Europa-parlamentets og rådets direktiv 2003/37/EF
af 26. maj 2003
om typegodkendelse af landbrugs- eller skovbrugstraktorer og af deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt af systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer og om ophævelse af direktiv 74/150/EØF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(2),
efter proceduren i traktatens artikel 251(3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Det er i forbindelse med harmoniseringen af godkendelsesprocedurerne blevet nødvendigt at bringe bestemmelserne i Rådets direktiv 74/150/EØF af 4. marts 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende visse dele og specifikationer for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer(4) på linje med bestemmelserne i Rådets direktiv 70/156/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om godkendelse af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil(5) og i Rådets direktiv 92/61/EØF af 30. juni 1992 om standardtypegodkendelse af to- og trehjulede motordrevne køretøjer(6).
(2) Eftersom direktiv 74/150/EØF begrænser anvendelsesområdet for proceduren for EF-typegodkendelse til kun at gælde landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, er det ligeledes nødvendigt at udvide anvendelsesområdet til andre klasser af landbrugs- og skovbrugskøretøjer. Nærværende direktiv er således et første skridt hen imod regulering af andre motordrevne landbrugskøretøjer.
(3) Der bør ligeledes tages højde for, at der bør indføres en undtagelsesprocedure for visse køretøjer, der fremstilles i et begrænset antal, køretøjer, der er de sidste i en serie, eller køretøjer, der svarer til et teknisk niveau, som ikke er dækket af noget særdirektiv.
(4) Eftersom nærværende direktiv bygger på princippet om fuldstændig harmonisering, bør EF-typegodkendelsen først gøres obligatorisk efter en passende frist, således at fabrikanterne af disse køretøjer får mulighed for at tilpasse sig de nye harmoniserede procedurer.
(5) Det er som følge af Rådets afgørelse 97/836/EF af 27. november 1997 om Det Europæiske Fællesskabs tiltrædelse af overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter ("Overenskomst af 1958 som revideret")(7), nødvendigt at overholde de forskellige internationale regler, som Fællesskabet har tilsluttet sig. Det er ligeledes nødvendigt at harmonisere visse prøvninger med de regulativer, der er fastlagt af Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD).
(6) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(8).
(7) Dette direktiv overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som navnlig er nedfældet i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, som generelle principper i fællesskabsretten.
(8) Da direktiv 74/150/EØF har været genstand for både talrige og væsentlige ændringer, bør dette direktiv omarbejdes for at opnå klarhed og overskuelighed -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Anvendelsesområde
1. Dette direktiv finder anvendelse på typegodkendelse af køretøjer, uanset om de er bygget i en eller flere etaper. Det finder anvendelse på de i artikel 2, litra d), definerede køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på mindst 6 km/h.
Direktivet finder ligeledes anvendelse på EF-typegodkendelse af systemer, komponenter og tekniske enheder, der er beregnet til disse køretøjer.
2. Dette direktiv finder ikke anvendelse på:
a) Godkendelse af enkeltkøretøjer.
Visse klasser af køretøjer, der er omfattet af dette direktivs anvendelsesområde, og for hvilke EF-typegodkendelse er obligatorisk, kan imidlertid være omfattet af denne procedure.
b) Maskiner, der er særligt konstrueret til anvendelse inden for skovbrug, såsom udslæbnings- og udkørselstraktorer, jf. ISO 6814:2000.
c) Skovbrugsmaskiner, der er konstrueret på gravemaskinechassis, jf. ISO 6165:2001.
d) Udskifteligt materiel, som ved kørsel på vej løftes fuldstændigt.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
a) "EF-typegodkendelse": En fremgangsmåde, hvorved en medlemsstat attesterer, at en type køretøj, system, komponent eller teknisk enhed opfylder de tekniske krav i dette direktiv. EF-typegodkendelsen kan også benævnes EF-komponenttypegodkendelse, når den vedrører systemer, komponenter eller tekniske enheder.
b) "Etapevis EF-typegodkendelse": En fremgangsmåde, hvorved en eller flere medlemsstater attesterer, at en type delvis opbygget eller etapevis færdigopbygget køretøj afhængig af færdiggørelsesgraden opfylder de tekniske krav i dette direktiv.
c) "Godkendelse af enkeltkøretøjer": Fremgangsmåde, hvorved en medlemsstat attesterer, at et køretøj, der godkendes individuelt, opfylder de nationale krav.
d) "Køretøj": Enhver traktor, ethvert påhængskøretøj eller enhver form for udskifteligt trukket materiel, som er færdigopbygget, delvis opbygget eller etapevis færdigopbygget, og som er beregnet til anvendelse inden for land- eller skovbrug.
e) "Køretøjsklasse": Samling køretøjer med identiske konstruktionskarakteristika.
f) "Køretøjstype": Køretøjer af en bestemt klasse, som er identiske på de i bilag II, kapitel A, anførte væsentlige punkter. En køretøjstype kan omfatte de forskellige varianter og versioner som anført i bilag II, kapitel A.
g) "Basiskøretøj": Ethvert delvis opbygget køretøj, hvis identifikationsnummer bibeholdes under hele den efterfølgende etapevise EF-typegodkendelsesprocedure.
h) "Delvis opbygget køretøj": Ethvert køretøj, som stadig mangler mindst én etape i opbygningen, inden alle de relevante krav i dette direktiv er opfyldt.
i) "Etapevis færdigopbygget køretøj": Ethvert køretøj, som har gennemløbet hele processen for etapevis EF-typegodkendelse, og opfylder alle relevante krav i dette direktiv.
j) "Traktor": Enhver motordrevet landbrugs- eller skovbrugstraktor med hjul eller bælter, som har mindst to aksler og en konstruktivt bestemt maksimalhastighed på mindst 6 km/h, hvis funktion i det væsentlige ligger i dens trækkraft, som er særlig konstrueret til at trække, skubbe, bære eller drive forskellige former for udskifteligt landbrugs- eller skovbrugsmateriel, eller trække landbrugs- eller skovbrugspåhængskøretøjer. Traktoren kan indrettes med henblik på at transportere en ladning i forbindelse med en anvendelse inden for landbrug eller skovbrug, og/eller den kan udstyres med passagersæder.
k) "Påhængskøretøj": Ethvert skovbrugs- eller landbrugspåhængskøretøj, der hovedsagelig er beregnet til at transportere ladninger og konstrueret til at blive koblet til en traktor med henblik på en anvendelse inden for skovbrug eller landbrug. Denne klasse omfatter ligeledes påhængskøretøjer, hvor en del af ladningen bæres af traktoren. Som landbrugs- eller skovbrugspåhængskøretøj regnes også køretøjer, som er koblet til en traktor og har et fast redskab, hvis forholdet mellem køretøjets teknisk tilladte totalmasse og dets egenvægt er over eller lig med 3,0, og køretøjet ikke er konstrueret til at behandle materialer.
l) "Udskifteligt trukket materiel": Landbrugs- eller skovbrugsredskab, som er konstrueret til at blive trukket af en traktor, og som ændrer traktorens funktion eller tilfører en ny funktion. Det kan desuden omfatte et lad, der er konstrueret og udformet til anbringelse af de værktøjer og anordninger, som er nødvendige for at udføre arbejdet, og til midlertidig opbevaring af de materialer, som fremstilles, eller som er nødvendige under arbejdet. Som udskifteligt trukket materiel regnes også ethvert skovbrugs- eller landbrugskøretøj, som er beregnet til at blive trukket af en traktor og har et redskab, der er fastmonteret eller beregnet til behandling af materialer, hvis forholdet mellem køretøjets teknisk tilladte totalmasse og dets egenvægt er under 3,0.
m) "System": En samling anordninger, der i kombination udfører en bestemt funktion i et køretøj.
n) "Komponent": En anordning, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan godkendes uafhængigt af et køretøj.
o) "Teknisk enhed": En anordning, som er bestemt til at være en del af et køretøj, og som kan godkendes særskilt, dog kun i forbindelse med en eller flere bestemte køretøjstyper.
p) "Fabrikant": Den fysiske eller juridiske person, der er ansvarlig over for EF-typegodkendelsesmyndighederne for typegodkendelsesproceduren i enhver henseende og for sikring af produktionens overensstemmelse, uanset om denne person er direkte involveret i alle faser af konstruktionen af et køretøj, et system, en komponent eller en teknisk enhed. Begrebet fabrikant omfatter ligeledes:
i) Enhver fysisk eller juridisk person, som til eget brug konstruerer eller lader konstruere, udfører eller lader udføre et køretøj, et system, en komponent eller en teknisk enhed.
ii) Enhver fysisk eller juridisk person, som i forbindelse med markedsføringen eller ibrugtagningen af et køretøj, et system, en komponent eller en teknisk enhed er ansvarlig for overensstemmelsen med dette direktiv.
"Bemyndiget repræsentant": Enhver fysisk eller juridisk person, der er etableret i Fællesskabet, og som af fabrikanten er behørigt udpeget til i dennes navn og på dennes vegne at repræsentere ham over for de kompetente myndigheder i henhold til dette direktiv.
