*****
RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 1385/84
af 15. maj 1984
om aabning, fordeling og forvaltning af et faellesskabstoldkontingent for visse vine med oprindelsesbetegnelse, henhoerende under pos. ex 22.05 C i den faelles toldtarif, med oprindelse i Marokko (1984/1985)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra foelgende betragtninger:
Samarbejdsaftalen mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og kongeriget Marokko (1) fastsaetter i artikel 21 toldfri indfoersel i Faellesskabet af visse vine med oprindelsesbetegnelse, henhoerende under pos. ex 22.05 C i den faelles toldtarif, med oprindelse i Marokko, som er specificeret i aftalen i form af brevveksling af 12. marts 1977 (2), inden for et aarligt faellesskabskontingent paa 50 000 hl; disse vine skal praesenteres i beholdere med et indhold paa to liter eller derunder; det paagaeldende faellesskabskontingent boer derfor aabnes for perioden fra den 1. juli 1984 til den 30. juni 1985;
for de omhandlede vine gaelder referenceprisen franko graense; artikel 18 i forordning (EOEF) nr. 337/79 (3), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1595/83 (4) skal iagttages, for at de omhandlede vine kan vaere omfattet af det naevnte kontingent;
der boer navnlig skabes sikkerhed for lige og vedvarende adgang for alle Faellesskabets importoerer til naevnte kontingent samt for fortloebende anvendelse uden afbrydelse af de for dette kontingent fastsatte satser ved enhver indfoersel af de paagaeldende varer til medlemsstaterne, indtil kontingentet er opbrugt; et system for udnyttelse af faellesskabstoldkontingentet paa grundlag af en fordeling mellem medlemsstaterne synes at ville svare til naevnte kontingents faellesskabskarakter med hensyn til de ovenfor fremfoerte principper; for bedst muligt at afspejle den faktiske udvikling paa markedet for de paagaeldende varer skal denne fordeling foretages i forhold til medlemsstaternes behov, der dels beregnes paa grundlag af oplysninger vedroerende indfoersler fra Marokko af de paagaeldende varer i en repraesentativ referenceperiode, og dels paa grundlag af de oekonomiske udsigter for den paagaeldende kontingentperiode;
i det foreliggende tilfaelde giver imidlertid hverken Faelleskabets eller nationale statistikker detaljerede oplysninger om de paagaeldende vinkvaliteter, og holdbare forudberegninger over indfoerslerne kan ikke fremsaettes; under disse omstaendigheder synes det hensigtsmaessigt at opdele kontingentet i oprindelige kvoter, hvorved der tages hensyn til mulighederne for disse vines optagelse paa de forskellige medlemsstaters markeder;
for at tage hensyn til udviklingen i indfoerslerne af de paagaeldende varer i de forskellige medlemsstater boer toldkontingentet opdeles i to dele, idet den foerste del fordeles mellem medlemsstaterne og den anden del udgoer en reserve, der senere skal daekke behovet i de medlemsstater, som har opbrugt deres oprindelige kvote; for at yde importoererne i de enkelte medlemsstater en vis sikkerhed boer den foerste del af faellesskabskontingentet fastsaettes paa et niveau, der i det foreliggende tilfaelde kunne ligge paa 50 % af kontingentmaengden;
medlemsstaternes oprindelige kvoter kan opbruges mere eller mindre hurtigt; for at tage hensyn til dette og for at undgaa enhver afbrydelse er det vigtigt, at hver medlemsstat, der naesten fuldstaendigt har opbrugt sin oprindelige kvote, traekker en tillaegskvote paa reserven; hver medlemsstat skal traekke paa reserven, naar dens tillaegskvote er naesten fuldstaendigt opbrugt, og dette saa mange gange, som reserven tillader det; de oprindelige kvoter og tillaegskvoterne skal vaere gyldige indtil kontingentperiodens slutning; denne form for forvaltning kraever et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen, som isaer skal kunne foelge udnyttelsesgraden af det samlede kontingent og underrette medlemsstaterne herom;
saafremt der paa en bestemt dato i kontingentperioden findes en betydelig rest af den oprindelige kvote i en af medlemsstaterne, er det noedvendigt, at denne stat tilbagefoerer en vaesentlig procentdel heraf til reserven for at undgaa, at en del af faelleskabskontingentet forbliver uudnyttet i en medlemsstat, medens den kunne anvendes i andre;
da kongeriget Belgien, kongeriget Nederlandene og storhertugdoemmet Luxembourg er forenet i og repraesenteres af Den oekonomiske union Benelux, kan enhver disposition vedroerende forvaltningen af de kvoter, der tildeles naevnte oekonomiske union, traeffes af et af dens medlemmer -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. I perioden fra den 1. juli 1984 til den 30. juni 1985 aabnes et faellesskabskontingent paa 50 000 hektoliter for foelgende varer med oprindelse i Marokko:
1.2 // // // Position i den faelles toldtarif // Varebeskrivelse // // // 22.05 // Vin af friske druer; druesaft, hvis gaering er standset ved tilsaetning af alkohol: // // C. Andre varer: // // - vin med oprindelsesbetegnelse og benaevnt som foelger: // // Berkane, Saïs, Beni M'Tir Guerrouane, Zemmour, Zennata, med et virkeligt alkoholindhold paa 15 % vol og derunder, og i beholdere med indhold af 2 liter og derunder // //
2. For dette toldkontingent suspenderes tolden ifoelge den faelles toldtarif fuldstaendigt for disse vine.
Inden for rammerne af dette toldkontingent anvender Den hellenske Republik toldsatser, der er beregnet i henhold til de herom gaeldende i tiltraedelsesakten af 1979 og i forordning (EOEF) nr. 3511/81 (1).
