*****
RAADETS DIREKTIV
af 13. juni 1990
om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure
(90/314/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
En af Faellesskabets vigtigste maalsaetninger er gennemfoerelsen af det indre marked, som turismen er en vaesentlig del af;
medlemsstaternes lovgivning om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure, er forskellig paa mange punkter, og praksis paa dette omraade viser betydelige afvigelser, hvilket medfoerer hindringer for den frie udveksling af tjenesteydelser med hensyn til pakkerejser og konkurrenceforvridninger mellem rejsearrangoererne i forskellige medlemsstater;
indfoerelsen af faelles regler for pakkerejser vil kunne bidrage til, at disse hindringer fjernes, og til, at der skabes et faelles marked for tjenesteydelser og saaledes goere det muligt for rejsearrangoerer at tilbyde rejser i andre medlemsstater, og for forbrugerne at koebe pakkerejser overalt i Faellesskabet paa sammenlignelige vilkaar;
i punkt 36, litra b), i bilaget til Raadets resolution af 19. maj 1981 om Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs andet program for en politik vedroerende forbrugerbeskyttelse og -oplysning (4) opfordres Kommissionen til at beskaeftige sig bl.a. med turisme og eventuelt fremsaette passende forslag under hensyntagen til deres betydning for forbrugerbeskyttelsen og den indflydelse, som de eksisterende forskelle i medlemsstaternes lovgivning har paa det faelles markeds funktion;
i resolution af 10. april 1984 om en faellesskabspolitik paa turistomraadet udtrykker Raadet sin tilfredshed over Kommissionens initiativ med hensyn til at henlede opmaerksomheden paa turismens betydning (5) og tager Kommissionens foerste retningslinjer for en faellesskabspolitik paa turistomraadet til efterretning;
i punkt 37 i Kommissionens meddelelse til Raadet om et nyt fremstoed paa det forbrugerpolitiske omraade, som Raadet godkendte ved sin resolution af 6. maj 1986 (6), foreslaar Kommissionen bl.a. en harmonisering af lovgivningen vedroerende pakkerejser;
turismen spiller en stadig stoerre rolle i medlemsstaternes erhvervsliv; pakkerejserne udgoer en betydelig del af turismen; vaeksten og produktiviteten i medlemsstaternes pakkerejsebranche vil blive stimuleret, hvis der vedtages et mindstemaal af faelles regler for at give denne branche en faellesskabsdimension; dette vil ikke alene vaere til fordel for de EF-borgere, der deltager i pakkerejser, som gennemfoeres paa grundlag af disse regler, men vil ligeledes tiltraekke turister fra tredjelande, som oensker at nyde godt af garanterede normer for pakkerejser;
reglerne om forbrugerbeskyttelse er forskellige fra en medlemsstat til en anden, og dette afholder forbrugerne i en medlemsstat fra at koebe pakkerejser i en anden medlemsstat;
dette forhold afholder paa saerdeles effektiv maade forbrugerne fra at koebe pakkerejser uden for deres egen medlemsstat; dette goer sig staerkere gaeldende end ved koeb af andre tjenesteydelser, fordi de saerlige forhold omkring tjenesteydelser i forbindelse med pakkerejser generelt forudsaetter forudbetaling af store beloeb og tjenesteydelser i en anden medlemsstat end forbrugerens bopaelsland;
forbrugeren boer vaere omfattet af den i dette direktiv omhandlede beskyttelse, uanset om han er direkte kontraherende part, har faaet rejsen overdraget eller tilhoerer en gruppe, paa hvis vegne en anden har indgaaet en kontrakt om en pakkerejse;
rejsearrangoerer og formidlere boer vaere forpligtet til at drage omsorg for, at de oplysninger, der anfoeres i beskrivelser af de pakkerejser, som de henholdsvis arrangerer og
saelger, ikke er vildledende, og at de brochurer, der stilles til raadighed for forbrugerne, indeholder klare og praecise oplysninger;
forbrugerne boer have en kopi af de bestemmelser i kontrakten, der gaelder for pakkerejsen; dette kan opnaas ved, at der stilles krav om, at kontraktens bestemmelser skal udformes skriftligt eller i en anden for forbrugerne klar og tilgaengelig form, samt at forbrugerne skal have udleveret en kopi heraf;
en forbruger boer under visse omstaendigheder have ret til at overdrage den bestilte pakkerejse til tredjemand;
den pris, der er fastsat i kontrakten, boer i princippet ikke kunne aendres, medmindre kontrakten udtrykkeligt giver mulighed for saavel prisforhoejelse som prisnedsaettelse; denne mulighed boer dog vaere underkastet visse betingelser;
forbrugerne boer under visse omstaendigheder have ret til at haeve indgaaede kontrakter om pakkerejser foer afrejsen;
forbrugernes rettigheder i tilfaelde af, at en arrangoer af pakkerejser aflyser en rejse foer den aftalte afrejsedato, boer fastlaegges noeje;
