholdene inden for husdyrbrug eller forbedring af dyrevelfærden, kan de i første afsnit, litra a) og b), nævnte maksimumsstøttesatser på 50 % og 40 % dog forhøjes med henholdsvis 25 og 20 procentpoint. En sådan forhøjelse må kun foretages for investeringer, som er mere vidtrækkende end EF's gældende mindstekrav, eller for investeringer, der foretages for at opfylde nyindførte mindstekrav. Forhøjelsen skal nøje begrænses til de nødvendige støtteberettigede meromkostninger og kan ikke foretages i forbindelse med investeringer, som medfører en forøgelse af produktionskapaciteten.
3. Investeringerne skal tage sigte på et eller flere af følgende mål:
a) nedbringelse af produktionsomkostningerne
b) forbedring og omstilling af produktionen
c) forbedring af kvaliteten
d) bevarelse og forbedring af det naturlige miljø, hygiejneforholdene og dyrevelfærdsnormerne
e) øget diversificering af aktiviteterne inden for landbruget.
4. De støtteberettigede udgifter kan omfatte:
a) udgifter til bygning, erhvervelse eller forbedring af fast ejendom
b) udgifter til køb eller leje med købsforpligtelse af nye maskiner og nyt udstyr, herunder edb-programmel, op til aktivets markedsværdi; andre omkostninger i forbindelse med lejekontrakten (afgifter, udlejerens fortjeneste, rente og finansieringsomkostninger, generalomkostninger, forsikringspræmier osv.) er ikke støtteberettigede udgifter
c) generalomkostninger såsom honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, gennemførlighedsundersøgelser og erhvervelse af patenter og licenser, op til 12 % af de under litra a) og b) nævnte udgifter.
Som en undtagelse fra første afsnit, litra b, kan køb af brugt udstyr i velbegrundede tilfælde anses som en støtteberettiget udgift, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a) der skal foreligge en erklæring fra sælgeren, hvori denne attesterer udstyrets nøjagtige oprindelse og bekræfter, at der ikke allerede er ydet national støtte eller EF-støtte til det pågældende udstyr
b) købet af det pågældende udstyr skal indebære en særlig fordel for programmet eller projektet eller være nødvendigt som følge af usædvanlige omstændigheder (f.eks. at der ikke rettidigt kan anskaffes nyt udstyr, og projektets vellykkede gennemførelse derved bringes i fare)
c) købet skal medføre en reduktion af omkostningerne og dermed af støttebeløbet i forhold til omkostningerne ved køb af tilsvarende nyt udstyr, samtidig med at der fortsat skal være et godt cost-benefit-forhold
d) de tekniske og/eller teknologiske specifikationer for det brugte udstyr skal være hensigtsmæssige i forhold til, hvad der er behov for under projektet.
5. Der må kun ydes støtte til økonomisk levedygtige landbrugsbedrifter, som opfylder kriterierne i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1257/1999
Støtte kan ydes med henblik på at sætte støttemodtageren i stand til at opfylde nyindførte mindstekrav med hensyn til miljø, hygiejne og dyrevelfærd.
Vurderingen af, om kriterierne i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1257/1999 er opfyldt, foretages på bedriftsplan af et offentligt organ eller af en uafhængig tredjemand, der har de herfor nødvendige kvalifikationer. Bestemmelserne om en støtteordning eller beslutningen om tildeling af individuel støtte uden for en sådan støtteordning skal fastlægge, hvordan denne vurdering skal foretages.
6. Der skal foreligge tilstrækkeligt bevis for, at der i fremtiden findes normale afsætningsmuligheder for de pågældende produkter. Dette vurderes på det relevante niveau, som fastlægges af medlemsstaterne, for de pågældende produkter, investeringsformerne og den eksisterende og forventede kapacitet. Vurderingen af, om der findes normale afsætningsmuligheder, foretages af et offentligt organ eller af en tredjemand, der begge er uafhængige af støttemodtageren og har de herfor nødvendige kvalifikationer. Bestemmelserne om en støtteordning skal fastlægge, hvordan denne vurdering skal foretages. Vurderingen skal være baseret på nylige data og være offentligt tilgængelig.
7. Støtte må ikke ydes i strid med forbud eller restriktioner, som er fastsat i Rådets forordninger om de fælles markedsordninger, heller ikke hvis sådanne forbud eller restriktioner kun tager sigte på EF-støtte.
8. Støtten må ikke være begrænset til specifikke landbrugsprodukter, medmindre den er begrænset til omkostningerne ved at gennemføre specifikke regler for beskyttelse og forbedring af miljøet, forbedring af hygiejnevilkårene for husdyrbrug eller landbrugsdyrs velfærd. Der må ikke ydes støtte til følgende:
a) investeringer, der bevirker en forøgelse af produktionskapaciteten, hvis en landbrugsbedrifts kapacitet forhøjes med mere end 20 %, der måles på grundlag af dyreenheder for den animalske produktion og dyrkningsareal for den vegetabilske produktion
b) køb af produktionsrettigheder, dyr, arealer, undtagen til bygge- og anlægsformål, og planter eller udplantning af planter
c) simple genanskaffelsesinvesteringer.
9. De maksimale støtteberettigede udgifter må ikke overstige den grænse for de samlede støtteberettigede investeringer, som er fastsat af medlemsstaten i henhold til artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999. Støtteordningerne skal indeholde angivelse af denne grænse.
10. Der må ikke ydes støtte til:
a) fremstilling og afsætning af produkter, der imiterer eller erstatter mælk og mejeriprodukter
b) forarbejdnings- og afsætningsaktiviteter i sukkersektoren.
Artikel 5
Bevarelse af traditionelle landskaber og bygninger
1. Støtte til bevarelse af traditionelle landskaber og bygninger er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i stk. 2 og 3.
2. Der kan ydes støtte på op til 100 % af de faktisk påløbne omkostninger, hvad angår investeringer eller anlægsarbejder med henblik på bevarelse af uproduktive kulturværdier på landbrugsbedrifter, såsom arkæologiske eller historiske kulturværdier. Disse omkostninger kan inden for en grænse på 10000 EUR om året indbefatte en rimelig kompensation for det arbejde, som er udført af landbrugeren selv eller af hans medhjælpere.
3. Der kan ydes støtte på op til 60 % eller i ugunstigt stillede områder på op til 75 % af de faktisk påløbne omkostninger, hvad angår investeringer eller anlægsarbejder med henblik på bevarelse af kulturværdier i form af produktionsmidler på bedrifter, f.eks. landbrugsbygninger, hvis investeringen ikke indebærer nogen forøgelse af bedriftens produktionskapacitet.
Hvis produktionskapaciteten forøges, gælder de for investeringer normale støttesatser, der er fastsat i artikel 4, stk. 2, hvad angår de støtteberettigede udgifter til udførelsen af det pågældende arbejde ved hjælp af normale, moderne materialer. Der kan ydes en supplerende støtte på op til 100 % til dækning af meromkostningerne ved anvendelse af traditionelle materialer, som er nødvendige for at bevare bygningens kulturværdi.
Artikel 6
Flytning af landbrugsbygninger i offentlighedens interesse
1. Støtte til flytning af landbrugsbygninger er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis støtten er i offentlighedens interesse og opfylder betingelserne i stk. 2, 3 og 4.
Den offentlige interesse, der påberåbes som begrundelse for at yde støtte i medfør af denne artikel, skal nærmere angives i medlemsstatens relevante bestemmelser.
2. Der kan ydes støtte på op til 100 % af de faktisk påløbne omkostninger, hvis en flytning i offentlighedens interesse blot består i at skille eksisterende faciliteter ad og flytte og genopbygge dem.
3. Hvis en flytning i offentlighedens interesse resulterer i, at landbrugeren får mere moderne faciliteter, skal landbrugeren bidrage med mindst 60 % og i ugunstigt stillede områder med mindst 50 % af stigningen i de pågældende faciliteters værdi efter flytningen. Hvis støttemodtageren er en ung landbruger, skal bidraget henholdsvis være på mindst 55 % eller 45 %.
4. Hvis en flytning i offentlighedens interesse medfører en forøget produktionskapacitet, skal støttemodtagerens bidrag svare til mindst 60 % og i ugunstigt stillede områder til mindst 50 % af udgifterne til denne forøgelse. Hvis støttemodtageren er en ung landbruger, skal bidraget henholdsvis være på mindst 55 % eller 45 %.
Artikel 7
Investeringer i forarbejdning og afsætning
1. Støtte til investeringer i forarbejdning og afsætning af landbrugsprodukter er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i stk. 2-7.
2. Bruttostøtteintensiteten må ikke overstige:
a) 50 % af de støtteberettigede investeringer i mål 1-regioner
b) 40 % af de støtteberettigede investeringer i andre regioner.
3. De støtteberettigede udgifter kan omfatte:
a) udgifter til bygning, erhvervelse eller forbedring af fast ejendom
b) udgifter til køb eller leje med købsforpligtelse af nye maskiner og nyt udstyr, herunder edb-programmel, op til aktivets markedsværdi; andre omkostninger i forbindelse med lejekontrakten (afgifter, udlejerens fortjeneste, rente og finansieringsomkostninger, generalomkostninger, forsikringspræmier osv.) er ikke støtteberettigede udgifter
c) generalomkostninger såsom honorarer til arkitekter, ingeniører og konsulenter, gennemførlighedsundersøgelser og erhvervelse af patenter og licenser, op til 12 % af de under litra a) og b) nævnte udgifter.
Som en undtagelse fra første afsnit, litra b), kan køb af brugt udstyr i velbegrundede tilfælde anses som en støtteberettiget udgift, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a) der skal foreligge en erklæring fra sælgeren, hvori denne attesterer udstyrets nøjagtige oprindelse og bekræfter, at der ikke allerede er ydet national støtte eller EF-støtte til det pågældende udstyr
b) købet af det pågældende udstyr skal indebære en særlig fordel for programmet eller projektet eller være nødvendigt som følge af usædvanlige omstændigheder (f.eks. at der ikke rettidigt kan anskaffes nyt udstyr, og projektets vellykkede gennemførelse derved bringes i fare)
c) købet skal medføre en reduktion af omkostningerne og dermed af støttebeløbet i forhold til omkostningerne ved køb af tilsvarende nyt udstyr, samtidig med at der fortsat skal være et godt cost-benefit-forhold
d) de tekniske og/eller teknologiske specifikationer for det brugte udstyr skal være hensigtsmæssige i forhold til, hvad der er behov for under projektet.
4. Støtte må kun ydes til virksomheder, som bevisligt opfylder betingelserne i artikel 26, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1257/1999.
Støtte kan ydes med henblik på at sætte støttemodtageren i stand til at opfylde nyindførte mindstekrav med hensyn til miljø, hygiejne og dyrevelfærd.
Vurderingen af, om betingelserne i artikel 26, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1257/1999 er opfyldt, foretages på bedriftsplan af et offentligt organ eller af en uafhængig tredjemand, der har de herfor nødvendige kvalifikationer. Bestemmelserne om en støtteordning skal fastlægge, hvordan denne vurdering skal foretages.
5. Der skal forelægge tilstrækkeligt bevis for, at der i fremtiden findes normale afsætningsmuligheder for de pågældende produkter. Dette vurderes på det relevante niveau, som fastlægges af medlemsstaterne, for de pågældende produkter, investeringsformerne og den eksisterende og forventede kapacitet. Vurderingen af, om der findes normale afsætningsmuligheder, foretages af et offentligt organ eller af en tredjemand, der er uafhængig af støttemodtageren og har de herfor nødvendige kvalifikationer. Bestemmelserne om en støtteordning skal fastlægge, hvordan denne vurdering skal foretages. Vurderingen skal være baseret på nylige data og være offentligt tilgængelig.
6. Støtte må ikke ydes i strid med forbud eller restriktioner, som er fastsat i Rådets forordninger om de fælles markedsordninger, heller ikke hvis sådanne forbud og restriktioner kun tager sigte på EF-støtte.