Hvor der i det følgende henvises til udtrykket "fabrikant", forstås dette som fabrikanten eller dennes bemyndigede repræsentant.
q) "Ibrugtagning": Første anvendelse i Fællesskabet af et køretøj i overensstemmelse med dets bestemmelse. For køretøjer, hvor det før første ibrugtagning hverken er nødvendigt, at fabrikanten eller en af ham udpeget tredjemand installerer eller justerer køretøjet, anses ibrugtagningen for at have fundet sted ved registreringen eller første markedsføring.
r) "EF-typegodkendelsesmyndigheder": De myndigheder i en medlemsstat, som i enhver henseende er ansvarlige for typegodkendelse af køretøjer, systemer, komponenter og tekniske enheder, og som udsteder og i givet fald inddrager EF-typegodkendelser og fungerer som forbindelsesled til de øvrige medlemsstaters EF-typegodkendelsesmyndigheder samt er ansvarlig for kontrol med fabrikantens forholdsregler til sikring af produktionens overensstemmelse.
s) "Teknisk tjeneste": Organisation eller instans, der er udpeget til som prøvningslaboratorium at udføre prøvning og inspektion på vegne af medlemsstatens EF-typegodkendelsesmyndigheder. EF-typegodkendelsesmyndighederne kan også selv varetage denne funktion.
t) "Særdirektiver": Direktiverne i bilag II, kapitel B.
u) "EF-typegodkendelsesattest": De attester, der findes i bilag II, kapitel C, eller i et tilsvarende bilag til et særdirektiv, hvoraf det fremgår, hvilke oplysninger EF-typegodkendelsesmyndighederne skal indgive med hensyn til godkendelse.
v) "Oplysningsskema": Et af de skemaer, der findes i bilag I eller i et tilsvarende bilag til et særdirektiv, hvoraf det fremgår, hvilke oplysninger ansøgeren skal indgive.
w) "Informationsmappe": Fuldstændig sagsmappe indeholdende bl.a. alle de oplysninger, tegninger, fotografier, som ansøgeren i henhold til bilag I skal indgive til den tekniske tjeneste eller EF-typegodkendelsesmyndighederne i henhold til oplysningsskemaet i et særdirektiv eller dette direktiv.
x) "Informationspakke vedrørende typegodkendelse": Informationsmappen og de prøvningsrapporter eller andre dokumenter, som de tekniske tjenester eller EF-typegodkendelsesmyndighederne har vedlagt under udførelsen af deres opgaver.
y) "Indeks til informationspakken vedrørende typegodkendelse": Det dokument, der indeholder en liste over indholdet af informationspakken vedrørende typegodkendelse, hvor hver enkelt side er nummereret eller mærket, således at den let kan identificeres.
z) "Typeattest": Det dokument, som findes i bilag III til dette direktiv og som udstedes af fabrikanten til attestering af, at et bestemt køretøj, der er godkendt i henhold til dette direktiv, er i overensstemmelse med alle de forskrifter, der er gældende på tidspunktet for dets produktion, og som angiver, at det kan registreres eller tages i brug i alle medlemsstaterne uden yderligere inspektion.
Artikel 3
Ansøgning om EF-typegodkendelse
1. Ansøgning indgives af fabrikanten eller dennes repræsentant til EF-typegodkendelsesmyndighederne i en medlemsstat. Denne ansøgning skal være ledsaget af en informationsmappe indeholdende de i bilag I fastsatte oplysninger.
Ved EF-typegodkendelse af systemer, komponenter eller tekniske enheder skal informationsmappen desuden stilles til rådighed for EF-typegodkendelsesmyndighederne, indtil der udstedes eller nægtes godkendelse.
2. Ved etapevis EF-typegodkendelse skal ansøgeren:
a) i første etape indgive de dele af informationsmappen og godkendelsesattesterne, der kræves for et færdigopbygget køretøj, og som svarer til basiskøretøjets opbygningsstade
b) i anden og alle efterfølgende etaper indgive de dele af informationsmappen og de EF-typegodkendelsesattester, der svarer til det aktuelle opbygningsstade, samt et eksemplar af EF-typegodkendelsesattesten, der er udstedt for det delvis opbyggede køretøj i den foregående opbygningsetape. Fabrikanten skal desuden levere en detaljeret liste over alle de ændringer og tilføjelser, der er foretaget på det delvis opbyggede køretøj.
3. Ansøgning om EF-typegodkendelse af et system, en komponent eller en teknisk enhed indgives af fabrikanten til godkendelsesmyndighederne i en medlemsstat. Ansøgningen skal være ledsaget af en informationsmappe i overensstemmelse med det relevante særdirektiv.
4. Der kan kun indgives en ansøgning om EF-typegodkendelse for et køretøj, et system, en komponent eller en teknisk enhed i en enkelt medlemsstat. Der skal indgives særskilt ansøgning for hver type, der ønskes godkendt.
Artikel 4
Proceduren for ansøgning om EF-typegodkendelse
1. Hver medlemsstat udsteder:
a) en EF-typegodkendelse for de køretøjstyper, der er i overensstemmelse med oplysningerne i informationsmappen, og som afhængig af deres klasse opfylder de tekniske krav i de relevante særdirektiver, der er anført i bilag II, kapitel B
b) en etapevis EF-typegodkendelse for de basiskøretøjer, delvis opbyggede køretøjer og etapevis færdigopbyggede køretøjer, der er i overensstemmelse med oplysningerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i de relevante særdirektiver, der er anført i bilag II, kapitel B
c) en EF-typegodkendelse af et system, en komponent eller en teknisk enhed for alle de typer systemer, komponenter eller tekniske enheder, der er i overensstemmelse med oplysningerne i informationsmappen, og som opfylder de tekniske krav i det relevante særdirektiv, der er anført i bilag II, kapitel B.
Hvis det system, den komponent eller den tekniske enhed, der skal godkendes, kun kan fungere efter hensigten eller udvise sine særlige egenskaber i forbindelse med andre af køretøjets dele, og hvis kontrollen af, om et eller flere krav opfyldes, derfor kun kan foretages, når det system, den komponent eller den tekniske enhed, der skal godkendes, er koblet sammen med andre af køretøjets dele, det være sig virkelige eller simulerede, skal EF-typegodkendelsen af systemet, komponenten eller den tekniske enhed begrænses tilsvarende.
I så fald skal der på EF-typegodkendelsesattesten for dette system, denne komponent eller denne tekniske enhed anføres eventuelle begrænsninger i anvendelsen og eventuelle monteringsforskrifter. I forbindelse med EF-typegodkendelse af køretøjet efterprøves det, om der er taget hensyn til disse begrænsninger og forskrifter.
2. Hvis en medlemsstat vurderer, at et køretøj, et system, en komponent eller en teknisk enhed udgør en alvorlig fare for færdselssikkerheden, miljøet eller arbejdssikkerheden, selv om bestemmelserne i stk. 1 er opfyldt, kan den dog nægte at udstede EF-typegodkendelse. Den pågældende medlemsstat underretter straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom, idet den begrunder sin beslutning.
3. EF-typegodkendelsesmyndighederne i hver medlemsstat sender inden for en frist på en måned EF-typegodkendelsesmyndighederne i de øvrige medlemsstater en kopi af EF-typegodkendelsesattesterne samt de dokumenter, der er specificeret i bilag II, kapitel C, for hver køretøjstype, for hvilken de har udstedt, nægtet eller inddraget en EF-typegodkendelse.
4. EF-typegodkendelsesmyndighederne i hver medlemsstat sender hver måned godkendelsesmyndighederne i de øvrige medlemsstater en liste med de i bilag VI anførte oplysninger over de EF-typegodkendelser af systemer, komponenter eller tekniske enheder, som de har udstedt, nægtet eller inddraget i den forløbne måned.
Disse myndigheder sender på anmodning fra godkendelsesmyndighederne i en anden medlemsstat straks en kopi af godkendelsesattesterne for de pågældende systemer, komponenter eller tekniske enheder og/eller en informationspakke for hver type systemer, komponenter eller tekniske enheder, for hvilken de har udstedt, nægtet eller inddraget en EF-typegodkendelsesattest.
Artikel 5
Ændringer af EF-typegodkendelser
1. Den medlemsstat, der har foretaget en EF-typegodkendelse, træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at den bliver underrettet om alle ændringer af de oplysninger, der findes i informationspakken.
2. Ansøgning om ændring af en EF-typegodkendelse indgives udelukkende til den medlemsstat, der har udstedt den oprindelige EF-typegodkendelse.
3. Hvis der i forbindelse med en EF-typegodkendelse er sket ændringer i oplysningerne i informationspakken, skal EF-typegodkendelsesmyndighederne i den medlemsstat, der har foretaget den oprindelige godkendelse, i givet fald udstede rettelsesblade til informationspakken, idet hvert enkelt rettelsesblad tydeligt mærkes med ændringens art og den nye udstedelsesdato.
En samlet, ajourført version af informationspakken ledsaget af en detaljeret beskrivelse af ændringens art anses også for at opfylde dette krav.
4. Hver gang der udstedes rettelsesblade eller udsendes en samlet, ajourført version, rettes også indekset til informationspakken, der er knyttet som bilag til EF-typegodkendelsesattesten, således at datoen for de seneste ændringer på rettelsesbladene eller i den samlede, ajourførte version fremgår.
