RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2407/92 af 23. juli 1992 om udstedelse af licenser til luftfartsselskaber
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 84, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1) ,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2) ,
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg(3) , og
ud fra foelgende betragtninger:
Det er vigtigt at fastlaegge en luftfartspolitik for det indre marked i loebet af perioden indtil den 31. december 1992, jf. Traktatens artikel 8 A;
det indre marked indebaerer et omraade uden indre graenser med fri bevaegelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
ved anvendelse inden for luftfartssektoren af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser skal der tages hensyn til denne sektors saerlige karakteristika;
ved Raadets forordning (EOEF) nr. 2343/90 af 24. juli 1990 om luftfartsselskabers adgang til at deltage i ruteflyvning inden for Faellesskabet samt om deling af passagerkapaciteten mellem luftfartsselskaber ved ruteflyvning mellem medlemsstaterne(4) besluttede Raadet at indfoere faelles regler for godkendelse af luftfartsselskaber med henblik paa ivaerksaettelse senest den 1. juli 1992;
det er noedvendigt at give medlemsstaterne en rimelig frist, indtil 1. januar 1993, til gennemfoerelse af forordningen;
det er vigtigt at fastsaette ikke-diskriminerende krav til beliggenheden af og kontrollen med et foretagende, der ansoeger om licens;
for at sikre en paalidelig og tilstraekkelig service er det noedvendigt at sikre, at et luftfartsselskab til enhver tid drives efter sunde oekonomiske principper med en hoej sikkerhedmaessig standard;
til beskyttelse af brugerne og andre beroerte parter er det vigtigt at sikre, at luftfartsselskaberne er tilstraekkeligt forsikret;
i det indre marked boer luftfartsselskaber have mulighed for at anvende luftfartoejer, uanset hvor i Faelleskabet de ejes, hvilket ikke indskraenker den licensudstedende medlemsstats forpligtelser med hensyn til selskabets tekniske formaaen;
der boer vaere mulighed for at lease luftfartoejer, der er registeret uden for Faellesskabet i en kortvarig periode eller under ekstraordinaere forhold, forudsat at sikkerhedskravene svarer til dem, der gaelder inden for Faellesskabet;
procedurerne for udstedelse af licenser til luftfartsselskaber boer vaere gennemsigtige og ikke-diskriminerende -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Denne forordning omhandler de krav, som medlemsstaterne stiller til luftfartsselskaber, der er etableret i Faellesskabet, med henblik paa udstedelse og opretholdelse af licenser.
2. Forordningen gaelder ikke for lufttransport med passagerer, post og/eller fragt med ikke-motorfremdrevne luftfartoejer og/eller ultralette motorfremdrevne luftfartoejer samt rundflyvninger. For disse operationer gaelder den nationale ret om licens, hvis en saadan findes, og faellesskabsretten og den nationale ret om »air operator's certificate« (AOC).
Artikel 2
I denne forordning forstaas ved:
a) »foretagende«, enhver fysisk eller juridisk person, uanset om denne driver virksomhed med gevinst for oeje, eller ethvert officielt organ, uanset om det har selvstaendig status som juridisk person
b) »luftfartsselskab«, et lufttrafikforetagende med en gyldig licens
c) »licens«, en tilladelse udstedt af den ansvarlige medlemsstat til et foretagende til at udfoere lufttransport med passagerer, post og/eller fragt som angivet i licensen mod vederlag og/eller lejeafgift
d) »air operator's certificate« (AOC): et dokument udstedt af en medlemsstats kompetente myndigheder til et foretagende eller en gruppe af foretagender, hvori det attesteres, at vedkommende foretagende har den fornoedne fagkundskab og struktur til at operere luftfartoejer paa betryggende maade ved de former for luftfartsvirksomhed, der er angivet i tilladelsen
e) »forretningsplan«, en detaljeret beskrivelse af luftfartsselskabets planlagte erhvervsmaessige aktiviteter for den paagaeldende periode, isaer med hensyn til markedsudvikling og fremtidige investeringer og de finansielle og oekonomiske foelger af disse aktiviteter
f) »driftsregnskab«, en detaljeret opgoerelse over indtaegter og omkostninger for den paagaeldende periode fordelt paa luftfartsmaessig virksomhed og anden virksomhed og paa materielle og immaterielle poster
g) »effektiv kontrol«, et forhold, der bygger paa rettigheder, aftaler eller andre midler, som enkeltvis eller tilsammen, under hensyn til alle faktiske og retlige forhold, giver mulighed for, direkte eller indirekte at faa afgoerende indflydelse paa foretagendet, saerlig ved:
a) brugsret til foretagendets aktiver eller dele deraf
b) rettigheder eller aftaler, som sikrer afgoerende indflydelse paa sammensaetningen af foretagendets organer, paa deres afstemninger eller beslutninger, eller som paa anden maade sikrer afgoerende indflydelse paa foretagendets drift.
Artikel 3
1. Med forbehold af artikel 5, stk. 5, maa en medlemsstat ikke udstede licens eller opretholde gyldigheden deraf, hvis kravene i denne forordning ikke er opfyldt.
2. Et foretagende, der opfylder kravene i denne forordning, har ret til at faa udstedt en licens. En licens giver ikke i sig selv adgang til specifikke ruter eller markeder.
3. Med forbehold af artikel 1, stk. 2, maa intet foretagende, der er etableret i Faellesskabet, udoeve lufttransport med passagerer, post og/eller fragt mod vederlag og/eller lejeafgift inden for Faellesskabets omraade, medmindre det har faaet udstedt den dertil noedvendige licens.
