EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS BESLUTNING Nr. 574/2007/EF
af 23. maj 2007
om oprettelse af Fonden for De Ydre Grænser for perioden 2007-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 62, nr. 2),
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Hver medlemsstat er med til at sikre et højt og ensartet niveau for personkontrollen ved og overvågningen af EU-medlemsstaternes ydre grænser inden for rammerne af fælles regler, men nogle medlemsstater bærer en tungere byrde end andre.
(2)
Forskellen i byrden skyldes medlemsstaternes forskellige situationer med hensyn til deres ydre grænsers geografi, antallet af autoriserede og operative grænseovergangssteder, migrationspresset, både fra lovlige og ulovlige indvandrere, de forskellige risici og trusler og endelig de nationale tjenesters arbejdsbyrde i forbindelse med behandlingen af visumansøgninger og udstedelse af visa.
(3)
Byrdefordelingen mellem medlemsstaterne og EU i forbindelse med forvaltningen af de ydre grænser er en af de fem bestanddele af den fælles politik for forvaltning af de ydre grænser, som Kommissionen foreslog i sin meddelelse af 7. maj 2002»På vej mod en integreret forvaltning af de ydre grænser for medlemslandene af Den Europæiske Union«, og som Rådet godkendte i sin »Plan for forvaltning af EU-medlemsstaternes ydre grænser« af 14. juni 2002.
(4)
Selv om Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 af 26. oktober 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (4) udgør et vigtigt skridt hen imod en gradvis udvikling af den operationelle dimension af det europæiske fælles integrerede grænseforvaltningssystem, kræver gennemførelsen af effektive fælles standarder for kontrol og overvågning af de ydre grænser en fællesskabsmekanisme for finansiel solidaritet med henblik på at støtte de medlemsstater, der til gavn for Fællesskabet permanent bærer en tung finansiel byrde.
(5)
Det fælles lovgivningskorpus som fastlagt ved især Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 af 15. marts 2006 om oprettelse af en EF-kodeks om reglerne for personers bevægelser hen over grænser (Schengen) (5), foreskriver grænsekontroller for at medvirke til at bekæmpe ulovlig indvandring og menneskehandel og for at forebygge enhver trussel mod medlemsstaternes indre sikkerhed, mens det samtidig foreskriver, at grænsekontroller skal udføres på en måde, der fuldt ud respekterer menneskers værdighed.
(6)
Fonden for De Ydre Grænser (i det følgende benævnt »fonden«) bør udtrykke solidaritet gennem finansiel bistand til de medlemsstater, som anvender Schengen-reglerne om de ydre grænser.
(7)
Denne finansielle bistand bør tilrettelægges sådan, at den samtidig danner bro til EU's tidligere bidrag til de medlemsstater, som ved denne beslutnings ikrafttræden endnu ikke anvender alle Schengen-reglernes bestemmelser, uden blot at udgøre en videreførelse af de foranstaltninger, som tidligere blev finansieret via andre kilder, der er omfattet af Den Europæiske Unions almindelige budget. I sådanne tilfælde bør fonden bistå de medlemsstater, der forbereder sig på fuld deltagelse så hurtigt som muligt, i overensstemmelse med Haag-programmet af den 4.-5. november 2004.
(8)
Desuden bør fonden tage hensyn til specifikke situationer, såsom transit over land for tredjelandsstatsborgere, som nødvendigvis skal passere gennem en eller flere medlemsstaters område for at kunne rejse mellem to dele af deres eget land, som ikke grænser op til hinanden, ikke kun i den eller de pågældende medlemsstaters egne interesser, men også til gavn for alle de medlemsstater, som har ophævet kontrollen ved deres indre grænser. I sådanne tilfælde bør det klart fastsættes, hvilke foranstaltninger der skal finansieres, og fordelingen af midlerne bør fastlægges på grundlag af en faktuel vurdering af behovene i forbindelse med disse foranstaltninger.
(9)
For at sikre ensartet kontrol ved de ydre grænser af høj kvalitet og en fleksibel trafik over grænserne bør fonden bidrage til udviklingen af et fælles integreret europæisk grænseforvaltningssystem, der omfatter alle foranstaltninger vedrørende politik, lovgivning, systematisk samarbejde, fordeling af byrden, personale, udstyr og teknologi, der træffes på forskellige niveauer af medlemsstaternes kompetente myndigheder i indbyrdes samarbejde og hvis nødvendigt sammen med andre aktører, bl.a. under anvendelse af Den Europæiske Unions firestrengede grænsesikkerhedsmodel og integrerede risikoanalyse.
(10)
I overensstemmelse med protokol nr. 5 til tiltrædelsesakten af 2003 (6) om persontransitten mellem Kaliningrad-regionen og de andre dele af Den Russiske Føderation bør fonden afholde eventuelle supplerende udgifter, der opstår som følge af gennemførelsen af den specifikke bestemmelse i gældende fællesskabsret vedrørende sådan transit.
(11)
Som supplement til det operative samarbejde, der udvikles i regi af det europæiske agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser, oprettet ved forordning (EF) nr. 2007/2004 (i det følgende benævnt »agenturet«), og i tillæg til de midler, der tildeles medlemsstaterne, bør fonden også kunne gøre det muligt for Fællesskabet at sætte ind mod svagheder ved strategiske grænseovergangssteder ved at samfinansiere specifikke foranstaltninger til at råde bod på disse svagheder på grundlag af et specifikt beløb, der hvert år afsættes til sådanne foranstaltninger.
(12)
Fonden bør omfatte støtte til nationale foranstaltninger og samarbejde mellem medlemsstaterne vedrørende visumpolitik og andre førgrænse-aktiviteter, der finder sted i en fase, som går forud for kontrollen ved de ydre grænser. Den effektive forvaltning af de aktiviteter, der organiseres af medlemsstaternes konsulære tjenester i tredjelande, er til gavn for den fælles visumpolitik som led i et system med flere lag, der sigter mod at lette lovlig rejseaktivitet og bekæmpe ulovlig indvandring i Den Europæiske Union og udgør en integrerende del af det europæiske fælles integrerede grænseforvaltningssystem.
(13)
Fonden bør på grund af sit anvendelsesområde og formål under ingen omstændigheder yde støtte til aktioner vedrørende områder og centre, hvor personer tilbageholdes i tredjelande.
(14)
Der bør indføres objektive kriterier for fordelingen af de disponible årlige midler mellem medlemsstaterne. Disse kriterier bør opdeles i henhold til, hvilken type grænse der er tale om, under hensyntagen til tilstrømningen og trusselsgraden ved medlemsstaternes ydre grænser.
(15)
Anvendelsen af disse kriterier bør tages op til revision i 2010 for at give mulighed for at tage hensyn til eventuelle nye omstændigheder, herunder navnlig omstændigheder, der måtte opstå på grund af ændringer i selve de ydre grænser.
(16)
I betragtning af agenturets opgave med at bistå medlemsstaterne ved gennemførelsen af de operationelle aspekter af forvaltningen af de ydre grænser og med henblik på at udvikle komplementariteten mellem agenturets opgaver og medlemsstaternes ansvar for kontrol og overvågning af de ydre grænser bør Kommissionen høre agenturet om de udkast til flerårige programmer, som medlemsstaterne fremlægger, og om de strategiske retningslinjer, som Kommissionen udarbejder.
