*****
KOMMISSIONENS AFGOERELSE
af 12. marts 1987
om indledning af en international procedure for konsultation og bilaeggelse af tvister vedroerende en foranstaltning indfoert af De forenede Stater til udelukkelse af importen af visse aramidfibre fra Amerikas Forenede Stater
(87/251/EOEF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2641/84 af 17. september 1984 om styrkelse af den faelles handelspolitik, saerlig med hensyn til beskyttelse mod uretmaessig handelspraksis (1), saerlig artikel 11, stk. 2, litra a), og
ud fra foelgende betragtninger:
A. Procedure
(1) Kommissionen modtog den 9. december en klage, hvori det anfoertes, at anvendelsen af Section 337 i den amerikanske Tariff Act of 1930 i sagen vedroerende »visse aramidfibre«, en sag indledt af E I Dupont de Nemours (i det foelgende benaevnt Dupont), maatte anses for uretmaessig handelspraksis fra den amerikanske regerings side, og at den deraf foelgende afgoerelse, som blev truffet af US International Trade Commission (USITC), om udelukkelse fra det amerikanske marked af importen af visse typer aramidfibre, for hvilke der ikke foreligger importlicens, og som fremstilles af en faellesskabsproducent, AKZO NV eller tilknyttede selskaber (i det foelgende benaevnt AKZO), uden for De forenede Stater, medfoerer, at en erhvervsgren i Faellesskabet paafoeres skade eller udsaettes for trussel herom.
(2) Klagen blev paa vegne af AKZO-koncernen indgivet af Enka BV, Nederlandene, som er den eneste producent i Faellesskabet af aramidfibre. Klagen indeholdt beviser, som Kommissionen ansaa for tilstraekkelige til at begrunde ivaerksaettelsen af en undersoegelsesprocedure i henhold til forordning (EOEF) nr. 2641/84.
(3) Den 5. februar 1986 (2) indledtes en undersoegelsesprocedure, og naermere oplysninger om de af faellesskabsproducenten fremsatte paastande findes i meddelelsen om indledning af denne procedure.
(4) Efter offentliggoerelsen af meddelelsen om indledning af proceduren modtog Kommissionen talrige breve fra Union des Industries de la Communauté Européenne (UNICE), fra andre nationale erhvervsorganisationer samt fra saerskilte erhvervsorganisationer og selskaber, som stoettede klagen. UNICE klagede navnlig over visse aspekter af Section 337 og paastod bl.a., at der var tale om chikane og uretfaerdig behandling.
(5) Kommissionen underrettede de parter, som den vidste var beroert af sagen, og gav dem lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.
Kommissionen modtog og gennemgik omfattende skriftlige redegoerelser fra de beroerte parter. Endvidere hoerte Kommissionen de umiddelbart beroerte parter, som anmodede herom, dvs. AKZO og Dupont. De forenede Staters regering indgav ikke
en saadan anmodning. Som foelge af den komplicerede karakter af de amerikanske retlige spoergsmaal, der var til behandling, indhentede Kommissionen ogsaa en udtalelse om »modkrav«-spoergsmaalet fra en amerikansk ekspert i patentretlige spoergsmaal.
B. Den paastaaede uretmaessige handelspraksis
(6) Faellesskabsproducenten gjorde bl.a. gaeldende, at den af ITC fulgte procedure i aramidfiber-sagen i henhold til Section 337, og den deraf foelgende udelukkelsesafgoerelse, maatte anses for uretmaessig handelspraksis fra den amerikanske regerings side i henhold til artikel 2, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2641/84. Klageren gjorde navnlig gaeldende, at han i den paagaeldende ITC-procedure var blevet naegtet nationalbehandling som omhandlet i GATT's artikel III, paragraf 4. Det anfoertes endvidere, at det under Section 337 ITC-proceduren ikke var muligt at stille modkrav, som ansaas for at vaere af vaesentlig betydning for et effektivt forsvar, og at en anmodning om ubegraenset adgang til afgoerende bevismateriale fremlagt af Dupont, klageren i ITC, afvistes, hvorfor indklagede hindredes i at tilrettelaegge et effektivt forsvar i sagen.
Faellesskabsproducenten gjorde desuden gaeldende, at ITC-proceduren, der er truffet for saa vidt angaar visse af ham fremstillede aramidfibre, ikke var »noedvendig« i henhold til GATT's artikel XX, litra d), for at beskytte amerikanske patentrettigheder, og at den deraf foelgende udelukkelsesafgoerelse derfor ikke var omfattet af de i denne artikel fastsatte undtagelser. Endelig anfoertes det, at udelukkelsesafgoerelsen baade i oejeblikket og fremtidig vile paafoere en erhvervsgren i Faellesskabet skade.
