*****
RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 2583/84
af 10. september 1984
om aabning, fordeling og forvaltning af et faellesskabstoldkontingent for visse vine med oprindelsesbetegnelse, henhoerende under pos. ex 22.05 C i den faelles toldtarif, med oprindelse i Tunesien (1984/1985)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra foelgende betragtninger:
Artikel 20 i samarbejdsaftalen mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Den tunesiske Republik (1) hjemler toldfri indfoersel til Faellesskabet af visse vine med oprindelsesbetegnelse henhoerende under pos. ex 22.05 C i den faelles toldtarif, med oprindelse i Tunesien og inden for rammerne af et aarligt faellesskabstoldkontingent paa 50 000 hl; disse vine er specificeret i aftalen i form af en brevveksling af 16. oktober 1978 (2) og skal vaere fremstillet af hoesten fra 1977 eller senere; de skal praesenteres i beholdere med et indhold paa to liter eller derunder;
disse varer skal ledsages af et certifikat for oprindelsesbetegnelse, der er i overensstemmelse med den model, som er gengivet i bilag D til den paagaeldende aftale; det paagaeldende faellesskabstoldkontingent boer derfor aabnes for perioden fra den 1. november 1984 til den 31. oktober 1985;
for de omhandlede vine gaelder referenceprisen franko graense; artikel 18 i forordning (EOEF) nr. 337/79 (3), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1208/84 (4), skal overholdes, for at de omhandlede vine kan vaere omfattet af det naevnte kontingent;
der boer navnlig skabes sikkerhed for lige og vedvarende adgang for alle Faellesskabets importoerer til naevnte kontingent samt for fortloebende anvendelse uden afbrydelse af de for dette kontingent fastsatte satser ved enhver indfoersel af de paagaeldende varer i medlemsstaterne, indtil kontingentet er opbrugt; et system for udnyttelse af faellesskabskontingentet paa grundlag af en fordeling mellem medlemsstaterne synes at ville respektere naevnte kontingents faellesskabskarakter med hensyn til de ovenfor fremfoerte principper; for bedst muligt at afspejle den faktiske udvikling paa markedet for de paagaeldende varer skal denne fordeling foretages i forhold til medlemsstaternes behov, der dels beregnes paa grundlag af de statistiske oplysninger vedroerende indfoersler fra Tunesien af de paagaeldende varer i en repraesentativ referenceperiode, og dels paa grundlag af de oekonomiske udsigter for de paagaeldende kontingentperioder;
i det foreliggende tilfaelde giver imidlertid hverken Faellesskabets eller nationale statistikker detaljerede oplysninger om de paagaeldende vinkvaliteter, og der kan ikke fremsaettes holdbare forudberegninger over indfoerselen; under disse omstaendigheder synes det hensigtsmaessigt at opdele kontingenterne i oprindelige kvoter, hvorved der tages hensyn til mulighederne for disse vines optagelse paa de forskellige medlemsstaters markeder;
for at tage hensyn til udviklingen i indfoerslerne af de paagaeldende varer i de forskellige medlemsstater boer toldkontingenter opdeles i to dele, idet den foerste del fordeles mellem medlemsstaterne, og den anden del udgoer en reserve, der senere skal daekke behovet i de medlemsstater, som har opbrugt deres oprindelige kvote; for at yde importoererne i de enkelte medlemsstater en vis sikkerhed boer den foerste del af faellesskabskontingentet fastsaettes paa et niveau, der i det foreliggende tilfaelde kunne ligge paa 50 % af kontingentmaengden;
medlemsstaternes oprindelige kvote kan opbruges mere eller mindre hurtigt; for at tage hensyn til dette og for at undgaa enhver afbrydelse er det vigtigt, at hver medlemsstat, der naesten fuldstaendigt har opbrugt sin oprindelige kvote, traekker en tillaegskvote paa reserven; hver medlemsstat skal traekke paa reserven, naar dens tillaegskvote er naesten fuldstaendigt opbrugt, og dette saa mange gange som reserven tillader det; de oprindelige kvoter og tillaegskvoter skal vaere gyldige indtil
kontingentperiodens slutning; denne form for forvaltning kraever et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen, som isaer skal kunne foelge udnyttelsesgraden af kontingentet og underrette medlemsstaterne herom;
saafremt der paa en bestemt dato i kontingentperioden findes en betydelig rest af den oprindelige kvote i en af medlemsstaterne er det noedvendigt, at denne stat tilbagefoerer en vaesentlig procentdel heraf til reserven for at undgaa, at en del af faellesskabskontingentet forbliver uudnyttet i en medlemsstat, medens den kunne anvendes i andre;
da kongeriget Belgien, kongeriget Nederlandene og storhertugdoemmet Luxembourg er forenet i og repraesenteres af Den oekonomiske union Benelux, kan enhver disposition vedroerende forvaltningen af de kvoter, der tildeles naevnte oekonomiske union, traeffes af et af dens medlemmer -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Fra den 1. november 1984 til den 31. oktober 1985 aabnes et faellesskabskontingent paa 50 000 hl for foelgende varer med oprindelse i Tunesien:
1.2 // // // Position i den faelles toldtarif // Varebeskrivelse // // // 22.05 // Vin af friske druer; druesaft, hvis gaering er standset ved tilsaetning af alkohol: C. Andre varer: vin med oprindelsesbetegnelse og benaevnt som foelger: Coteaux de Tebourba, Sidi-Salem, Kelibia, Thibar, Mornag, grand cru Mornag, med et virkeligt alkoholindhold paa 15 % vol og derunder og i beholdere med indhold af to liter og derunder // //
2. Inden for det i stk. 1 naevnte toldkontingents rammer suspenderes tolden ifoelge den faelles toldtarif fuldstaendigt for disse vine.