7. Støtte må ikke være begrænset til specifikke landbrugsprodukter, og der må ikke ydes støtte til:
a) fremstilling og afsætning af produkter, der imiterer eller erstatter mælk og mejeriprodukter
b) forarbejdnings- og afsætningsaktiviteter i sukkersektoren.
Artikel 8
Støtte til unge landbrugeres etablering
Støtte til etablering af unge landbrugere er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder følgende betingelser:
a) kriterierne i artikel 7 og 8 i forordning (EF) nr. 1257/1999 skal være opfyldt
b) den kombinerede støtte, der ydes i henhold til forordning (EF) nr. 1257/1999 og i form af statsstøtte i medfør af nærværende artikel, må ikke overstige de maksimumsgrænser, der er fastsat i artikel 8, stk. 2, i nævnte forordning.
Artikel 9
Støtte til førtidspensionering
Støtte til førtidspensionering af landbrugere er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder følgende betingelser:
a) kriterierne i artikel 10, 11 og 12 i forordning (EF) nr. 1257/1999 skal være opfyldt
b) der skal være tale om et vedvarende og endeligt ophør med erhvervslandbrug.
Artikel 10
Støtte til producentsammenslutninger
1. Igangsætningsstøtte til oprettelse af producentsammenslutninger eller foreninger af producentsammenslutninger er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i stk. 2-9.
2. Nedennævnte kan modtage støtte som omhandlet i stk. 1, hvis de har ret til finansiel støtte ifølge national lovgivning:
a) producentsammenslutninger og foreninger af producentsammenslutninger, der beskæftiger sig med produktion af landbrugsprodukter, og/eller
b) sammenslutninger af producenter, der er ansvarlige for kontrollen med, at oprindelsesbetegnelser eller kvalitetsmærker anvendes i overensstemmelse med EF-retten.
Producentsammenslutningens eller foreningens vedtægter skal indeholde en forpligtelse for medlemmerne til at afsætte produktionen i overensstemmelse med de leverings- og markedsføringsregler, som er fastlagt af sammenslutningen eller foreningen.
Reglerne kan give producenten mulighed for at afsætte en del af sin produktion direkte. Vedtægterne skal indeholde en bestemmelse om, at producenter eller sammenslutninger, der tilslutter sig, skal forblive medlemmer i mindst tre år, og at de ved udtræden skal underrette producentsammenslutningen eller foreningen herom mindst 12 måneder i forvejen. Der skal desuden være fælles regler for produktion, navnlig vedrørende produkternes kvalitet eller anvendelse af økologiske metoder, fælles regler for markedsføring og regler for information om produktionen, især om høsten og de disponible mængder. Producenterne skal dog fortsat være ansvarlige for forvaltningen af deres bedrifter. De aftaler, der indgås i forbindelse med producentsammenslutninger eller foreninger, skal være i fuld overensstemmelse med alle relevante konkurrenceregler, herunder navnlig traktatens artikel 81 og 82.
3. De støtteberettigede udgifter kan omfatte husleje, erhvervelse af kontorudstyr, herunder edb-maskinel og -programmel, udgifter til administrativt personale, generalomkostninger, advokatsalærer og administrationsgebyrer. Ved køb af fast ejendom er de støtteberettigede udgifter hertil begrænset til de tilsvarende udgifter til leje på almindelige markedsvilkår.
4. Støtten skal være midlertidig og degressiv og må i det første år ikke overstige 100 % af de påløbne støtteberettigede omkostninger. Støtteniveauet skal nedsættes med mindst 20 procentpoint hvert driftsår, således at støttebeløbet det femte år er begrænset til 20 % af de faktiske støtteberettigede udgifter, der afholdes det pågældende år.
5. Der må ikke ydes støtte til omkostninger, som påløber efter det femte år, eller ydes efter det syvende år efter anerkendelsen af producentorganisationen. Undtaget herfra er den støtte, der ydes til støtteberettigede udgifter, som er begrænset til og skyldes forhøjelsen af en støttemodtagers omsætning mellem to på hinanden følgende år på mindst 30 %, hvis forhøjelsen skyldes nye medlemmers tiltrædelse og/eller dækning af nye produkter.
6. Der må ikke ydes støtte til produktionsorganisationer såsom virksomheder eller kooperativer, der har til formål at forvalte en eller flere landbrugsbedrifter, og som derfor i realiteten er individuelle producenter.
7. Der må ikke ydes støtte til andre landbrugssammenslutninger, der varetager opgaver i forbindelse med landbrugsproduktionen, f.eks. gensidig støtte eller vikar- eller driftskonsulentbistand, på medlemmernes bedrifter uden at være involveret i den fælles tilpasning af udbuddet til markedet.
8. Det samlede støttebeløb, der ydes til en producentsammenslutning eller forening i henhold til denne artikel, må ikke overstige 100000 EUR.
9. Der må ikke ydes støtte til producentsammenslutninger eller foreninger heraf, hvis målsætninger er uforenelige med en rådsforordning om en fælles markedsordning.
Artikel 11
Støtte til betaling af forsikringspræmier
1. Støtte til forsikringspræmier for virksomheder, der beskæftiger sig med primærproduktionen af landbrugsprodukter, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder betingelserne i stk. 2, 3 og 4.
2. Bruttostøtteintensiteten må ikke overstige:
a) 80 % af udgifterne til præmier for forsikringer, der ifølge policen kun dækker tab som følge af ugunstige vejrforhold, som kan henregnes under naturkatastrofer
b) 50 % af udgifterne til præmier for forsikringer, der ifølge policen dækker tab som nævnt under litra a) og tillige
i) andre tab som følge af vejrforhold og/eller
ii) tab som følge af dyre- eller plantesygdomme.
Tab som følge af ugunstige vejrforhold, som kan henregnes under naturkatastrofer, bestemmes på grundlag af bruttoproduktionen af den relevante afgrøde det pågældende år sammenholdt med bruttoproduktionen i et normalt år. Bruttoproduktionen beregnes på grundlag af den gennemsnitlige bruttoproduktion i de foregående tre år, eksklusive ethvert år, hvor der skulle betales kompensation som følge af andre ugunstige vejrforhold. I tilfælde af skader på produktionsmidlerne, hvis virkninger gør sig gældende i flere år, skal det procentvise reelle tab ved den første høst efter, at begivenheden har fundet sted, sammenlignet med et normalt år beregnet efter ovennævnte principper være på over 10 %, og det procentvise reelle tab multipliceret med det antal år, hvor der forekommer produktionstab, skal overstige 20 % i ugunstigt stillede områder og 30 % i andre områder.
3. Der kan ydes støtte til udgifter til præmier for forsikringer, der dækker tab som følge af ugunstige vejrforhold, som kan henregnes under naturkatastrofer.
4. Støtten må ikke hindre det indre marked for forsikringsydelser i at fungere. Støtten må ikke begrænses til forsikringer fra et enkelt forsikringsselskab eller en enkelt forsikringskoncern og må ikke være betinget af, at forsikringsaftalen er indgået med et selskab, der er etableret i den pågældende medlemsstat.
Artikel 12
Støtte til jordfordeling
1. Støtte til virksomheder, der beskæftiger sig med produktion af landbrugsprodukter, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den ydes for og er begrænset til advokatsalærer og administrationsomkostninger ved jordfordeling, herunder opmålingsomkostninger, og højst udgør 100 % af de faktisk påløbne omkostninger.
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på investeringsstøtte, herunder støtte til køb af arealer.
Artikel 13
Støtte til fremme af produktion og afsætning af kvalitetslandbrugsprodukter
1. Støtte til fremme af produktion og afsætning af kvalitetslandbrugsprodukter er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den ydes til støtteberettigede udgifter som nævnt i stk. 2 og opfylder betingelserne i stk. 3-7.
2. Der kan ydes støtte til dækning af udgifterne til nedennævnte aktiviteter, for så vidt disse vedrører udvikling af kvalitetslandbrugsprodukter:
a) op til 100 % af udgifterne til markedsundersøgelser og produktudformning, herunder støtte til udarbejdelse af ansøgninger om anerkendelse af oprindelsesbetegnelser eller specificitetsattester i overensstemmelse med de relevante EF-forordninger
b) op til 100 % af udgifterne til indførelse af kvalitetssikringsordninger, såsom ISO's serie 9000 eller 14000, systemer på basis af risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter (HACCP), sporingssystemer, systemer til sikring af ægthed og overholdelse af markedsnormer eller miljørevisionssystemer
c) op til 100 % af udgifterne til uddannelse af personale i anvendelsen af ordninger og systemer som nævnt under litra b)
d) op til 100 % af udgifterne til afgifter, som opkræves af anerkendte certificeringsorganer for den første certificering af kvalitetssikringssystemer og lignende systemer
e) op til 100 % af udgifterne til obligatoriske kontrolforanstaltninger, som i henhold til EF-bestemmelser eller national lovgivning foretages af eller på vegne af myndighederne, medmindre det i EF-bestemmelserne er fastsat, at virksomhederne skal bære de pågældende udgifter
f) midlertidig og degressiv støtte til udgifter til kontrolforanstaltninger i de første seks år efter indførelsen af kontrolsystemet til sikring af oprindelsesbetegnelsers eller specificitetsattesters ægthed i forbindelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2081/92(12) og (EØF) nr. 2082/92(13); degressiviteten skal mindst være på 10 procentpoint om året
g) op til 100 % af de faktisk påløbne udgifter til kontrol med økologiske produktionsmetoder i forbindelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91(14).
3. Der kan ydes støtte til kontrol, som gennemføres af eller på vegne af tredjemand såsom myndighederne eller organer, der handler på deres vegne, eller uafhængige instanser, som er ansvarlige for kontrollen med og overvågningen af anvendelsen af oprindelsesbetegnelser, Ø-mærker eller kvalitetsmærker, men kun hvis de pågældende betegnelser og mærker er i overensstemmelse med EF-lovgivningen.
4. Der må ikke ydes støtte til omkostninger ved kontrol, som landbrugeren eller fabrikanten selv foretager, eller for hvilken det i EF-bestemmelserne er fastsat, at omkostningerne ved kontrollen skal bæres af producenterne, uden at de faktiske beløb er nærmere angivet.
5. Det samlede offentlige støttebeløb, der ydes i medfør af stk. 2, må ikke over nogen treårig periode overstige 100000 EUR pr. støttemodtager. Ved beregningen af støttebeløbet anses støttemodtageren at være den person, der modtager de i nævnte stykke omhandlede tjenesteydelser.
6. Støtten skal kunne opnås af alle, der i det pågældende område er støtteberettigede på grundlag af objektivt fastlagte betingelser. Når producentsammenslutninger eller andre landbrugsorganisationer for gensidig bistand leverer tjenesteydelser som nævnt i stk. 2, må adgangen hertil ikke være betinget af medlemskab af den pågældende sammenslutning eller organisation. Ikke-medlemmers eventuelle bidrag til den pågældende sammenslutnings eller organisations administrationsomkostninger skal være begrænset til den forholdsvise andel af omkostningerne ved leveringen af tjenesteydelsen.
7. Hvor modtageren af tjenesteydelser som nævnt i stk. 2 ikke frit kan vælge, hvem der skal levere dem, skal leverandøren, medmindre der kun er en mulig leverandør som følge af den pågældende tjenesteydelses karakter eller retsgrundlaget for præstationen heraf, uden forskelsbehandling udvælges og betales på grundlag af markedsvilkårene, om nødvendigt ved udbudsprocedurer i overensstemmelse med EF-retten og under alle omstændigheder efter en offentliggørelse, der er tilstrækkelig til, at markedet for tjenesteydelsen åbnes for konkurrence, og at den upartiske udvælgelse kan kontrolleres.
Artikel 14
Teknisk bistand i landbrugssektoren
1. Støtte er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den ydes til støtteberettigede udgifter til teknisk bistand som nævnt i stk. 2 og opfylder betingelserne i stk. 3, 4 og 5.