5. Ændringen betragtes som en "udvidelse", og godkendelsesmyndighederne i den medlemsstat, der har foretaget den oprindelige EF-typegodkendelse, udsteder en revideret EF-typegodkendelsesattest, der er forsynet med et udvidelsesnummer, og det skal af den reviderede udgave tydeligt fremgå, hvorfor og på hvilken dato udvidelsen er foretaget
a) hvis der kræves ny kontrol
b) hvis en oplysning i EF-typegodkendelsesattesten, bortset fra bilagene, er blevet ændret
c) hvis kravene i et særdirektiv, som finder anvendelse på den dato, fra hvilken første ibrugtagning forbydes, er ændret siden den dato, der er anført på EF-typegodkendelsesattesten.
6. Hvis EF-typegodkendelsesmyndighederne i den medlemsstat, der har foretaget den oprindelige EF-typegodkendelse, vurderer, at en ændring i informationspakken berettiger til ny kontrol eller prøvning, underretter den fabrikanten herom, og de udsteder først de i afsnit 3, 4 og 5 omhandlede dokumenter, når den nye prøvning eller kontrol er gennemført med tilfredsstillende resultat.
Artikel 6
Typeattest og EF-typegodkendelsesmærke
1. Som indehaver af en EF-typegodkendelsesattest udsteder fabrikanten en typeattest.
Denne attest, der udformes efter modellerne i bilag III, skal ledsage hvert færdigopbygget eller delvis opbygget køretøj, som fremstilles i overensstemmelse med den godkendte køretøjstype.
2. Medlemsstaterne kan dog af hensyn til beskatning eller registrering af køretøjer, efter at have underrettet Kommissionen og de øvrige medlemsstater herom mindst tre måneder forinden, kræve, at oplysninger, der ikke er nævnt i bilag III, anføres på typeattesten, såfremt disse oplysninger fremgår direkte af informationspakken eller kan udledes heraf ved simpel beregning.
3. Som indehaver af en EF-typegodkendelsesattest for et system, en komponent eller en teknisk enhed skal fabrikanten anbringe sit fabriks- eller handelsmærke, typeidentifikationsmærke og/eller, hvis dette er bestemt i særdirektivet, typegodkendelsesmærke eller -nummer, på alle systemer, komponenter og tekniske enheder, der produceres i overensstemmelse med den godkendte type.
4. Som indehaver af en EF-typegodkendelsesattest, der i henhold til artikel 4, stk. 1, litra c), indeholder begrænsninger i anvendelsen af det pågældende system, den pågældende komponent eller den pågældende tekniske enhed, skal fabrikanten med hvert system, hver komponent eller hver enhed, der produceres, give detaljerede oplysninger om sådanne begrænsninger og anføre eventuelle monteringsforskrifter.
Artikel 7
Registrering, salg og ibrugtagning
1. Hver medlemsstat foretager registrering af nye typegodkendte køretøjer, tillader salg, eller ibrugtagning heraf på grundlag af kriterier, der vedrører deres konstruktion eller drift, men kun, hvis disse køretøjer er ledsaget af en gyldig typeattest.
En medlemsstat må i tilfælde af delvis opbyggede køretøjer ikke forbyde salg, men den kan nægte endelig registrering eller ibrugtagning, indtil de er færdigopbygget.
2. En medlemsstat må kun tillade salg eller ibrugtagning af systemer, komponenter og tekniske enheder, hvis disse systemer, komponenter eller tekniske enheder opfylder kravene i de relevante særdirektiver og kravene i artikel 6, stk. 3.
Artikel 8
Dispensation
1. Kravene i artikel 7, stk. 1, finder hverken anvendelse på køretøjer, der er beregnet på at blive anvendt af de væbnede styrker, civilforsvaret, brandvæsenet eller ordensmagten, eller på køretøjer, der typegodkendes i henhold til stk. 2 i nærværende artikel.
2. Medlemsstaterne kan efter anmodning fra en fabrikant give dispensation fra en eller flere bestemmelser i et eller flere særdirektiver for de i artikel 9, 10 og 11 anførte køretøjer.
Medlemsstaterne sender hvert år Kommissionen og de øvrige medlemsstater en liste over disse dispensationer.
Artikel 9
Køretøjer, der produceres i små serier
For køretøjer, der produceres i små serier, må antallet af køretøjer, der årligt registreres, sælges eller ibrugtages i hver medlemsstat, ikke overstige det maksimale antal enheder, der er angivet i bilag V, del A.
Medlemsstaterne sender hvert år Kommissionen en liste over disse EF-typegodkendelser. Medlemsstater, der udsteder sådanne EF-typegodkendelser, sender en kopi af oplysningsskemaerne og EF-typegodkendelsesattesterne med alle relevante bilag til godkendelsesmyndighederne i de medlemsstater, som fabrikanten udpeger, idet undtagelsernes art anføres. Disse medlemsstater beslutter inden for en frist på tre måneder, om og i givet fald for hvor mange køretøjer de anerkender EF-typegodkendelsen af køretøjer, der skal registreres på deres område.
Artikel 10
Restkøretøjer
1. Medlemsstaterne kan i tilfælde af restkøretøjer efter anmodning fra fabrikanten i det i bilag V, del B, anførte omfang og i det i tredje afsnit anførte begrænsede tidsrum registrere og tillade salg eller ibrugtagning af fabriksnye køretøjer, der er i overensstemmelse med en køretøjstype, hvis typegodkendelse ikke længere er gyldig.
Første afsnit finder kun anvendelse på køretøjer, der
a) befinder sig på Fællesskabets område, og
b) er ledsaget af en gyldig typeattest, der blev udstedt på et tidspunkt, hvor EF-typegodkendelsen for den pågældende køretøjstype endnu var gyldig, men hvor køretøjet ikke er blevet registreret eller taget i brug, inden nævnte godkendelse blev ugyldig.
Denne mulighed er begrænset til en periode på 24 måneder for færdigopbyggede køretøjer og på 30 måneder for etapevis færdigopbyggede køretøjer regnet fra den dato, hvor EF-typegodkendelsen blev ugyldig.
2. Ved anvendelse af stk. 1 på en eller flere køretøjstyper af en bestemt klasse skal fabrikanten indgive en ansøgning til de kompetente myndigheder i hver medlemsstat, der berøres af ibrugtagningen af disse køretøjstyper. Ansøgningen skal indeholde en teknisk og/eller økonomisk begrundelse.
De pågældende medlemsstater skal inden tre måneder afgøre, hvorvidt og i givet fald for hvilket antal enheder de accepterer, at den pågældende køretøjstype registreres på deres område.
Enhver medlemsstat, der berøres af ibrugtagningen af disse køretøjstyper, er ansvarlig for, at fabrikanten overholder bestemmelserne i bilag V, del B.
Artikel 11
Uforenelige køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder
For køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder, der er fremstillet på grundlag af en teknologi eller principper, som er uforenelig med et eller flere krav i et eller flere særdirektiver, gælder følgende:
a) Medlemsstaten kan udstede en midlertidig EF-typegodkendelse. Medlemsstaten skal i så fald inden for en frist på en måned sende en kopi af EF-typegodkendelsesattesten og bilagene hertil til godkendelsesmyndighederne i de øvrige medlemsstater og Kommissionen. Samtidig skal medlemsstaten fremsende en ansøgning til Kommissionen om tilladelse til at udstede EF-typegodkendelse i henhold til dette direktiv.
Ansøgningen skal ledsages af en rapport, som indeholder:
i) en begrundelse for, hvorfor den pågældende teknologi eller de pågældende principper bevirker, at køretøjet, systemet, komponenten eller den tekniske enhed ikke er forenelig(t) med kravene i et eller flere af de relevante særdirektiver
ii) en beskrivelse af de sikkerheds-, miljøbeskyttelses- og arbejdssikkerhedsaspekter, der berøres, og de forholdsregler, der er truffet
iii) en beskrivelse af de prøvninger og prøveresultater, hvoraf det fremgår, at sikkerheden, miljøbeskyttelsen og arbejdssikkerheden er på et mindst lige så højt niveau som det, kravene i et eller flere af de relevante særdirektiver indebærer.
b) Kommissionen skal inden for en frist på tre måneder efter modtagelse af den fuldstændige rapport sende et udkast til beslutning til det udvalg, som er anført i artikel 20, stk. 1. Kommissionen beslutter efter proceduren i artikel 20, stk. 2, om det tillades medlemsstaten at udstede EF-typegodkendelse i henhold til dette direktiv.