Licens
Artikel 4
1. En medlemsstat maa ikke udstede licens til et foretagende, medmindre:
a) dets hovedvirksomhed og eventuelle hovedkontor/hjemsted i retlig henseende er beliggende i denne medlemsstat, og
b) dets hovedbeskaeftigelse er lufttransport alene eller kombineret med anden erhvervsmaessig udnyttelse af luftfartoejer eller reparation og vedligeholdelse deraf.
2. Med forbehold af aftaler og konventioner, som Faellesskabet er kontraherende part i, skal foretagendet til enhver tid ejes af medlemsstater og/eller statsborgere i medlemsstaterne, enten direkte eller ved besidelse af majoriteten. Det skal til enhver tid vaere undergivet disse staters eller statsborgeres effektive kontrol.
3. a) Uanset stk. 2 og 4 bevarer luftfartsselskaber, der allerede er anerkendt i bilag I til Raadets forordning (EOEF) nr. 2343/90 og Raadets forordning (EOEF) nr. 294/91 af 4. februar 1991 om fragtflyvning mellem medlemsstaterne(5) , deres rettigheder i medfoer af naervaerende og hertil knyttede forordninger, saa laenge de opfylder de oevrige forpligtelser i denne forordning, og saa laenge de fortsat kontrolleres direkte eller indirekte af de samme tredjelande og/eller statsborgere fra samme tredjeland som dem, der udoevede en saadan kontrol paa tidspunktet for denne forordnings vedtagelse. En saadan kontrol kan imidlertid til enhver tid overdrages til medlemsstater og/eller statsborgere fra medlemsstater.
b) Mulighed for koeb og salg af aktier i henhold til litra a) omfatter ikke statsborgere, der har en betydelig oekonomisk interesse i et luftfartsselskab i et tredjeland.
4. Ethvert foretagende, der direkte eller indirekte har en andel i en kontrollerende aktiepost i et luftfartsselskab, skal opfylde kravene i stk. 2.
5. Et luftfartsselskab skal til enhver tid paa anmodning kunne godtgoere over for den medlemsstat, der er ansvarlig for licensen, at det opfylder kravene i denne artikel. Kommissionen undersoeger paa anmodning af en medlemsstat, om kravene i denne artikel er opfyldt, og vedtager om noedvendigt en beslutning.
Artikel 5
1. Et lufttrafikforetagende, som efter ansoegning faar udstedt en licens for foerste gang, skal vaere i stand til rimeligt fyldestgoerende over for de kompetente myndigheder i den licensudstedende medlemsstat at godtgoere:
a) at det til enhver tid kan opfylde sine faktiske og potentielle forpligtelser, der skal vaere opgjort paa et realistisk grundlag, i et tidsrum paa 24 maaneder fra driftens paabegyndelse, samt
b) at det kan daekke de faste og variable omkostninger i forbindelse med virksomhed ifoelge dets forretningsplan, opgjort paa et realistisk grundlag, i et tidsrum paa tre maaneder fra driftens paabegyndelse, uden at der tages hensyn til driftsindtaegterne.
2. Ved anvendelse af stk. 1 skal hver ansoeger forelaegge en forretningsplan for i det mindste de foerste to driftsaar. Forretningsplanen skal ligeledes indeholde en udfoerlig beskrivelse af de oekonomiske baand mellem ansoegeren og enhver anden erhvervsmaessig virksomhed, som ansoegeren deltager i enten direkte eller gennem beslaegtede foretagender. Ansoegeren skal i oevrigt meddele alle relevante oplysninger, herunder navnlig dem, der er naevnt i afsnit A i bilaget.
3. Et luftfartsselskab skal paa forhaand underrette den licensudstedende myndighed om planer vedroerende beflyvning af nye ruter eller ny chartertrafik til et kontinent eller en del af verden, som det ikke tidligere har befloejet, aendringer med hensyn til de anvendte luftfartoejers type eller antal eller betydelige aendringer i omfanget af sin virksomhed. Det skal endvidere paa forhaand underrette om paataenkte fusioner eller overtagelser og skal inden fjorten dage underrette den licensudstedende myndighed om ejerskifte, naar der er tale om en enkelt aktiepost, der udgoer 10 % eller derover af de samlede aktiebesiddelser i luftfartsselskabet eller i dets moderselskab eller endelige holdingselskab. Forelaeggelse af en tolvmaaneders forretningsplan to maaneder forud for den periode, den vedroerer, er tilstraekkelig frist i henhold til dette stykke for saa vidt angaar aendringer i nuvaerende virksomhed og/eller forhold, der indgaar i forretningsplanen.
4. Hvis de licensudstedende myndigheder anser de aendringer, som meddeles i henhold til stk. 3, for at have en betydelig indvirkning paa luftfartsselskabets finansielle situation, skal de kraeve at faa forelagt en revideret forretningsplan, hvori de paagaeldende aendringer er indarbejdet, og som mindst daekker en tolvmaaneders periode fra den dato, hvor planen ivaerksaettes, samt at faa meddelt alle oplysninger, herunder dem, der er naevnt i afsnit B i bilaget, der er relevante for at kunne vurdere, om luftfartsselskabet kan opfylde sine faktiske og potentielle forpligtelser i loebet af denne tolvmaaneders periode. De licensudstedende myndigheder traeffer afgoerelse om den reviderede forretningsplan senest tre maaneder efter, at de har faaet forelagt alle noedvendige oplysninger.