2. Der kan ydes støtte til dækning af følgende støtteberettigede udgifter:
a) undervisning og uddannelse af landbrugere og landbrugsmedhjælpere:
i) omkostninger ved tilrettelæggelsen af uddannelsesprogrammet
ii) deltagernes rejseudgifter og diæter
iii) udgifter til afløsere under landbrugerens eller landbrugs-medhjælperens fravær
b) vikarordninger: de faktiske udgifter til afløsere for landbrugeren, dennes partner eller en landbrugsmedhjælper under sygdom og ferie
c) konsulenttjenester: gebyrer for tjenesteydelser, der hverken må være varige eller regelmæssige eller vedrøre virksomhedens normale driftsudgifter såsom løbende skatterådgivning, regelmæssig juridisk rådgivning eller reklame
d) tilrettelæggelse af og deltagelse i konkurrencer, udstillinger og messer:
i) deltagergebyr
ii) rejseudgifter
iii) udgifter til publikationer
iv) leje af udstillingslokaler.
3. Det samlede beløb for den offentlige støtte, der ydes i medfør af stk. 2, må ikke over nogen treårig periode overstige 100000 EUR pr. støttemodtager eller 50 % af de støtteberettigede udgifter, alt efter hvilket af disse beløb der er det højeste. Ved beregningen af støttebeløbet anses støttemodtageren at være den person, der modtager den tekniske bistand.
4. Enhver sådan støtte skal kunne opnås af alle, der i det pågældende område er støtteberettigede på grundlag af objektivt fastlagte betingelser. Når producentsammenslutninger eller andre landbrugsorganisationer for gensidig bistand leverer den tekniske bistand, må adgangen hertil ikke være betinget af medlemskab af den pågældende sammenslutning eller organisation. Ikke-medlemmers eventuelle bidrag til den pågældende sammenslutnings eller organisations administrationsomkostninger skal være begrænset til omkostningerne ved leveringen af tjenesteydelsen.
5. Hvor modtageren af den tekniske bistand ikke frit kan vælge, hvem der skal levere den, skal leverandøren uden forskelsbehandling udvælges og betales på grundlag af markedsvilkårene, om nødvendigt ved udbudsprocedurer i overensstemmelse med EF-retten og under alle omstændigheder efter en offentliggørelse, der er tilstrækkelig til, at markedet for tjenesteydelsen åbnes for konkurrence, og at den upartiske udvælgelse kan kontrolleres.
Artikel 15
Støtte til husdyrsektoren
Støtte til virksomheder, der beskæftiger sig med husdyrbrug, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder følgende betingelser:
a) støtte på op til 100 % til dækning af administrationsomkostninger, der direkte vedrører oprettelse og føring af stambøger
b) støtte på op til 70 % til udgifter til undersøgelser, der foretages af eller på vegne af tredjemand, til bestemmelse af husdyrs genetiske kvalitet eller ydelse; støtte til omkostninger ved kontrol foretaget af husdyrenes ejer er ikke fritaget; støtte til dækning af udgifterne til rutinemæssig kontrol af mælkekvaliteten er ikke fritaget
c) støtte på op til 40 % af de støtteberettigede udgifter, der er nævnt i artikel 4, ved investeringer i avlscentre og ved indførelse på bedriftsplan af nyskabende avlsteknikker eller -praksis; støtte til udgifter til indførelse og anvendelse af kunstig inseminering er ikke fritaget
d) støtte på op til 100 % af udgifterne til TSE-tester.
For så vidt angår obligatorisk BSE-prøvning af kvæg, der slagtes til konsum, må den direkte og indirekte støtte (inkl. EU-støtten) dog ikke overstige 40 EUR pr. test. Beløbet omfatter alle undersøgelsesudgifter, herunder: testpakker, udtagning, transport, undersøgelse, opbevaring og destruering af prøver. Forpligtelsen til undersøgelse kan være baseret på EU- eller national lovgivning.
Statsstøtte til dækning af udgifter til TSE-tester skal udbetales til den erhvervsdrivende, hos hvem der skal udtages prøver til brug for test. For at lette forvaltningen af en sådan støtte kan støtten dog i stedet udbetales til laboratorier, hvis det fulde statsstøttebeløb udbetales til den erhvervsdrivende. Statsstøtte, som en erhvervsdrivende modtager direkte eller indirekte, når prøverne til undersøgelserne er blevet udtaget, skal medføre, at den erhvervsdrivende opkræver tilsvarende lavere priser.
Artikel 16
Støtte i henhold til visse rådsforordninger
Støtte til små og mellemstore virksomheder er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3, hvis den opfylder følgende betingelser:
a) bidrag fra medlemsstaterne, som opfylder alle betingelser i Rådets forordning (EF) nr. 2702/1999 af 14. december 1999 om oplysningskampagner og salgsfremmende foranstaltninger for landbrugsprodukter i tredjelande(15), særlig artikel 9, stk. 3
b) bidrag fra medlemsstaterne, som opfylder alle betingelser i Rådets forordning (EF) nr. 2826/2000 af 19. december 2000 om oplysningskampagner og salgsfremstød for landbrugsprodukter på det indre marked(16), særlig artikel 9, stk. 2, 3 og 4
c) støtte ydet af medlemsstaterne, som opfylder alle betingelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier(17), særlig artikel 13, stk. 4
d) støtte ydet af medlemsstaterne, som opfylder alle betingelser i Rådets forordning (EF) nr. 1255/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter(18), særlig artikel 14, stk. 2
e) støtte ydet af medlemsstaterne, som opfylder alle betingelser i Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød(19), særlig artikel 6, stk. 5, og artikel 14
f) støtte ydet af medlemsstaterne i henhold til artikel 3 og 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2777/2000 af 18. december 2000 om ekstraordinære støtteforanstaltninger for oksekødsmarkedet(20)
g) støtte ydet af medlemsstaterne i henhold til artikel 6, stk. 3, andet afsnit, i Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 af 17. maj 1999 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder(21)
h) støtte ydet af medlemsstaterne i henhold til artikel 15, stk. 6, i Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager(22).
KAPITEL 3 ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 17
Inden der ydes støtte
1. Støtte ifølge en støtteordning må, for at kunne opnå fritagelse efter denne forordning, kun ydes for aktiviteter, der gennemføres, eller tjenesteydelser, der ydes, efter at støtteordningen er blevet indført og offentliggjort i henhold til denne forordning.
Hvis støtteordningen skaber en automatisk ret til at modtage støtte, uden at dette kræver yderligere administrative skridt, kan selve støtten først ydes, efter at støtteordningen er blevet indført og offentliggjort i henhold til denne forordning.
Hvis støtteordningen indebærer, at en ansøgning skal indgives til myndighederne, kan selve støtten først ydes, efter at følgende betingelser er opfyldt:
a) støtteordningen skal være indført og offentliggjort i overensstemmelse med denne forordning
b) en støtteansøgning skal være korrekt indgivet til myndighederne
c) ansøgningen skal være godkendt af myndighederne på en sådan måde, at de er forpligtede til at yde støtten, med klar angivelse af støttebeløbet eller hvordan beløbet vil blive beregnet; myndighederne må kun give en sådan godkendelse, hvis de midler, der er til rådighed for støtten eller støtteordningen, ikke er opbrugt.
2. Individuel støtte uden for en støtteordnings rammer må, for at kunne opnå fritagelse efter denne forordning, kun ydes for aktiviteter, der gennemføres, og tjenesteydelser, der ydes, efter at kriterierne i stk. 1, tredje afsnit, litra b) og c), er opfyldt.
Artikel 18
Kumulering
1. De i artikel 4-15 fastsatte støttelofter gælder, uanset om støtten til projektet eller aktiviteten udelukkende finansieres over statsmidler eller medfinansieres af Fællesskabet.
2. Støtte, der er fritaget ved denne forordning, må ikke kumuleres med nogen anden form for statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1, eller med finansielle tilskud fra medlemsstaterne eller fra Fællesskabet, der er omfattet af artikel 51, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 1257/1999 og vedrører de samme støtteberettigede udgifter, hvis en sådan kumulering medfører en støtteintensitet, der overstiger det maksimum, der er fastsat i nærværende forordning.
3. Hvis en medlemsstat yder støtte, der omfattet af artikel 8, 10, 13 eller 14, til en virksomhed, meddeler den virksomheden, at støtten ydes i henhold til den pågældende artikel i forordningen. Medlemsstaten modtager fra virksomheden alle oplysninger om anden lignende støtte, der er modtaget. For støtte, der er omfattet af artikel 13 og 14, meddeles alle oplysninger om lignende støtte, der er modtaget i de sidste tre år.
Medlemsstaten må først yde den nye støtte, når den har kontrolleret, at det samlede beløb af den støtte, der er ydet i henhold til disse artikler, ikke vil forhøje det samlede støttebeløb, der blev modtaget i den pågældende periode, til et beløb over det loft, der er fastsat i den relevante artikel.
Artikel 19
Gennemsigtighed og overvågning
1. Senest ti arbejdsdage før ikrafttrædelsen af en ved denne forordning fritaget støtteordning eller individuel støtteforanstaltning, der ikke falder ind under en støtteordning, sender medlemsstaterne Kommissionen kortfattede oplysninger om støtteordningen eller den individuelle støtteforanstaltning i den i bilag I fastlagte form med henblik på offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Oplysningerne skal sendes i elektronisk form. Inden fem arbejdsdage efter modtagelsen af de kortfattede oplysninger sender Kommissionen en kvittering for modtagelse med et identifikationsnummer, og den offentliggør de kortfattede oplysninger på internettet.
2. Medlemsstaterne fører detaljerede registre over de støtteordninger, der er fritaget ved denne forordning, og den individuelle støtte, der ydes i henhold til sådanne ordninger, samt over individuel støtte, der er fritaget ved denne forordning, og som ikke ydes i henhold til en eksisterende støtteordning. Registrene skal indeholde alle de oplysninger, der er nødvendige for at fastslå, at de i denne forordning fastsatte fritagelsesbetingelser er opfyldt, herunder oplysninger om virksomhedens status som SMV. Medlemsstaterne opbevarer oplysningerne om individuelle støtteforanstaltninger i ti år fra det tidspunkt, hvor støtten er blevet ydet, og om støtteordninger i ti år fra det tidspunkt, hvor den sidste individuelle støtte i henhold til ordningen er blevet ydet. På Kommissionens skriftlige anmodning skal den pågældende medlemsstat i løbet af 20 arbejdsdage eller inden for en længere frist, som måtte være fastsat i anmodningen, meddele Kommissionen alle de oplysninger, som denne finder nødvendige for at kunne vurdere, om betingelserne i denne forordning er opfyldt.
3. Har en medlemsstat oprettet et centralregister for den støtte, der er ydet særskilt i henhold til artikel 8, 10, 13 eller 14, og som rummer fuldstændige oplysninger om al den pågældende støtte, som medlemsstatens myndigheder har ydet, gælder kravet i artikel 18, stk. 3, første afsnit, ikke mere fra det tidspunkt, hvor registret dækker en periode på tre år.
4. Medlemsstaterne udarbejder i elektronisk form en rapport om anvendelsen af denne forordning for hvert hele kalenderår eller del af et kalenderår i forordningens anvendelsesperiode i den i bilag II fastlagte form. Rapporten kan indgå i den årlige rapport, som medlemsstaterne skal indsende i henhold til artikel 21, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999(23), og indsendes senest den 30. juni i året efter det kalenderår, som rapporten vedrører.
5. På tidspunktet for ikrafttrædelsen af en støtteordning eller for ydelsen af en individuel støtte, der ikke er omfattet af en støtteordning, fritaget ved denne forordning, offentliggør medlemsstaten på internettet enhver sådan støtteordnings fulde ordlyd eller de kriterier og betingelser, på hvilke den pågældende individuelle støtte ydes. Adressen på sådanne websteder meddeles til Kommissionen sammen med de kortfattede oplysninger om støtten, der skal gives i henhold til stk. 1. Adressen anføres også i den årlige rapport, der indsendes i henhold til stk. 4.
Artikel 20
Ikrafttrædelse og gyldighedsperiode
1. Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes indtil den 31. december 2006.
2. Anmeldelser, der er til behandling på tidspunktet for denne forordnings ikrafttrædelse, vurderes på grundlag af forordningens bestemmelser. Hvis betingelserne i denne forordning ikke er opfyldt, vil Kommissionen undersøge sådanne verserende anmeldelser på grundlag af EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren.