(17)
Kommissionen kan desuden anmode agenturet om at bidrage til Kommissionens vurdering af fondens indvirkning på udviklingen af politikken og lovgivningen om kontrol af de ydre grænser, synergien mellem fonden og agenturets opgaver og hensigtsmæssigheden af kriterierne for fordeling af midlerne mellem medlemsstaterne i lyset af EU's mål på dette område.
(18)
Denne beslutning skal indgå i en sammenhængende ramme, som også omfatter Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 573/2007/EF af 23. maj 2007 om oprettelse af Den Europæiske Flygtningefond for perioden 2008-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme (7), Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 575/2007/EF af 23. maj 2007 om oprettelse af Den Europæiske Tilbagesendelsesfond for perioden 2008-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme (8) og Rådets beslutning nr. .../2007/EF af ... om oprettelse af Den Europæiske Fond for Integration af Tredjelandsstatsborgere for perioden 2007-2013 som en del af det generelle program om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme (9), som har til formål at sikre en rimelig ansvarsfordeling mellem medlemsstaterne, for så vidt angår den finansielle byrde, der følger af indførelsen af integreret forvaltning af EU's ydre grænser og gennemførelsen af fælles politikker for asyl og indvandring, som er udviklet i overensstemmelse med afsnit IV i tredje del af traktaten.
(19)
En medlemsstat bør ikke samtidig deltage i denne fond og i et fremtidigt midlertidigt instrument, som skal hjælpe de støtteberettigede medlemsstater med at finansiere foranstaltninger ved EU's nye ydre grænser med henblik på gennemførelse af Schengen-reglerne og kontrollen ved de ydre grænser.
(20)
Der bør være synergi mellem foranstaltningerne, der støttes under denne fond og de aktioner, der støttes via fællesskabsinstrumenter for bistand til tredjelande, og de bør finde sted inden for rammerne af EU's udenrigspolitik, navnlig strategien for den eksterne dimension af frihed, sikkerhed og retfærdighed.
(21)
Fondens støtte ville være mere effektiv og mere målrettet, hvis samfinansieringen af de støtteberettigede foranstaltninger var baseret på en strategisk flerårig programmering, som hver medlemsstat udarbejder i dialog med Kommissionen.
(22)
På grundlag af strategiske retningslinjer, som vedtages af Kommissionen, bør hver medlemsstat udarbejde et flerårigt programmeringsdokument, der tager hensyn til dens specifikke situation og behov og beskriver dens udviklingsstrategi, som bør udgøre rammen for forberedelserne til gennemførelsen af de foranstaltninger, der skal anføres i de årlige programmer.
(23)
I forbindelse med de gennemførelsesmåder der er omhandlet i artikel 53, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (10) (i det følgende benævnt »finansforordningen«), bør der fastsættes betingelser, som gør det muligt for Kommissionen at udøve sig sit ansvar for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget, og forpligtelserne i forbindelse med medlemsstaternes samarbejde bør præciseres. Ved at anvende disse betingelser ville Kommissionen kunne sikre sig, at medlemsstaterne anvender fonden lovligt og korrekt og i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, jf. finansforordningens artikel 27 og artikel 48, stk. 2.
(24)
Medlemsstaterne bør træffe passende foranstaltninger til at sikre, at forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer effektivt samt kvaliteten af gennemførelsen. Med henblik herpå er det nødvendigt at fastsætte de overordnede principper og nødvendige funktioner, som alle programmerne bør overholde.
(25)
Da fonden vil kunne yde støtte til en medlemsstats nationale foranstaltninger til gennemførelse af Schengen-reglerne, lige fra kontrol af de ydre grænser til visumpolitikken, kan flere myndigheder i en medlemsstat være inddraget på forskellige niveauer og steder. Det bør derfor tillades medlemsstaterne at udpege flere godkendelses- og revisionsmyndigheder, forudsat at der er en klar tildeling af opgaver inden for hver af disse myndigheder.
(26)
I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet bør medlemsstaterne have det primære ansvar for gennemførelsen af og kontrollen med fondens aktiviteter.
(27)
Medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til forvaltnings- og kontrolsystemer, godkendelse af udgifter og forebyggelse, afsløring og korrektion af uregelmæssigheder og overtrædelser af fællesskabslovgivningen bør fastlægges for at sikre en effektiv og korrekt gennemførelse af deres flerårige og årlige programmer. Navnlig med hensyn til forvaltning og kontrol er det nødvendigt at fastlægge, hvordan medlemsstaterne sikrer, at systemerne er indført og fungerer tilfredsstillende.
(28)
Uden at det berører Kommissionens beføjelser med hensyn til finanskontrol, bør der tilskyndes til samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen på dette område.
(29)
Effektiviteten og virkningen af de foranstaltninger, som fonden støtter, afhænger også af evalueringen af disse foranstaltninger og formidlingen af deres resultater. Medlemsstaternes og Kommissionens respektive ansvar på dette område og de ordninger, der skal sikre evalueringens pålidelighed samt kvaliteten af de tilhørende oplysninger, bør formaliseres.
(30)
Foranstaltningerne bør evalueres med henblik på en midtvejsrevision og en konsekvensanalyse, og evalueringsprocessen bør integreres i opfølgningen af projekterne.
(31)
Da det er vigtigt, at fællesskabsmidlerne er synlige, bør Kommissionen udstikke retningslinjer for at fremme, at alle myndigheder, ikke-statslige organisationer, internationale organisationer eller andre enheder, der modtager tilskud fra denne fond, på passende vis anerkender den modtagne støtte, idet der tages hensyn til den praksis, der eksisterer i forbindelse med andre instrumenter med delt forvaltning, f.eks. strukturfondene.
(32)
I denne beslutning fastlægges der for hele programmets varighed en finansieringsramme, der udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden under den årlige budgetprocedure, jf. punkt 37 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (11).
(33)
Målet for denne beslutning, nemlig at støtte indførelsen af et europæisk fælles integreret grænseforvaltningssystem, som bl.a. omfatter forvaltningen af de aktiviteter, der organiseres af medlemsstaternes konsulære og øvrige tjenester i tredjelande i forbindelse med tilstrømning af tredjelandsstatsborgere til medlemsstaternes område, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af foranstaltningens omfang og virkninger bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne beslutning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(34)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne beslutning, bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (12).
(35)
Da foranstaltningen i denne beslutning vedrørende vedtagelse af strategiske retningslinjer er af generel karakter og har til formål at ændre ikke-væsentlige bestemmelser i denne beslutning, herunder ved at lade visse sådanne bestemmelser udgå eller ved at supplere denne beslutning med nye ikke-væsentlige bestemmelser, bør foranstaltningen vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 5a i afgørelse 1999/468/EF. Af effektivitetshensyn bør de frister, som normalt gælder i forbindelse med forskriftsproceduren med kontrol, afkortes for så vidt angår vedtagelsen af de strategiske retningslinjer.
(36)
For at sikre rettidig gennemførelse af fonden bør visse bestemmelser i denne beslutning finde anvendelse fra den 1. januar 2007.
(37)
For Islands og Norges vedkommende er denne beslutning et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, der falder ind under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A og B, i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne (13).
(38)
Der bør udarbejdes en ordning, som giver repræsentanter for Island og Norge mulighed for at deltage som associeret i arbejdet i de udvalg, der bistår Kommissionen ved udøvelsen af dens gennemførelsesbeføjelser. En sådan ordning er omhandlet i den brevveksling mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge vedrørende udvalg, der bistår Europa-Kommissionen ved udøvelsen af dens gennemførelsesbeføjelser (14), der er knyttet som bilag til den aftale, som er nævnt i betragtning 37.