5. De licensudstedende myndigheder kan til enhver tid, og under alle omstaendigheder hvis der er tydelige tegn paa, at et luftfartsselskab, som de har udstedt licens til, har finansielle problemer, tage luftfartsselskabets oekonomiske resultater op til vurdering og kan suspendere eller tilbagekalde licensen, hvis de ikke laengere finder det godtgjort, at luftfartsselskabet kan opfylde sine faktiske og potentielle forpligtelser i en tolvmaaneders periode. De licensudstedende myndigheder kan ogsaa udstede en midlertidig licens, indtil en finansiel rekonstruktion af luftfartsselskabet har fundet sted, forudsat at det ikke indebaerer nogen sikkerhedsrisiko.
6. Et luftfartsselskab skal hvert regnskabsaar uden unoedig forsinkelse forelaegge de licensudstedende myndigheder et revideret regnskab for det foregaaende regnskabsaar. Et luftfartsselskab skal til enhver tid paa anmodning af de licensudstedende myndigheder meddele de oplysninger, der er relevante for de i stk. 5 omhandlede formaal, herunder navnlig de oplysninger, der er naevnt i afsnit C i bilaget.
7. a) Stk. 1 til 4 og stk. 6 finder ikke anvendelse paa luftfartsselskaber, der udelukkende opererer med luftfartoejer, hvis hoejeste tilladte startvaegt er mindre end 10 tons, og/eller som har faerre end 20 saeder. Disse luftfartsselskaber skal til enhver tid kunne godtgoere, at deres nettokapital andrager mindst 80 000 ECU, eller paa anmodning kunne give de licensudstedende myndigheder de oplysninger, der er noedvendige for de i stk. 5 omhandlede formaal. En medlemsstat kan dog anvende stk. 1 til 4 og stk. 6 paa luftfartsselskaber, som den har udstedt licens til, og som driver rutefart, eller hvis aarlige omsaetning udgoer over 3 mio. ECU.
b) Kommissionen kan efter at have konsulteret medlemsstaterne foretage en passende forhoejelse af de tal, der er naevnt i litra a), hvis den oekonomiske udvikling viser, at en saadan beslutning er noedvendig. En saadan aendring skal offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
c) Enhver medlemsstat kan forelaegge Kommissionens beslutning for Raadet inden for en frist paa en maaned. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal, kan, naar ekstraordinaere forhold goer sig gaeldende, traeffe anden afgoerelse inden for en frist paa en maaned.
Artikel 6
1. Den kompetente myndighed i en medlemsstat, der goer udstedelse af licens betinget af, at de personer, der fortloebende og rent faktisk staar for foretagendets drift, fremlaegger vandelsattest eller bevis paa, at de ikke er under konkurs, og som kan suspendere eller tilbagekalde licensen i tilfaelde af grov forsoemmelse eller Skoedesloeshed eller overtraedelse af straffeloven, skal for saa vidt angaar statsborgere fra andre medlemsstater som tilstraekkeligt bevis godkende dokumenter, der er udstedt af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, der er den paagaeldende persons oprindelsesland eller seneste opholdsland, og hvoraf det fremgaar, at disse krav er opfyldt.
Hvis de kompetente myndigheder i den medlemsstat, der er den paagaeldende persons oprindelsesland eller seneste opholdsland, ikke udsteder de dokumenter, der er omhandlet i foerste afsnit, erstattes de af en under ed afgivet erklaering eller - i de medlemsstater, hvor saadan edsaflaeggelse ikke anvendes - af en hoejtidelig erklaering afgivet af den paagaeldende person for en kompetent retlig eller administrativ myndighed eller i givet fald for en notar eller et statsanerkendt fagligt organ, som udsteder en attestation med bekraeftelse af denne ed eller hoejtidelige erklaering.
2. Medlemsstaternes kompetente myndigheder kan kraeve, at de dokumenter og attester, der er omhandlet i stk. 1, ved fremlaeggelsen hoejst er tre maaneder gamle.
Artikel 7
Luftfartsselskaber skal have tegnet en forsikring til daekning af erstatningsansvar i forbindelse med uheld, specielt med hensyn til passagerer, bagage, fragt, post og tredjemand.
Artikel 8
1. Det er ingen betingelse for udstedelse eller opretholdelse af en licens, at et luftfartsselskab ejer luftfartoejer, men en medlemsstat skal kraeve af de luftfartsselskaber, som den udsteder licens til, at de raader over et eller flere luftfartoejer, enten gennem ejerskab eller i form af en leasing-aftale.
2. a) Den licensudstedende medlemsstat har valget mellem at lade et luftfartsselskabs luftfartoejer registrere i sit nationale register eller inden for Faelleskabet, jf. dog stk. 3.
b) Hvis en leasingaftale for et luftfartoej, der er registreret inden for Faellesskabet, er godkendt i henhold til artikel 10, kan en medlemsstat ikke kraeve luftfartoejet registreret i sit eget register, hvis dette kraever strukturelle aendringer af luftfartoejet.
3. I tilfaelde af kortvarige leasingaftaler til opfyldelse af luftfartsselskabets midlertidige behov eller i andre tilfaelde af ekstraordinaere omstaendigheder kan en medlemsstat afstaa fra at anvende stk. 2, litra a).
4. Ved anvendelse af stk. 2, litra a), skal en medlemsstat umiddelbart og uden diskriminerende afgifter acceptere optagelse af luftfartoejer, der ejes af andre medlemsstaters statsborgere, samt overfoersler fra andre medlemsstaters luftfartoejsregistre til sit nationale register i henhold til gaeldende love og bestemmelser, herunder bestemmelser om luftdygtighedsbevis og typecertificering. Ved overfoersel af luftfartoejer kan der ikke opkraeves anden afgift end den normale registreringsafgift.