Individuel støtte og støtteordninger, der er gennemført inden datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, samt støtte, der under sådanne ordninger er ydet uden Kommissionens godkendelse og i strid med forpligtelsen i traktatens artikel 88, stk. 3, er forenelig med fællesmarkedet som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), og fritaget i medfør af denne forordning, hvis de opfylder betingelserne i artikel 3 bortset fra kravet om en udtrykkelig henvisning til denne forordning i nævnte artikels stk. 1 og stk. 2, litra b) og c), og hvis de i artikel 19, stk. 1, fastsatte kortfattede oplysninger blev fremsendt, inden der blev ydet støtte. Enhver støtte, der ikke opfylder disse betingelser, vurderes af Kommissionen i overensstemmelse med de relevante rammebestemmelser, retningslinjer og meddelelser.
3. Ved udløbet af denne forordnings anvendelsesperiode er støtteordninger, der er fritaget i medfør af forordningen, fortsat fritaget i en seksmåneders tilpasningsperiode efter den dato, der er fastsat i stk. 1, andet afsnit.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. december 2003.
Nařízení Komise (ES) č. 1/2004
ze dne 23. prosince 2003
o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podporu malým a středním podnikům působícím v produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory [1], a zejména na čl. 1 odst. 1 písm. a) bod i) uvedeného nařízení,
po zveřejnění předlohy tohoto nařízení [2],
po konzultaci Poradního výboru pro státní podpory,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízení (ES) č. 994/98 zmocňuje Komisi vyhlásit v souladu s článkem 87 Smlouvy že za určitých podmínek je podpora malým a středním podnikům slučitelná se společným trhem a nevztahuje se na ni oznamovací povinnost podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
(2) Nařízení Komise (ES) č. 70/2001 ze dne 12. ledna 2001 o použití článků 87 a 88 Smlouvy o ES na státní podpory malým a středním podnikům [3] není použitelné na činnosti související s produkcí, zpracováním nebo uváděním na trh produktů uvedených v příloze I Smlouvy.
(3) Komise použila články 87 a 88 Smlouvy na malé a střední podniky působící v produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh v četných rozhodnutích a vysvětlila též svou politiku, naposledy v Pokynech Společenství týkajících se státní podpory v odvětví zemědělství [4] (dále jen "pokyny týkající se zemědělství"). Na základě značných zkušeností Komise s použitím těchto článků na malé a střední podniky působící v produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh je třeba, s ohledem na zajištění účinného dohledu a zjednodušení administrativy aniž by byla oslabena možnost kontroly ze strany Komise, umožnit Komisi rozšířit výkon pravomocí přiznaných jí nařízením (ES) č. 994/98 též na malé a střední podniky působící v produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh, pokud článek 89 Smlouvy byl prohlášen za použitelný na takové produkty. Vzhledem ke zvláštnostem odvětví zemědělství je nařízení použitelné pouze na malé a střední podniky působící v tomto odvětví odůvodněné.
(4) Tímto nařízením není dotčena možnost členských států oznámit poskytnutí podpory malým a středním podnikům působícím v produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh. Taková oznámení budou hodnocena Komisí s přihlédnutím k tomuto nařízení a na základě pokynů týkajících se zemědělství. Oznámení probíhající ke dni vstupu v platnost tohoto nařízení by měla být hodnocena především na základě tohoto nařízení a pokud podmínky stanovené tímto nařízením nejsou splněny, na základě pokynů týkajících se zemědělství. Je třeba stanovit přechodná ustanovení pro podporu, která byla poskytnuta před vstupem tohoto nařízení v platnost a nebyla oznámena, v rozporu s povinností podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
(5) Během následujících let se zemědělství bude muset přizpůsobit novým skutečnostem a dalším změnám souvisejícím s vývojem trhu, tržní politikou a obchodními pravidly, s poptávkou a preferencemi spotřebitelů a rozšířením Společenství. Tyto změny postihnou nejen zemědělské trhy, avšak též místní hospodářství v oblastech venkova obecně. Politika rozvoje venkova by tudíž měla mít za cíl znovu nastolit a podporovat konkurenceschopnost venkovských oblastí, a přispět tak k zachování a vytváření zaměstnanosti v těchto oblastech.
(6) Malé a střední podniky hrají rozhodující roli při tvorbě pracovních příležitostí a obecně jsou faktorem sociální stability a hospodářského rozvoje. Jejich rozvoj však může být omezen nedokonalostmi trhu. Často mají potíže při získávání kapitálu nebo úvěru dané přetrvávající neochotou riskovat na straně některých finančních trhů a omezenými zárukami, které mohou nabídnout. Jejich omezené zdroje mohou rovněž omezit jejich přístup k informacím, zejména o nových technologiích a potenciálních trzích. Vzhledem k těmto důvodům by účelem podpory vyňaté tímto nařízením mělo být ulehčení rozvoje hospodářské činnosti malých a středních podniků, pokud tato podpora nepříznivě neovlivní podmínky obchodu v rozsahu, který je v rozporu se společnými zájmy. Tento vývoj musí být podnícen a podpořen zjednodušením stávajících pravidel, použitelných na malé a střední podniky.
(7) Produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh ve Společenství z velké části zajišťují malé a střední podniky.
(8) Nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 ze dne 17. května 1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) a o změně a zrušení některých nařízení [5] již zavedlo zvláštní pravidla pro státní podporu pro některá opatření pro rozvoj venkova, na něž se vztahuje podpora členského státu bez financování Společenstvím.
(9) Toto nařízení by mělo vyjmout každou jednotlivou podporu, která splňuje všechny příslušné požadavky tohoto nařízení, a jakýkoli režim podpory, pokud podpora, kterou lze poskytnout v rámci takového režimu, splňuje všechny požadavky tohoto nařízení. Pro zajištění účinného dohledu a zjednodušení administrativy, aniž by byla oslabena možnost kontroly ze strany Komise, musí režimy podpory a jednotlivé podpory vně režimu podpory obsahovat výslovný odkaz na toto nařízení.
(10) Podpora poskytnutá na náklady související s reklamou ve smyslu pokynů Společenství týkajících se státní podpory reklamy produktů uvedených v příloze I Smlouvy o ES a některých produktů neuvedených v příloze I [6] by se měla vyloučit z oblasti působnosti tohoto nařízení a i nadále by měla spadat pouze do působnosti těchto pokynů.
(11) S ohledem na potřebu najít patřičnou rovnováhu mezi minimalizací narušování hospodářské soutěže v podporovaném odvětví a mezi cíli tohoto nařízení, by neměly být vyňaty jednotlivé podpory, které překračují stanovenou maximální částku, ať už jsou nebo ne poskytnuty v rámci režimu podpory vyňatého tímto nařízením.
(12) Toto nařízení by nemělo vyjímat podporu vývozu nebo podporu podmíněnou používáním domácích produktů na úkor dovezených. Taková podpora by mohla být neslučitelná s mezinárodními závazky Společenství podle dohody Světové obchodní organizace (WTO) o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a Dohody WTO o zemědělství. Podpora na pokrytí nákladů na účast na obchodních veletrzích nebo nákladů na studie nebo na poradenské služby, nezbytná pro uvedení nového produktu nebo produktu stávajícího na nový trh, se obvykle nepovažuje za podporu vývozu.
(13) Za účelem odstranění rozdílů které by mohly vyvolat narušení hospodářské soutěže a pro usnadnění koordinace mezi jednotlivými iniciativami Společenství a vnitrostátními iniciativami, které se týkají malých a středních podniků, a z důvodů transparentnosti správy a právní jistoty, je definice "malých a středních podniků" použitá v tomto nařízení stejná jako definice stanovená v nařízení (ES) č. 70/2001.
(14) Podle zavedené praxe Komise a za účelem zajišťování úměrnosti a omezení podpory na nezbytnou částku by měly být prahové hodnoty běžně vyjádřeny mírou podpor v poměru k souhrnu způsobilých nákladů a nikoli maximálními částkami podpor.
(15) Za účelem určení, zda je podpora slučitelná se společným trhem na základě tohoto nařízení, je nezbytné vzít v úvahu míru podpory, a tudíž částku podpory vyjádřenou jako grantový ekvivalent. Výpočet grantového ekvivalentu podpory splatné v několika splátkách a výpočet podpory ve formě zvýhodněné půjčky vyžaduje použití úrokových sazeb běžných v době poskytnutí podpory. Za účelem jednotného, transparentního a jednoduchého používání pravidel státní podpory by se tržní sazby pro účely tohoto nařízení měly považovat za referenční sazby za předpokladu, že v případě zvýhodněné půjčky je tato půjčka zajištěna běžnou zárukou a nezahrnuje neobvyklé riziko. Referenční sazby by měly být ty sazby, které pravidelně stanoví Komise na základě objektivních kritérií a jsou zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie a na internetu.
(16) Podle zavedené praxe Komise v oblasti hodnocení státní podpory v odvětví zemědělství není nutné činit rozdíly mezi malými a středními podniky. Pro některé druhy podpor je třeba stanovit maximální částky podpory, které v případě potřeby může příjemce získat.
(17) Vzhledem ke zkušenostem Komise by se stropy míry podpor měly stanovit na úrovni, která odpovídá jak vyváženému poměru mezi cílem minimalizování narušení hospodářské soutěže v podporovaném odvětví, tak cíli podpory ulehčení rozvoje hospodářské činnosti malých a středních podniků v odvětví zemědělství. V zájmu shody s podpůrnými opatřeními financovanými Společenstvím by stropy měly být sladěny se stropy stanovenými v pokynech týkajících se zemědělství a v nařízení (ES) č. 1257/1999.
(18) Je vhodné stanovit další podmínky, které musí splňovat každý režim podpory nebo každá jednotlivá podpora pro vynětí podle tohoto nařízení. Společnosti čerpající investiční podporu by měly splňovat kritéria týkající se životaschopnosti a dodržování minimálních norem uvedených v článku 5 a v čl. 26 odst. 1 nařízení (ES) č. 1257/1999. Měla by se zohlednit veškerá omezení produkce nebo omezení podpory Společenství podle společných organizací trhů. S ohledem na čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy by obvykle jediným výsledkem takové podpory neměly být trvale nebo periodicky se snižující provozní náklady, které by příjemce jinak nesl, a měla by být úměrná nevýhodám, které je třeba překonat pro zajištění sociálně-ekonomických výhod, které jsou považovány za zájem Společenství. Jednostranná státní podpůrná opatření, směřující výhradně ke zlepšení finanční situace producentů bez jakéhokoliv přispění rozvoji odvětví, a zejména podpora poskytnutá výhradně na základě ceny, množství, produkční jednotky nebo jednotky produkčních prostředků, se považují za provozní podporu neslučitelnou se společným trhem. Navíc taková podpora by se mohla krýt s mechanismy společných organizací trhů. Je proto vhodné omezit oblast působnosti tohoto nařízení na určité druhy podpory.
(19) Toto nařízení by mělo vyjmout podporu malým a středním podnikům bez ohledu na jejich zeměpisné umístění. Investice a tvorba pracovních příležitostí může přispět k hospodářskému rozvoji znevýhodněných regionů ve Společenství. Malé a střední podniky v těchto regionech doplácejí jak na strukturální nevýhody umístění, tak na obtíže vyplývající z jejich velikosti. Proto by malé a střední podniky nacházející se v znevýhodněných regionech nebo v regionech spadajících pod cíl 1 měly mít nárok na vyšší strop.