3. For de omhandlede vine gaelder referenceprisen franko graense.
Artikel 18 i forordning (EOEF) nr 337/79 skal iagttages, for at de omhandlede vine kan omfattes af det naevnte kontingent.
4. Disse vine skal ved indfoersel ledsages af certifikater for oprindelsesbetegnelse, der er udstedt af den kompetente marokkanske myndighed i overensstemmelse med den model, der findes som bilag til denne forordning.
Artikel 2
1. Det i artikel 1 naevnte toldkontingent deles i to dele.
2. En foerste del af kontingentet fordeles mellem medlemsstaterne; de kvoter, der med forbehold af artikel 5 gaelder til den 30. juni 1985, udgoer foelgende maengder:
1.2 // // (i hl) // Benelux // 4 000 // Danmark // 2 350 // Tyskland // 5 000 // Graekenland // 950 // Frankrig // 4 650 // Irland // 1 700 // Italien // 2 350 // Det forenede Kongerige // 4 000.
3. Den anden del af kontingentet, dvs. 25 000 hektoliter, udgoer reserven.
Artikel 3
1. Saafremt en medlemsstats oprindelige kvote saaledes som den er fastsat i artikel 2, stk. 2, eller samme kvote nedsat med den del, der er tilbagefoert til reserven - saafremt artikel 5 har fundet anvendelse - er udnyttet med 90 % eller derover, foranstalter denne medlemsstat straks ved meddelelse til Kommissionen, i det omfang reservemaengden tillader det, traekning af en anden kvote med 15 % af den oprindelige kvote, eventuelt afrundet opad.
2. Saafremt den anden kvote, der traekkes af en medlemsstat, efter at den oprindelige kvote er opbrugt, er udnyttet med 90 % eller derover, foranstalter denne medlemsstat paa de i stk. 1 fastsatte betingelser traekning af en tredje kvote med 7,5 % af dens oprindelige kvote.
3. Saafremt den tredje kvote, der traekkes af en medlemsstat, efter at den anden kvote er opbrugt, er udnyttet med 90 % eller derover, foranstalter denne medlemsstat paa de i stk. 1 fastsatte betingelser traekning af en fjerde kvote, der er lig med den tredje.
Denne fremgangsmaade anvendes, indtil reserven er opbrugt.
4. Uanset stk. 1, 2 og 3 kan medlemsstaterne traekke mindre kvoter end dem, der er fastsat i disse stykker, saafremt der er grund til at antage, at disse ikke vil blive opbrugt. De underretter Kommissionen om de grunde, der har foranlediget anvendelse af dette stykke.
Artikel 4
De tillaegskvoter, der traekkes paa i medfoer af artikel 3, gaelder indtil den 30. juni 1985.
Artikel 5
Medlemsstaterne tilbagefoerer senest den 1. april 1985 til reserven den uudnyttede del af deres oprindelige kvote, som den 15. marts 1985 overstiger 20 % af den oprindelige maengde. De kan tilbagefoere en stoerre maengde, saafremt der er grund til at antage, at denne ikke vil blive udnyttet.
Medlemsstaterne underretter senest den 1. april 1985 Kommissionen om de samlede indfoersler af de paagaeldende varer, som har fundet sted til og med den 15. marts 1985, og som er afskrevet paa faellesskabskontingentet, samt eventuelt om den del af deres oprindelige kvote, som de tilbagefoerer til reserven.
Artikel 6
Kommissionen foerer regnskab over stoerrelsen af de kvoter, der aabnes af medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 2 og 3, og underretter hver enkelt af disse om reservens udnyttelsesgrad, saa snart den har modtaget meddelelserne.
Den underretter senest den 5. april 1985 medlemsstaterne om reservemaengden efter de tilbagefoersler, der er foretaget i henhold til artikel 5.
Den drager omsorg for, at det traek, ved hvilket reserven opbruges, begraenses til den disponible rest, og angiver med henblik derpaa dennes noejagtige stoerrelse til den medlemsstat, der foretager dette sidste traek.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne traeffer enhver hensigtsmaessig foranstaltning, for at aabningen af de tillaegskvoter, som de har trukket i henhold til artikel 3, goer det muligt fortloebende at foretage afskrivninger paa deres samlede andel i faellesskabskontingentet.
2. Medlemsstaterne sikrer importoererne af den paagaeldende vare fri adgang til de kvoter, der tildeles dem.
3. Medlemsstaterne afskriver indfoerslerne af de paagaeldende varer paa deres kvoter, efterhaanden som disse varer forelaegges i tolden med angivelse til fri omsaetning.
4. Udnyttelsesgraden af medlemsstaternes kvoter konstateres paa grundlag af de indfoersler, der afskrives i henhold til de i stk. 3 opstillede betingelser.
Artikel 8
Paa anmodning fra Kommissionen underretter medlemsstaterne denne om de indfoersler, som faktisk er afskrevet paa deres kvoter.
Artikel 9
Medlemsstaterne og Kommissionen indgaar et snaevert samarbejde, for at denne forordning overholdes.
Artikel 10
Denne forordning traeder i kraft den 1. juli 1984.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 15. maj 1984.