en rejsearrangoer boer have visse forpligtelser over for forbrugerne, hvis det efter afrejsen konstateres, at en vaesentlig del af de kontraktmaessige ydelser ikke leveres, eller hvis en rejsearrangoer konstaterer, at han ikke vil vaere i stand til at levere en vaesentlig del af ydelserne;
den rejsearrangoer og/eller formidler, der er part i kontrakten, skal over for forbrugeren vaere ansvarlig for, at de kontraktmaessige forpligtelser opfyldes; rejsearrangoeren og/eller formidleren er desuden ansvarlig for skader, der paafoeres forbrugeren som foelge af manglende eller mangelfuld opfyldelse af kontrakten, medmindre den konstaterede manglende eller mangelfulde opfyldelse af kontrakten hverken kan tilskrives en fejl fra deres eller en anden tjenesteyders side;
naar rejsearrangoeren og/eller formidleren ifalder ansvar som foelge af manglende eller mangelfuld praestation af de ydelser, som indgaar i pakkerejsen, boer ansvaret kunne begraenses i overensstemmelse med de internationale konventioner, som gaelder for saadanne ydelser, bl.a. Warszawa-konventionen af 1929 om international luftbefordring, Berner-konventionen af 1961 om befordring paa jernbaner, Athen-konventionen af 1974 om soetransport og Pariser-konventionen af 1962 om hotelejeres ansvar; med hensyn til andre end legemlige skader boer ansvaret ligeledes kunne begraenses i henhold til kontrakten om pakkerejsen, forudsat at denne begraensning ikke er urimelig;
der boer traeffes visse foranstaltninger med henblik paa underretning af forbrugeren og behandling af klager;
for baade forbrugerne og pakkerejsebranchen vil det vaere en fordel, hvis rejsearrangoererne og/eller formidlerne forpligtes til at dokumentere, at de er daekket af en garanti i tilfaelde af insolvens eller konkurs;
med henblik paa forbrugerbeskyttelse boer medlemsstaterne kunne vedtage eller opretholde strengere bestemmelser vedroerende pakkerejser -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Dette direktiv har til formaal at tilnaerme medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure, der saelges eller udbydes til salg paa Faellesskabets omraade.
Artikel 2
I dette direktiv forstaas ved:
1) Pakkerejse: en paa forhaand fastlagt kombination af mindst to af nedenstaaende elementer, der saelges eller udbydes til salg til en samlet pris, og naar ydelsen har en varighed paa over 24 timer eller omfatter en overnatning:
a) transport
b) indkvartering
c) andre turistmaessige ydelser, som udgoer en vaesentlig del af pakkerejsen, men som ikke er direkte knyttet til transport eller indkvartering.
Saerskilt fakturering af de enkelte elementer af en bestemt pakkerejse fritager ikke rejsearrangoeren eller formidleren for forpligtelserne i henhold til dette direktiv.
2) Rejsearrangoer: en person, der jaevnligt arrangerer pakkerejser og saelger eller udbyder disse til salg enten direkte eller gennem en formidler.
3) Formidler: en person, der saelger eller udbyder en pakkerejse tilrettelagt af rejsearrangoeren til salg.
4) Forbruger: en person, der koeber eller erklaerer sig villig til at koebe en pakkerejse (»hovedkontrahenten«), eller enhver person, i hvis navn hovedkontrahenten forpligter sig til at koebe pakkerejsen (»de oevrige modtagere«), eller enhver person, til hvilken hovedkontrahenten eller en af de oevrige modtagere overdrager pakkerejsen (»overtageren«).
5) Kontrakt: en aftale, der omfatter forbrugeren og rejsearrangoeren og/eller formidleren.
Artikel 3
1. Enhver beskrivelse af en pakkerejse, som forbrugeren faar af rejsearrangoeren eller formidleren, prisen paa rejsen og alle de andre betingelser, der gaelder for kontrakten, maa ikke indeholde vildledende oplysninger. 2. Hvis der stilles en brochure til raadighed for forbrugeren, skal den let laeseligt, klart og praecist angive prisen samt indeholde de relevante oplysninger vedroerende:
a) rejsemaalet, de anvendte befordringsmidler samt disses karakteristika og kategori
b) indkvarteringsform, indkvarteringsstedets beliggenhed, kategori eller standard, vaesentligste karakteristika samt godkendelse og turistmaessige klassificering i henhold til den paagaeldende vaertsmedlemsstats regler
c) inkluderede maaltider (meal plan)
d) rejseruten
e) generelle oplysninger om de betingelser vedroerende pas og visa, der gaelder for statsborgere i den eller de paagaeldende medlemsstater, samt de sundhedsmaessige formaliteter, som skal opfyldes i forbindelse med rejsen og opholdet
f) det beloeb eller den procentdel af prisen, der skal forudbetales, samt hvorledes restbeloebet skal betales
g) om der for at gennemfoere pakkerejsen kraeves et mindsteantal af deltagere, og i saa fald hvornaar forbrugeren senest skal underrettes i tilfaelde af aflysning.