Kun anmodningen om tilladelse til at udstede en godkendelse og udkastet til beslutning fremsendes til medlemsstaterne på det/de officielle sprog i disse medlemsstater.
c) Hvis anmodningen godkendes, kan medlemsstaten udstede en EF-typegodkendelse i henhold til dette direktiv. Det skal i så fald fremgå af beslutningen, om der gælder nogen begrænsninger for dens gyldighed. Gyldighedsperioden for enhver EF-typegodkendelse skal være mindst 36 måneder.
d) Når de pågældende særdirektiver er blevet tilpasset den tekniske udvikling, således at de køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder, for hvilke der er udstedt godkendelse i henhold til bestemmelserne i nærværende artikel, er i overensstemmelse med de ændrede direktiver, skal medlemsstaterne konvertere sådanne godkendelser til typegodkendelser, der er i overensstemmelse med nærværende direktiv, idet der gives en rimelig frist til at foretage de nødvendige ændringer af komponenterne eller de tekniske enheder, herunder fjernelse af enhver henvisning til eventuelle begrænsninger eller undtagelser.
e) Hvis de nødvendige foranstaltninger til tilpasning af særdirektiverne ikke er gennemført, kan gyldigheden af typegodkendelser, som er udstedt i henhold til bestemmelserne i nærværende artikel, forlænges efter anmodning fra den medlemsstat, som har udstedt EF-typegodkendelsen, ved en yderligere beslutning af Kommissionen.
f) En undtagelse, der indrømmes for første gang i henhold til nærværende artikel, kan danne grundlag for det i artikel 20 omhandlede udvalg i forbindelse med andre identiske ansøgninger.
Artikel 12
Ækvivalens
1. På forslag af Kommissionen kan Rådet med kvalificeret flertal inden for rammerne af multilaterale og bilaterale aftaler mellem Fællesskabet og tredjelande anerkende, at procedurer, som er fastsat ved internationale regulativer eller ved bestemmelser i tredjelande, er ækvivalente med dette direktivs og særdirektivernes krav for eller bestemmelser om EF-typegodkendelse af køretøjer, systemer, komponenter og separate tekniske enheder.
2. Ækvivalensen af EF-typegodkendelser, der udstedes i henhold til særdirektiverne om motorkøretøjer som defineret i direktiv 70/156/EØF og anført i bilag II, kapitel B, del II-A, i nærværende direktiv anerkendes.
3. Ækvivalensen af typegodkendelser, der udstedes i henhold til de UNECE-regulativer, der findes som bilag til den reviderede overenskomst af 1958, der findes i bilag II, kapitel B, del II-B, i nærværende direktiv anerkendes.
4. Ækvivalensen af de prøvningsrapporter, der udstedes på grundlag af de standardiserede regulativer fra OECD, som findes i bilag II, kapitel B, del II-C, i nærværende direktiv anerkendes som et alternativ til de prøvningsrapporter, der udstedes på grundlag af de relevante særdirektiver.
Artikel 13
Foranstaltninger vedrørende produktionens overensstemmelse
1. Når en medlemsstat udsteder EF-typegodkendelse, skal den for denne godkendelse træffe de i bilag IV anførte fornødne foranstaltninger for, i givet fald i samarbejde med EF-typegodkendelsesmyndighederne i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, om der er truffet passende foranstaltninger til sikring af, at de producerede køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder er i overensstemmelse med den godkendte type.
2. Når en medlemsstat har udstedt EF-typegodkendelse, skal den for denne godkendelse træffe de i bilag IV anførte fornødne foranstaltninger for, i givet fald i samarbejde med EF-typegodkendelsesmyndighederne i de øvrige medlemsstater, at kontrollere, om de i stk. 1 anførte foranstaltninger fortsat er passende, og om de producerede køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder fortsat er i overensstemmelse med den godkendte type.
Kontrol med, at produktionen er i overensstemmelse med den godkendte type, begrænses til de procedurer, der er anført i bilag IV, del 2.
Artikel 14
Oplysningspligt
Medlemsstaternes EF-typegodkendelsesmyndigheder underretter inden for en frist på en måned hinanden om inddragelse af EF-typegodkendelser og om årsagen hertil.
Artikel 15
Beskyttelsesklausuler
1. Hvis en medlemsstat finder, at køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder af en bestemt type udgør en alvorlig fare for færdsels- eller arbejdssikkerheden, selv om de er ledsaget af en gyldig typeattest eller er mærket på passende vis, kan den dog i højst seks måneder nægte registreringen af sådanne køretøjer eller forbyde salget eller ibrugtagningen på sit område af sådanne køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder.
Den pågældende medlemsstat underretter straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom med en begrundelse for sin beslutning.
2. I de i stk. 1 anførte tilfælde holder Kommissionen snarest muligt samråd med de berørte parter.
Hvis Kommissionen efter dette samråd konstaterer:
a) at foranstaltningen er berettiget, underretter den straks den medlemsstat, der har taget initiativ hertil, og de øvrige medlemsstater herom
b) at foranstaltningen er uberettiget, underretter den straks den medlemsstat, der har taget initiativ hertil, samt fabrikanten herom.
Hvis den i stk. 1 anførte beslutning skyldes en mangel i et af særdirektiverne, vedtages beslutningen om at fastholde den efter proceduren i artikel 20, stk. 2.
Artikel 16
Manglende overensstemmelse med den godkendte type
1. Ved manglende overensstemmelse med den godkendte type forstås, at der konstateres afvigelser i forhold til EF-typegodkendelsesattesten og/eller informationspakken, som den medlemsstat, der har udstedt godkendelsen, ikke har givet tilladelse til i henhold til artikel 5, stk. 3.
Et køretøj anses ikke for at være i uoverensstemmelse med den godkendte type, hvis de tolerancer, der er tilladt i særdirektiver, er overholdt.
2. Hvis en medlemsstat, der har udstedt en EF-typegodkendelse, konstaterer, at køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder, som er ledsaget af en typeattest eller forsynet med et godkendelsesmærke, ikke er i overensstemmelse med den type, den har godkendt, træffer den de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de producerede køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder atter bringes i overensstemmelse med den godkendte type.
Godkendelsesmyndighederne i den pågældende medlemsstat underretter godkendelsesmyndighederne i de øvrige medlemsstater og Kommissionen om de trufne foranstaltninger, der om nødvendigt kan omfatte inddragelse af godkendelsen.
3. EF-typegodkendelsesmyndighederne anmoder den medlemsstat, der har EF-typegodkendt et system, en komponent, en teknisk enhed eller et delvis opbygget køretøj, om at træffe de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de producerede køretøjer atter bringes i overensstemmelse med den godkendte type, når
a) et køretøjs manglende overensstemmelse i forbindelse med EF-typegodkendelse af en køretøjstype udelukkende skyldes et systems, en komponents eller en teknisk enheds manglende overensstemmelse, eller
b) et etapevis færdigopbygget køretøjs manglende overensstemmelse i forbindelse med etapevis EF-typegodkendelse udelukkende skyldes manglende overensstemmelse af et system, en komponent eller en teknisk enhed, der er en integrerende del af det delvis opbyggede køretøj, eller af selve det delvis opbyggede køretøj.
De kompetente myndigheder skal straks underrette Kommissionen, og stk. 2, finder anvendelse.
Artikel 17
Kontrol af den manglende overensstemmelse
Hvis en medlemsstat fastslår, at køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder, som er ledsaget af en EF-typeattest eller forsynet med et EF-typegodkendelsesmærke, ikke er i overensstemmelse med den godkendte type, kan den anmode den medlemsstat, der har udstedt EF-typegodkendelsen, om at kontrollere, om de producerede køretøjer, systemer, komponenter eller tekniske enheder er i overensstemmelse med den godkendte type.
Denne kontrol skal finde sted snarest muligt og under alle omstændigheder senest seks måneder efter, at anmodningen er fremsat.
Artikel 18
Meddelelse om beslutninger og retsmidler
Der skal gives en udførlig begrundelse for alle beslutninger om at nægte eller inddrage en EF-typegodkendelse, nægte registrering eller forbyde ibrugtagning eller salg, som træffes i medfør af bestemmelser, der er vedtaget til gennemførelse af direktivet.
Den berørte part underrettes om beslutningen med angivelse af, hvilke retsmidler der er til rådighed i medfør af den gældende lovgivning i medlemsstaterne, og hvilke tidsfrister der gælder for anvendelse af disse retsmidler.
Artikel 19
Ændring af bilagene til dette direktiv og særdirektiverne
1. De foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre dette direktiv for så vidt angår nedennævnte spørgsmål, vedtages efter proceduren i artikel 20, stk. 2:
a) ændringer, som er nødvendige for at tilpasse bilagene til dette direktiv, eller
b) ændringer, som er nødvendige for at tilpasse de tekniske bilag til særdirektiverne, eller
c) indførelsen af bestemmelser vedrørende EF-typegodkendelse af tekniske enheder i særdirektiverne.
2. Hvis der i henhold til beslutning 97/836/EF indføres nye regler eller ændringer af eksisterende regler, som Fællesskabet har godkendt, tilpasser Kommissionen bilagene til nærværende direktiv i overensstemmelse med proceduren i artikel 20, stk. 2.
Artikel 20
Udvalg
1. Kommissionen bistås af et udvalg.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 21
Meddelelse om EF-typegodkendelsesmyndigheder og tekniske tjenester
1. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de øvrige medlemsstater om navne og adresser på:
a) EF-typegodkendelsesmyndighederne og i givet fald, hvilke fagområder de enkelte myndigheder er ansvarlige for, og
b) de tekniske tjenester, som de har udpeget, med angivelse af, hvilke prøvninger hver enkelt tjeneste er udpeget til at udføre.