(20) Z důvodu nebezpečí narušení vyplývajícího z cílených investičních podpor a proto, aby zemědělci měli možnost svobodné volby, do kterých produktů chtějí investovat, neměla by se investiční podpora vyňatá podle tohoto nařízení omezovat na zvláštní zemědělské produkty. Tato podmínka by však neměla bránit členskému státu, aby z podpory nebo režimu podpory vyloučil určité produkty, zejména pokud není možné najít na trzích běžná odbytiště. Stejně tak některé druhy investic by svou povahou měly být vyjmuty z oblasti působnosti tohoto nařízení. Investiční podpora zaměřená na některá odvětví může být odůvodněná, a tudíž vyňatá, pokud je podpora omezena na náklady provádění zvláštních pravidel týkajících se ochrany a zlepšování životního prostředí, zlepšování hygienických podmínek v podnicích živočišné výroby nebo dobrých životních podmínek hospodářských zvířat. Investice do zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh uskutečňované na úrovni hospodářství, které nezpůsobují zvýšení kapacity a jejichž celkové způsobilé výdaje jsou nižší než strop stanovený podle článku 7 nařízení (ES) č. 1257/1999, by měly být posuzovány na základě pravidel stanovených pro investice do produkce zemědělských produktů. Investice uskutečněné v hospodářství do zpracování a uvedení zemědělských produktů na trh, které způsobí zvýšení produkční kapacity a/nebo u nichž celkové způsobilé výdaje překročí strop stanovený podle článku 7 nařízení (ES) č. 1257/1999, by se měly posuzovat na základě pravidel stanovených pro investice do zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh.
(21) Pokud je podpora udělena na přizpůsobení nově zavedeným normám na úrovni Společenství, neměly by členské státy zemědělcům prodlužovat adaptační období tím, že by pozdržely provádění takových pravidel. Proto je třeba jasně stanovit datum, od kterého již nová právní úprava nebude moci být považována za novou.
(22) Služby poskytované za dotované ceny jsou zemědělcům často nabízeny společnostmi, jež si zemědělci nemohou svobodně vybrat. Aby se vyloučilo, že podpora bude poskytnuta poskytovatelům služby místo zemědělcům, a pro zajištění toho, že zemědělec dostane nejlepší službu za soutěžní cenu, mělo by být běžně zajištěno, aby poskytovatelé služeb byli vybíráni a odměňováni podle tržních zásad. Nicméně u některých služeb, zejména kontrol, a s ohledem na povahu služby nebo na právní základ, na němž se její poskytnutí zakládá, však může existovat pouze jeden poskytovatel.
(23) Některá nařízení Rady v oblasti zemědělství stanoví specifická oprávnění pro vyplácení podpory členskými státy, často v kombinaci nebo jako doplněk k financování Společenstvím. Tato ustanovení však obvykle nestanoví vynětí z oznamovací povinnosti podle článku 88 Smlouvy, pokud taková podpora splňuje podmínky čl. 87 odst. 1 Smlouvy. Jelikož podmínky pro takovou podporu jsou jasně upřesněny v těchto nařízeních a/nebo oznamování těchto opatření Komisi se stalo závazným na základě zvláštních ustanovení těchto nařízení, není již další a samostatné oznámení podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy nezbytné pro to, aby Komise mohla tato opatření hodnotit. Z důvodů právní jistoty by měl být odkaz na tato ustanovení zapracován do tohoto nařízení s tím, že oznamování těchto opatření na základě článku 88 Smlouvy již není nutné, pokud lze předem stanovit, že taková podpora se poskytuje výhradně malým a středním podnikům.
(24) Aby bylo zaručeno, že podpora je nezbytná a že působí jako pobídka k rozvoji určitých činností, nemělo by toto nařízení vyjímat podporu těch činností, které by příjemce mohl vykonávat již v samotných tržních podmínkách. Žádná podpora by se neměla udělit se zpětnou platností na činnosti, které příjemce již podnikl.
(25) Toto nařízení by nemělo vyjímat podporu kumulovanou s jinou státní podporou, včetně podpory poskytnuté vnitrostátními, regionálními nebo místními orgány, s veřejnou podporou udělenou v rámci nařízení (ES) č. 1257/1999 nebo s podporou Společenství, pokud se vztahují na stejné způsobilé náklady a pokud taková kumulace překročí prahové hodnoty stanovené v tomto nařízení.
(26) Za účelem zajištění transparentnosti a účinnosti dohledu v souladu s článkem 3 nařízení (ES) č. 994/98 je vhodné vytvořit standardní tiskopis, ve kterém by členské státy poskytovaly Komisi souhrnné informace, kdykoliv se na základě tohoto nařízení uskutečňuje režim podpory nebo se poskytuje jednotlivá podpora mimo rámec těchto režimů, za účelem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie. Ze stejných důvodů je vhodné vytvořit pravidla týkající se záznamů, které by členské státy měly vést o podpoře vyňaté tímto nařízením. Pro účely výročních zpráv, které mají členské státy předkládat Komisi, je vhodné, aby Komise stanovila zvláštní požadavky. S ohledem na širokou dostupnost nezbytné technologie, by se souhrnné informace a výroční zprávy měly sdělovat elektronickou cestou.
(27) Pokud členský stát nesplní své závazky týkající se vypracování zpráv uvedených v tomto nařízení, může tím být Komisi znemožněn výkon jejích úkolů kontroly podle čl. 88 odst. 1 Smlouvy, a zejména nebude moci určit, zda kumulativní hospodářský dopad podpor vyňatých podle tohoto nařízení je takové povahy, aby poškodil obchodní podmínky v míře odporující společnému zájmu. Nutnost vyhodnocení kumulativního dopadu státní podpory je mimořádně vysoká, pokud by stejný příjemce mohl obdržet podporu poskytnutou z několika zdrojů, jak k tomu stále častěji v odvětví zemědělství dochází. Je tudíž velmi důležité, aby členský stát před provedením podpory podle tohoto nařízení urychleně sdělil Komisi patřičné informace.
(28) S ohledem na zkušenosti Komise v této oblasti, a zejména s ohledem na četnost, s jakou je obvykle nezbytné přezkoumat politiku státní podpory, je vhodné omezit dobu platnosti tohoto nařízení. Pokud by doba platnosti tohoto nařízení uplynula bez prodloužení, režimy podpor již vyňaté tímto nařízením by měly být nadále vyňaty po dobu šesti měsíců,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBLAST PŮSOBNOSTI, DEFINICE A PODMÍNKY
Článek 1
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se použije na podporu poskytnutou malým a středním podnikům působícím v produkci, zpracování nebo uvádění zemědělských produktů na trh.
2. Toto nařízení se nepoužije na:
a) podporu poskytnutou na náklady související s reklamou ve smyslu pokynů Společenství týkajících se státní podpory reklamy produktů uvedených v příloze I Smlouvy o ES a některých produktů neuvedených v příloze I;
b) podporu poskytnutou na zpracování zemědělských produktů uvedených v příloze I na produkty neuvedené v příloze I.
3. Toto nařízení se nepoužije na podporu jednotlivých investic se způsobilými výdaji překračujícími 12,5 miliónů eur, nebo u nichž je skutečná částka podpory vyšší než 6 miliónů eur. Takovou podporu je třeba zvláště oznámit Komisi podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy.
4. Aniž je dotčen čl. 16 písm. a), toto nařízení se nepoužije na:
a) podporu související s vývozem, zejména podporu přímo spojenou s vyváženým množstvím, na vytvoření a provoz distribuční sítě nebo na jiné běžné výdaje související s vývozní činností;
b) na podporu podmíněnou používáním domácích produktů na úkor dovezených.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se:
1. "podporou" rozumí jakékoli opatření splňující všechna kritéria stanovená v čl. 87 odst. 1 Smlouvy;
2. "zemědělským produktem" rozumějí:
a) produkty uvedené v příloze I Smlouvy, s výjimkou produktů rybolovu a akvakultury spadajících pod nařízení Rady (ES) č. 104/2000 [7];
b) produkty spadající pod kódy KN 4502, 4503 a 4504 (výrobky z korku);
c) produkty napodobující nebo nahrazující mléko a mléčné výrobky uvedené v čl. 3 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 1898/87 [8];
3. "zpracováním zemědělského produktu" rozumí působení na zemědělský produkt vedoucí ke vzniku produktu, který je též zemědělským produktem;
4. "malými a středními podniky" rozumějí podniky jak jsou definovány v příloze I nařízení (ES) č. 70/2001;
5. "hrubou mírou podpory" rozumí částka podpory vyjádřená jako procento způsobilých nákladů projektu. Všechny částky se uvádějí před odečtem pro přímé zdanění. Pokud se podpory poskytují v jiné formě, než ve formě grantu, částka podpor se rovná grantovému ekvivalentu. Podpory splatné v několika splátkách jsou diskontovány na hodnotu platnou v době poskytnutí. Úroková sazba, která se má použít pro účely diskontování a pro výpočet částky podpor při zvýhodněné půjčce, je referenční sazba použitelná v době poskytnutí;
6. "jakostním produktem" rozumí produkt splňující kritéria čl. 24b odst. 2 nebo 3 nařízení Rady (ES) č. 1783/2003, kterým se mění nařízení (ES) č. 1257/1999 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF) [9];
7. "nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodním katastrofám" rozumějí podmínky jako mráz, krupobití, náledí, déšť nebo sucho, které zničí 20 % běžné produkce ve znevýhodněných oblastech a 30 % v ostatních oblastech;
8. "znevýhodněnými oblastmi" rozumějí oblasti definované členskými státy na základě článku 17 nařízení (ES) č. 1257/1999;
9. "regiony spadajícími pod cíl 1" rozumějí regiony uvedené v článku 3 nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 [10];
10. "nově zavedenými minimálními normami vztahujícími se k životnímu prostředí, hygieně a dobrým životním podmínkám zvířat" rozumějí:
a) v případě norem, které nepředpokládají přechodné období, normy, které mají být pro hospodářské subjekty závazné nejdéle dva roky před skutečným započetím investic;
b) v případě norem, které předpokládají přechodné období, normy, které musí být pro hospodářské subjekty závazné po skutečném započetí investic;
11. "mladými zemědělci" rozumí producenti zemědělských produktů jak jsou definováni v článku 8 nařízení (ES) č. 1257/1999;
12. "seskupením producentů" rozumí seskupení, které bylo zřízeno proto, aby všichni jeho členové spojili své úsilí při přizpůsobování, s ohledem na cíle společných organizací trhu, produkce potřebám trhu, zejména koncentrací nabídky;
13. "sdružením producentů" rozumí sdružení, které se skládá z uznaných seskupení producentů a jež sleduje stejné cíle v širším měřítku;
14. "náklady na testy TSE a BSE" rozumějí všechny náklady, včetně nákladů na testovací zařízení, odběr vzorků, přepravu, vyšetření, skladování a likvidaci vzorků nezbytných pro testy provedené v souladu s přílohou X kapitolou C nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií [11].
Článek 3
Podmínky vynětí
1. Jednotlivá podpora mimo režimů podpory, která splňuje všechny podmínky tohoto nařízení, je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud souhrnné informace uvedené v čl. 19 odst. 1 byly sděleny a obsahují výslovný odkaz na toto nařízení formou citace jeho názvu a uvedením informace o jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Režimy podpory splňující všechny podmínky tohoto nařízení jsou slučitelné se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy za podmínky, že:
a) jakákoli podpora, která by mohla být přiznána v rámci takového režimu splňuje všechny podmínky stanovené v tomto nařízení;
b) režim obsahuje výslovný odkaz na toto nařízení formou citace jeho názvu a uvedením informace o jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie;
c) byly sděleny souhrnné údaje podle čl. 19 odst. 1.
3. Podpora poskytnutá v rámci režimů uvedených v prvním odstavci je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy za předpokladu, že splňuje všechny podmínky tohoto nařízení.
KAPITOLA 2
KATEGORIE PODPORY
Článek 4
Investice do zemědělských podniků
1. Podpora na investice do zemědělských podniků uvnitř Společenství určených pro produkci, zpracování nebo uvedení zemědělských produktů na trh, je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 10.
2. Hrubá míra podpory nesmí překročit:
a) 50 % způsobilých investic ve znevýhodněných oblastech;
b) 40 % způsobilých investic v ostatních oblastech.
V případě, že investice uskuteční mladí zemědělci do pěti let od zahájení činnosti, maximální výše podpory se zvyšuje na 60 % ve znevýhodněných oblastech a 50 % v ostatních oblastech.