Oplysningerne i brochuren er bindende for rejsearrangoeren eller formidleren, medmindre
- aendringer i disse oplysninger klart er blevet meddelt forbrugeren, inden kontrakten er underskrevet; dette forhold skal udtrykkeligt naevnes i brochuren
- aendringerne foretages paa et senere tidspunkt efter aftale mellem aftalepartnerne.
Artikel 4
1. a) Rejsearrangoeren og/eller formidleren giver skriftligt eller paa en anden dertil egnet maade, inden kontrakten indgaas, forbrugeren generelle oplysninger om de betingelser vedroerende pas og visa, der gaelder for statsborgere i den eller de paagaeldende medlemsstater, herunder om fristerne for at opnaa disse, samt om de sundhedsmaessige formaliteter, som skal opfyldes i forbindelse med rejsen og opholdet.
b) Rejsearrangoeren og/eller formidleren skal skriftligt eller paa en anden dertil egnet maade i god tid inden rejsens begyndelse give forbrugeren foelgende oplysninger:
i) tidspunkt og sted for mellemlandinger og skift af befordringsmiddel samt naermere oplysninger om f.eks. kabine/koeje paa skib eller sove- eller liggevognskupe i tog
ii) navn, adresse og telefonnummer paa rejsearrangoerens og/eller formidlerens lokale repraesentant, eller hvis en saadan ikke findes, navn, adresse og telefonnummer paa lokale organer, som vil kunne bistaa forbrugeren, hvis han kommer i vanskeligheder.
Findes der ikke saadanne repraesentanter eller organer, skal forbrugeren under alle omstaendigheder have et telefonnummer, han kan anvende i noedstilfaelde, eller andre noedvendige oplysninger, saaledes at han kan kontakte rejsearrangoeren og/eller formidleren
iii) oplysninger om, hvorledes mindreaarige, der rejser og opholder sig i udlandet, kan kontaktes direkte, eller hvorledes den lokale repraesentant kan kontaktes
iv) oplysninger om muligheden for at tegne en fakultativ forsikring, der daekker udgifterne, hvis forbrugeren afbestiller rejsen, eller en rejseforsikring, der daekker udgifterne ved hjemtransport i tilfaelde af ulykke eller sygdom.
2. Medlemsstaterne paaser, at kontrakten udformes i overensstemmelse med foelgende principper:
a) alt efter, hvilken pakkerejse der er tale om, skal kontrakten mindst indeholde de bestemmelser, der omhandles i bilaget
b) alle bestemmelser i kontrakten udformes skriftligt eller paa anden for forbrugeren klar og tilgaengelig maade og skal meddeles ham, inden kontrakten indgaas; forbrugeren faar udleveret en kopi af kontrakten
c) bestemmelserne i litra b) maa ikke forhindre, at der kan reserveres eller underskrives en kontrakt paa et sent tidspunkt eller i sidste oejeblik.
3. Hvis forbrugeren er forhindret i at deltage i pakkerejsen, kan han - efter at have underrettet rejsearrangoeren eller formidleren i rimelig tid inden afrejsen - overdrage den bestilte rejse til en person, der opfylder alle noedvendige betingelser for at deltage i rejsen. Den person, som overdrager pakkerejsen, og den person, som overtager den, er over for rejsearrangoeren eller den kontraherende formidler solidarisk forpligtet til at betale restbeloebet samt eventuelle ekstraudgifter som foelge af rejsens overdragelse.
4. a) De i kontrakten fastsatte priser kan ikke aendres, medmindre kontrakten udtrykkeligt aabner mulighed for saavel prisforhoejelse som prisnedsaettelse og fastlaegger den praecise beregningsmetode for en saadan aendring, idet aendringen udelukkende maa foretages paa baggrund af aendringer i:
- transportomkostninger, herunder braendstofpriser
- skatter, afgifter eller gebyrer for visse tjenesteydelser, saasom lufthavns-, havne, landings- eller startafgifter
- valutakurser, som anvendes i forbindelse med den paagaeldende pakkerejse.
b) Den i kontrakten fastsatte pris kan ikke forhoejes inden for de sidste 20 dage foer det aftalte rejsetidspunkt.
5. Hvis rejsearrangoeren inden afrejsen i vaesentlig grad aendrer kontrakten paa et vaesentligt punkt, saasom prisen, skal han hurtigst muligt underrette forbrugeren herom, saa denne faar mulighed for at traeffe de relevante beslutninger, som f.eks.
- at haeve kontrakten uden at paadrage sig ansvar
- eller at acceptere en tillaegskontrakt, der opregner de foretagne aendringer og disses betydning for prisen.
Forbrugeren skal saa hurtigt som muligt meddele rejsearrangoeren eller formidleren sin beslutning.
6. Hvis forbrugeren haever kontrakten efter stk. 5, eller hvis rejsearrangoeren aflyser pakkerejsen inden det aftalte afrejsetidspunkt uanset aarsag, medmindre denne kan tilregnes forbrugeren, har forbrugeren ret til:
a) enten at deltage i en pakkerejse af tilsvarende eller hoejere kvalitet, hvis rejsearrangoeren og/eller formidleren kan tilbyde ham dette. Hvis erstatningspakkerejsen er af ringere kvalitet, skal rejsearrangoeren tilbagebetale prisforskellen til forbrugeren
b) eller hurtigt at faa tilbagebetalt samtlige beloeb, han har betalt i henhold til kontrakten.