De udpegede tekniske tjenester skal opfylde de harmoniserede standarder om drift af prøvningslaboratorier (EN-ISO/IEC 17025:2000), idet følgende bestemmelser samtidig skal overholdes:
i) en fabrikant kan kun udpeges som teknisk tjeneste, når dette er udtrykkelig hjemlet i særdirektiverne eller de alternative regulativer
ii) en teknisk tjeneste kan benytte andet udstyr end sit eget, forudsat at EF-typegodkendelsesmyndighederne har givet deres samtykke hertil.
2. Det antages, at en udpeget teknisk tjeneste, opfylder den i stk. 1, litra b), omhandlede harmoniserede standard.
Kommissionen kan dog i givet fald anmode medlemsstaterne om at godtgøre dette.
3. Tekniske tjenester i et tredjeland kan kun udpeges inden for rammerne af bilaterale eller multilaterale aftaler mellem Fællesskabet og det pågældende tredjeland.
Artikel 22
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør de nødvendige love og administrative bestemmelser for at gennemføre nærværende direktiv senest den 31. december 2004. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen herom.
De anvender disse bestemmelser fra 1. juli 2005.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale love og administrative bestemmelser, som de vedtager på det område, der er omfattet af direktivet.
Artikel 23
Gennemførelsesforanstaltninger vedrørende EF-typegodkendelser
1. For så vidt angår køretøjer af klasse T1, T2 og T3 anvender medlemsstaterne dette direktiv
a) for nye køretøjstyper fra den 1. juli 2005
b) for alle nye køretøjer, der tages i brug fra den 1. juli 2009.
2. For så vidt angår andre køretøjsklasser end de i stk. 1 omhandlede, anvender medlemsstaterne dette direktiv, når alle særdirektiver for en køretøjsklasse som defineret i bilag II, er vedtaget
a) for nye køretøjstyper tre år efter den dato, hvor det sidste særdirektiv, som skal vedtages, træder i kraft
b) for alle køretøjer, der er taget i brug, seks år efter den dato, hvor det sidste særdirektiv, som skal vedtages, træder i kraft.
3. Medlemsstaterne kan, hvis en fabrikant anmoder herom, anvende dette direktiv på nye køretøjstyper fra datoen for alle relaterede særdirektivers vedtagelse.
Artikel 24
Ophævelse
1. Direktiv 74/150/EØF ophæves med virkning fra den 1. juli 2005.
2. Henvisninger til direktiv 74/150/EØF gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses i henhold til den i bilag VIII anførte ækvivalenstabel.
Artikel 25
Ikrafttrædelse
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 26
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. maj 2003.
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/37/ES
ze dne 26. května 2003
o schvalování typu zemědělských a lesnických traktorů, jejich přípojných vozidel a výměnných tažených strojů, jakož i jejich systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků a o zrušení směrnice 74/150/EHS
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy [3],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) V rámci harmonizace postupů schvalování typu se stalo nezbytným přizpůsobit směrnici Rady 74/150/EHS ze dne 4. března 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu kolových zemědělských a lesnických traktorů [4] směrnici Rady 70/156/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel [5] a směrnici Rady 92/61/EHS ze dne 30. června 1992 o schvalování typu dvoukolových a tříkolových motorových vozidel [6].
(2) Směrnice 74/150/EHS omezuje oblast působnosti postupu schvalování typu Společenství na kolové zemědělské a lesnické traktory, a proto je také důležité rozšířit její oblast působnosti na jiné kategorie zemědělských a lesnických vozidel. Tato směrnice je proto prvním krokem k právní úpravě pro ostatní motorová zemědělská vozidla.
(3) Je třeba také brát v úvahu skutečnost, že by bylo třeba zavést postupy pro výjimky pro určitá vozidla vyrobená v malých sériích, vozidla z výběhu série nebo taková vozidla, která se vyznačují technickým pokrokem, který není zachycen ve zvláštních směrnicích.
(4) Tato směrnice je založena na úplné harmonizaci, a proto by období předcházející povinnému ES schvalování typu mělo být dostatečně dlouhé, aby umožnilo výrobcům těchto vozidel přizpůsobit se novým harmonizovaným postupům.
(5) V důsledku rozhodnutí Rady 97/836/ES ze dne 27. listopadu 1997 o přistoupení Evropského společenství k Dohodě Evropské hospodářské komise OSN o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání homologací udělených na základě těchto pravidel ("revidovaná dohoda z roku 1958") [7] musí být dodržovány různé mezinárodní předpisy, k nimž Společenství přistoupilo. Některé zkoušky by také měly být harmonizovány se zkouškami stanovenými kodexy Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD).
(6) Opatření nezbytná k provedení této směrnice by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi [8].
(7) Tato směrnice ctí základní práva a dodržuje zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie jako základní zásady práva Společenství.
(8) Směrnice 74/150/EHS byla různě a podstatně měněna, a měla by být proto v zájmu jednoznačnosti a přehlednosti znovu vydána,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na schvalování typu vozidel montovaných v jediném stupni nebo ve více stupních. Vztahuje se na vozidla uvedená v článku 2 písm. d) s maximální konstrukční rychlostí nejméně 6 km/h.
Směrnice se také vztahuje na ES schvalování typu systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla.
2. Tato směrnice se nevztahuje:
a) na schvalování jednotlivých vozidel;
tento postup se však může využít u určitých kategorií vozidel, které spadají do oblasti působnosti této směrnice a pro které je ES schvalování typu povinné;
b) na stroje konstruované speciálně pro užití v lesnictví, jako jsou vlečná zařízení a dopravníky definované v normy ISO 6814:2000;
c) na lesnické stroje postavené na podvozku pro zemní práce definované v normě ISO 6165:2001;
d) na výměnné stroje, které jsou celé zdviženy nad zemí, pokud je vozidlo, ke kterému jsou stroje připojeny, provozováno na pozemní komunikaci.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a) "ES schvalováním typu" správní postup, kterým členský stát osvědčuje, že určitý typ vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku splňuje technické požadavky této směrnice; ES schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku může být také označováno jako "dílčí ES schválení typu";
b) "vícestupňovým ES schvalováním typu" správní postup, kterým jeden nebo více členských států osvědčuje, že určitý typ nedokončeného nebo dokončeného vozidla splňuje technické požadavky této směrnice v závislosti na stupni rozpracovanosti;
c) "schvalováním jednotlivého vozidla" správní postup, kterým členský stát osvědčuje, že jednotlivě schválené vozidlo splňuje jeho vnitrostátní technické požadavky;
d) "vozidlem" traktor, přípojné vozidlo nebo výměnný přípojný stroj, úplné, nedokončené, nebo dokončené, které jsou určeny pro užití v zemědělství nebo v lesnictví;
e) "kategorií vozidla" každá sada vozidel, která mají stejné konstrukční vlastnosti;
f) "typem vozidla" vozidla určité kategorie, která se neliší v podstatných hlediscích stanovených v kapitole A přílohy II; typ vozidla může zahrnovat různé varianty a verze obsažené v kapitole A přílohy II;
g) "základním vozidlem" každé nedokončené vozidlo, jež si v průběhu následných stupňů vícestupňového ES schválení typu ponechává své identifikační číslo vozidla (VIN);
h) "nedokončeným vozidlem" každé vozidlo, jehož dokončení vyžaduje ještě minimálně jeden stupeň k tomu, aby vozidlo splnilo všechny odpovídající technické požadavky této směrnice;
i) "dokončeným vozidlem" každé vozidlo, které prošlo postupem vícestupňového ES schvalování typu a které splňuje všechny odpovídající požadavky této směrnice;
j) "traktorem" každé motorové kolové nebo pásové zemědělské nebo lesnické vozidlo s nejméně dvěma nápravami a s maximální konstrukční rychlostí nejméně 6 km/h, jehož hlavní funkcí je vyvíjet tažnou sílu a které bylo speciálně konstruováno k tažení, tlačení, nesení a pohonu určitých výměnných zařízení konstruovaných k vykonávání zemědělských nebo lesnických prací nebo k tažení zemědělských nebo lesnických přípojných vozidel; může být přizpůsobeno k tomu, aby při zemědělských nebo lesnických pracích neslo náklad nebo může být vybaveno sedadly pro spolujezdce;
k) "přípojným vozidlem" každé zemědělské nebo lesnické přípojné vozidlo určené hlavně k nesení nákladu a konstruované k tomu, aby bylo taženo traktorem pro zemědělské nebo lesnické účely; přípojná vozidla, u nichž je část jejich naložené hmotnosti nesena tažným vozidlem, spadají do této kategorie; každé vozidlo připojené k traktoru a zahrnující nástroj se musí považovat za zemědělské nebo lesnické přípojné vozidlo, pokud je poměr celkové technicky přípustné hmotnosti k nenaložené hmotnosti tohoto vozidla roven 3,0 nebo větší a pokud nebylo vozidlo konstruováno ke zpracování materiálů;
l) "výměnným taženým strojem" každý nástroj užívaný v zemědělství nebo lesnictví, který je konstruován tak, aby byl tažen traktorem, a který mění nebo doplňuje jeho funkce; stroj může mít ložnou plošinu konstruovanou a vyrobenou k tomu, aby přijala nějaký nástroj a zařízení potřebné pro využití tohoto stroje, a může dočasně uskladnit jakýkoli materiál vytvořený nebo potřebný v průběhu prací; každé vozidlo určené k tomu, aby bylo taženo traktorem, a zahrnující trvale nástroj nebo konstruované ke zpracovávání materiálů se považuje za výměnný tažený stroj, pokud je poměr celkové technicky přípustné hmotnosti k nenaložené hmotnosti tohoto vozidla roven 3,0 nebo větší.