(39)
For Schweiz' vedkommende er denne beslutning et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne, der falder ind under det område, der er nævnt i artikel 1, litra A, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 4, stk. 1, i Rådets afgørelse 2004/860/EF (15) om undertegnelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne og midlertidig anvendelse af visse bestemmelser i nævnte aftale.
(40)
Der bør udarbejdes en ordning, som giver repræsentanter for Schweiz mulighed for at deltage som associeret i arbejdet i de udvalg, der bistår Kommissionen ved udøvelsen af dens gennemførelsesbeføjelser. En sådan ordning er omhandlet i en brevveksling mellem Fællesskabet og Schweiz, der er knyttet som bilag til den aftale, som er nævnt i betragtning 39.
(41)
Med henblik på at fastlægge de yderligere regler, som er nødvendige for gennemførelsen af dette instrument, bør der indgås en aftale mellem Fællesskabet og Island, Norge og Schweiz.
(42)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne beslutning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden 6 måneder efter datoen for vedtagelsen af denne beslutning til udbygning af Schengen-reglerne efter bestemmelserne i afsnit IV i tredje del af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne beslutning i sin nationale lovgivning, jf. artikel 5 i protokollen om Danmarks stilling.
(43)
Denne beslutning er et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne (16) og Rådets efterfølgende afgørelse 2004/926/EF af 22. december 2004 om iværksættelse af nogle af Schengen-reglerne i Det Forenede Kongerige, Storbritannien og Nordirland (17). Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne beslutning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.
(44)
Denne beslutning er et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne (18). Irland deltager ikke i vedtagelsen af denne beslutning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.
(45)
I overensstemmelse med traktatens artikel 67, stk. 2, andet led, finder proceduren i traktatens artikel 251, jf. ved Rådets afgørelse 2004/297/EF af 22. december 2004 om at få visse områder, der er omfattet af afsnit IV i tredje del i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, underlagt proceduren i artikel 251 i traktaten (19), anvendelse på de områder, der er omfattet af traktatens artikel 62, nr. 1, nr. 2, litra a), og nr. 3, samt artikel 63, nr. 2, litra b), og nr. 3, litra b) -
VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
KAPITEL I
EMNE, MÅL OG FORANSTALTNINGER
Artikel 1
Emne og anvendelsesområde
Ved denne beslutning oprettes Fonden for De Ydre Grænser (i det følgende benævnt »fonden«), for perioden 1. januar 2007 til 31. december 2013 som en del af en sammenhængende ramme, der også omfatter beslutning nr. 573/2007/EF, beslutning nr. 575/2007/EF og beslutning nr. .../2007/EF, med henblik på at bidrage til en styrkelse af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed og anvendelsen af solidaritetsprincippet mellem medlemsstaterne.
I denne beslutning fastlægges de mål, som fonden bidrager til at nå, betingelserne for gennemførelsen af fonden, de disponible finansielle midler og kriterierne for fordelingen af disse midler.
Desuden fastlægges forvaltningsreglerne for fonden, herunder reglerne for den finansielle forvaltning, og overvågnings- og kontrolordninger, som er baseret på en ansvarsfordeling mellem Kommissionen og medlemsstaterne.
Artikel 2
Definitioner
I denne beslutning forstås ved
1.
»ydre grænser«: medlemsstaternes landgrænser, herunder grænser ved indre vandveje (floder og søer), søgrænser samt lufthavne, søhavne og havne ved indre vandveje (floder og søer), der er omfattet af fællesskabsrettens bestemmelser om personers passage af de ydre grænser, uanset om disse grænser er midlertidige eller ej
2.
»midlertidige ydre grænser«:
a)
en fælles grænse mellem en medlemsstat, der anvender Schengen-reglerne fuldt ud, og en medlemsstat, der i henhold til sin tiltrædelsesakt er forpligtet til at anvende Schengen-reglerne fuldt ud, men for hvilken den relevante rådsafgørelse om bemyndigelse af den pågældende medlemsstat til at anvende disse regler fuldt ud endnu ikke er trådt i kraft
b)
den fælles grænse mellem to medlemsstater, der i henhold til de respektive tiltrædelsesakter er forpligtet til at anvende Schengen-reglerne fuldt ud, men for hvilke den relevante rådsafgørelse om bemyndigelse af de pågældende medlemsstater til at anvende disse regler fuldt ud endnu ikke er trådt i kraft
3.
»grænseovergangssted«: et af de kompetente myndigheder godkendt overgangssted for passage af de ydre grænser som meddelt i overensstemmelse med artikel 34, stk. 2, i forordning (EF) nr. 562/2006
4.
»agenturet«: Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser, som er oprettet ved forordning (EF) nr. 2007/2004.
Artikel 3
Fondens generelle mål
1. Fonden bidrager til at nå følgende mål:
a)
at sikre en effektiv tilrettelæggelse af kontrol, der omfatter både kontrol- og overvågningsopgaver i forbindelse med medlemsstaternes ydre grænser
b)
at sikre, at medlemsstaterne forvalter strømmene af personer ved de ydre grænser effektivt for at sikre såvel et højt beskyttelsesniveau ved de ydre grænser som en gnidningsløs passage af de ydre grænser i overensstemmelse med Schengen-reglerne, og principperne for respektfuld behandling og værdighed
c)
at sikre, at grænsevagterne anvender fællesskabsrettens bestemmelser om passage af de ydre grænser på en ensartet måde, navnlig forordning (EF) nr. 562/2006
d)
at forbedre forvaltningen af de aktiviteter, der organiseres af medlemsstaternes konsulære og øvrige tjenester i tredjelande i forbindelse med tilstrømning af tredjelandsstatsborgere til medlemsstaternes område, og samarbejdet mellem medlemsstaterne på dette område.
2. Fonden bidrager til finansieringen af teknisk bistand på medlemsstaternes eller Kommissionens initiativ.
Artikel 4
Specifikke mål
1. Med hensyn til det mål, der er fastsat i artikel 3, stk. 1, litra a), støtter fonden følgende specifikke mål:
a)
gennemførelse af de henstillinger, operationelle standarder og former for bedste praksis, der fremkommer som resultat af det operative grænsekontrolsamarbejde mellem medlemsstaterne
b)
udvikling og anvendelse af de foranstaltninger, der er nødvendige for at forbedre systemerne for overvågning mellem grænseovergangsstederne
c)
indførelse af foranstaltninger eller udvikling af effektive systemer, der gør det muligt metodisk at indsamle relevante oplysninger om udviklingen i de faktiske forhold tæt på, og umiddelbart bag de ydre grænser
d)
sikring af en passende registrering af antallet af personer, der passerer alle former for ydre grænser (land-, luft- og søgrænser)
e)
indførelse eller opgradering af et system for indsamling af statistiske og administrative oplysninger om kategorier af rejsende og antallet og arten af kontroller og overvågningsforanstaltninger ved de forskellige former for ydre grænser på grundlag af registrering og andre kilder til dataindsamling
f)
etablering af en effektiv strukturel, strategisk og operationel koordinering mellem alle de myndigheder, der arbejder ved grænseovergangsstederne
g)
forbedring af grænsevagternes kapacitet og kvalifikationer for så vidt angår udførelsen af deres overvågnings-, rådgivnings- og kontrolopgaver
h)
forbedring af informationsudvekslingen på nationalt plan mellem de myndigheder, der er ansvarlige for forvaltningen af de ydre grænser, og mellem disse og andre myndigheder med ansvar for migration og asyl samt andre relaterede spørgsmål
i)
fremme af kvalitetsstyringsstandarder.