I saa fald skal han om fornoedent have erstatning fra enten rejsearrangoeren eller formidleren for manglende opfyldelse af kontrakten i henhold til den paagaeldende medlemsstats lovgivning medmindre:
i) aflysningen skyldes, at antallet af tilmeldte til pakkerejsen er mindre end det af rejsearrangoeren kraevede minimum, og forbrugeren underrettes skriftligt herom inden for den i rejsebeskrivelsen angivne tidsfrist, eller
ii) aflysningen skyldes force majeure (dog bortset fra overbooking), hvorved der forstaas usaedvanlige og uforudsigelige omstaendigheder, som den, der paaberaaber sig dem, ikke har nogen indflydelse paa, og som han ikke har mulighed for at afvaerge, ogsaa selv om han udviser den stoerst mulige paapasselighed.
7. Hvis en vaesentlig del af de af kontrakten omfattede ydelser ikke leveres efter forbrugerens afrejse, eller hvis rejsearrangoeren konstaterer, at han ikke vil vaere i stand til at levere en vaesentlig del af disse ydelser, traeffer han vederlagsfrit for forbrugeren passende alternative foranstaltninger til, at denne kan fortsaette pakkerejsen, og refunderer i givet fald forskellen mellem vaerdien af de aftalte og de ydede tjenester til forbrugeren.
Hvis der ikke kan traeffes saadanne foranstaltninger eller forbrugeren af gyldige grunde ikke kan acceptere dem, soerger rejsearrangoeren uden pristillaeg for transport af forbrugeren med et tilsvarende transportmiddel til afrejsestedet eller til et andet mellem parterne aftalt returrejsested, og yder i givet fald forbrugeren erstatning.
Artikel 5
1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til at sikre, at den rejsearrangoer og/eller formidler, der er part i kontrakten, over for forbrugeren er ansvarlig for, at de kontraktmaessige forpligtelser opfyldes, uanset om disse forpligtelser paahviler rejsearrangoeren/ formidleren selv eller andre tjenesteydere, og uden at indskraenke rejsearrangoerens og/eller formidlerens ret til at soege sig fyldestgjort hos saadanne andre tjenesteydere.
2. Med hensyn til de skader, der paafoeres forbrugeren som foelge af manglende eller mangelfuld opfyldelse af kontrakten, traeffer medlemsstaterne de noedvendige foranstaltninger til at sikre, at rejsearrangoeren og/eller formidleren er ansvarlig, medmindre denne manglende eller mangelfulde opfyldelse hverken kan tilskrives en fejl fra deres eller en anden tjenesteyders side, fordi
- den konstaterede manglende opfyldelse af kontrakten kan tilskrives forbrugeren
- den manglende opfyldelse kan tilskrives en tredjepart, som ikke har forbindelse med leveringen af de i kontrakten omhandlede tjenestestydelser, og er af uforudselig eller uafvendelig karakter
- den manglende opfyldelse skyldes force majeure, som defineret i artikel 4, stk. 6, litra b), nr. ii), eller en begivenhed, som hverken rejsearrangoeren og/eller formidleren eller tjenesteyderen trods den noedvendige agtpaagivenhed kunne forudse eller foregribe.
I de tilfaelde, der er naevnt i foerste afsnit, andet og tredje led, skal rejsearrangoeren og/eller den kontraherende formidler tage skridt til hurtigt at komme den forbruger, der er i vanskeligheder, til undsaetning.
Med hensyn til den skade, der er resultatet af manglende eller mangelfuld opfyldelse af aftalen om praestation af de tjenesteydelser, der indgaar i pakkerejsen, kan medlemsstaterne tillade, at erstatningen begraenses i overensstemmelse med de internationale konventioner, som gaelder for saadanne tjenesteydelser.
Med hensyn til andre end legemlige skader, der er et resultat af manglende eller mangelfuld opfyldelse af aftalen om praestation af de tjenesteydelser, der indgaar i pakkerejsen, kan medlemsstaterne tillade, at erstatningen begraenses i henhold til kontrakten. Denne begraensning maa ikke vaere urimelig.
3. Stk. 1 og 2 kan ikke fraviges ved en saerlig klausul herom i kontrakten, jf. dog stk. 2, fjerde afsnit.
4. Forbrugeren skal saa hurtigt som muligt skriftligt eller paa en anden dertil egnet maade goere den paagaeldende tjenesteyder samt rejsearrangoeren og/eller formidleren opmaerksom paa enhver mangel ved opfyldelsen af kontrakten, som han konstaterer paa stedet.
Denne forpligtelse skal klart og praecist fremgaa af kontrakten. Artikel 6
Hvis der fremsaettes klager, skal rejsearrangoeren og/eller formidleren eller dennes eventuelle repraesentant paa stedet bestraebe sig mest muligt paa hurtigt at finde passende loesninger.