Pokud investice s sebou nesou dodatečné náklady související s ochranou a zlepšením životního prostředí, se zlepšením hygienických podmínek podniků živočišné výroby nebo dobrých životních podmínek zvířat, pak maximální výše podpory 50 % a 40 %, uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b) mohou být zvýšeny o 25 a 20 procent, v uvedeném pořadí. Toto zvýšení může být poskytnuto pouze investicím, které jdou nad rámec platných minimálních požadavků Společenství, nebo investicím uskutečněným pro dosažení souladu s nově zavedenými minimálními normami. Toto zvýšení musí být omezeno na nutné mimořádné způsobilé náklady a nemůže se použít v případě investic, které vedou ke zvýšení produkční kapacity.
3. Investice musí sledovat jeden nebo více z následujících cílů:
a) snížení výrobních nákladů;
b) zlepšení a další rozvinutí produkce;
c) zlepšení jakosti;
d) ochrana a zlepšení přírodního prostředí, hygienických podmínek a dobrých životních podmínek zvířat;
e) podpora diversifikace činností v hospodářství.
4. Způsobilé výdaje mohou zahrnovat zejména:
a) výstavbu, nabývání nebo zkvalitnění nemovitého majetku;
b) nákup nebo koupi na leasing nového strojního zařízení a vybavení, včetně počítačového programového vybavení, až do výše tržní hodnoty majetku; další náklady související s nájemní smlouvou (daně, marže pronajímatele, náklady na refinancování, režijní náklady, pojistné atd.) nejsou způsobilými výdaji;
c) režijní náklady, jako odměna architektům, inženýrům a odborníkům, studie proveditelnosti, získání patentů a licencí, až do výše 12 % výdajů uvedených v písmenech a) a b).
Odchylně od prvního pododstavce písm. b) může být v řádně odůvodněných případech nákup použitého vybavení považován za způsobilý výdaj, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a) prohlášení prodávajícího musí potvrzovat přesný původ zařízení a osvědčovat, že toto zařízení doposud nebylo předmětem státní podpory nebo podpory Společenství;
b) nákup zařízení musí představovat zvláštní výhodu pro program nebo projekt nebo musí být odůvodněn mimořádnými okolnostmi (například v požadovanou dobu není k dispozici nové zařízení, což ohrožuje vlastní realizaci projektu);
c) snížení nákladů, a tím i částky podpory ve srovnání s náklady na zakoupení stejného nového zařízení, při zachování dobrého poměru vynaložených prostředků a výsledného zisku;
d) získané použité vybavení musí vykazovat technické a/nebo technologické vlastnosti nezbytné pro požadavky projektu.
5. Podporu je možné poskytnout pouze životaschopným zemědělským podnikům, které splňují kritéria stanovená v článku 5 nařízení (ES) č. 1257/1999.
Podpora může být poskytnuta proto, aby příjemci umožnila dosažení souladu s nově zavedenými minimálními normami vztahujícími se k životnímu prostředí, hygieně a dobrým životním podmínkám zvířat.
Dodržování kritérií článku 5 nařízení (ES) č. 1257/1999 musí na úrovni podniku zhodnotit veřejný subjekt nebo nezávislá třetí osoba, která má pro daný úkol patřičnou kvalifikaci. Pravidla zřizující režim podpory nebo rozhodnutí o poskytnutí jednotlivé podpory mimo takový režim musí stanovit, jakým způsobem se toto hodnocení provede.
6. Musí být dostatečně prokázáno, že v budoucnosti existuje pro dotyčné produkty běžný tržní odbyt. To se musí zhodnotit na vhodné úrovni určené členským státem, s ohledem na dotyčné produkty, druhy investic, jakož i stávající a očekávané kapacity. Existenci běžného tržního odbytu musí posoudit veřejný subjekt nebo třetí osoba, která je nezávislá na příjemci podpory a je kvalifikovaná toto posouzení provést. Pravidla zřizující režim podpory musí upřesnit, jakým způsobem se hodnocení provede. Hodnocení musí spočívat na čerstvých údajích a musí být přístupné veřejnosti.
7. Podpora nesmí být poskytnuta v rozporu s jakýmkoliv zákazem nebo omezením stanoveným v nařízeních Rady zřizujících společné organizace trhu, a to i tehdy, pokud se tyto zákazy nebo omezení týkají pouze podpory Společenství.
8. S výjimkou případu, kdy je podpora omezena na náklady související s prováděním zvláštních pravidel vztahujících se k ochraně a zlepšení životního prostředí, zlepšení hygienických podmínek v podnicích živočišné výroby nebo dobrých životních podmínek hospodářských zvířat, nemůže být omezena na zvláštní zemědělské produkty. Podpora nesmí být poskytnuta na:
a) investice, jejichž výsledkem je zvýšení produkční kapacity, pokud zvýšení kapacity v hospodářství překročí 20 %, měřeno ve velkých dobytčích jednotkách u živočišné výroby a v obhospodařované ploše u rostlinné výroby;
b) nákup výrobních práv, zvířat, pozemků jiných než pro stavební účely, rostlin nebo sadby;
c) investice na pouhé nahrazení.
9. Maximální výdaje způsobilé k podpoře nesmí překročit mez pro celkovou investici způsobilou pro podporu stanovenou členským státem v souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1257/1999. Režimy podpor musí tuto mez uvádět.
10. Podpora nesmí být poskytnuta na:
a) produkci a uvádění na trh produktů napodobujících nebo nahrazujících mléko a mléčné výrobky;
b) činnosti související se zpracováním a uváděním na trh v odvětví cukru.
Článek 5
Zachování krajiny a tradičních staveb
1. Podpora pro zachování krajiny a tradičních staveb je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 a 3.
2. Podpora může být udělena až do výše 100 % vzniklých skutečných nákladů na investice nebo na práce určené na zachování prvků neprodukčního kulturního dědictví ležících na území zemědělských podniků, jako například archeologické nebo historické prvky. Tyto náklady mohou zahrnovat přiměřenou náhradu za práce, které provedl sám zemědělec, nebo jeho pracovníci, až do výše 10000 eur ročně.
3. Podpora může být udělena až do výše 60 % (75 % ve znevýhodněných oblastech) vzniklých skutečných nákladů na investice nebo práce určené na zachování prvků kulturního dědictví, důležitých pro produkční postupy, jako například hospodářská stavení, pokud z dotyčné investice nevyplývá zvýšení produkční kapacity hospodářství.
Pokud dochází ke zvýšení produkční kapacity, výše podpory pro investice podle čl. 4 odst. 2 se použijí na způsobilé výdaje vyplývající ze závazku provést odpovídající práce za použití běžných moderních materiálů. Může být poskytnuta dodatečná podpora v míře kryjící až 100 % mimořádných nákladů vzniklých použitím tradičních materiálů nezbytných pro zachování historických prvků budovy.
Článek 6
Přemístění zemědělských staveb ve veřejném zájmu
1. Podpora na přemístění zemědělských staveb je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud k přemístění dochází ve veřejném zájmu a pokud jsou splněny podmínky stanovené v odstavcích 2, 3 a 4.
Veřejný zájem, kterým se odůvodňuje poskytnutí podpory na základě tohoto článku, musí být stanoven v příslušných předpisech členského státu.
2. Podpora může být udělena až do výše 100 % vzniklých skutečných nákladů, pokud přemístění ve veřejném zájmu spočívá pouze v rozebrání, přenesení a novém sestavení stávajících zařízení.
3. Pokud z přemístění ve veřejném zájmu vyplyne vybavení zemědělce modernějšími zařízeními, musí zemědělec přispět přinejmenším 60 %, nebo 50 % ve znevýhodněných oblastech, na zvýšení hodnoty dotyčných zařízení po přemístění. Je-li příjemcem mladý zemědělec, je příspěvek nejméně 55 % nebo 45 %, v uvedeném pořadí.
4. Pokud z přemístění ve veřejném zájmu vyplyne zvýšení produkční kapacity, činí příspěvek příjemce přinejmenším 60 %, nebo 50 % ve znevýhodněných oblastech, výdajů souvisejících s tímto zvýšením. Je-li příjemcem mladý zemědělec, příspěvek činí přinejmenším 55 % nebo 45 %.
Článek 7
Investice do zpracování a uvádění na trh
1. Podpora na investice do zpracování a uvádění zemědělských produktů na trh je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 7.
2. Hrubá míra podpory nesmí překročit:
a) 50 % způsobilých investic v regionech spadajících pod cíl 1;
b) 40 % způsobilých investic v ostatních regionech.
3. Způsobilé výdaje mohou zahrnovat zejména:
a) výstavbu, nabytí nebo zkvalitnění nemovitého majetku;
b) nákup nebo koupi na leasing nového strojního zařízení a vybavení, včetně počítačového programového vybavení, až do výše tržní hodnoty majetku; další náklady související s nájemní smlouvou (daně, marže pronajímatele, náklady na refinancování, režijní náklady, pojistné atd.) nejsou způsobilými výdaji;
c) režijní náklady, jako odměna architektům, inženýrům a odborníkům, studie proveditelnosti, získání patentů a licencí, až do výše 12 % výdajů uvedených v písmenech a) a b).
Odchylně od prvního pododstavce písm. b), nákup použitého vybavení může být považován za způsobilý výdaj v řádně odůvodněných případech, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a) prohlášení prodávajícího musí potvrzovat přesný původ zařízení a osvědčovat, že toto zařízení doposud nebylo předmětem státní podpory nebo podpory Společenství;
b) nákup zařízení musí představovat zvláštní výhodu pro program nebo projekt nebo musí být odůvodněn mimořádnými okolnostmi (například v požadovanou dobu není k dispozici nové zařízení, což ohrožuje vlastní realizaci projektu);
c) snížení nákladů, a tím i částky podpory, ve srovnání s náklady na zakoupení stejného nového zařízení, se zachováním dobrého poměru vynaložených prostředků a výsledného zisku;
d) získané použité vybavení musí vykazovat technické a/nebo technologické vlastnosti nezbytné pro požadavky projektu.
4. Podporu je možné poskytnout pouze podnikům, u nichž je ověřeno, že splňují podmínky čl. 26 odst. 1 nařízení (ES) č. 1257/1999.
Podpora může být poskytnuta proto, aby příjemci umožnila dosažení souladu s nově zavedenými minimálními normami vztahujícími se k životnímu prostředí, hygieně a dobrým životním podmínkám zvířat.
Dodržování kritérií čl. 26 odst. 1 nařízení (ES) č. 1257/1999 musí na úrovni podniku zhodnotit veřejný subjekt nebo nezávislá třetí osoba, která má pro daný úkol patřičnou kvalifikaci. Pravidla zřizující režim podpory musí stanovit, jakým způsobem se toto hodnocení provede.
5. Musí být dostatečně prokázáno, že v budoucnosti existuje pro dotyčné produkty běžný tržní odbyt. To se musí zhodnotit na vhodné úrovni určené členským státem, s ohledem na dotyčné produkty, druhy investic, jakož i stávající a očekávané kapacity. Existenci běžného tržního odbytu musí posoudit veřejný subjekt nebo třetí osoba, která je nezávislá na příjemci podpory a je kvalifikovaná toto posouzení provést. Pravidla zřizující režim podpory musí upřesnit, jakým způsobem se hodnocení provede. Hodnocení musí spočívat na čerstvých údajích a musí být přístupné veřejnosti.
6. Podpora nesmí být poskytnuta v rozporu s jakýmkoliv zákazem nebo omezením stanoveným v nařízeních Rady zřizujících společné organizace trhu, a to i tehdy, pokud se tyto zákazy nebo omezení týkají pouze podpory Společenství.
7. Podpora nesmí být omezena na zvláštní zemědělské produkty, avšak nesmí být udělena pro:
a) produkci a uvádění na trh produktů napodobujících nebo nahrazujících mléko a mléčné výrobky;
b) činnosti související se zpracováním a uváděním na trh v odvětví cukru.
Článek 8
Podpora na zahájení činnosti mladých zemědělců
Podpora na zahájení činnosti mladých zemědělců je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy za těchto podmínek:
a) musí být splněna kritéria stanovená v článcích 7 a 8 nařízení (ES) č. 1257/1999;
b) kombinovaná podpora udělená podle nařízení (ES) č. 1257/1999 a ve formě státní podpory nesmí překročit stropy stanovené v čl. 8 odst. 2 uvedeného nařízení.