Air operator's certificate (AOC)
Artikel 9
1. Det er til enhver tid en betingelse for udstedelse af en licens og for dennes gyldighed, at det paagaeldende foretagende er i besiddelse af en gyldig AOC, der daekker den virksomhed, som licensen omfatter, og er i overensstemmelse med de kriterier, der er fastlagt i den relevante raadsforordning.
2. Indtil ivaerksaettelsen af den i stk. 1 naevnte raadsforordning finder de nationale regler vedroerende AOC eller et tilsvarende dokument vedroerende certificering af lufttransportforetagender anvendelse.
Artikel 10
1. For at sikre overholdelsen af sikkerheds- og forsikringskrav skal et luftfartsselskab, der benytter et luftfartoej fra eller stiller et luftfartoej til raadighed for et andet foretagende, indhente forhaandsgodkendelse hertil hos den kompetente licensudstedende myndighed. De betingelser, der knyttes til godkendelsen, skal udgoere en del af leasingaftalen mellem parterne.
2. Medlemsstaterne godkender ikke leasingaftaler med besaetning for et luftfartsselskab, som det har udstedt licens til, medmindre sikkerhedskrav svarende til kravene i artikel 9 er opfyldt.
Almindelige bestemmelser
Artikel 11
1. En licens er gyldig, saa laenge luftfartsselskabet opfylder forpligtelserne i denne forordning. En medlemsstat kan dog fastsaette regler om en fornyet vurdering et aar efter, at en ny licens er udstedt, og hvert femte aar derefter.
2. Hvis et luftfartsselskab har indstillet driften i seks maaneder eller ikke har paabegyndt driften seks maaneder efter licensens udstedelse, bestemmer den ansvarlige medlemsstat, om licensen skal forelaegges til fornyet godkendelse.
3. Hvad angaar luftfartsselskaber, som medlemsstaterne har udstedt licens til, bestemmer disse, om licensen skal forelaegges til fornyet godkendelse i tilfaelde af aendringer i et eller flere forhold, der beroerer foretagendets juridiske status, navnlig i tilfaelde af fusion eller overtagelse. Det (de) paagaeldende luftfartsselskab(er) kan fortsaette driften, medmindre de licensudstedende myndigheder finder, at dette indebaerer en sikkerhedsrisiko; grundene hertil skal meddeles.
Artikel 12
En medlemsstat maa ikke give et luftfartsselskab, over for hvilket der er indledt insolvensprocedure eller lignende procedure, tilladelse til at opretholde licensen, hvis det kompetente organ i medlemsstaten er overbevist om, at der ikke er nogen realistisk mulighed for en tilfredsstillende finansiel rekonstruktion inden for et rimeligt tidsrum.
Artikel 13
1. Procedurerne for licensudstedelse offentliggoeres af den beroerte medlemsstat, og Kommissionen underrettes herom.
2. Den beroerte medlemsstat traeffer snarest muligt og senest tre maaneder efter, at de noedvendige oplysninger er indgivet, afgoerelse om, hvorvidt en ansoegning kan imoedekommes, under hensyntagen til alle foreligende forhold. Afgoerelsen meddeles det ansoegende foretagende. Afslag skal begrundes.
3. Et foretagende, hvis ansoegning om licens er blevet afslaaet, kan forelaegge spoergsmaalet for Kommissionen. Hvis Kommissionen finder, at forordningens krav ikke er opfyldt, traeffer den afgoerelse om den rette fortolkning af forordningen med forbehold af Traktatens artikel 169.
4. Medlemsstaternes afgoerelse om at udstede eller tilbagekalde en licens offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Artikel 14
1. For at loese sine opgaver i medfoer af artikel 4 kan Kommissionen indhente alle noedvendige oplysninger fra de beroerte medlemsstater, som ogsaa skal soerge for at tilvejebringe oplysninger fra de luftfartsselskaber, de har udstedt licens til.
2. Hvis de oenskede oplysninger ikke forelaegges inden for den tidsfrist, der er fastsat af Kommissionen, eller hvis de er ufuldstaendige, fremsaetter Kommissionen ved beslutning rettet til den beroerte medlemsstat krav om, at oplysningerne skal forelaegges. I beslutningen praeciseres det, hvilke oplysninger der kraeves, og der fastsaettes en passende tidsfrist for forelaeggelse af dem.
3. Hvis de oenskede oplysninger i henhold til stk. 2 ikke forelaegges inden for den fastsatte tidsfrist, eller luftfartsselskabet ikke paa anden maade har godtgjort, at det opfylder kravene i artikel 4, underretter Kommissionen, medmindre saerlige forhold goer sig gaeldende, straks alle medlemsstater om situationen. Medlemsstaterne kan suspendere luftfartsselskabets markedsadgangsrettigheder i henhold til Raadets forordning (EOEF) nr. 2408/92 af 23. juli 1992 om EF-luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Faellesskabet, indtil Kommissionen har meddelt, at der foreligger bevis for, at de paagaeldende krav er opfyldt(6) .
Artikel 15
Ud over reglerne i denne forordning skal luftfartsselskabet ogsaa overholde de krav i national ret, der er forenelige med faellesskabsretten.
Artikel 16
Uanset artikel 3, stk. 1, forbliver licenser, der er gaeldende i en medlemsstat paa datoen for forordningens ikrafttraeden, i kraft i medfoer af de love, med hjemmel i hvilke de er udstedt, i hoejst et aar, dog for artikel 4, stk. 1, litra b), i hoejst tre aar, i loebet af hvilke perioder luftfartsselskaber med saadanne licenser skal traeffe de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme alle forordningens krav. I forbindelse med naervaerende artikel betragtes selskaber, som paa datoen for forordningens ikrafttraeden efter gaeldende lovgivning operede med en gyldig AOC, men ikke var i besiddelse af en licens, som licenshavende selskaber.