Artikel 7
Den rejsearrangoer og/eller formidler, der er part i kontrakten, skal godtgoere, at han stiller tilstraekkelig garanti til i tilfaelde af insolvens eller konkurs at sikre tilbagebetaling af erlagte beloeb og hjemtransport af forbrugeren.
Artikel 8
Medlemsstaterne kan vedtage eller opretholde strengere bestemmelser til beskyttelse af forbrugerne paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 9
1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1992. De underretter straks Kommissionen herom.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de vigtigste love og administrative bestemmelser, som de vedtager paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv. Kommissionen sender disse tekster til de oevrige medlemsstater.
Artikel 10
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Luxembourg, den 13. juni 1990.
Směrnice Rady
ze dne 13. června 1990
o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy
(90/314/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že jedním z hlavních cílů Společenství je dotvoření vnitřního trhu, jehož důležitou částí je odvětví cestovního ruchu;
vzhledem k tomu, že mezi právními předpisy členských států o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy (dále jen "souborné služby") je mnoho rozdílů a že vnitrostátní praxe v této oblasti se značně liší, což vytváří překážky pro volný pohyb služeb v této oblasti a narušování hospodářské soutěže mezi provozovateli usazenými v různých členských státech;
vzhledem k tomu, že vytvoření společných předpisů o souborných službách přispěje k odstranění těchto překážek, a tím i k vytvoření společného trhu služeb a umožní tak provozovatelům usazeným v jednom členském státu nabízet své služby v jiných členských státech a spotřebitelům ve Společenství využívat srovnatelné podmínky nezávisle na členském státě, ve kterém souborné služby kupují;
vzhledem k tomu, že bod 36 písm. b) přílohy usnesení Rady ze dne 19. května 1981 o druhém programu Evropského hospodářského společenství pro politiku ochrany a informování spotřebitelů [4] vyzývá Komisi, aby zahájila šetření zejména v oblasti cestovního ruchu a popřípadě předložila vhodné návrhy s ohledem na jejich význam pro ochranu spotřebitele a na účinky rozdílných vnitrostátních předpisů členských států na řádné fungování společného trhu;
vzhledem k tomu, že v usnesení ze dne 10. dubna 1984 o politice Společenství pro cestovní ruch [5] Rada přivítala návrh Komise, aby byla věnována pozornost významu cestovního ruchu, a vzala na vědomí první záměry politiky Společenství v oblasti cestovního ruchu vymezené Komisí;
vzhledem k tomu, že sdělení Komise Radě nazvané "Nové podněty pro politiku ochrany spotřebitelů", schválené usnesením Rady ze dne 6. května 1986 [6], stanoví v bodě 37 mezi opatřeními navrhovanými Komisí harmonizaci právní úpravy o souborných službách;
vzhledem k tomu, že cestovní ruch hraje stále významnější roli v hospodářství členských států; že systém souborných služeb představuje základní součást cestovního ruchu; že by došlo k podpoře růstu a produktivity odvětví souborných služeb v členských státech, pokud by bylo přijato alespoň minimum společných předpisů, které by mu daly rozměr Společenství; že tento vývoj by přinesl výhody nejen občanům Společenství, kteří si kupují souborné služby poskytované na základě těchto předpisů, ale přivedlo by to i turisty z třetích zemí, kteří chtějí využívat výhody zaručené úrovně souborných služeb;
vzhledem k tomu, že mezi předpisy na ochranu spotřebitelů jsou v jednotlivých členských státech rozdíly, které odrazují spotřebitele jednoho členského státu kupovat souborné služby v jiném členském státě;
vzhledem k tomu, že tyto překážky zvláště účinně odrazují spotřebitele od nákupu souborných služeb mimo vlastní členský stát; že je účinnější než v případě nákupu jiných služeb, neboť zvláštní povaha služeb poskytovaných v rámci souborných služeb obvykle předpokládá předběžné vydání značných částek a poskytování služeb v jiném státě, než je stát bydliště spotřebitele;
vzhledem k tomu, že spotřebitel musí využívat ochrany zaváděné touto směrnicí bez ohledu na to, zda je smluvní stranou, příjemcem nebo členem skupiny, na jejíž účet uzavřela smlouvu na souborné služby jiná osoba;
vzhledem k tomu, že organizátor souborných služeb nebo prodejce musí mít povinnost dbát, aby v dokumentech popisujících souborné služby, které organizují a prodávají, nebyly uváděny klamavé údaje, a aby katalogy pro spotřebitele obsahovaly jasné a přesné informace;
vzhledem k tomu, že spotřebitel musí mít kopii ustanovení smlouvy o souboru služeb; že se proto vyžaduje, aby všechna ustanovení smlouvy byla uvedena písemně nebo jakoukoli jinou formou srozumitelnou a přístupnou pro spotřebitele a aby obdržel jednu kopii;