2. Med hensyn til det mål, der er fastsat i artikel 3, stk. 1, litra b), støtter fonden følgende specifikke mål:
a)
udvikling af nye arbejdsmetoder, logistiske foranstaltninger og den nyeste teknologi for at styrke systematisk personkontrol ved ind- og udrejse ved grænseovergangsstederne bortset fra ved midlertidige ydre grænser
b)
fremme af anvendelsen af teknologi og specialiseret uddannelse for de medarbejdere, der er ansvarlige for, at teknologien udnyttes effektivt
c)
fremme af informationsudveksling om og forbedring af uddannelserne vedrørende forfalskede eller falske rejsedokumenter, herunder udvikling og spredning af fælles redskaber og praksis med henblik på afsløring af sådanne dokumenter
d)
fremme af en effektiv, tidstro søgning i data ved grænseovergangsstederne ved anvendelse af store informationssystemer, såsom Schengen informationssystemet (SIS) og visainformationssystemet (VIS), og en effektiv, tidstro informationsudveksling mellem alle grænseovergangsstederne ved de ydre grænser
e)
sørge for, at resultaterne af risikoanalyser gennemføres optimalt på det operationelle og tekniske plan.
3. Med hensyn til det mål, som er fastsat i artikel 3, stk. 1, litra c), støtter fonden følgende specifikke mål:
a)
gradvis indførelse af ensartet uddannelse og ensartede kvalifikationer for grænsevagter i de enkelte medlemsstater, især ved gennemførelse af det fælles grundlæggende uddannelsesprogram, der udarbejdes af agenturet, og ved supplering af agenturets aktiviteter på dette område på en sammenhængende måde
b)
støtte til og udvidelse af udvekslingen og udstationeringen af grænsevagter mellem medlemsstaterne som supplement til agenturets retningslinjer og aktiviteter på dette område
c)
fremme af anvendelsen af kompatibel ny teknologi ved de ydre grænser, når det er nødvendigt for en korrekt, effektiv eller ensartet anvendelse af reglerne
d)
fremme af myndighedernes evne til at anvende de samme procedurer og til hurtigt at træffe konsekvente beslutninger af høj kvalitet om passage af de ydre grænser, herunder om visumudstedelse
e)
fremme af anvendelsen af den fælles praktiske håndbog for grænsevagter
f)
etablering og opgradering af områder og centre til personer, der nægtes indrejse, eller som pågribes efter ulovlig passage af de ydre grænser eller når de nærmer sig de ydre grænser med henblik på ulovlig indrejse i medlemsstaternes område
g)
forbedring af sikkerheden i lokalerne ved grænseovergangsstederne for at garantere grænsevagternes sikkerhed og sikre, at udstyret, overvågningssystemerne og transportmidlerne er beskyttet.
4. Med hensyn til det mål, som er fastsat i artikel 3, stk. 1, litra d), støtter fonden følgende specifikke mål:
a)
styrkelse af den operationelle kapacitet i netværket af indvandringsforbindelsesofficerer og fremme af et mere effektivt samarbejde mellem medlemsstaternes tjenester gennem netværket
b)
indførelse af foranstaltninger med henblik på at bistå medlemsstaterne og transportvirksomhederne i udførelsen af de pligter, de er blevet pålagt i henhold til Rådets direktiv 2004/82/EF af 29. april 2004 om transportvirksomheders forpligtelse til at fremsende oplysninger om passagerer (20) og artikel 26 i konventionen af 19. juni 1990 om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (21) (i det følgende benævnt »Schengen-konventionen«) for at forhindre, at ulovlige indvandrere ankommer til de ydre grænser
c)
fremme af et mere effektivt samarbejde med luftfartsselskaberne i lufthavnene i afgangslandene, herunder ensartet uddannelse af luftfartsselskabernes medarbejdere vedrørende rejsedokumenter
d)
fremme af kvalitetsstyring og gode tjenester og infrastrukturfaciliteter i visumansøgningsprocessen
e)
fremme af samarbejdet mellem medlemsstaterne om forbedring af de konsulære tjenesters evne til at behandle visumansøgninger
f)
fremme af fælles efterforskningspraksis, ensartede administrative procedurer og beslutninger om visa i en medlemsstats konsulære tjenester i forskellige tredjelande
g)
støtte til fremskridt hen imod et systematisk og regelmæssigt samarbejde mellem forskellige medlemsstaters konsulære tjenester og andre tjenester, navnlig i forbindelse med VIS, herunder fælles anvendelse af ressourcer og midler med henblik på udstedelse af visa, informationsudveksling, undersøgelser og efterforskning vedrørende visumansøgninger og udvikling af fælles centre for visumansøgninger
h)
fremme af nationale initiativer, der sigter mod indførelse af fælles efterforskningspraksis, ensartede administrative procedurer og beslutninger om visa truffet af forskellige medlemsstaters konsulære tjenester
i)
udvikling af fælles konsulære repræsentationer.
Artikel 5
Støtteberettigede foranstaltninger i medlemsstaterne
1. Fonden støtter foranstaltninger i medlemsstaterne vedrørende de specifikke mål, der er fastsat i artikel 4, herunder særlig:
a)
grænseovergangsinfrastrukturer og dertil knyttede bygninger, såsom grænsestationer, helikopterlandingspladser og baner eller bokse, hvor køretøjer eller personer kan stille sig i række ved grænseovergangsstederne
b)
infrastrukturer, bygninger og systemer, der er nødvendige for overvågning mellem grænseovergangsstederne og beskyttelse mod ulovlig passage af de ydre grænser
c)
operativt udstyr, såsom sensorer, videoovervågning, instrumenter til undersøgelse af dokumenter, afsløringsudstyr og mobile eller faste terminaler til søgning i SIS, VIS, det europæiske billedlagringssystem (FADO) og andre europæiske og nationale systemer
d)
transportmidler til brug ved kontrollen af de ydre grænser, såsom motorkøretøjer, skibe, helikoptere og lette fly, som er specielt udstyret med elektronisk udstyr med henblik på overvågning af grænsen og opdagelse af personer i transportmidler
e)
udstyr til tidstro informationsudveksling mellem relevante myndigheder
f)
ikt-systemer
g)
programmer for udstationering og udveksling af medarbejdere, såsom grænsevagter og medarbejdere ved indvandringsmyndighederne og de konsulære repræsentationer
h)
uddannelse af medarbejderne ved de relevante myndigheder, herunder sprogundervisning
i)
investeringer i udvikling, afprøvning og installering af den nyeste teknologi
j)
undersøgelser og pilotprojekter med henblik på gennemførelse af de henstillinger, operationelle standarder og former for bedste praksis, der fremkommer som resultat af det operative grænsekontrolsamarbejde mellem medlemsstaterne
k)
undersøgelser og pilotprojekter, der skal fremme innovation, lette udvekslingen af erfaringer og god praksis og forbedre kvaliteten af forvaltningen af de aktiviteter, der organiseres af medlemsstaternes konsulære og øvrige tjenester i tredjelande i forbindelse med tilstrømning af tredjelandsstatsborgere til medlemsstaternes område, og samarbejdet mellem medlemsstaterne på dette område.
2. Fonden støtter ikke foranstaltninger vedrørende midlertidige ydre grænser, når disse foranstaltninger vedrører strukturinvesteringer, der er uforenelige med målet om at ophæve personkontrollen ved disse grænser, herunder særlig de foranstaltninger, som er omhandlet i stk. 1, litra a) og b).