Denne artikel beroerer ikke artikel 4, stk. 2 til 5, og artikel 9; dog kan luftfartsselskaber, der opererede paa grundlag af en undtagelse forud for forordningens ikrafttraeden, fortsaette hermed, indtil medlemsstaterne har undersoegt, om de opfylder artikel 4, dog ikke laengere end ovennaevnte maksimumsperioder.
Artikel 17
Inden medlemsstaterne vedtger love og administrative bestemmelser til gennemfoerelse af denne forordning, konsulterer de Kommissionen og meddeler derefter denne de foranstaltninger, de har vedtaget.
Artikel 18
1. Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder om gennemfoerelsen af denne forordning.
2. Fortrolige oplysninger, der modtages i medfoer af denne forordning, er undergivet tavshedspligt.
Artikel 19
Denne forordning traeder i kraft den 1. januar 1993.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 23. juli 1992.
Nařízení Rady (EHS) č. 2407/92
ze dne 23. července 1992
o vydávání licencí leteckým dopravcům
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 84 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že je třeba do 31. prosince 1992 stanovit pro vnitřní trh leteckou dopravní politiku podle článku 8a Smlouvy;
vzhledem k tomu, že vnitřní trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;
vzhledem k tomu, že použití zásady volného pohybu služeb v oblasti letecké dopravy musí přihlížet ke specifickým charakteristikám této oblasti;
vzhledem k tomu, že v nařízení Rady (EHS) č. 2343/90 ze dne 24. července 1990 o přístupu leteckých dopravců k pravidelným trasám letecké dopravy uvnitř Společenství a o rozdělení kapacity pro přepravu cestujících v pravidelné letecké dopravě mezi členskými státy mezi letecké dopravce [4] Rada rozhodla, že budou přijata společná pravidla o vydávání licencí leteckým dopravcům tak, aby byla provedena do 1. července 1992;
vzhledem k tomu, že je nicméně nutné poskytnout členským státům přiměřené období před 1. lednem 1993 pro uplatnění tohoto nařízení;
vzhledem k tomu, že je důležité stanovit nediskriminující požadavky, pokud jde o místo usazení a kontrolu podniku žádajícího o licenci;
vzhledem k tomu, že k zajištění spolehlivých a přiměřených služeb je nezbytné zajistit, aby letečtí dopravci neustále provozovali svou činnost hospodárně a na vysoké bezpečnostní úrovni;
vzhledem k tomu, že pro ochranu uživatelů a dalších zúčastněných osob je důležité zajistit dostatečné pojištění odpovědnostních rizik leteckých dopravců;
vzhledem k tomu, že na vnitřním trhu by letečtí dopravci měli mít možnost používat svá letadla kdekoli ve Společenství, aniž je dotčena odpovědnost členského státu vydávajícího licenci, pokud jde o technickou způsobilost dopravce;
vzhledem k tomu, že by též měl být možný krátkodobý nebo výjimečný pronájem letadel registrovaných mimo Společenství, jsou-li bezpečnostní normy rovnocenné s normami použitelnými ve Společenství;
vzhledem k tomu, že postupy vydávání licencí leteckým dopravcům by měly být průhledné a nediskriminační,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Toto nařízení upravuje požadavky členských států, pokud jde o vydávání a ponechávání v platnosti provozních licencí leteckým dopravcům usazeným ve Společenství.
2. Toto nařízení se nevztahuje na leteckou přepravu cestujících, poštovních zásilek nebo zboží prováděnou bezmotorovými nebo motorovými ultralehkými letadly, ani na místní lety nezahrnující přepravu mezi různými letišti. Na tyto dopravní operace se vztahují vnitrostátní právní předpisy týkající se provozních licencí, pokud existují, a právní předpisy Společenství a vnitrostátní právní předpisy týkající se osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC).
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) "podnikem" každá fyzická osoba, každá právnická osoba, bez ohledu na to, zda je založena za účelem zisku, nebo každý úřední subjekt, bez ohledu na to, zda má právní subjektivitu;
b) "leteckým dopravcem" podnik letecké dopravy s platnou provozní licencí;
c) "provozní licencí" doklad vydaný podniku příslušným členským státem, který mu umožňuje provádět pro cizí potřebu přepravu cestujících, poštovních zásilek nebo zboží, jak je uvedeno v provozní licenci;
d) "osvědčením provozovatele letecké dopravy (AOC)" doklad vydaný podniku nebo skupině podniků příslušnými orgány členských států, který potvrzuje, že daný provozovatel má odbornou způsobilost a organizaci k zajištění bezpečného provozu letadel při leteckých činnostech uvedených v osvědčení;
e) "obchodním plánem" podrobný popis zamýšlených obchodních činností leteckého dopravce na dané období, zejména ve vztahu k rozvoji trhu a investicím, které se mají uskutečnit, včetně finančních a hospodářských důsledků těchto činností;
f) "provozním účtem" podrobné vyjádření příjmů a výdajů za dané období, včetně rozdělení mezi činnosti vztahující se k letecké dopravě a ostatní činnosti, jakož i mezi finanční a nefinanční prvky;
g) "faktickou kontrolou" vztah na základě práva, smluv nebo jiných prostředků, které samostatně nebo dohromady a s ohledem na věcné a právní skutečnosti zakládají přímý nebo nepřímý rozhodující vliv na podnik, zejména:
a) právo užívat majetek podniku nebo jeho část;
b) právo nebo smlouvy, které udělují rozhodující vliv na složení, hlasování, nebo rozhodování orgánů podniku nebo jinak udělují rozhodující vliv na chod podniku.
