KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1259/97 af 1. juli 1997 om ændring af forordning (EF) nr. 1501/95 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 for så vidt angår ydelse af eksportrestitutioner for korn samt de foranstaltninger, der skal træffes inden for kornsektoren i tilfælde af markedsforstyrrelser
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn (1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 923/96 (2), særlig artikel 13, og
ud fra følgende betragtninger:
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1501/95 (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 95/96 (4), blev der fastsat visse gennemførelsesbestemmelser for ydelse af eksportrestitutioner for korn, bl.a. i forbindelse med licitationer;
i artikel 18 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 3665/87 af 27. november 1987 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter (5), senest ændret ved forordning (EF) nr. 815/97 (6), er der fastsat generelle bestemmelser om beviset for afslutning af toldformaliteter for overgang til frit forbrug; i artikel 13 i forordning (EF) nr. 1501/95 er der fastsat en fravigelse af disse forpligtelser, hvis udførsel sker ad søvejen; af hensyn til klarheden bør det fastlægges, at fravigelsen kun gælder, når restitutionen fastsættes ved licitation med henblik på udførsel til alle tredjelande uden undtagelse;
der bør kunne afholdes licitation over en restitution eller en eksportafgift uden at afbryde kontinuiteten i forbigående markedssituationer; buddene på en restitution bør med henblik herpå være forenelige med buddene på en afgift, og licitationen bør ikke kunne blokeres i en midlertidig situation;
de i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Korn -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Artikel 13, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1501/95 affattes således:
»Uanset artikel 18 i forordning (EØF) nr. 3665/87 kræves der ikke bevis for afslutning af toldformaliteterne for overgang til frit forbrug, for at en restitution, der er fastsat ved licitation over eksportrestitutionen med henblik på udførsel til alle tredjelande, kan udbetales, hvis eksportøren fører bevis for, at en mængde på mindst 1 500 tons kornprodukter har forladt Fællesskabets toldområde i et fartøj, der er egnet til søtransport.«
Artikel 2
Artikel 7, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1501/95 affattes således:
»2. Fastsættes der en maksimumseksportrestitution, gives der tilslag til den eller de bydende, hvis bud er lig med eller lavere end maksimumsrestitutionen, og til de bydende, hvis bud omfatter en eksportafgift.«
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 1. juli 1997.
Nařízení Komise (ES) č. 1259/97
ze dne 1. července 1997,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1501/95, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k nařízení Rady (EHS) č. 1766/92, pokud jde o poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, jakož i opatření, která je třeba přijmout v případě narušení trhu s obilovinami
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 1766/92 ze dne 30. června 1992 o společné organizaci trhu s obilovinami [1], naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 923/96 [2], a zejména na článek 13 uvedeného nařízení,
vzhledem k tomu, že nařízení Komise (ES) č. 1501/95 [3] naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 95/96 [4] stanoví některá podrobná pravidla pro poskytování vývozních náhrad pro obiloviny, a to zejména v rámci nabídkových řízení;
vzhledem k tomu, že článek 18 nařízení Komise (EHS) č. 3665/87 ze dne 27. listopadu 1987, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu vývozních náhrad pro zemědělské produkty [5], naposledy pozměněného nařízením (ES) č. 815/97 [6], stanoví obecná pravidla pro poskytování důkazu o splnění celních formalit pro propuštění zboží ke spotřebě; že článek 13 nařízení (ES) č. 1501/95 stanoví od těchto ustanovení odchylku v případech, kdy je vývoz uskutečněn po moři; vzhledem k tomu, že by měly být z důvodu jasnosti případy, při nichž se odchylka použije, definovány přesněji zejména s přihlédnutím ke skutečnosti, že toto osvobození je přijatelné pouze v případě, kdy byla náhrada stanovena ve vybrané nabídce pro všechny třetí země bez výjimky;
vzhledem k tomu, že by mělo být umožněno vybírat nabídky pro náhrady nebo pro vývozní dávky, aniž by se narušila plynulost přechodných situací na trhu; vzhledem k tomu, že by proto měly být nabídky pro náhrady slučitelné s nabídkami pro dávky a že by v mezidobí nemělo být nabídkové řízení blokováno;
vzhledem k tomu, že opatření toho nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro obiloviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Ustanovení čl. 13. odst. 1 nařízení (ES) č. 1501/95 se nahrazuje tímto:
"Odchylně od článku 18 nařízení (EHS) č. 3665/87 nebude vyžadován důkaz o splnění celních formalit pro propuštění zboží ke spotřebě, mají-li být vyplaceny náhrady stanovené ve výběru nabídky pro náhrady pro vývozy do všech třetích zemí, pokud provozovatel poskytne důkaz o tom, že množství nejméně 1500 tun produktu z obilovin opustilo celní prostor Společenství na plavidle vhodném pro námořní dopravu."
Článek 2
První pododstavec čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 1501/95 se nahrazuje tímto:
"2. Pokud je stanovena maximální vývozní náhrada, budou vybráni účastníci, jejichž nabídky jsou stejné nebo nižší, než je maximální náhrada, a účastníci, jejichž nabídky se týkají vývozní dávky."
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 1. července 1997.