Artikel 6
Den særlige transitordning
1. Fonden yder støtte til dækning af de mistede gebyrer for transitvisa og de yderligere omkostninger ved gennemførelsen af Forenklet Transitdokument (FTD)- og Forenklet Jernbanetransitdokument (FRTD)-ordningen i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 693/2003 (22) og Rådets forordning (EF) nr. 694/2003 (23).
2. Ved anvendelsen af stk. 1 forstås ved yderligere omkostninger de omkostninger, der følger direkte af de specifikke krav i forbindelse med gennemførelsen af den særlige transitordning, og som ikke opstår som følge af udstedelsen af transitvisa eller andre visa.
Følgende former for yderligere omkostninger kan finansieres:
a)
infrastrukturinvesteringer
b)
uddannelse af medarbejdere, der gennemfører den særlige transitordning
c)
yderligere driftsomkostninger, herunder løn til de medarbejdere, der specifikt gennemfører den særlige transitordning.
3. De mistede gebyrer, som er omhandlet i stk. 1, beregnes på grundlag af det gebyrniveau for transitvisa, der er fastsat i bilag 12 til de fælles konsulære instrukser vedrørende visa inden for den finansielle ramme i artikel 14, stk. 9.
Artikel 7
Fællesskabsforanstaltninger
1. På Kommissionens initiativ kan op til 6 % af fondens disponible midler anvendes til at finansiere tværnationale foranstaltninger eller foranstaltninger af interesse for Fællesskabet som helhed (i det følgende benævnt »fællesskabsforanstaltninger«) vedrørende følgende mål:
a)
at bidrage til en forbedring af de aktiviteter, der organiseres af medlemsstaternes konsulære og øvrige tjenester i tredjelande i forbindelse med tilstrømning af tredjelandsstatsborgere til medlemsstaternes område, og samarbejdet mellem medlemsstaterne på dette område, herunder flyforbindelsesofficerernes og indvandringsforbindelsesofficerernes indsats
b)
at fremme en gradvis medtagelse af toldkontrollen og dyre- og plantesundhedskontrollen i de integrerede grænseforvaltningsaktiviteter i overensstemmelse med udviklingen i politikken på dette område
c)
at bistå medlemsstaterne med støtteordninger i tilfælde af behørigt begrundede nødsituationer, der kræver hurtig indgriben ved medlemsstaternes ydre grænser.
2. For at være berettiget til støtte skal fællesskabsforanstaltninger nævnt under stk. 1, litra a) og b), specielt:
a)
fremme samarbejdet på fællesskabsplan om gennemførelsen af fællesskabslovgivningen og god praksis
b)
støtte etablering af tværnationale samarbejdsnet og pilotprojekter baseret på tværnationale partnerskaber mellem konsulære tjenester fra to eller flere medlemsstater, der har til formål at fremme innovationen og gøre det lettere at udveksle erfaringer og god praksis
c)
støtte undersøgelser og formidling og udveksling af oplysninger om bedste praksis og alle andre aspekter af det generelle mål om at bidrage til en forbedring af de aktiviteter, der organiseres af medlemsstaternes konsulære tjenester i tredjelande, og samarbejdet mellem medlemsstaterne på dette område, bl.a. om anvendelse af den nyeste teknologi
d)
støtte pilotprojekter og undersøgelser, som ser på mulighederne for nye former for samarbejde på fællesskabsplan og fællesskabslovgivning på dette område, navnlig fælles ansøgningscentre
e)
støtte medlemsstaternes udvikling og anvendelse af fælles statistiske værktøjer, metoder og indikatorer til måling af udviklingen i politikken på området vedrørende visumpolitik og konsulært samarbejde.
3. Det årlige arbejdsprogram med fastsættelse af prioriteterne for fællesskabsforanstaltningerne vedtages efter proceduren i artikel 56, stk. 2.
KAPITEL II
PRINCIPPER FOR STØTTE
Artikel 8
Komplementaritet, sammenhæng og overensstemmelse
1. Fonden yder støtte, der supplerer nationale, regionale og lokale foranstaltninger, hvori Fællesskabets prioriteter er integreret.
2. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at der er sammenhæng mellem fondens og medlemsstaternes støtte og Fællesskabets aktiviteter, politikker og prioriteter. Denne sammenhæng anføres specielt i det flerårige program, som er omhandlet i artikel 21.
3. Foranstaltninger, der finansieres af fonden, skal være i overensstemmelse med bestemmelserne i traktaten og de retsakter, der er vedtaget i henhold hertil.
Artikel 9
Programmering
1. Fondens mål søges virkeliggjort inden for rammerne af den flerårige programmeringsperiode fra 2007 til 2013, som underkastes en midtvejsrevision i henhold til artikel 24. Det flerårige programmeringssystem omfatter prioriteterne og en proces for forvaltning, beslutningstagning, revision og godkendelse.
2. De flerårige programmer, som Kommissionen har godkendt, gennemføres ved hjælp af årlige programmer.
Artikel 10
Subsidiær og proportional indsats
1. Gennemførelsen af de flerårige og årlige programmer, der er omhandlet i artikel 21 og 23, henhører under medlemsstaternes ansvar på det rette territoriale niveau i overensstemmelse med det institutionelle system, der kendetegner den enkelte medlemsstat. Ansvaret udøves i overensstemmelse med denne beslutning.
2. Med hensyn til revisionsbestemmelser varierer de midler, som Kommissionen og medlemsstaterne anvender, efter fællesskabsstøttens størrelse. Det samme princip anvendes med hensyn til bestemmelserne om evaluering og rapporterne om de flerårige og årlige programmer.
Artikel 11
Gennemførelsesmetoder
1. Det fællesskabsbudget, der afsættes til fonden, gennemføres i henhold til artikel 53, stk. 1, litra b), i finansforordningen, dog ikke hvad angår de fællesskabsforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 7, og den tekniske bistand, der er omhandlet i denne beslutnings artikel 17.
2. Kommissionen udøver sit ansvar for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget ved at:
a)
kontrollere, at der findes velfungerende forvaltnings- og kontrolsystemer i medlemsstaterne, efter procedurerne i artikel 34
b)
tilbageholde eller suspendere alle eller en del af betalingerne efter procedurerne i artikel 43 og 44, hvis de nationale forvaltnings- og kontrolsystemer svigter, og anvende enhver anden nødvendig finansiel korrektion efter procedurerne i artikel 47 og 48.
3. De lande, der er associeret i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne, deltager i fonden efter denne beslutning.
4. Der indgås aftaler, som præciserer de yderligere regler, der er nødvendige for denne deltagelse, herunder bestemmelser, som sikrer, at Fællesskabets finansielle interesser beskyttes, og bemyndiger Revisionsretten til at foretage kontrol.
Artikel 12
Partnerskab
1. Hver medlemsstat tilrettelægger efter gældende nationale regler og national praksis et partnerskab med de myndigheder og organer, der er involveret i gennemførelsen af det flerårige program, eller som ifølge den pågældende medlemsstat kan yde et værdifuldt bidrag til udviklingen af det.
Sådanne myndigheder og organer kan omfatte de kompetente regionale og lokale myndigheder, kommunale bymyndigheder og andre offentlige myndigheder, internationale organisationer, navnlig De Forenede Nationers Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR), og organer, der repræsenterer civilsamfundet, såsom ikke-statslige organisationer eller arbejdsmarkedets parter.
2. Et sådant partnerskab gennemføres i fuld overensstemmelse med de forskellige partnerkategoriers respektive institutionelle, juridiske og finansielle beføjelser.