Článek 9
Podpora na předčasný odchod do důchodu
Podpora na předčasný odchod zemědělců do důchodu je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy za těchto podmínek:
a) musí být splněna kritéria stanovená v článcích 10, 11 a 12 nařízení (ES) č. 1257/1999;
b) ukončení zemědělských činností obchodní povahy musí být trvalé a s konečnou platností.
Článek 10
Podpora seskupením producentů
1. Podpora na zahájení činnosti pro vytvoření seskupení producentů nebo sdružení producentů je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2 až 9.
2. Pro podporu uvedenou v odstavci 1, pokud jsou oprávněna přijímat finanční pomoc podle právních předpisů dotyčného členského státu, jsou způsobilá:
a) seskupení producentů nebo sdružení producentů působící v produkci zemědělských produktů a/nebo:
b) sdružení producentů odpovědná za dohled nad používáním označení původu nebo označováním jakosti v souladu s právními předpisy Společenství.
Vnitřní pravidla seskupení producentů nebo sdružení producentů musí stanovit povinnost členů uvádět produkci na trh v souladu s pravidly o dodávce a uvádění na trh vypracovanými seskupením nebo sdružením.
Tato pravidla mohou stanovit, že určitou část produkce může producent uvést na trh přímo. Každý producent přistupující k seskupení se musí zavázat, že zůstane součástí seskupení po dobu minimálně tří let a poté z něho může vystoupit po uplynutí nejméně dvanáctiměsíční výpovědní lhůty. Seskupení producentů se musí řídit společnými produkčními pravidly, zejména vztahujícími se k jakosti produktů a užívání ekologických postupů, společnými pravidly pro uvádění zboží na trh a pravidly o informování o produkci, zejména pokud jde o sklizeň a dostupnost. Producentům však zůstává odpovědnost za řízení jejich podniků. Dohody uzavřené v rámci seskupení producentů nebo sdružení producentů musí zcela dodržovat všechna pravidla hospodářské soutěže, zejména články 81 a 82 Smlouvy.
3. Způsobilé výdaje mohou zahrnovat nájem odpovídajících prostor, nákup kancelářského vybavení, včetně počítačového technického i programového vybavení, náklady na zaměstnance ve správě, režijních náklady a právní a správní poplatky. V případě nákupu prostor se způsobilé výdaje za budovy omezují na náklady na pronájem za tržní cenu.
4. Podpora musí být dočasná, musí mít sestupnou tendenci a nesmí překročit 100 % způsobilých nákladů vzniklých během prvního roku. Výše podpory se musí snižovat přinejmenším o 20 procent za každý další rok, aby v pátém roce byla omezena na 20 % způsobilých výdajů skutečně vzniklých v daném roce.
5. Podpora nesmí být vyplácena na základě výdajů vzniklých po pátém roce, ani vyplacena po sedmém roce následujícím po uznání seskupení producentů. Tím není dotčena možnost poskytnout podporu na způsobilé výdaje vyplývající pouze z meziročního zvýšení obratu příjemce o minimálně 30 % v důsledku přistoupení nových členů a/nebo zahrnutí nových produktů.
6. Podpora nesmí být poskytnuta seskupením producentů, jako jsou společnosti nebo družstva, jejichž cílem je řízení jednoho nebo více zemědělských podniků, a které jsou tudíž ve skutečnosti jednotlivými producenty.
7. Podpora nesmí být poskytnuta jiným sdružením zemědělského typu, která vykonávají práce na úrovni zemědělské produkce, jako je vzájemná podpora, pomoc a služby související s vedením hospodářství v zemědělských podnicích členů, aniž by se tito účastnili společného přizpůsobení dodávek trhu.
8. Celková částka podpory udělené seskupení producentů nebo sdružení producentů podle tohoto článku nesmí překročit 100000 eur.
9. Podpora nesmí být udělena seskupení nebo sdružení producentů jehož cíle jsou neslučitelné s nařízením Rady o společné organizaci trhů.
Článek 11
Podpora na platby pojistného
1. Podpora na platby pojistného pro podniky prvovýroby zemědělských produktů je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Hrubá míra podpory nesmí překročit:
a) 80 % nákladů pojistného, pokud pojistná smlouva stanoví, že kryje pouze ztráty způsobené nepříznivými klimatickými jevy, které je možno přirovnat k přírodním katastrofám:
b) 50 % nákladů pojistného, pokud pojistná smlouva stanoví, že kryje ztráty uvedené v písmenu a) a kromě toho:
i) jiné ztráty způsobené klimatickými jevy; a/nebo
ii) ztráty způsobené chorobami zvířat nebo rostlin.
Ztráty způsobené nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodním katastrofám, se musí určit na základě hrubé produkce příslušné plodiny v dotyčném roce v poměru k hrubé produkci v běžném roce. Hrubá produkce se musí vypočítat z průměrné hrubé produkce ve třech předcházejících letech, s výjimkou jakéhokoliv roku, během něhož by v důsledku jiných nepříznivých klimatických podmínek mohla být vyplacena náhrada. V případě škody na výrobních prostředcích, jejíž důsledky jsou patrné po několik let, pro první sklizeň po nepříznivé události musí procento skutečné ztráty ve srovnání s běžným rokem, určené v souladu se zásadami stanovenými v tomto pododstavci, překročit 10 % a procento skutečné ztráty násobené počtem roků, v nichž došlo ke ztrátám produkce, musí překročit 20 % ve znevýhodněných oblastech a 30 % v ostatních oblastech.
3. Podpora musí být poskytnuta na náklady na pojistné, které zahrnuje krytí ztrát způsobených nepříznivými klimatickými jevy, které mohou být přirovnány k přírodním katastrofám.
4. Podpora nesmí představovat překážku poskytování pojišťovacích služeb na vnitřním trhu. Podpora nesmí být omezena na pojištění nabízená jedinou společností nebo jednou skupinou společností, ani se na ni nesmí vztahovat podmínka, aby pojišťovací smlouva byla uzavřena se společností usazenou v dotyčném členském státě.
Článek 12
Podpora na novou parcelaci pozemků
1. Podpora podnikům zajišťujícím produkci zemědělských produktů je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud je poskytnuta výhradně na právní a administrativní náklady, včetně nákladů na zaměření, související s novou parcelací, až do výše 100 % skutečně vzniklých nákladů.
2. Odstavec 1 se nepoužije na podporu na investice, včetně podpory na nákup půdy.
Článek 13
Podpora na povzbuzení produkce a uvádění jakostních zemědělských produktů na trh
1. Podpora na povzbuzení produkce a uvádění jakostních zemědělských produktů na trh je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud je poskytnuta na způsobilé náklady vyjmenované v odstavci 2 a splňuje podmínky stanovené v odstavcích 3 až 7.
2. Podpora může být poskytnuta na krytí nákladů souvisejících s těmito činnostmi, jestliže vedou ke zlepšení jakosti zemědělských produktů:
a) až do výše 100 % nákladů na studie trhu, návrh a design produktů, včetně podpory poskytnuté pro přípravu žádostí o uznání označení původu nebo osvědčení o zvláštní povaze v souladu s příslušnými nařízeními Společenství;
b) až do výše 100 % nákladů na zavedení režimů zajištění jakosti, jako jsou řady ISO 9000 nebo 14000, systémy založené na analýze rizika a kritických kontrolních bodech (HACCP), systémy zpětného vyhledávání, systémy zajišťující dodržování norem pravosti a uvádění na trh nebo systémy environmentálního auditu;
c) až do výše 100 % nákladů na školení osob, které budou používat režimy a systémy uvedené v písmenu b);
d) až do výše 100 % nákladů na poplatky uznávaným certifikačním subjektům za počáteční osvědčení týkající se zabezpečování jakosti a nákladů na podobné systémy;
e) až do výše 100 % nákladů na závazná kontrolní opatření použitá podle právních předpisů Společenství nebo vnitrostátních právních předpisů příslušnými orgány nebo jejich jménem, pokud právní předpisy Společenství nepožadují, aby tyto náklady nesly podniky;
f) prozatímní a sestupná podpora na náklady na kontrolní opatření prováděná během prvních šesti let po zavedení kontrolního systému zajišťujícího pravost označení původu nebo osvědčení o zvláštní povaze v rámci nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 [12] a (EHS) č. 2082/92 [13]; sestupná tendence musí být přinejmenším 10 procent ročně;
g) až do výše 100 % skutečných nákladů na kontroly ekologických metod produkce prováděné v rámci nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 [14].
3. Podpora musí být poskytnuta na kontroly prováděné třetími stranami nebo jménem třetích stran, například příslušnými regulačními orgány nebo subjekty jednajícími jejich jménem, nebo nezávislými subjekty odpovědnými za kontrolu a dohled nad používáním označení původu, ekologických značek nebo označení jakosti, pokud tato označení a značky jsou v souladu s právními předpisy Společenství.
4. Podpora nesmí být poskytnuta na náklady na kontroly prováděné osobně zemědělcem nebo výrobcem, nebo pokud právní předpisy Společenství stanoví, že náklady na kontrolu hradí producenti, bez uvedení skutečné výše poplatků.
5. Celková částka veřejného příspěvku poskytnutého podle odstavce 2 nesmí během tříletého období překročit 100000 eur na příjemce. Pro účely výpočtu částky podpory se za příjemce považuje osoba, která přijímá služby vyjmenované v uvedeném odstavci.
6. K podpoře musí mít přístup každá způsobilá osoba v dané oblasti, na základě objektivně stanovených podmínek. Pokud služby vyjmenované v odstavci 2 nabízejí seskupení producentů nebo jiné vzájemně se podporující zemědělské organizace, nesmí členství v těchto seskupeních nebo organizacích být podmínkou přístupu ke službě. Jakýkoliv příspěvek nečlena na administrativní náklady dotyčného seskupení nebo organizace musí být omezen na poměrné náklady za poskytnutí služby.
7. Pokud výběr poskytovatele služeb vyjmenovaných v odstavci 2 není ponechán na příjemci a pokud je z povahy služby nebo z právních důvodů možný pouze jeden poskytovatel dané služby, musí být takový poskytovatel vybrán a odměněn v souladu s tržními zásadami, nediskriminačním způsobem a v případě potřeby s použitím postupů pro zadávání veřejných zakázek podle právních předpisů Společenství a v každém případě musí být výběr uveřejněn způsobem dostatečným pro zajištění volné hospodářské soutěže na trhu a umožňujícím kontrolu nestrannosti pravidel zadávacího řízení.
Článek 14
Zajištění technické pomoci v odvětví zemědělství
1. Podpora je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy, pokud je poskytnuta na způsobilé náklady činností technické pomoci vyjmenované v odstavci 2 a pokud splňuje podmínky stanovené v odstavcích 3, 4 a 5.
2. Podpora může být poskytnuta na krytí těchto způsobilých nákladů:
a) u vzdělávání a školení zemědělců a zaměstnanců v zemědělství:
i) skutečné náklady na organizaci školicího programu;
ii) cestovní výdaje a výdaje na pobyt účastníků;
iii) náklady na obstarání náhradních služeb během nepřítomnosti zemědělce nebo zaměstnance v zemědělství;
b) u náhradních služeb, skutečné náklady způsobené nepřítomností zemědělce, jeho partnera nebo zaměstnance v zemědělství z důvodu nemoci nebo dovolené;
c) u poradenských služeb, honoráře za služby, které nepředstavují trvalou nebo pravidelnou činnost a nesouvisejí s běžnými provozními výdaji podniku, jako je běžné daňové poradenství, pravidelná právní služba nebo výdaje na reklamu;
d) u organizování soutěží, výstav a veletrhů a účasti na nich:
i) poplatky za účast;
ii) cestovní náklady;
iii) publikační náklady;
iv) nájemné výstavních prostor.
3. Celková částka veřejného příspěvku poskytnutá podle odstavce 2 nesmí během tříletého období překročit 100000 eur na příjemce nebo 50 % způsobilých nákladů, přičemž se bere v úvahu vyšší částka. Pro účely výpočtu částky podpory se za příjemce považuje osoba, která technickou pomoc přijímá.