Článek 3
1. Aniž je dotčen čl. 5 odst. 5, nevydají členské státy provozní licenci ani ji neponechají v platnosti, nejsou-li splněny požadavky tohoto nařízení.
2. Každý podnik, který splňuje požadavky tohoto nařízení, je způsobilý k obdržení provozní licence. Tato licence sama o sobě neuděluje právo přístupu na určité trasy nebo trhy.
3. Aniž je dotčen čl. 1 odst. 2, není žádný podnik usazený ve Společenství oprávněn k přepravě cestujících, poštovních zásilek nebo zboží na území Společenství pro cizí potřebu, není-li mu vydána odpovídající provozní licence.
Provozní licence
Článek 4
1. Členský stát vydá žádajícímu podniku provozní licenci, pouze pokud
a) se hlavní provozovna a případně sídlo podniku nacházejí v tomto členském státě a
b) hlavní činností podniku je letecká doprava samotná nebo v kombinaci s jiným obchodním provozem letadel nebo opravou a údržbou letadel.
2. Aniž jsou dotčeny dohody a smlouvy, jejichž je Společenství stranou, musí podnik být a zůstat v přímém nebo většinovém vlastnictví členských států nebo státních příslušníků členských států. Musí být v každém okamžiku fakticky kontrolován těmito státy nebo státními příslušníky.
3. a) Aniž jsou dotčeny odstavce 2 a 4, zachovávají si letečtí dopravci, kteří již byli uznáni v příloze I nařízení Rady (EHS) č. 2343/90 a nařízení Rady (EHS) č. 294/91 ze dne 4. února 1991 o provozování nákladní letecké dopravy mezi členskými státy [5], svá práva podle tohoto nařízení a souvisejících nařízení, pokud splňují ostatní povinnosti stanovené tímto nařízením a pokud jsou nadále přímo nebo nepřímo pod faktickou kontrolou třetích zemí nebo státních příslušníků třetích zemí totožných s těmi, kteří vykonávají tuto kontrolu v době přijetí tohoto nařízení. Tuto kontrolu lze nicméně kdykoli přenést na členské státy nebo státní příslušníky členských států.
b) Možnost nákupu a prodeje podílů podle písmene a) se nevztahuje na státní příslušníky, kteří mají významný podíl u leteckého dopravce třetí země.
4. Každý podnik, který se přímo nebo nepřímo účastní na kontrole podílů leteckého dopravce, musí splnit požadavky odstavce 2.
5. Každý letecký dopravce musí být kdykoli schopen prokázat členskému státu odpovědnému za provozní licence, že splňuje požadavky tohoto článku. Komise na žádost členského státu přezkoumá soulad s požadavky tohoto článku a přijme případná nutná rozhodnutí.
Článek 5
1. Každý podnik provozující leteckou dopravu, který žádá o vydání provozní licence poprvé, musí být schopen příslušným orgánům členského státu vydávajícího licenci prokázat, že:
a) může kdykoli dostát svým skutečným a možným závazkům podle realistického odhadu po dobu 24 měsíců od začátku provozu a
b) může pokrýt vlastní stálé i provozní náklady na provoz podle realistického odhadu v souladu s obchodním plánem po dobu tří měsíců od začátku provozu bez ohledu na příjmy z provozu.
2. Pro účely odstavce 1 předloží každý žadatel obchodní plán nejméně na první dva roky provozu. Obchodní plán obsahuje také podrobnosti o finančních vztazích žadatele k jakékoli jiné obchodní činnosti, které se žadatel přímo nebo prostřednictvím příbuzných podniků účastní. Žadatel také poskytne veškeré související informace, zejména údaje podle části A přílohy.
3. Letecký dopravce oznámí předem orgánu vydávajícímu licenci své plány, pokud jde o provoz nové pravidelné nebo nepravidelné služby na kontinent nebo do oblasti, která nebyla dříve provozována, o změnu typu nebo počtu používaných letadel nebo o důležitou změnu v rozsahu jeho činnosti. Rovněž předem oznámí všechna zamýšlená sloučení nebo splynutí nebo odkoupení a oznámí orgánu vydávajícímu licenci do 14 dnů každou změnu ve vlastnictví každé majetkové účasti alespoň 10 % na celkovém kapitálu daného leteckého dopravce nebo jeho mateřské společnosti nebo společnosti, která jej kontroluje na nejvyšším stupni. Předložení dvanáctiměsíčního obchodního plánu dva měsíce před obdobím, ke kterému se vztahuje, je podle tohoto odstavce dostatečným oznámením pro účely změn stávajícího provozu nebo okolností uvedených v tomto obchodním plánu.
4. Pokud orgán vydávající licenci pokládá změny oznámené podle odstavce 3 za změny s významným vlivem na finanční situaci leteckého dopravce, požaduje předložení revidovaného obchodního plánu, který zahrne oznámené změny a pokrývá období nejméně dvanácti měsíců ode dne jejich provedení, jakož i veškeré související informace, včetně údajů podle části B přílohy, za účelem posouzení, zda může letecký dopravce dostát svým skutečným a možným závazkům po dobu dvanácti měsíců. Orgán vydávající licenci rozhodne o revidovaném obchodním plánu nejpozději do tří měsíců od jeho předložení.