KAPITEL III
FINANSIEL RAMME
Artikel 13
Samlede midler
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af denne beslutning fra 1. januar 2007 til 31. december 2013 udgør 1 820 mio. EUR.
2. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af den finansielle ramme.
3. Kommissionen fastlægger den vejledende årlige fordeling af midlerne på de enkelte medlemsstater efter kriterierne i artikel 14.
Artikel 14
Den årlige fordeling af midlerne til støtteberettigede foranstaltninger i medlemsstaterne
1. De årlige disponible midler fordeles således mellem medlemsstaterne:
a)
30 % til ydre landgrænser
b)
35 % til ydre søgrænser
c)
20 % til lufthavne
d)
15 % til konsulære repræsentationer.
2. De disponible midler under stk. 1, litra a), fordeles således mellem medlemsstaterne:
a)
70 % til længden af deres ydre grænser, som på basis af vægtfaktorerne beregnes for hver specifikke sektion, som fastsat i overensstemmelse med artikel 15, stk. 3, litra a), og
b)
30 % til arbejdsbyrden ved deres ydre landgrænser, som fastlagt i overensstemmelse med stk. 7, litra a).
3. De disponible midler under stk. 1, litra b), fordeles således mellem medlemsstaterne:
a)
70 % til længden af deres ydre grænser, som på basis af vægtfaktorerne beregnes for hver specifikke sektion, som fastlagt i overensstemmelse med artikel 15, stk. 3, litra b), og
b)
30 % til arbejdsbyrden ved deres ydre søgrænser, som fastlagt i overensstemmelse med stk. 7, litra a).
4. De disponible midler under stk. 1, litra c), fordeles mellem medlemsstaterne i overensstemmelse med arbejdsbyrden i deres lufthavne, som fastlagt i overensstemmelse med stk. 7, litra b).
5. De disponible midler under stk. 1, litra d), fordeles således mellem medlemsstaterne:
a)
50 % til antallet af medlemsstaternes konsulære repræsentationer i de lande, der er opført i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (24), og
b)
50 % til arbejdsbyrden for så vidt angår forvaltningen af visumpolitikken på medlemsstaternes konsulære repræsentationer i de lande, der er opført i bilag I til forordning (EF) nr. 539/2001, som fastlagt i overensstemmelse med denne artikels stk. 7, litra c).
6. I forbindelse med den årlige fordeling af midlerne med hensyn til stk. 1, litra a) og b),
a)
tages der, selv om den ikke udgør en ydre landgrænse, hensyn til den linje mellem områderne, der er omhandlet i artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 866/2004 af 29. april 2004 om en ordning i henhold til artikel 2 i protokol nr. 10 til tiltrædelsesakten (25), så længe bestemmelserne i artikel 1 i protokol nr. 10 til tiltrædelsesakten af 2003 er gældende, men ikke til længden af søgrænsen nord for denne linje
b)
forstås ved »ydre søgrænser« og udelukkende i forbindelse med denne beslutning og under overholdelse af international ret: de ydre grænser for medlemsstaternes søterritorium, som defineret i henhold til artikel 4-16 i De Forenede Nationers havretskonvention, med det forbehold, at i tilfælde, hvor der er behov for regelmæssige operationer over store afstande for at forhindre ulovlig migration/indrejse, er grænsen den ydre grænse for områder med høj trusselsgrad. Dette fastslås under hensyntagen til operationelle data for de seneste to år, som de pågældende medlemsstater stiller til rådighed.
7. Arbejdsbyrden baseres på gennemsnitstal for de foregående to år for følgende faktorer:
a)
ved ydre landgrænser og ydre søgrænser:
i)
antallet af personer, der passerer de ydre grænser ved autoriserede grænseovergangssteder
ii)
antallet af tredjelandsstatsborgere, der nægtes indrejse ved den pågældende ydre grænse
iii)
antallet af tredjelandsstatsborgere, der pågribes efter at have passeret den ydre grænse ulovligt, herunder antallet af personer, der pågribes til søs
b)
i lufthavne:
i)
antallet af personer, der passerer de ydre grænser ved autoriserede grænseovergangssteder
ii)
antallet af tredjelandsstatsborgere, der nægtes indrejse ved den pågældende ydre grænse
c)
i konsulære repræsentationer:
antallet af visumansøgninger.
For 2007 baseres arbejdsbyrden alene på 2005-tallene.
8. Den i stk. 2 og 3 omhandlede vægtning fastlægges af agenturet i overensstemmelse med artikel 15.
9. Med hensyn til længden af de ydre landgrænser, jf. stk. 2, litra a), tages der ved beregningen af den årlige fordeling af midlerne ikke hensyn til midlertidige ydre grænser. Dog skal der ved beregningen tages hensyn til midlertidige ydre grænser mellem en medlemsstat, der tiltrådte EU senest den 1. maj 2004, og en medlemsstat, der er tiltrådt efter den 1. maj 2004.
10. Referencetallene for arbejdsbyrden, der er omhandlet i stk. 7, er de seneste statistikker, som er udarbejdet af Kommissionen (Eurostat) på basis af data fra medlemsstaterne i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen.
Hvis medlemsstaterne ikke har indsendt de pågældende statistikker til Kommissionen (Eurostat), skal de fremlægge foreløbige data så hurtigt som muligt.
Inden Kommissionen (Eurostat) accepterer disse data som referencetal, vurderer den de statistiske oplysningers kvalitet, sammenlignelighed og fuldstændighed efter de sædvanlige operationelle procedurer. På Kommissionens (Eurostats) anmodning leverer medlemsstaterne alle de nødvendige oplysninger til dette formål.
11. Hvis der ikke foreligger referencetal i form af statistikker, som er udarbejdet af Kommissionen (Eurostat) i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen, stiller medlemsstaterne foreløbige data til rådighed for Kommissionen senest den 1. november hvert år til brug for et skøn over, hvilket beløb der skal afsættes til dem for det følgende år, jf. artikel 23, stk. 2.
Inden Kommissionen accepterer disse data som referencetal, kan Kommissionen (Eurostat) vurdere de statistiske oplysningers kvalitet, sammenlignelighed og fuldstændighed efter de sædvanlige operationelle procedurer. På Kommissionens (Eurostats) anmodning leverer medlemsstaterne alle de nødvendige oplysninger til dette formål.
12. Den fordeling af midlerne, som er nævnt i stk. 1, omfatter ikke de midler, som er afsat til det formål, der er nævnt i artikel 6 og artikel 19. De midler, der er afsat til det formål, der er nævnt i artikel 6, må ikke overstige 108 mio. EUR for perioden 2007-2013.
Artikel 15
Risikoanalyse, som agenturet foretager i forbindelse med den årlige fordeling af midlerne
1. Til brug for fastsættelsen af vægtningen i artikel 14, stk. 8, forsyner agenturet senest den 1. april hvert år Kommissionen med en særlig rapport, der beskriver problemerne med at overvåge grænserne og situationen ved medlemsstaternes ydre grænser, under særlig hensyntagen til, om medlemsstaterne i det foregående år har haft en særlig beliggenhed i nærheden af områder med høj risiko for ulovlig indvandring, og også under hensyntagen til antallet af personer, der er indrejst ulovligt i disse medlemsstater, og disse medlemsstaters størrelse.