vzhledem k tomu, že spotřebitel musí mít v určitých případech možnost převést svou rezervaci souboru služeb na třetí osobu;
vzhledem k tomu, že cena stanovená ve smlouvě by v zásadě neměla být měněna, ledaže možnost zvýšení či snížení ceny výslovně stanoví smlouva; že tato možnost však musí podléhat určitým podmínkám;
vzhledem k tomu, že spotřebitel musí mít možnost v určitých případech od smlouvy o souboru služeb před odjezdem odstoupit;
vzhledem k tomu, že by měla být jasně vymezena práva spotřebitele v případech, kdy organizátor zruší soubor služeb před dohodnutým dnem odjezdu;
vzhledem k tomu, že v případě, že po odjezdu spotřebitele není podstatná část souboru služeb uvedených ve smlouvě poskytnuta nebo organizátor zjistí, že nebude schopen zajistit podstatnou část stanovených služeb, musí mít organizátor vůči spotřebiteli určité povinnosti;
vzhledem k tomu, že organizátor nebo prodejce, který je stranou smlouvy, musí spotřebiteli odpovídat za řádné plnění závazků vyplývajících ze smlouvy; že organizátor nebo prodejce musí rovněž odpovídat za škody, které vzniknou spotřebiteli z neplnění nebo nesprávného plnění smlouvy, pokud neprokáží, že zjištěné nedostatky v plnění smlouvy nezavinili oni ani jiní dodavatelé služeb;
vzhledem k tomu, že v případech, kdy vzniká odpovědnost organizátora nebo prodejce za neplnění nebo nesprávné plnění služeb, které jsou předmětem souboru služeb, může být tato odpovědnost omezena v souladu s mezinárodními smlouvami upravujícími tyto služby, zejména Varšavskou úmluvou z roku 1929 o mezinárodní letecké dopravě, Bernskou úmluvou z roku 1961 o železniční dopravě, Athénskou úmluvou z roku 1974 o námořní dopravě a Pařížskou úmluvou z roku 1962 o odpovědnosti hoteliérů; že kromě toho pro škody jiné než na životě či zdraví, mohou omezení odpovědnosti vyplývat rovněž ze smlouvy o souborných službách, za předpokladu, že nejsou nepřiměřená;
vzhledem k tomu, že by měla být přijata určitá opatření pro informování spotřebitele a vyřizování reklamací;
vzhledem k tomu, že pro spotřebitele a pro poskytovatele souborných služeb by bylo výhodné, kdyby organizátor nebo prodejce byli povinni předložit záruky pro případ platební neschopnosti nebo úpadku;
vzhledem k tomu, že členské státy musí mít možnost přijmout nebo zachovat v oblasti souborných služeb přísnější předpisy na ochranu spotřebitele,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmětem této směrnice je sblížení právních a správních předpisů členských států o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy prodávaných nebo nabízených k prodeji na území Společenství.
Článek 2
Pro účely této směrnice se rozumí:
1. "souborem služeb" předem stanovená kombinace alespoň dvou z následujících položek, je-li prodávána nebo nabízena k prodeji za souhrnnou cenu a je-li služba poskytována po dobu přesahující 24 hodin nebo zahrnuje-li nocleh:
a) doprava,
b) ubytování,
c) jiné služby cestovního ruchu, které nejsou doplňkem dopravy nebo ubytování a tvoří významnou část souboru služeb.
Oddělené účtování za jednotlivé položky téhož souboru služeb nezbavuje organizátora nebo prodejce podle této směrnice závazků;
2. "organizátorem" osoba, která jinak než příležitostně organizuje souborné služby a prodává je nebo je nabízí k prodeji, přímo nebo prostřednictvím prodejce;
3. "prodejcem" osoba, která prodává nebo nabízí k prodeji soubor služeb sestavený organizátorem;
4. "spotřebitelem" osoba, která si koupí nebo se zaváže, že si koupí, soubor služeb ("hlavní smluvní strana") nebo jakákoli osoba, jejímž jménem se hlavní smluvní strana zavazuje ke koupi souboru služeb ("ostatní příjemci") nebo jakákoli osoba, na kterou hlavní smluvní strana nebo ostatní příjemci převedou soubor služeb ("příjemce");
5. "smlouvou" dohoda, která zavazuje spotřebitele vůči organizátorovi nebo prodejci.
Článek 3
1. Jakýkoli popis souborných služeb poskytovaný organizátorem nebo prodejcem spotřebiteli, jeho cena a veškeré další podmínky smlouvy nesmějí obsahovat žádné klamavé údaje.
2. Je-li spotřebiteli poskytován katalog, musí čitelně, srozumitelně a přesně uvádět cenu, jakož i odpovídající informace o těchto položkách:
a) místo určení cesty, použitý dopravní prostředek, jeho vlastnosti a kategorie;
b) druh ubytování, jeho poloha, kategorie nebo stupeň vybavenosti a hlavní charakteristické znaky, jeho schválení a turistická klasifikace podle předpisů daného hostitelského členského státu;
c) stravování;
d) plán cesty;
e) obecné informace o pasových a vízových požadavcích pro příslušníky daného členského státu nebo států a zdravotních dokladech požadovaných pro cestu a pobyt;
f) výše nebo procento ceny, které mají být zaplaceny jako záloha, a časový rozvrh plateb;
g) zda souborné služby vyžadují minimální počet účastníků, a pokud ano, mezní termín pro informování spotřebitele o zrušení cesty.