4. K podpoře musí mít přístup každá způsobilá osoba v dotčené oblasti, na základě objektivně stanovených podmínek. Pokud technickou pomoc nabízejí seskupení producentů nebo jiné vzájemně se podporující zemědělské organizace, nesmí členství v těchto seskupeních nebo organizacích být podmínkou přístupu ke službě. Jakýkoliv příspěvek nečlena na administrativní náklady dotyčného seskupení nebo organizace musí být omezen na náklady za poskytnutí služby.
5. Pokud výběr poskytovatele technické pomoci není ponechán na příjemci této služby, musí být takový poskytovatel vybrán a odměněn v souladu s tržními zásadami, nediskriminačním způsobem a v případě potřeby s použitím postupů pro zadávání veřejných zakázek podle právních předpisů Společenství a v každém případě musí být výběr uveřejněn způsobem dostatečným pro zajištění volné hospodářské soutěže na trhu a umožňujícím kontrolu nestrannosti pravidel zadávacího řízení.
Článek 15
Podpora odvětví živočišné výroby
Níže uvedená podpora podnikům působícím v odvětví živočišné výroby je slučitelná se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a je vyňata z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy:
a) podpora až do výše 100 % na krytí administrativních nákladů přímo souvisejících se zřízením a vedením plemenných knih;
b) podpora až do výše 70 % nákladů na testy prováděné třetími osobami nebo jménem třetích osob, za účelem určení genetické jakosti nebo výnosu hospodářských zvířat, s výjimkou kontrol prováděných vlastníkem hospodářských zvířat a běžných kontrol týkajících se jakosti mléka;
c) podpora až do výše 40 % způsobilých nákladů vyjmenovaných v článku 4 souvisejících s investicemi do reprodukčních center nebo do zavádění nových chovných technik nebo praktik do hospodářství, s výjimkou nákladů souvisejících se zaváděním nebo prováděním inseminace;
d) podpora až do výše 100 % nákladů na testy TSE.
U povinného testování skotu, poraženého k lidské spotřebě, na BSE však nesmí celková přímá a nepřímá podpora, včetně plateb Společenství, překročit celkem 40 eur na test. Tato částka představuje celkovou cenu testování, včetně odběru vzorku, přepravy, testy, skladování a likvidace vzorku. Povinnost testování se může zakládat na právních předpisech Společenství nebo vnitrostátních právních předpisech.
Státní podpora na náklady související s testy TSE se vyplácí hospodářskému subjektu u nějž se odebírají vzorky k testování. Pro usnadnění správy takových státních podpor se však může podpora namísto toho vyplácet laboratoři, za podmínky, že bude moci být prokázáno, že se celá částka státní podpory předá hospodářskému subjektu. Státní podpora, kterou přímo nebo nepřímo přijal hospodářský subjekt u nějž byly odebrány vzorky k testování, se musí odrazit v odpovídajícím snížení cen požadovaných tímto hospodářským subjektem.
Článek 16
Podpora stanovená v některých nařízeních Rady
Níže uvedené podpory malým a středním podnikům jsou slučitelné se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy:
a) příspěvky členských států splňující všechny podmínky stanovené v nařízení Rady (ES) č. 2702/1999 ze dne 14. prosince 1999 o informačních a propagačních opatřeních na podporu zemědělských produktů ve třetích zemích [15], a zejména v čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení;
b) příspěvky členských států splňující všechny podmínky stanovené v nařízení Rady (ES) č. 2826/2000 ze dne 19. prosince 2000 o informačních a propagačních opatřeních pro zemědělské produkty na vnitřním trhu [16], a zejména v čl. 9 odst. 2, 3 a 4 uvedeného nařízení;
c) podpora poskytnutá členskými státy splňující všechny podmínky stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií [17], a zejména v čl. 13 odst. 4 uvedeného nařízení;
d) podpora poskytnutá členskými státy splňující všechny podmínky stanovené v nařízení Rady (ES) č. 1255/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s mlékem a mléčnými výrobky [18], a zejména v čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení;
e) podpora poskytnutá členskými státy splňující všechny podmínky stanovené v nařízení Rady (ES) č. 1254/1999 ze dne 17. května 1999 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem [19], a zejména v čl. 6 odst. 5 a článku 14 uvedeného nařízení;
f) podpora poskytnutá členskými státy v souladu s články 3 a 4 nařízení Komise (ES) č. 2777/2000 ze dne 18. prosince 2000 o přijetí mimořádných opatření na podporu trhu s hovězím masem [20];
g) podpora poskytnutá členskými státy v souladu s čl. 6 odst. 3 druhým pododstavcem nařízení Rady (ES) č. 1251/1999 ze dne 17. května 1999 o režimu podpor pro producenty některých plodin na orné půdě [21];
h) podpora poskytnutá členskými státy v souladu s čl. 15 odst. 6 nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou [22].
KAPITOLA 3
SPOLEČNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 17
Kroky předcházející poskytnutí podpory
1. Aby byla vyňata podle tohoto nařízení může být podpora stanovená režimem podpory poskytnuta pouze na činnosti podniknuté nebo služby obdržené až po zavedení a zveřejnění režimu podpory v souladu s tímto nařízením.
Pokud režim podpory zakládá automatické právo na příjem podpory bez dalších administrativních kroků, může být podpora poskytnuta až po zavedení a zveřejnění režimu podpory v souladu s tímto nařízením.
Pokud režim podpor požaduje podání žádosti o podporu u dotyčného příslušného orgánu, může být podpora poskytnuta až po splnění níže uvedených podmínek:
a) režim podpory musí být zaveden a zveřejněn v souladu s tímto nařízením;
b) žádost o podporu musí být řádně podána u dotyčného příslušného orgánu;
c) žádost musí přijmout dotyčný příslušný orgán způsobem, který zavazuje uvedený orgán k poskytnutí podpory a jenž jasně uvádí částku podpory, která se má vyplatit, nebo jak se má tato částka vypočítat; příslušný orgán může žádost přijmout pouze tehdy, pokud rozpočet na podporu nebo režim podpory není vyčerpán.
2. Aby bylo možno jednotlivou podporu mimo jakýkoliv režim vyjmout podle tohoto nařízení, může být podpora na podniknuté činnosti nebo obdržené služby poskytnuta až po splnění podmínek odst. 1 třetího pododstavce písm. b) a c).
Článek 18
Kumulace
1. Stropy podpory stanovené v článcích 4 až 15 se použijí bez ohledu na to, zda podpora projektu nebo činnosti je zcela financována ze státních zdrojů nebo je spolufinancována Společenstvím.
2. Podpora vyňatá tímto nařízením nemůže být kumulována s jakoukoliv jinou státní podporou ve smyslu čl. 87 odst. 1 Smlouvy, ani s finančními příspěvky poskytovanými členskými státy nebo Společenstvím v souvislosti se stejnými způsobilými náklady podle čl. 51 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1257/1999, pokud by taková kumulace způsobila překročení maximální míry stanovené v tomto nařízení.
3. Pokud členský stát poskytne podniku podporu uvedenou v článku 8, 10, 13 nebo 14 tohoto nařízení, uvědomí podnik o tom, že taková podpora se uděluje na základě příslušného článku tohoto nařízení. Členský stát od dotyčného podniku obdrží úplné informace o jiných podobných přijatých podporách. U podpor uvedených v článcích 13 a 14 se tyto informace týkají podobných podpor přijatých během tří předcházejících let.
Členský stát může novou podporu poskytnout až poté, co prověřil, že tím nedojde ke zvýšení celkové částky podpory poskytnuté podle některého z těchto článků, které by způsobilo během daného období překročení stopu stanoveného v příslušném článku.
Článek 19
Transparentnost a kontrola
1. Nejpozději deset pracovních dní před vstupem režimu podpory v platnost nebo poskytnutím jednotlivé podpory mimo jakýkoli režim podpory vyňatý tímto nařízením zašlou členské státy Komisi za účelem zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie souhrn údajů týkajících se takového režimu podpory nebo jednotlivé podpory ve formě stanovené v příloze I. Tento souhrn se zašle v elektronické podobě. Komise do pěti pracovních dnů po přijetí souhrnu zašle oznámení o přijetí spolu s identifikačním číslem a uveřejní souhrn na internetu.
2. Členské státy vedou podrobné záznamy o režimech podpory vyňatých tímto nařízením, jednotlivých podporách poskytovaných v rámci těchto režimů a jednotlivých podporách vyňatých tímto nařízením, které jsou poskytovány mimo kterýkoli stávající režim. Takové záznamy obsahují všechny informace nezbytné k ověření, že podmínky pro vynětí stanovené v tomto nařízení jsou splněny, včetně údajů o postavení podniku jakožto malého až středního podniku (MSP). Členské státy vedou záznam týkající se jednotlivých podpor po dobu 10 let ode dne, kdy byly poskytnuty, a týkající se režimu podpor po dobu 10 let ode dne, kdy byla v rámci takového režimu poskytnuta poslední jednotlivá podpora. Na písemnou žádost poskytnou dotyčné členské státy Komisi ve lhůtě 20 pracovních dnů nebo v delší lhůtě případně stanovené v žádosti všechny informace, které Komise považuje za nezbytné k posouzení, zda byly splněny podmínky tohoto nařízení.
3. Pokud členský stát zavedl ústřední rejstřík jednotlivě poskytnutých podpor podle článků 8, 10, 13 nebo 14, obsahující úplné údaje o každé z těchto podpor poskytnutých jakýmkoliv orgánem daného členského státu, pak se požadavek čl. 18 odst. 3 prvního pododstavce již nepoužije od chvíle, kdy rejstřík pokrývá období tří let.
4. Členské státy vypracují zprávu o použití tohoto nařízení pro každý celý kalendářní rok nebo jeho část, během které se toto nařízení použije, podle vzoru stanoveného v příloze II, v elektronické podobě. Tato zpráva může být součástí výroční zprávy, kterou mají členské státy předkládat podle čl. 21 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 [23] a která se podává do 30. června roku následujícího po kalendářním roce, k němuž se zpráva vztahuje.
5. Jakmile vstoupí v platnost režim podpory nebo je poskytnuta jednotlivá podpora mimo jakýkoliv režim vyňatý tímto nařízením, uveřejní členské státy na internetu úplné znění tohoto režimu podpory nebo kritéria a podmínky, podle kterých je taková jednotlivá podpora poskytována. Adresa webových stránek se Komisi sdělí spolu se souhrnem údajů o podpoře, požadovaným podle odstavce 1. Adresu je též třeba uvádět ve výroční zprávě podávané podle odstavce 4.
Článek 20
Vstup v platnost a účinnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2006.
2. Oznámení, o kterých nebude rozhodnuto v den vstupu tohoto nařízení v platnost, budou posouzena podle jeho ustanovení. Pokud podmínky tohoto nařízení nebudou dodrženy, prošetří Komise taková nevyřízená oznámení podle pokynů Společenství týkajících se státní podpory v odvětví zemědělství.
Jednotlivá podpora a režimy podpory zavedené před datem vstupu tohoto nařízení v platnost a podpora poskytnutá podle těchto režimů bez povolení Komise a při porušení oznamovací povinnosti podle čl. 88 odst. 3 Smlouvy jsou slučitelné se společným trhem ve smyslu čl. 87 odst. 3 písm. c) Smlouvy a jsou vyňaty podle tohoto nařízení, pokud splňují podmínky stanovené v článku 3 tohoto nařízení, s výjimkou požadavků v odstavci 1 a v odst. 2 písm. b) a c) uvedeného článku, podle nichž má být učiněn výslovný odkaz na toto nařízení a souhrn podle čl. 19 odst. 1 má být předložen před poskytnutím podpory. Jakákoli podpora, která podmínky nesplňuje, bude hodnocena Komisí v souladu s příslušnými rámci, pokyny, sděleními a oznámeními.
3. Režim podpory vyňatý podle tohoto nařízení zůstane vyňatý po adaptační období šesti měsíců od data stanoveného v odst. 1 druhém pododstavci.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. prosince 2003.