5. Orgány vydávající licence mohou kdykoli a za jakýchkoli okolností zřetelně naznačujících existenci finančních potíží leteckého dopravce, kterému vydaly licenci, posoudit jeho finanční výsledky a pozastavit nebo zrušit licenci, pokud nejsou nadále přesvědčeny, že letecký dopravce může dostát svým skutečným a možným závazkům v období dvanácti měsíců. Orgány vydávající licence mohou také vydat dočasnou licenci do uskutečnění finanční reorganizace leteckého dopravce, pokud není ohrožena bezpečnost provozu.
6. Letecký dopravce poskytne svému orgánu, který mu vydal licenci, v každém účetní období bez zbytečného odkladu ověřené účty za předchozí účetní období. Letecký dopravce předloží kdykoli na žádost orgánu vydávajícího licenci informace nezbytné pro účely odstavce 5, a zejména údaje podle části C přílohy.
7. a) Odstavce 1, 2, 3, 4 a 6 tohoto článku se nevztahují na letecké dopravce zabývající se výlučně provozem letadel pod 10 t maximální vzletové hmotnosti nebo s méně než 20 sedadly. Tito letečtí dopravci musí být schopni kdykoli prokázat, že jejich kapitál činí nejméně 80000 ECU nebo na požádání předložit orgánu vydávajícímu licenci informace nezbytné pro účely odstavce 5. Nicméně členský stát může odstavce 1, 2, 3, 4 a 6 použít pro licencované letecké dopravce, kteří provozují pravidelné služby nebo jejichž obrat přesahuje 3 miliony ECU ročně.
b) Komise může po konzultaci s členskými státy zvýšit podle potřeby částky uvedené v písmenu a), pokud hospodářský vývoj naznačuje nutnost takového rozhodnutí. Tato změna se zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.
c) Každý členský stát může ve lhůtě jednoho měsíce předložit rozhodnutí Komise Radě. Rada může ve lhůtě jednoho měsíce za výjimečných okolností kvalifikovanou většinou přijmout odlišné rozhodnutí.
Článek 6
1. Příslušné orgány členského státu, který k vydání provozní licence požaduje od osob, které budou trvale a účinně řídit provoz podniku, důkaz bezúhonnosti nebo důkaz, že neprodělaly úpadek nebo že jim nebyla pozastavena nebo zrušena licence kvůli závažnému profesionálnímu pochybení nebo trestnému činu, přijmou jako dostatečný důkaz ve vztahu ke státním příslušníkům ostatních členských států doklady prokazující splnění těchto požadavků vydané příslušnými orgány členského státu původu nebo předchozího usazení.
Nevydávají-li příslušné orgány členského státu původu nebo předchozího usazení doklady uvedené v prvním pododstavci, mohou být nahrazeny místopřísežným prohlášením nebo v členských státech, které takové prohlášení neupravují, čestným prohlášením učiněným dotyčnou osobou před příslušným soudním nebo správním orgánem nebo před notářem nebo příslušným profesním nebo stavovským sdružením členského státu původu nebo předchozího usazení; tento orgán nebo notář vydá potvrzení o místopřísežném nebo čestném prohlášení.
2. Příslušné orgány členských států mohou požadovat, aby doklady a potvrzení uvedené v odstavci 1 nebyly při předložení starší tří měsíců.
Článek 7
Letecký dopravce musí mít pojištění pokrývající odpovědnost v případě nehody, zejména ve vztahu k cestujícím, zavazadlům, zboží, poštovním zásilkám a třetím osobám.
Článek 8
1. Vlastnictví letadla není podmínkou pro vydání provozní licence nebo její ponechání v platnosti, ale členský stát požaduje, aby letečtí dopravci, kterým vydal licenci, měli k dispozici jedno nebo více letadel prostřednictvím vlastnictví nebo jakéhokoli druhu nájemní smlouvy.
2. a) Aniž je dotčen odstavec 3, musí být letadla používaná leteckým dopravcem registrována podle volby členského státu vydávajícího provozní licenci buď v jeho registru, nebo ve Společenství.
b) Je-li smlouva o pronájmu letadla registrovaného ve Společenství shledána přípustnou podle článku 10, nepožaduje členský stát registraci tohoto letadla ve svém registru, jestliže by to vyžadovalo konstrukční změny na letadle.
3. V případě krátkodobé smlouvy o pronájmu za účelem pokrytí dočasných potřeb leteckého dopravce nebo za jiných výjimečných okolností může členský stát udělit výjimku z požadavků uvedených v odst. 2 písm. a).
4. Pro účely odst. 2 písm. a) zapíše členský stát podle platných právních a správních předpisů včetně těch, které se vztahují k osvědčení způsobilosti, do svého registru bez jakýchkoli diskriminačních poplatků a bez prodlení letadla vlastněná státními příslušníky jiných členských států a převody z leteckých registrů jiných členských států. Na převod letadla se nepoužije žádný poplatek kromě obvyklého poplatku za registraci.
Osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC)
Článek 9
1. Vydání a platnost provozní licence neustále závisí na vlastnictví platného AOC, které stanoví činnosti pokryté provozní licencí a je v souladu s požadavky stanovenými v odpovídajícím nařízení Rady.
2. Do doby vstupu nařízení Rady uvedeného v odstavci 1 v platnost se použijí vnitrostátní právní a správní předpisy týkající se AOC nebo rovnocenného dokumentu týkající se vydávání osvědčení provozovatelům letecké dopravy.