Údaje obsažené v katalogu jsou pro organizátora nebo prodejce závazné, pokud
- změny těchto údajů nebyly spotřebiteli jasně sděleny před uzavřením smlouvy; v katalogu to musí být výslovně uvedeno,
- ke změnám nedojde na základě dohody mezi smluvními stranami.
Článek 4
1. a) Organizátor nebo prodejce poskytnou před uzavřením smlouvy spotřebiteli písemně nebo jinou vhodnou formou obecné informace o pasových a vízových požadavcích pro příslušníky daného členského státu nebo států, zejména o lhůtách pro jejich vyřízení, jakož i informace o zdravotních dokladech požadovaných pro cestu a pobyt;
b) organizátor nebo prodejce musí spotřebiteli poskytnout písemně nebo jinou vhodnou formou kdykoli před začátkem cesty tyto informace:
i) rozvržení času a míst zastávek a dopravní spojení, jakož i údaje o místě pro cestujícího, např. kajuta nebo lehátko na lodi nebo lehátkové nebo lůžkové kupé ve vlaku;
ii) jméno, adresa a telefonní číslo místního zástupce organizátora nebo prodejce nebo, případně, jméno, adresa a telefonní číslo místních subjektů, které mohou spotřebiteli poskytnout pomoc v nesnázích.
Pokud tato zastoupení ani subjekty neexistují, musí mít spotřebitel v každém případě k dispozici telefonní číslo pro naléhavé případy nebo jakýkoli jiný prostředek, který mu umožní spojit se s organizátorem nebo prodejcem;
iii) pro cesty nebo pobyty nezletilých osob v zahraničí informace o možnosti navázat přímé spojení s dítětem nebo odpovědnou osobou v místě pobytu dítěte;
iv) informace o možném uzavření pojistné smlouvy pro případ, že spotřebiteli vzniknou náklady v souvislosti se zrušením cesty ze strany spotřebitele nebo náklady v souvislosti s návratem domů v případě nehody či nemoci.
2. Členské státy dbají, aby smlouva dodržovala tyto zásady:
a) podle daného souboru služeb smlouva obsahuje alespoň ustanovení uvedená v příloze;
b) všechna smluvní ustanovení mají písemnou nebo jakoukoli jinou srozumitelnou formu přístupnou spotřebiteli a musí mu být sdělena před uzavřením smlouvy; spotřebitel obdrží jejich kopii;
c) písmeno b) nesmí bránit pozdějšímu uzavírání rezervací nebo smluv nebo uzavírání na poslední chvíli.
3. V případě, že je spotřebiteli znemožněno, aby cestu nastoupil, může svou rezervaci převést poté, co předem v přiměřené lhůtě před odjezdem o svém záměru informuje organizátora nebo prodejce, na osobu, která vyhovuje všem podmínkám pro soubor služeb. Osoba převádějící soubor služeb a osoba, na niž jsou převáděny, jsou společně a nerozdílně odpovědny organizátoru nebo prodejci, který je stranou smlouvy, za zaplacení doplatku ceny a za jakékoli dodatečné náklady spojené s tímto převodem.
4. a) Ceny stanovené ve smlouvě nesmějí být měněny, ledaže smlouva výslovně stanoví možnost zvýšení nebo snížení ceny a určí přesný způsob výpočtu a výhradně, aby přihlédla ke změnám
- cen za dopravu, včetně cen pohonných hmot,
- poplatků za určité služby, jako jsou letištní a přístavní poplatky na letištích a v přístavech,
- směnných kurzů použitých pro daný soubor služeb.
b) Během dvaceti dnů předcházejících stanovený den odjezdu nesmí být cena uvedená ve smlouvě zvýšena.
5. Pokud je organizátor před odjezdem nucen podstatně změnit některou ze základních podmínek smlouvy, jako je cena, musí o tom co nejrychleji uvědomit spotřebitele, aby mu umožnil přijmout vhodné rozhodnutí, a zejména
- odstoupit od smlouvy bez sankce,
- nebo přijmout dodatek ke smlouvě upřesňující provedené změny a jejich vliv na cenu.
Spotřebitel musí o svém rozhodnutí uvědomit organizátora nebo prodejce co nejdříve.
6. Pokud spotřebitel odstoupí od smlouvy podle odstavce 5 nebo pokud organizátor z jakéhokoli důvodu, s výjimkou porušení povinností spotřebitelem, soubor služeb před sjednaným dnem odjezdu zruší, má spotřebitel právo:
a) na jiný soubor služeb odpovídající nebo vyšší kvality, pokud je mu organizátor nebo prodejce schopen takovou náhradu nabídnout. Pokud má nabídnutý náhradní soubor služeb nižší kvalitu, musí organizátor spotřebiteli uhradit rozdíl v ceně;
b) nebo na vrácení celé částky uhrazené na základě smlouvy v co nejkratší době.