(7) I sit svar erklaerede De forenede Staters regering, at paastanden var ubegrundet, at omtvistede spoergsmaal var en sag mellem private parter om raekkevidden af nationale produktionspatentrettigheder, og at en EF-undersoegelse af »uretmaessig handelspraksis« burde baseres paa udsagn om en raekke sager og ikke paa et enkelt tvistemaal. Det anfoertes endvidere, at de af faellesskabsproducenten fremfoerte paastande i det vaesentlige var de samme, som dem Canada gjorde gaeldende under en GATT-panelprocedure i den saakaldte »Spring Assemblies«-sag i 1982. Endelig blev det gjort gaeldende, at klagen over, at det ikke var muligt at stille modkrav i ITC-proceduren i modsaetning til, hvad der ville vaere tilfaeldet ved en amerikansk domstol, i oejeblikket var til behandling ved en amerikansk »Court of Appeals for the Federal Circuit« som en appelsag indbragt af AKZO mod ITC's endelige afgoerelse, og en eventuel faellesskabsundersoegelse af dette spoergsmaal ville saaledes vaere forhastet.
(8) Dupont, som stoettede den amerikanske regerings holdning, gjorde bl.a. gaeldende, at der var indroemmet faellesskabsproducenten enhver rimelig mulighed for at forsvare sig under ITC-proceduren, og han noed den beskyttelse, der var forbundet hermed, og havde ret til fornyet proevelse, en mulighed, som ikke staar aaben for sagsoegte i sager om kraenkelse af patentrettigheder indbragt for amerikanske distriktsdomstole. Hvad angaar spoergsmaalet om, at det ikke var muligt at stille modkrav, haevdede Dupont, at klageren ikke kunne have forsvaret sin kraenkelse af Dupont's patent ved en amerikansk distriktsdomstol med en paastand om andre Dupont-patenters ugyldighed eller en paastand om, at Dupont kraenkede en af klagerens amerikanske produktionspatenter.
C. Den seneste udvikling
(9) Den 22. december 1986 afviste »Court of Appeals for the Federal Circuit« en appel indgivet af AKZO mod den udelukkelsesafgoerelse, der var truffet af USITC i henhold til Section 337, og hvorved der blev nedlagt forbud mod import til USA af aramidfibre fremstillet af AKZO i Nederlandene.
Efter en appel fra AKZO bekraeftede den samme domstol og de samme dommere den 5. februar 1987 en kendelse, afsagt af distriktsdomstolen i Richmond, Virginia, den 23. maj 1986, og hvori det blev fastslaaet, at Dupont ikke kraenkede AKZO's patent paa den oploesningsmiddelbaserede produktionsproces, som AKZO havde gjort gaeldende, og domstolen gav endvidere Dupont medhold for saa vidt angaar modkravet om, at oploesningsmiddelpatentet under alle omstaendigheder var notorisk ugyldigt.
D. Kommissionens opfattelse
(10) Kommissionen skal ikke i henhold til forordning (EOEF) nr. 2641/84 udtale sig om, hvorvidt AKZO's og Dupont's klager vedroerende disse selskabers omtvistede patenter for aramidfibre er berettigede. Kommissionen anser det heller ikke for rimeligt eller paakraevet i denne afgoerelse at behandle spoergsmaalet om, hvorvidt ITC-procedurerne kraenker den amerikanske forfatnings behoerige proceskrav.
Paa den anden side anser Kommissionen det for relevant inden for rammerne af forordning (EOEF) nr. 2641/84 at undersoege den praksis, der foelges af De forenede Staters myndigheder, og hvorved importerede varer i kraft af, at de ikke har amerikansk oprindelse, underkastes en saerskilt og saerlig procedure med henblik paa at haandhaeve den private intellektuelle ejendomsret, og for i den forbindelse at fastslaa, om varer af ikke-amerikansk oprindelse som foelge heraf behandles mindre gunstigt. Selv om udenlandske virksomheder ikke udtrykkeligt forskelsbehandles i henhold til Section 337 som foelge af deres udenlandske status, for saa vidt som den i princippet i samme grad gaelder for udenlandske og indenlandske virksomheder, har ITC-kommissionen ikke desto mindre i henhold til Section 337 saerskilte og saerlige befoejelser i henseende til varer, der importeres fra et andet land, selv om de er fremstillet/importeret af en amerikansk virksomhed eller et amerikansk datterselskab. Det er i den forbindelse relevant at bemaerke, at bogstavelig talt samtlige Section 337- sager, der er behandlet ITC og Tariff Commission (forloeberen for ITC) har vedroert udenlandske firmaer og udenlandsk fremstillede varer, og at Section 337 i praksis naesten udelukkende anvendes paa udenlandske firmaer og varer.
(11) Efter Kommissionens opfattelse er det relevante spoergsmaal, om de forskellige procesregler, der anvendes i ITC i henhold til Section 337, foerer til naegtelse af nationalbehandling som omhandlet i artikel III i Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel, og om denne naegtelse henhoerer under de i artikel XX, litra d), fastsatte undtagelser, eller om der er tale om overtraedelse af overenskomsten.
Formaalet med undersoegelsesproceduren i henhold til forordning (EOEF) nr. 2641/84 er ikke at tage kendelser afsagt af domstole i tredjelande vedroerende tvistemaal mellem private parter op til fornyet overvejelse. Kommissionen interesserer sig for AKZO/Dupont-sagen om aramidfibre, som er indbragt for ITC, fordi der i denne sag ikke, som foreskrevet i GATT, kunne opnaas nationalbehandling.