m) "systémem" každá sada zařízení vestavěných ve vozidle k výkonu zvláštních funkcí;
n) "konstrukční částí" zařízení určené k tomu, aby bylo částí vozidla, které může být schváleno jako typ nezávisle na vozidle;
o) "samostatným technickým celkem" zařízení určené k tomu, aby bylo částí vozidla, které může být schváleno jako typ nezávisle, ale pouze ve vztahu k jednomu nebo k více určeným typům vozidel;
p) "výrobcem" fyzická nebo právnická osoba, která orgánu pro ES schvalování typu odpovídá za postup schvalování typu a za zajištění shodnosti výroby nezávisle na tom, zda je tato osoba přímo zapojena do všech stupňů výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku; za výrobce se také považují:
i) každá fyzická nebo právnická osoba, která koncipovala, koncipuje, vyrábí nebo vyrobila pro vlastní potřebu vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek;
ii) každá fyzická nebo právnická osoba, která odpovídá za to, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek v době uvádění na trh nebo do provozu vyhovují této směrnici;
Zástupcem výrobce je fyzická nebo právnická osoba usazená ve Společenství a pověřená výrobcem k jeho zastupování ve vztahu k příslušnému orgánu a k jednání jménem výrobce v oblasti působnosti této směrnice.
V dalším je třeba "výrobcem" rozumět výrobce nebo jeho zástupce;
q) "uvedením do provozu" první užití každého vozidla pro účely, ke kterým je ve Společenství určeno, pokud již vozidlo nevyžaduje před prvním užitím montáž nebo seřízení výrobcem nebo jím určenou třetí osobou; datum registrace nebo prvního uvedení na trh se považuje za datum uvedení do provozu;
r) "orgánem pro ES schvalování typu" orgán členského státu příslušný pro všechna hlediska schválení typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, který vydává a popřípadě odejímá ES schválení typu, který slouží jako styčné místo pro orgány pro ES schvalování typu ostatních členských států a který ověřuje opatření přijatá výrobcem pro zajištění shodnosti výroby;
s) "technickou zkušebnou" organizace nebo subjekt určené jako zkušební laboratoř pro zkoušky nebo kontroly jménem orgánu pro ES schvalování typu členského státu; tuto činnost může rovněž vykonávat orgán pro ES schvalování typu sám;
t) "zvláštními směrnicemi" směrnice uvedené v seznamu v kapitole B přílohy II;
u) "certifikátem ES schválení typu" jeden z formulářů uvedených v kapitole C přílohy II nebo v odpovídající příloze zvláštní směrnice, v nichž jsou stanoveny údaje, které musí poskytnout orgán pro ES schvalování typu;
v) "informačním dokumentem" jeden z formulářů uvedených v příloze I této směrnice nebo v odpovídající příloze zvláštní směrnice, v nichž jsou stanoveny údaje, které musí poskytnout žadatel;
w) "dokumentací výrobce" úplný soubor nebo spis, které obsahují údaje, výkresy a fotografie požadované v příloze I a předávané žadatelem technické zkušebně nebo orgánu pro ES schvalování typu podle údajů informačního dokumentu ve zvláštní směrnici nebo v této směrnici;
x) "schvalovací dokumentací" dokumentace výrobce se všemi zkušebními protokoly nebo jinými dokumenty, které přiložila technická zkušebna nebo orgán pro ES schvalování typu k dokumentaci výrobce v průběhu výkonu svých funkcí;
y) "seznamem schvalovací dokumentace" dokument, ve kterém je uveden souhrnný obsah schvalovací dokumentace ve vhodném číslování nebo jiném značení pro jednoznačnou identifikaci všech stránek;
z) "prohlášením o shodě" doklad stanovený v příloze III, kterým výrobce osvědčuje, že určité vozidlo, které je schváleno jako typ podle této směrnice, splňuje veškeré právní požadavky použitelné v době jeho výroby a který potvrzuje, že vozidlo může být bez dalších ověřování registrováno nebo uvedeno do provozu ve všech členských státech.
Článek 3
Žádost o ES schválení typu
1. Žádost o ES schválení typu vozidla podává výrobce schvalovacímu orgánu členského státu. K žádosti musí být přiložena dokumentace výrobce, která obsahuje informace požadované v příloze I.
V případě ES schválení typu systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků musí být orgánu pro ES schvalování typu až do udělení nebo odmítnutí ES schválení typu poskytnuta také dokumentace výrobce.
2. V případě vícestupňového ES schvalování typu musí žadatel poskytnout:
a) v prvním stupni ty části dokumentace výrobce a certifikáty ES schválení typu požadované pro úplné vozidlo, které odpovídají stavu výroby základního vozidla;
b) ve druhém a dalších stupních ty části dokumentace výrobce a certifikáty ES schválení typu požadované pro dokončené vozidlo, které odpovídají současnému stavu výroby, a kopie certifikátů ES schválení typu nedokončeného vozidla, které byly vydány v předchozím stupni; výrobce musí dále dodat podrobný seznam změn a doplňků, které provedl na nedokončeném vozidle;
3. Žádost o ES schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku podává výrobce orgánu pro ES schvalování typu členského státu. K žádosti musí být přiložena dokumentace výrobce v souladu se zvláštní směrnicí.
4. Žádost o ES schválení typu vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku smí být podána pouze v jednom členském státě. Pro každý typ, který má být schválen, musí být podána samostatná žádost.
Článek 4
Postup ES schvalování typu
1. Každý členský stát udělí:
a) ES schválení typu typům vozidel, které se shodují s údaji v dokumentaci výrobce a které podle své kategorie splňují technické požadavky všech zvláštních směrnic uvedených v kapitole B přílohy II;
b) vícestupňové ES schválení typu typům základních, nedokončených nebo dokončených vozidel, které se shodují s údaji v dokumentaci výrobce a které splňují technické požadavky všech zvláštních směrnic uvedených v kapitole B přílohy II;
c) ES schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku všem typům systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které se shodují s údaji v dokumentaci výrobce a které splňují technické požadavky obsažené v odpovídající zvláštní směrnici uvedené v kapitole B přílohy II;
Pokud schvalovaný systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek plní svou funkci jen ve spojení s jinými částmi vozidla a z tohoto důvodu je možné ověřit shodu s jedním nebo více požadavky, pouze pokud schvalovaný systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek pracují ve spojení s jinými částmi vozidla, skutečnými nebo simulovanými, musí být rozsah ES schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku odpovídajícím způsobem omezen.
Certifikát ES schválení typu tohoto systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku musí pak uvádět případná omezení jejich užití a musí udávat případné podmínky pro jejich montáž. Dodržování těchto omezení a podmínek musí být při ES schvalování typu vozidla ověřováno.
2. Pokud členský stát zjistí, že vozidlo, systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, které vyhovují odstavci 1, přesto vážně ohrožují bezpečnost provozu po pozemních komunikacích, životní prostředí nebo bezpečnost osádky, může udělení ES schválení typu odmítnout. Uvědomí o tom neprodleně ostatní členské státy a Komisi a uvede důvody svého rozhodnutí.
3. Schvalovací orgán každého členského státu zašle do jednoho měsíce schvalovacím orgánům ostatních členských států kopie certifikátu ES schválení typu s přílohami podle kapitoly C přílohy II pro každý typ vozidla, pro který ES schválení typu udělil, odmítl udělit nebo odejmul.
4. Orgány pro ES schvalování typu každého členského státu zasílají měsíčně orgánům pro ES schvalování typu ostatních členských států seznam obsahující údaje o ES schválení typu systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků podle přílohy VI, která udělily, odmítly udělit nebo odejmuly v průběhu daného měsíce.
Na žádost orgánu pro ES schvalování typu jiného členského státu mu zašlou ihned kopii certifikátu ES schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku nebo schvalovací dokumentaci pro každý systém, konstrukční část nebo samostatný technický celek, kterým bylo ES schválení typu uděleno, odmítnuto nebo odejmuto.
Článek 5
Změny ES schválení typu
1. Členský stát, který udělí ES schválení typu, přijme nezbytná opatření, aby byl informován o každé změně údajů uvedených ve schvalovací dokumentaci.
2. Žádost o změnu ES schválení typu musí být podána výlučně členskému státu, který udělil původní ES schválení typu.
3. Pokud se v případě ES schválení typu změní údaje uvedené ve schvalovací dokumentaci, vydá orgán pro ES schvalování typu členského státu, který udělil původní ES schválení typu, podle potřeby revidované stránky schvalovací dokumentace a na každé revidované stránce zřetelně vyznačí povahu změny a datum jejího nového vydání.
Za splnění tohoto požadavku se také považuje vydání sjednocené a aktualizované verze schvalovací dokumentace spolu s podrobným popisem změny.