2. Rapporten skal i overensstemmelse med den fælles integrerede model for risikoanalyse, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 2007/2004, analysere de trusler, der har berørt sikkerheden ved medlemsstaternes ydre grænser i det foregående år, under hensyntagen til den politiske, økonomiske og sociale udvikling i de pågældende tredjelande, navnlig i nabotredjelande og beskrive mulige fremtidige tendenser for migrationsstrømme og ulovlige aktiviteter ved de ydre grænser.
Denne risikoanalyse baseres hovedsagelig på følgende oplysninger, som er indsamlet af agenturet, stillet til rådighed af medlemsstaterne eller indhentet fra Kommissionen (Eurostat):
a)
antallet af tredjelandsstatsborgere, der er nægtet indrejse ved den ydre grænse
b)
antallet af tredjelandsstatsborgere, der er pågrebet ved passage af eller forsøg på at passere den ydre grænse ulovligt
c)
antallet af pågrebne menneskesmuglere, som med forsæt har medvirket ved tredjelandsstatsborgeres uautoriserede indrejse
d)
antallet af forfalskede eller falske rejsedokumenter og visa udstedt på falsk grundlag, som er opdaget ved grænseovergangsstederne, jf. Schengen-grænsekodeksen.
Hvis referencetallene ikke foreligger som statistikker udarbejdet af Kommissionen (Eurostat), men er udarbejdet af medlemsstater, kan agenturet anmode disse medlemsstater om de nødvendige oplysninger til vurdering af de statistiske oplysningers kvalitet, sammenlignelighed og fuldstændighed. Agenturet kan anmode Kommissionen (Eurostat) om hjælp til denne vurdering.
3. Endelig skal rapporten i overensstemmelse med stk. 1 og 2 fastlægge de nuværende trusselsniveauer ved de enkelte medlemsstaters ydre grænser og fastlægge følgende specifikke vægtningsfaktorer for hver sektion af den ydre grænse i hver enkelt medlemsstat:
a)
ydre landgrænse:
i)
faktor 1 for normal trussel
ii)
faktor 1,5 for middel trussel
iii)
faktor 3 for høj trussel
b)
ydre søgrænse:
i)
faktor 0 for minimal trussel
ii)
faktor 1 for normal trussel
iii)
faktor 3 for middel trussel
iv)
faktor 8 for høj trussel.
Artikel 16
Finansieringsstruktur
1. Finansielle bidrag fra fonden har form af tilskud.
2. Foranstaltninger, der støttes af fonden, skal samfinansieres af offentlige eller private kilder og være af almennyttig karakter og må ikke modtage støtte fra andre kilder, der er omfattet af Den Europæiske Unions almindelige budget.
3. Midlerne fra fonden skal udgøre et supplement til offentlige eller tilsvarende tilskud, som medlemsstaterne yder til foranstaltninger, der er omfattet af denne beslutning.
4. Fællesskabets bidrag til de støttede projekter kan ikke overstige 50 % af de samlede omkostninger til en specifik foranstaltning for så vidt angår foranstaltninger, der gennemføres i medlemsstaterne i henhold til artikel 4.
Denne andel kan forhøjes til 75 % for projekter, der vedrører specifikke prioriteter, som er fastsat i de strategiske retningslinjer, jf. artikel 20.
Fællesskabsandelen forhøjes til 75 % i de medlemsstater, der er omfattet af samhørighedsfonden.
5. Inden for rammerne af gennemførelsen af den nationale programmering, jf. kapitel IV, udvælger medlemsstaterne projekter til finansiering på grundlag af følgende minimumskriterier:
a)
situationen og behovene i medlemsstaten
b)
omkostningseffektivitet, bl.a. i forhold til antallet af personer, der er involveret i projektet
c)
ansøgerorganisationens og eventuelle partnerorganisationers erfaringsgrundlag, ekspertise, pålidelighed og finansielle bidrag
d)
omfanget af projekternes komplementaritet med andre foranstaltninger, der får støtte fra Den Europæiske Unions almindelige budget eller som led i nationale programmer.
6. Generelt yder Fællesskabet finansiel støtte til foranstaltninger inden for rammerne af fonden i højst tre år, under forudsætning af regelmæssige rapporter om de fremskridt, der er gjort.
Artikel 17
Teknisk bistand på Kommissionens initiativ
1. Fonden kan på Kommissionens initiativ og/eller vegne anvende op til 500 000 EUR af sin årlige bevilling til at finansiere forberedende foranstaltninger, foranstaltninger vedrørende overvågning og administrativ og teknisk støtte og foranstaltninger vedrørende evaluering, revision og inspektion, der er nødvendige for at gennemføre denne beslutning.
2. Disse foranstaltninger omfatter:
a)
undersøgelser, evalueringer, ekspertrapporter og statistikker, også af generel art, vedrørende fondens virksomhed
b)
informationsforanstaltninger, der henvender sig til medlemsstaterne, de endelige støttemodtagere og den brede offentlighed, bl.a. oplysningskampagner og en fælles database med de projekter, der finansieres af fonden
c)
oprettelse, drift og sammenkobling af elektroniske systemer til forvaltning, overvågning, inspektion og evaluering
d)
udarbejdelse af en fælles ramme for evaluering og overvågning samt et system til fastlæggelse af indikatorer, der tager hensyn til nationale indikatorer, hvor det er relevant
e)
forbedring af evalueringsmetoderne og udveksling af oplysninger om praksis på dette område
f)
informations- og uddannelsesforanstaltninger, der henvender sig til de myndigheder, der er udpeget af medlemsstaterne i henhold til artikel 27, og som supplerer medlemsstaternes vejledning af deres myndigheder, jf. artikel 33, stk. 2.
Artikel 18
Teknisk bistand på medlemsstaternes initiativ
1. På en medlemsstats initiativ kan fonden for hvert årligt program finansiere forberedende foranstaltninger, foranstaltninger vedrørende forvaltning, overvågning, evaluering, information og kontrol og foranstaltninger, der skal styrke den administrative kapacitet med henblik på gennemførelsen af fonden.
2. Det beløb, der afsættes under hvert årlige program til teknisk bistand, kan ikke overstige:
a)
for perioden 2007-2010, 7 % af den samlede årlige samfinansiering, som den pågældende medlemsstat har fået tildelt, plus 30 000 EUR, og
b)
for perioden 2011-2013, 4 % af den samlede årlige samfinansiering, som den pågældende medlemsstat har fået tildelt, plus 30 000 EUR.
Artikel 19
Specifikke foranstaltninger
1. Kommissionen opstiller hvert år en liste over specifikke foranstaltninger, som skal gennemføres af medlemsstaterne og, hvor det er relevant, i samarbejde med agenturet, der bidrager til udviklingen af det europæiske fælles integrerede grænseforvaltningssystem ved at sætte ind mod de strukturelle svagheder ved strategiske grænseovergangssteder, der er påvist i risikoanalyserne omhandlet i artikel 15.
2. Det årlige arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 7, stk. 3, skal opstille en ramme for finansieringen af disse foranstaltninger samt mål og kriterier for evaluering.
3. Listen over udvalgte foranstaltninger vedtages efter proceduren i artikel 56, stk. 2.
4. Den finansielle bistand fra fonden til specifikke foranstaltninger er begrænset til seks måneder og kan ikke overstige 80 % af omkostningerne ved en given foranstaltning.
5. De årlige disponible midler til disse foranstaltninger kan ikke overstige 10 mio. EUR. De resterende midler efter den i stk. 3 omhandlede udvælgelse kan anvendes til finansiering af de foranstaltninger, der er nævnt i artikel 7.