(12) Paa grundlag af udtalelse fra og bevismateriale fremlagt af den amerikanske ekspert i patentretlige spoergsmaal samt visse bemaerkninger i redegoerelser, der er fremlagt af de beroerte parter, har Kommissionen konkluderet, at i modsaetning til, hvad der var tilfaeldet i ITC-proceduren, ville EF-producenten i henhold til de regler, der foelges af en amerikansk civilret, have haft mulighed for at fremsaette modkrav i samme soegsmaal med paastand om, at sagsoegeren kraenkede indklagedes eget patent, hvilket kunne have foert til et andet resultat af tvisten mellem de to parter. Kommissionen har derfor fastslaaet, at proceduren i ITC i henhold til Section 337 er mindre gunstig for indklagede end procedurerne i en amerikansk ret for saa vidt angaar varer, fremstillet i USA, og den resulterer derfor i naegtelse af nationalbehandling, hvilket er i modstrid med artikel III i GATT.
Section 337-procedurer er ikke noedvendige, for saa vidt som praksis i naesten alle andre lande viser, at importerede varers kraenkelser af et lands patenter kan behandles paa samme maade som kraenkelser, der kan tilskrives indenlandske varer. Anvendelsen af Section 337 i US Tariff Act of 1930 maa derfor anses for uretmaessig handelspraksis i henhold til forordning (EOEF) nr. 2641/84.
E. Skade
(13) Ved fastlaeggelsen af skadens omfang tog Kommissionen bl.a. hensyn til foelgende faktorer:
a) omfanget af den beroerte faellesskabseksport,
b) priserne,
c) de deraf foelgende virkninger for faellesskabsproducenten, som de fremgaar af udviklingen i de oekonomiske faktorer, saasom produktion, salg, rentabilitet osv.
I betragtning af at udelukkelsesafgoerelsen blev truffet i november 1985, og faellesskabsproducenten foerst i midten af 1986 ivaerksatte den nuvaerende (begraensede) produktion, finder Kommissionen, at der ikke i oejeblikket forvoldes vaesentlig skade som foelge af ITC's udelukkelsesafgoerelse.
I en sag, hvor der paastaas at foreligge en trussel om skade, som det er tilfaeldet i den foreliggende sag, maa Kommissionen undersoege, om det klart kan forudses, at der vil opstaa skade i fremtiden. Klagerens paastand om, at han i perioden indtil 1990 og derefter ville gaa glip af salg til De forenede Stater og til Faellesskabet, ansaas i den forbindelse for overbevisende.
(14) Kommissionen finder saaledes ikke, at faellesskabsproducenten har kunnet paavise, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet allerede har lidt vaesentlig skade som foelge af ITC's udelukkelsesafgoerelse, men er dog af den opfattelse, at de beviser, som klageren har fremlagt til stoette for sine paastande, er tilstraekkelige til at godtgoere, at der foreligger en trussel om skade.
F. Faellesskabets interesser
(15) Paa baggrund af resultaterne af undersoegelsen kan det fastslaas, at striden drejer sig om et vigtigt spoergsmaal med hensyn til anvendelsen af GATT, som har betydelige oekonomiske konsekvenser. Da GATT traf afgoerelse i »Spring Assemblies«-sagen blev der ikke taget stilling til spoergsmaalet om, hvorvidt Section 337 er forenelig med GATT's artikel III. I betragtning af ovenstaaende og Faellesskabets tidligere kritik af visse aspekter af Section 337 er Kommissionen af den opfattelse, at det er i Faellesskabets interesse at indlede en international procedure for konsultation og bilaeggelse af tvister med henblik paa at opnaa en tilpasning af De forenede Staters lovgivning til dette lands internationale forpligtelser. G. Konklusion og foranstaltninger, der skal traeffes
(16) Efter afslutningen af den i artikel 6 i forordning (EOEF) nr. 2641/84 omhandlede undersoegelsesprocedure finder Kommissionen, at anvendelsen af Section 337 i US Tariff Act of 1930 i sagen vedroerende visse aramidfibre indeholder tilstraekkelige beviser for, at der er tale om uretmaessig handelspraksis og deraf foelgende trussel om skade som defineret i naevnte forordning, til at dette kan begrunde yderligere foranstaltninger.
(17) I henhold til artikel 5 i forordning (EOEF) nr. 2641/84 er Det raadgivende Udvalg blevet hoert vedroerende resultaterne af Kommissionens undersoegelse og om den afgoerelse, der skal traeffes, og der blev ikke rejst indvendinger herimod i Det raadgivende Udvalg -
TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:
Eneste artikel
Den procedure for konsultation og bilaeggelse af tvister, der er omhandlet i artikel XXIII i Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel, indledes vedroerende anvendelsen af Section 337 i US Tariff Act of 1930 for saa vidt angaar visse aramidfibre, der fremstilles af AKZO NV eller tilknyttede selskaber uden for De forenede Stater.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. marts 1987.