Článek 10
1. Pro účely zajištění bezpečnostních a odpovědnostních norem musí letecký dopravce používající letadlo jiného podniku nebo poskytující letadlo jinému podniku předem obdržet od příslušného orgánu vydávajícího licenci souhlas. Podmínky souhlasu, které tento orgán stanoví, jsou součástí smlouvy o pronájmu mezi stranami.
2. Členský stát neschválí smlouvu o pronájmu letadla s posádkou uzavřenou s leteckým dopravcem, kterému vydal provozní licenci, nejsou-li splněny bezpečnostní normy rovnocenné normám uloženým v článku 9.
Obecná ustanovení
Článek 11
1. Provozní licence platí, dokud letecký dopravce splňuje požadavky tohoto nařízení. Členský stát však může stanovit přezkum na konci prvního roku po vydání nové provozní licence a následně jednou za pět let.
2. Pokud letecký dopravce zastaví provoz na šest měsíců nebo nezahájí provoz do šesti měsíců od vydání provozní licence, rozhodne příslušný členský stát, zda má být provozní licence znovu předložena ke schválení.
3. Ve vztahu k leteckým dopravcům, kterým vydal provozní licenci, rozhodne členský stát, zda má být provozní licence znovu předložena ke schválení v případě změny jednoho nebo více prvků ovlivňujících právní postavení podniku, a zejména v případě splynutí nebo sloučení nebo převzetí kontroly. Dotyční letečtí dopravci mohou pokračovat v provozu, nepřijme-li orgán vydávající licenci odůvodněné rozhodnutí, že je ohrožena bezpečnost provozu.
Článek 12
Leteckému dopravci, proti němuž bylo zahájeno úpadkové nebo podobné řízení, členský stát nepovolí, aby si ponechal provozní licenci, je-li příslušný orgán daného členského státu přesvědčen, že v přiměřené době není reálný výhled na uspokojivou finanční reorganizaci
Článek 13
1. Postupy pro vydávání provozních licencí daný členský stát zveřejní a informuje o nich Komisi.
2. Příslušný členský stát rozhodne o žádosti co nejrychleji, nejpozději do tří měsíců ode dne předložení všech nezbytných informací, přičemž bere v úvahu veškeré dostupné důkazy. Rozhodnutí je sděleno žádajícímu podniku. Zamítavé rozhodnutí musí být odůvodněno.
3. Podnik, jehož žádost o provozní licenci byla zamítnuta, se může obrátit na Komisi. Shledá-li Komise, že požadavky tohoto nařízení nebyly splněny, vydá stanovisko ke správnému výkladu nařízení, aniž je dotčen článek 169 Smlouvy.
4. Rozhodnutí členského státu o vydání nebo zrušení provozní licence se zveřejňují v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 14
1. K plnění svých úkolů podle článku 4 může Komise od zúčastněných členských států získávat všechny nezbytné informace; členské státy rovněž zajistí, aby letečtí dopravci, kterým vydali provozní licenci, tyto informace poskytovali.
2. Nejsou-li požadované informace poskytnuty ve lhůtě stanovené Komisí nebo jsou neúplné, požádá o ně Komise rozhodnutím určeným danému členskému státu. V rozhodnutí blíže určí, které informace požaduje, a stanoví přiměřenou lhůtu pro jejich poskytnutí.
3. Pokud nejsou informace požadované podle odstavce 2 poskytnuty ve stanovené lhůtě nebo pokud letecký dopravce jiným způsobem neprokáže, že splňuje požadavky stanovené v článku 4, Komise o situaci ihned informuje, kromě výjimečných okolností, všechny členské státy. Členské státy mohou až do okamžiku, kdy jim Komise oznámí předložení dokumentů prokazujících splnění příslušných požadavků, pozastavit veškerá práva přístupu na trh, která letecký dopravce požívá podle nařízení Rady (EHS) č. 2408/92 ze dne 23. července 1992 o přístupu leteckých dopravců Společenství na letecké trasy uvnitř Společenství [6].
Článek 15
Kromě pravidel stanovených v tomto nařízení dodržují letečtí dopravci také vnitrostátní právní předpisy slučitelné s právními předpisy Společenství.
Článek 16
Bez ohledu na čl. 3 odst. 1 zůstávají v platnosti provozní licence platné v členském státě ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost, aniž jsou dotčeny právní předpisy, na jejichž základě byly vydány, a to nejdéle po dobu jednoho roku, kromě případu uvedeného v čl. 4 odst. 1 písm. b), pro který se použije doba nejdéle tří let, a v průběhu této doby letečtí dopravci držící licenci učiní nutná opatření k dosažení souladu se všemi požadavky tohoto nařízení. Pro účely tohoto článku se za dopravce držící provozní licenci pokládají také dopravci s osvědčením provozovatele letecké dopravy (AOC) platným ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost, kteří však nejsou držiteli provozní licence.
Tímto článkem není dotčen čl. 4 odst. 2, 3, 4 a 5 ani článek 9, avšak letečtí dopravci provozující činnost na základě výjimek předcházejících vstupu tohoto nařízení v platnost mohou v provozu pokračovat po dobu nepřesahující nejdelší dobu stanovenou výše, dokud členské státy nepřezkoumají jejich soulad s článkem 4.
Článek 17
Členské státy předem konzultují s Komisí přijetí právních a správních předpisů nezbytných k provedení tohoto nařízení. Přijaté předpisy sdělí Komisi.
Článek 18
1. Členské státy a Komise spolupracují při provádění tohoto nařízení.
2. Důvěrné informace získané při použití tohoto nařízení jsou chráněny profesním tajemstvím.
Článek 19
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1993.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. července 1992.