4. Při každém vydání revidovaných stránek nebo sjednocené a aktualizované verze musí být současně upraven i seznam schvalovací dokumentace, který se přikládá k certifikátu ES schválení typu, tak, aby uváděl datum posledních změn nebo datum vydání sjednocené a aktualizované verze.
5. Změna se považuje za "rozšíření" a orgán schvalování typu v členském státu, který vydal původní ES schválení typu, vydá revidovaný certifikát ES schválení typu označený číslem rozšíření a který v dále uvedených případech zřetelně uvede důvod rozšíření a datum svého vydání,
a) pokud jsou požadovány nové inspekce;
b) pokud se změnila jakákoli informace v certifikátu ES schválení typu s výjimkou jeho příloh;
c) pokud se od doby uvedené v certifikátu ES schválení typu změnily požadavky zvláštní směrnice na den, od kterého je zakázáno první uvedení do provozu.
6. Pokud orgán pro ES schvalování typu v členském státu, který udělil původní ES schválení typu, shledá, že změna schvalovací dokumentace vyžaduje novou inspekci nebo nové zkoušky či nová ověření, informuje o tom výrobce a dokumenty uvedené v odstavcich 3, 4 a 5 vydá, pouze pokud nové zkoušky nebo ověření proběhnou s uspokojivými výsledky.
Článek 6
Prohlášení o shodě a značka ES schválení typu
1. Výrobce jako držitel certifikátu ES schválení typu vystaví prohlášení o shodě.
Prohlášení, jehož vzor je uveden v příloze III, musí provázet každé vozidlo, úplné nebo nedokončené, které bylo vyrobeno ve shodě se schváleným typem vozidla.
2. Členské státy však mohou pro účely zdaňování a registrace, poté co nejméně tři měsíce předem upozorní Komisi a ostatní členské státy, vyžadovat doplnění prohlášení o údaje, které nejsou uvedeny v příloze III, za podmínky, že tyto údaje jsou výslovně uvedeny ve schvalovací dokumentaci nebo z ní mohou být odvozeny jednoduchým výpočtem.
3. Výrobce jako držitel certifikátu ES schválení typu systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku umístí na každou konstrukční část nebo samostatný technický celek vyrobené ve shodě se schváleným typem svou výrobní nebo obchodní značku, označení typu nebo, pokud to vyžaduje odpovídající zvláštní směrnice, číslo nebo značku ES schválení typu.
4. Výrobce jako držitel certifikátu ES schválení typu obsahujícího omezení pro užití daného systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku podle čl. 4 odst. 1 písm. c) musí s každým vyrobeným systémem, konstrukční částí nebo samostatným technickým celkem poskytnout podrobné informace o těchto omezeních a uvede případné podmínky pro jejich montáž.
Článek 7
Registrace, prodej a uvádění do provozu
1. Každý členský registruje nová vozidla schváleného typu nebo povolí jejich prodej nebo uvádění do provozu z hlediska jejich konstrukce a funkce, pouze pokud jsou vybavena platným prohlášením o shodě.
V případě nedokončených vozidel musí každý členský stát povolit jejich prodej, může však do doby jejich dokončení odmítnout jejich trvalou registraci nebo uvedení do provozu.
2. Každý členský stát povolí prodej nebo uvádění do provozu systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, pouze pokud splňují požadavky odpovídajících zvláštních směrnic a požadavky uvedené v čl. 6 odst. 3.
Článek 8
Výjimky
1. Požadavky čl. 7 odst. 1 se nevztahují na vozidla určená k užití v ozbrojených silách, v civilní obraně, požární službě a ve službách zajišťujících udržování veřejného pořádku ani na vozidla schválená jako typ podle odstavce 2 tohoto článku.
2. Na žádost výrobce může každý členský stát osvobodit vozidla podle článků 9, 10 a 11 od uplatňování jednoho nebo více ustanovení jedné nebo více zvláštních směrnic.
Členské státy zašlou Komisi a ostatním členským státům každý rok seznam udělených výjimek.
Článek 9
Vozidla vyráběná v malých sériích
U vozidel vyráběných v malých sériích musí být počet vozidel registrovaných, nabízených k prodeji nebo uvedených do provozu každý rok a v každém členském státu omezen nejvýše na počet kusů uvedený v oddílu A přílohy V.
Členské státy zašlou každý rok Komisi seznam ES schválení těchto vozidel. Členský stát, který udělí takové ES schválení typu, zašle schvalovacím orgánům ostatních členských států označeným výrobcem kopii informačních dokumentů a certifikátů ES schválení typu a všech jejich příloh s uvedením povahy výjimek, které byly uděleny. Tyto členské státy rozhodnou do tří měsíců, zda a případně pro kolik kusů přijmou ES schválení typu pro registraci vozidel na svém území.
Článek 10
Vozidla z výběhu série
1. U vozidel z výběhu série mohou členské státy na žádost výrobce v početních mezích podle oddílu B přílohy V a po omezenou dobu podle třetího pododstavce registrovat nová vozidla shodná s typem vozidla, jehož schválení typu již pozbylo platnosti, nebo povolit jejich prodej nebo uvedení do provozu.
První pododstavec se vztahuje pouze na vozidla, která:
a) se nacházejí na území Společenství a
b) jsou doprovázena platným prohlášením o shodě vystaveným v době, kdy bylo ES schválení typu dotyčného vozidla ještě platné, ale vozidlo bylo registrováno nebo uvedeno do provozu až poté, co toto schválení typu pozbylo platnosti.
Tato možnost se omezuje na dobu 24 měsíců pro úplná vozidla a na dobu 30 měsíců pro vozidla dokončená ode dne, ke kterému ES schválení typu pozbylo platnosti.
2. Aby mohl být odstavec 1 použit na jeden nebo více typů vozidel dané kategorie, musí výrobce podat žádost příslušným orgánům každého členského státu, kterého se bude uvádění těchto typů vozidel do provozu týkat. Žádost musí uvádět technické nebo ekonomické důvody, na kterých je založena.
Tyto členské státy rozhodnou do tří měsíců, zda povolí nebo nepovolí registraci daného typu vozidla na svém území, a pokud registraci povolí, pro kolik kusů.
Každý členský stát, kterého se uvádění těchto typů vozidel do provozu týká, zajistí, aby výrobce vozidel dodržoval oddíl B přílohy V.
Článek 11
Neshodnost vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků
U vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků konstruovaných technologií nebo principy neslučitelnými s jedním nebo více požadavky jedné nebo více zvláštních směrnic:
a) může členský stát udělit prozatímní ES schválení typu. V tom případě zašle členský stát do jednoho měsíce kopii certifikátu ES schválení typu a jeho příloh schvalovacím orgánům ostatních členských států a Komisi. Současně zašle Komisi žádost o povolení k udělení ES schválení typu podle této směrnice.
K žádosti musí být přiloženy podklady, které obsahují tyto údaje:
i) důvody, proč technologie nebo principy konstrukce brání vozidlu, systému, konstrukční části nebo samostatnému technického celku ve splnění požadavků jedné nebo více odpovídajících zvláštních směrnic;
ii) popis vzniklých problémů pro bezpečnost provozu po pozemních komunikacích, ochranu životního prostředí nebo bezpečnost osádky a přijatá opatření;
iii) popis zkoušek a jejich výsledků, které dokládají, že úroveň bezpečnosti provozu po pozemních komunikacích, ochrany životního prostředí nebo bezpečnosti osádky je nejméně rovnocenná úrovni, kterou zaručují požadavky jedné nebo více odpovídajících zvláštních směrnic.
b) Komise předloží do tří měsíců ode dne, kdy obdrží veškeré podklady, návrh rozhodnutí výboru uvedenému v čl. 20 odst. 1. Komise rozhodne postupem podle čl. 20 odst. 2, zda členskému státu povolí, aby udělil ES schválení typu podle této směrnice.
Členským státům se zašle pouze žádost o povolení a návrh rozhodnutí v jejich úředním jazyce nebo jazycích;
c) pokud je žádost schválena, smí členský stát udělit ES schválení typu podle této směrnice. V tom případě musí rozhodnutí také stanovit, zda je třeba uložit omezení platnosti dotyčného ES schválení typu. V žádném případě nesmí být doba platnosti ES schválení typu kratší než 36 měsíců;
d) pokud byly zvláštní směrnice přizpůsobeny technickému pokroku takovým způsobem tak, že vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky, kterým byla udělena ES schválení typu podle tohoto článku, splňují požadavky změněné směrnice, přemění členské státy tato ES schválení typu na ES schválení typu, která odpovídají této směrnici, s poskytnutím doby nezbytné pro potřebnou úpravu konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, zejména pro odstranění odkazů na omezení nebo výjimky;
e) pokud nebyla přijata opatření nezbytná k přizpůsobení zvláštních směrnic, je možné prodloužit platnost ES schválení typu udělených podle tohoto článku dalším rozhodnutím Komise na žádost členského státu, který udělil ES schválení typu;
f) z výjimky udělené poprvé podle tohoto článku může výbor uvedený v čl. 20 odst. 1 vycházet při rozhodování o obdobných žádostech.