Inden for rammerne af dette toldkontingent anvender Den hellenske Republik toldsatser, der er beregnet i henhold til de herom gaeldende i tiltraedelsesakten af 1979 og i forordning (EOEF) nr. 1080/83 (1).
3. Det i stk. 1 omhandlede toldkontingent gaelder for vine, der er fremstillet paa grundlag af hoesten fra 1977 eller senere.
4. For de omhandlede vine gaelder referenceprisen franko graense.
Artikel 18 i forordning (EOEF) nr. 337/79 skal iagttages, for at de omhandlede vine kan omfattes af det naevnte kontingent.
5. Disse vine skal ved indfoersel ledsages af certifikater for oprindelsesbetegnelse, der er udstedt af den kompetente tunesiske myndighed i overensstemmelse med den model, der er knyttet som bilag til denne forordning, og i hvilket disse myndigheder i rubrik nr. 16 attesterer, at de paagaeldende vine er fremstillet paa grundlag af hoesten fra 1977 eller senere.
Artikel 2
1. Det i artikel 1 naevnte toldkontingent deles i to dele.
2. En foerste del af kontingentet fordeles mellem medlemsstaterne; kvoterne, der med forbehold af artikel 5 gaelder til den 31. oktober 1985 udgoer foelgende maengder:
(hektoliter)
Benelux 4 500
Danmark 2 500
Tyskland 5 000
Graekenland 800
Frankrig 5 000
Irland 1 000
Italien 2 000
Det forenede Kongerige 4 200.
3. Den anden del paa 25 000 hl af kontingentet udgoer reserven.
Artikel 3
1. Saafremt en medlemsstats oprindelige kvote, saaledes som denne kvote er fastsat i artikel 2, stk. 2, eller samme kvote nedsat med den del, der er tilbagefoert til reserven - saafremt artikel 5 har fundet anvendelse - er udnyttet med 90 % eller derover, foranstalter denne medlemsstat straks ved meddelelse til Kommissionen, i det omfang reservemaengden tillader det, traekning af en naeste kvote paa 15 % af dens oprindelige kvote, eventuelt afrundet opad.
2. Saafremt den naeste kvote, der traekkes af en medlemsstat, efter at dens oprindelige kvote er opbrugt, er udnyttet med 90 % eller derover, foranstalter denne medlemsstat, paa de i stk. 1 fastsatte betingelser og i det omfang reservemaengden tillader det, traekning af en tredje kvote paa 7,5 % af dens oprindelige kvote, eventuelt afrundet opad.
3. Saafremt den tredje kvote, der traekkes af en medlemsstat, efter at den anden kvote er opbrugt, er udnyttet med 90 % eller derover, foranstalter denne medlemsstat paa de i stk. 1 fastsatte betingelser traekning af en fjerde kvote, der er lig med den tredje. Denne fremgangsmaade anvendes, indtil reserven er opbrugt.
4. Uanset stk. 1, 2 og 3, kan medlemsstaterne traekke mindre kvoter end dem, der er fastsat i disse stykker, saafremt der er grund til at antage, at disse ikke vil blive opbrugt. De underretter Kommissionen om de grunde, der har foranlediget anvendelse af dette stykke.
Artikel 4
De tillaegskvoter, der traekkes paa i medfoer af artikel 3, gaelder indtil den 31. oktober 1985.
Artikel 5
Medlemsstaterne tilbagefoerer senest den 1. september 1985 til reserven den ikke udnyttede del af deres oprindelige kvote, som den 15. august 1985 overstiger 20 % af den oprindelige maengde. De kan tilbagefoere en stoerre maengde, saafremt der er grund til at antage, at denne ikke vil blive udnyttet.
Medlemsstaterne underretter senest den 1. september 1985 Kommissionen om de samlede indfoersler af de paagaeldende varer, som har fundet sted til og med den 15. august 1985, og som er afskrevet paa faellesskabskontingentet samt eventuelt om den del af hver af deres oprindelige kvote som de tilbagefoerer til reserven.
Artikel 6
Kommissionen foerer regnskab over stoerrelsen af de kvoter, der aabnes af medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 2 og 3, og underretter hver enkelt af disse om reservens udnyttelsesgrad, saa snart den har modtaget meddelelserne.
Den underretter senest den 5. september 1985 medlemsstaterne om reservemaengden efter de tilbagefoersler, der er foretaget i henhold til artikel 5.
Den drager omsorg for, at det traek, ved hvilket reserven opbruges, begraenses til den disponible rest, og angiver med henblik derpaa dennes noejagtige stoerrelse til den medlemsstat, der foretager dette sidste traek.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne traeffer enhver hensigtsmaessig foranstaltning, for at aabningen af de tillaegskvoter, som de har trukket paa i henhold til artikel 3, goer det muligt fortloebende at foretage afskrivninger paa deres samlede andel i faellesskabskontingetet.
2. Medlemsstaterne sikrer importoerer af den paagaeldende vare fri adgang til de kvoter, der tildeles dem.
3. Medlemsstaterne afskriver indfoerslerne af de paagaeldende varer paa deres kvoter, efterhaanden som disse varer forelaegges i tolden med angivelse til fri omsaetning.
4. Udnyttelsesgraden af medlemsstaternes kvoter konstateres paa grundlag af de indfoersler, der afskrives i henhold til de i stk. 3 opstillede betingelser.
Artikel 8
Paa anmodning fra Kommissionen underretter medlemsstaterne denne om de indfoersler, som faktisk er afskrevet paa deres kvoter.
Artikel 9
Medlemsstaterne og Kommissionen indgaar et snaevert samarbejde, for at denne forordning overholdes.
Artikel 10
Denne forordning traeder i kraft den 1. november 1984.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 10. september 1984.