V těchto případech má spotřebitel případně právo na náhradu škody za nesplnění smlouvy, které mu uhradí organizátor nebo prodejce podle právních předpisů daného členského státu, pokud
i) ke zrušení nedojde na základě toho, že počet přihlášených osob pro souborné služby je nižší než minimální požadovaný počet a že spotřebitel je o zrušení informován písemně ve lhůtě uvedené v popisu souboru služeb, nebo
ii) ke zrušení nedojde, s výjimkou zrušení z důvodů překnihování, z důvodu vyšší moci, tedy neobvyklých a neočekávaných okolností nezávislých na straně, která se na ně odvolává, jejichž důsledkům nebylo možno přes veškeré vyvinuté úsilí předejít.
7. Pokud po odjezdu spotřebitele není podstatná část služeb sjednaných ve smlouvě poskytnuta nebo pokud organizátor zjistí, že nebude schopen zajistit podstatnou část sjednaných služeb, přijme organizátor jiná vhodná opatření, aby mohlo poskytování souboru služeb pokračovat, aniž by se zvýšila cena pro spotřebitele, a popřípadě nahradí spotřebiteli škodu do výše rozdílu mezi předpokládanými a poskytnutými službami.
Pokud taková opatření nelze přijmout nebo pokud je spotřebitel z řádných důvodů nepřijme, poskytne případně spotřebiteli bez zvýšení ceny odpovídající dopravní prostředek, který jej dopraví zpět na místo odjezdu nebo na jiné místo návratu, které s ním sjedná, a případně nahradí spotřebiteli škodu.
Článek 5
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření zajišťující, aby organizátor nebo prodejce, který je stranou smlouvy, odpovídali spotřebiteli za řádné plnění závazků vyplývajících ze smlouvy bez ohledu na to, zda tyto závazky má splnit organizátor nebo prodejce anebo jiný poskytovatel služeb, aniž je dotčeno právo organizátora nebo prodejce tyto jiné poskytovatele služeb postihnout.
2. Pokud jde o škody, které vyplývají pro spotřebitele z neplnění nebo nesprávného plnění smlouvy, přijmou členské státy nezbytná opatření zajišťující, aby za ně organizátor nebo prodejce odpovídali, ledaže by toto neplnění nebo nesprávné plnění nezavinili oni ani jiný poskytovatel služeb, neboť
- zjištěné nedostatky při plnění smlouvy lze přičíst spotřebiteli,
- tyto nedostatky lze přičíst třetí osobě, která není spojena s poskytováním smluvně sjednaných služeb, a jsou nepředvídatelné nebo nepřekonatelné,
- tyto nedostatky byly způsobeny vyšší mocí, jak je vymezena v čl. 4 odst. 6 druhém pododstavci bodu ii), nebo událostí, kterou organizátor nebo prodejce nebo poskytovatel služeb přes řádnou péči nemohl předpokládat ani ji překonat.
V případech uvedených v prvním pododstavci druhé a třetí odrážce jsou organizátor nebo prodejce, který je stranou smlouvy, povinni neprodleně poskytnout spotřebiteli v nesnázích pomoc.
Pokud jde o škody, které vyplývají z neplnění nebo nesprávného plnění služeb obsažených v souboru služeb, mohou členské státy povolit, aby výše náhrady škody byla omezena v souladu s mezinárodními smlouvami upravujícími tyto služby.
Pokud jde o škody jiné než na životě či zdraví, které vyplývají z neplnění nebo nesprávného plnění služeb obsažených v souboru služeb, mohou členské státy povolit, aby výše náhrady škody byla omezena smlouvou. Toto omezení nesmí být nepřiměřené.
3. Aniž je dotčen odst. 2 čtvrtý pododstavec, není možné odchýlit se smluvním ujednáním od odstavců 1 a 2.
4. Spotřebitel musí každý nedostatek v plnění smlouvy, který zjistí na místě, oznámit co nejdříve písemně nebo jakoukoli jinou vhodnou formou danému poskytovateli služeb a organizátorovi nebo prodejci.
Tato povinnost musí být jasně a přesně uvedena ve smlouvě.
Článek 6
V případě reklamace musí organizátor nebo prodejce nebo jeho místní zástupce, existuje-li, neprodleně usilovat o nalezení vhodných řešení.
Článek 7
Organizátor nebo prodejce, který je stranou smlouvy, předloží dostatečné záruky pro zajištění vrácení vložených prostředků a pro návrat spotřebitele v případě platební neschopnosti nebo úpadku.
Článek 8
Členské státy mohou v oblasti působnosti této směrnice přijmout nebo zachovat přísnější předpisy na ochranu spotřebitele.
Článek 9
1. Členské státy uvedou v účinnost opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1992. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice. Komise sdělí tyto předpisy ostatním členským státům.
Článek 10
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 13. června 1990.