Článek 12
Rovnocennost
1. Na návrh Komise může Rada kvalifikovanou většinou uznat v rámci mnohostranných dohod nebo dvoustranných dohod Společenství se třetími zeměmi rovnocennost podmínek nebo předpisů pro ES schvalování typu vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků stanovenými touto směrnicí a zvláštními směrnicemi s postupy stanovenými mezinárodními předpisy nebo předpisy třetích zemí.
2. Uznává se rovnocennost ES schválení typu udělených na základě zvláštních směrnic pro motorová vozidla definovaná ve směrnici 70/156/EHS a v příloze II kapitole B části II.A této směrnice.
3. Uznává se rovnocennost schválení typů udělených na základě předpisů EHK OSN připojených k revidované dohodě z roku 1958 a uvedených v příloze II kapitole B části II.B této směrnice.
4. Uznává se rovnocennost zkušebních bulletinů vydávaných na podkladě normalizovaných kodexů OECD podle přílohy II kapitoly B části II.C této směrnice jako alternativa ke zkušebním protokolům vypracovaným podle zvláštních směrnic.
Článek 13
Opatření pro shodnost výroby
1. Členský stát, který uděluje ES schválení typu, přijme pro takové schválení typu opatření stanovená v příloze IV, aby ověřil popřípadě ve spolupráci s orgány pro ES schvalování typu ostatních členských států, že byla přijata vhodná opatření k zajištění shody vyráběných vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se schváleným typem.
2. Členský stát, který udělil ES schválení typu, přijme pro takové schválení typu opatření stanovená v příloze IV, aby ověřil, popřípadě ve spolupráci s orgány pro ES schvalování typu ostatních členských států, zda jsou opatření uvedená v odstavci 1 nadále odpovídající a zda se vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky nadále shodují se schváleným typem.
Ověřování, že se výrobky shodují se schváleným typem, se omezuje na postupy stanovené v bodě 2 přílohy IV.
Článek 14
Informační povinnost
Příslušné orgány pro ES schvalování typu členských států se do jednoho měsíce vzájemně informují o každém odejmutí ES schválení typu s uvedením důvodů.
Článek 15
Ochranná doložka
1. Pokud členský stát zjistí, že vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky určitého typu představují vážné ohrožení bezpečnosti provozu po pozemních komunikacích nebo bezpečnosti osádky, třebaže jsou vybaveny platným prohlášením o shodě nebo jsou řádně označeny, může na dobu nejvýše šesti měsíců odmítnout registrovat taková vozidla nebo zakázat prodej nebo uvedení do provozu takových vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků na svém území.
O tomto rozhodnutí neprodleně uvědomí ostatní členské státy a Komisi a uvede jeho důvody.
2. V případě uvedeném v odstavci 1 Komise co nejdříve zahájí konzultace s dotyčnými stranami.
Jestliže Komise po těchto konzultacích zjistí,
a) že opatření je důvodné, neprodleně o tom uvědomí členský stát, který vydal podnět, a ostatní členské státy;
b) že opatření není důvodné, neprodleně o tom uvědomí členský stát, který vydal podnět, a výrobce.
Je-li rozhodnutí podle odstavce 1 důvodné v důsledku nedostatku v některé zvláštní směrnici, je rozhodnutí o jeho zachování přijato postupem podle čl. 20 odst. 2.
Článek 16
Neshodnost se schváleným typem
1. Neshodnosti se schváleným typem nastává, pokud jsou zjištěny odchylky od údajů uvedených v certifikátu ES schválení typu nebo ve schvalovací dokumentaci, jež nebyly členským státem, který udělil ES schválení typu, povoleny podle čl. 5 odst. 3.
Vozidlo se nepovažuje za neshodné se schváleným typem, jsou-li dodrženy tolerance stanovené zvláštními směrnicemi.
2. Pokud členský stát, který udělil ES schválení typu, zjistí, že se vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou ES schválení typu neshodují s typem, který schválil, přijme nezbytná opatření, aby byla znovu zajištěna shodnost vyráběných vozidel, systémů, konstrukčních částí nebo samostatných technických celků se schváleným typem.
O přijatých opatřeních, která mohou vést až k odejmutí ES schválení typu, uvědomí orgány pro ES schvalování typu takového členského státu odpovídající orgány ostatních členských států a Komisi.
3. Orgány příslušné pro ES schválení typu takového vozidla požádají členské státy, které udělily ES schválení typu systému, konstrukční části, samostatného technického celku nebo nedokončeného vozidla, o přijetí nezbytných opatření, aby byla zajištěna shoda vyráběných vozidla se schváleným typem, v případě
a) ES schválení typu vozidla, je-li zjištěná neshodnost způsobena výlučně neshodností systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, nebo
b) vícestupňového ES schválení typu, je-li neshodnost dokončeného vozidla způsobena výlučně neshodností systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku obsaženého v nedokončeném vozidle nebo je-li způsobena neshodností samotného nedokončeného vozidla.
Dotyčný orgán o tom ihned uvědomí Komisi a použije se odstavec 2.
Článek 17
Ověření neshodnosti
Pokud některý členský stát zjistí, že se vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky vybavené prohlášením o shodě nebo opatřené značkou ES schválení typu neshodují s typem, který byl schválen, může požádat členský stát, který ES schválení typu udělil, aby ověřil, zda se vyráběná vozidla, systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky shodují se schváleným typem.
Toto ověření musí být provedeno co nejdříve a v každém případě do šesti měsíců ode dne podání žádosti.
Článek 18
Oznamování rozhodnutí a opravných prostředků
Veškerá rozhodnutí o odmítnutí nebo odejmutí ES schválení typu, odmítnutí registrace nebo zákazu uvedení do provozu nebo prodeje přijatá na základě předpisů přijatých k provedení této směrnice musí být řádně odůvodněna.
Rozhodnutí se oznamuje dotčené osobě s uvedením možnosti podat opravné prostředky, které jsou jí podle platných právních předpisů členských států k dispozici, a lhůt pro jejich podání.
Článek 19
Změny příloh této směrnice a zvláštních směrnic
1. Následující opatření nezbytná pro provedení této směrnice se přijímají postupem podle čl. 20 odst. 2:
a) změny potřebné k přizpůsobení příloh této směrnice nebo
b) změny potřebné k přizpůsobení technických ustanovení zvláštních směrnic nebo
c) začlenění ustanovení týkajících se ES schvalování typu samostatných technických celků do zvláštních směrnic.
2. Pokud jsou podle rozhodnutí 97/836/ES zavedeny nové předpisy nebo změny stávajících předpisů, které Společenství přijalo, přizpůsobí tomu Komise přílohy této směrnice postupem podle čl. 20 odst. 2.
Článek 20
Výbor
1. Komisi je nápomocen výbor.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES, s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
3. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 21
Oznamování orgánů pro ES schvalování typu a technických zkušeben
1. Členské státy oznámí Komisi a ostatním členským státům názvy a adresy
a) orgánů pro ES schvalování typu a popřípadě oblastí jejich působnosti a
b) jimi určených technických zkušeben s uvedením, pro které zkušební postupy každou tuto zkušebnu určily.
Oznámené technické zkušebny musí splňovat harmonizované normy pro práci zkušebních laboratoří (EN-ISO/IEC 17025:2000) s těmito podmínkami:
i) výrobce může být určen jako technická zkušebna pouze tehdy, pokud to zvláštní směrnice nebo alternativní technické předpisy výslovně připouštějí;
ii) se souhlasem orgánu pro ES schvalování typu je technická zkušebna oprávněna užívat externí zařízení.
2. U oznámené technické zkušebny se předpokládá, že splňuje harmonizovanou normu uvedenou v odst. 1 písm. b).
Komise však může případně požádat členský stát, aby to prokázal.
3. Technické zkušebny třetích zemí mohou být oznámeny jako určené technické zkušebny pouze v rámci dvoustranné nebo mnohostranné dohody mezi Společenstvím a danou třetí zemí.
Článek 22
Zavedení
1. Členské státy do 31. prosince 2004 přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Použijí tyto předpisy ode dne 1. července 2005.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí takový odkaz být učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 23
Opatření pro uplatnění ES schválení typu
1. U vozidel kategorií T1, T2 a T3 uplatňují členské státy tuto směrnici
a) od 1. července 2005 na nové typy vozidel,
b) od 1. července 2009 na všechna nová vozidla uváděná do provozu.
2. U vozidel jiných kategorií než uvedených v odstavci 1, jakmile jsou přijaty všechny zvláštní směrnice pro danou kategorii vozidel definovanou v příloze II, uplatňují členské státy tuto směrnici:
a) tři roky ode dne vstupu v platnost poslední zvláštní směrnice, která měla být přijata, pro nové typy vozidel,
b) šest let ode dne vstupu v platnost poslední zvláštní směrnice, která měla být přijata, pro všechna vozidla uváděná do provozu.
3. Členské státy mohou na žádost výrobce použít tuto směrnici na nový typ vozidla ode dne vstupu všech dotyčných zvláštních směrnic v platnost.
Článek 24
Zrušení
1. Směrnice 74/150/EHS se zrušuje od 1. července 2005.
2. Odkazy na směrnici 74/150/EHS se považují za odkazy na tuto směrnici a v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze VIII této směrnice.
Článek 25
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 26
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 26. května 2003.