KAPITEL IV
PROGRAMMERING
Artikel 20
Vedtagelse af strategiske retningslinjer
1. Kommissionen vedtager strategiske retningslinjer, der indeholder en ramme for fondens arbejde under hensyntagen til fremskridtene i udviklingen og gennemførelsen af fællesskabslovgivningen om de ydre grænser og visumpolitik samt den vejledende fordeling af fondens finansielle midler for perioden for det flerårige program.
2. For de generelle mål, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra a), b) og c), skal disse retningslinjer navnlig føre Fællesskabets prioriteter ud i livet med henblik på at fremme den gradvise indførelse af det europæiske fælles integrerede grænseforvaltningssystem for de ydre grænser og styrke kontrollen og overvågningen af EU's ydre grænser.
3. For det generelle mål, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra d), skal disse retningslinjer navnlig føre Fællesskabets prioriteter ud i livet med henblik på at fremme udviklingen af den fælles visumpolitik som led i et system med flere lag, som sigter mod at lette lovlig rejseaktivitet og bekæmpe ulovlig indvandring ved at forbedre praksis ved de lokale konsulære missioner.
4. Kommissionen vedtager de strategiske retningslinjer vedrørende den flerårige programmeringsperiode senest den 31. juli 2007.
5. De strategiske retningslinjer vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 56, stk. 3. Når de strategiske retningslinjer er vedtaget, knyttes de som bilag til denne beslutning.
Artikel 21
Udarbejdelse og godkendelse af nationale flerårige programmer
1. Hver medlemsstat foreslår på grundlag af de strategiske retningslinjer, der er omhandlet i artikel 20, et udkast til et flerårigt program, som indeholder følgende:
a)
en beskrivelse af den nuværende situation i medlemsstaten med hensyn til infrastrukturer, udstyr, transportmidler, ikt-systemer og uddannelsesmuligheder for medarbejderne ved grænsemyndighederne og de konsulære myndigheder
b)
en analyse af behovene i den pågældende medlemsstat med hensyn til infrastrukturer, udstyr, transportmidler, ikt-systemer og uddannelsesmuligheder for medarbejderne ved grænsemyndighederne og de konsulære myndigheder med angivelse af de operationelle mål, der er fastsat med henblik på at opfylde disse behov i den periode, som det flerårige program omfatter
c)
en hensigtsmæssig strategi for, hvordan disse mål skal nås, med angivelse af prioriteterne i forbindelse med gennemførelsen af målene, og en beskrivelse af de foranstaltninger, der er planlagt med henblik på gennemførelsen af disse prioriteter
d)
en redegørelse for, hvorvidt denne strategi er forenelig med andre regionale og nationale instrumenter og fællesskabsinstrumenter
e)
oplysninger om prioriteterne og de specifikke mål for disse. De pågældende mål skal kvantificeres ved hjælp af et begrænset antal indikatorer under hensyntagen til proportionalitetsprincippet. Indikatorerne skal gøre det muligt at måle fremskridtene i forhold til udgangssituationen og effektiviteten af de mål, gennem hvilke prioriteterne gennemføres
f)
en beskrivelse af den fremgangsmåde, der er valgt til gennemførelse af det partnerskabsprincip, der er fastlagt i artikel 12
g)
et udkast til en finansieringsplan, som for hver prioritet og for hvert årligt program indeholder oplysninger om det planlagte finansielle bidrag fra fonden og størrelsen af den samlede offentlige eller private samfinansiering
h)
de bestemmelser, som er fastsat for at sikre, at det flerårige program offentliggøres.
2. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen deres udkast til det flerårige program senest fire måneder efter, at Kommissionen har fastlagt de strategiske retningslinjer.
3. Med henblik på godkendelse af udkastet til det flerårige program gennemgår Kommissionen:
a)
udkastet til det flerårige programs overensstemmelse med fondens mål og de strategiske retningslinjer, der er omhandlet i artikel 20
b)
relevansen af de foranstaltninger, der er beskrevet i udkastet til det flerårige program, i lyset af den foreslåede strategi
c)
om de forvaltnings- og kontrolsystemer, som medlemsstaterne har indført med henblik på gennemførelsen af fondens foranstaltninger, overholder bestemmelserne i denne beslutning
d)
om udkastet til det flerårige program overholder fællesskabslovgivningen og specielt den fællesskabslovgivning, der skal sikre fri bevægelighed for personer, og i forbindelse hermed direkte tilknyttede ledsageforanstaltninger vedrørende kontrol ved de ydre grænser, asyl og indvandring.
4. Hvis Kommissionen mener, at et udkast til et flerårigt program ikke stemmer overens med de strategiske retningslinjer og/eller ikke overholder bestemmelserne i denne beslutning om forvaltnings- og kontrolsystemer eller fællesskabslovgivningen, opfordrer den den pågældende medlemsstat til at fremsende de nødvendige supplerende oplysninger og, hvor det er relevant, til at revidere udkastet til det flerårige program.
5. Kommissionen godkender hvert flerårigt program inden tre måneder efter, at det formelt er forelagt, efter proceduren i artikel 56, stk. 2.
Artikel 22
Revision af de flerårige programmer
1. På den pågældende medlemsstats eller Kommissionens initiativ underkastes det flerårige program en fornyet undersøgelse og revideres om nødvendigt for resten af programmeringsperioden for at tage større eller anderledes hensyn til Fællesskabets prioriteter. De flerårige programmer kan underkastes en fornyet undersøgelse på baggrund af evalueringer og/eller som følge af gennemførelsesvanskeligheder.
2. Kommissionen træffer beslutning om godkendelse af revisionen af det flerårige program hurtigst muligt efter, at den pågældende medlemsstat formelt har indgivet anmodning herom. Revisionen af det flerårige program foretages efter proceduren i artikel 56, stk. 2.
Artikel 23
Årlige programmer
1. De flerårige programmer, som Kommissionen har godkendt, gennemføres ved hjælp af årlige programmer.
2. Kommissionen forelægger senest den 1. juli hvert år medlemsstaterne et skøn over de beløb, de vil få tildelt det følgende år inden for rammerne af de samlede bevillinger, der afsættes under den årlige budgetprocedure, beregnet efter reglerne i artikel 14.
3. Medlemsstaterne forelægger senest den 1. november hvert år Kommissionen et udkast til det årlige program for det følgende år, som er udarbejdet i overensstemmelse med det flerårige program, og som omfatter følgende:
a)
de generelle regler for udvælgelse af de projekter, der skal finansieres under det årlige program
b)
en beskrivelse af de foranstaltninger, der skal støttes under det årlige program
c)
den foreslåede finansielle fordeling af fondens bidrag på de forskellige foranstaltninger under programmet samt en angivelse af det beløb, der anmodes om til teknisk bistand, jf. artikel 18, med henblik på gennemførelsen af det årlige program.
4. Kommissionen gennemgår medlemsstatens udkast til det årlige program under hensyntagen til den endelige størrelse af de bevillinger, fonden har fået tildelt under budgetproceduren.
Kommissionen meddeler senest en måned efter den formelle forelæggelse af udkastet til det årlige program den pågældende medlemsstat, om den kan godkende det. Hvis udkastet til det årlige program ikke er i overensstemmelse med det flerårige program, opfordrer Kommissionen denne medlemsstat til at fremsende de nødvendige supplerende oplysninger og, hvor det er relevant, til at revidere udkastet til det årlige program.
Kommissionen træffer senest den 1. marts det pågældende år beslutning om finansiering og godkender dermed det årlige program. I beslutningen anføres det beløb, som den pågældende medlemsstat får tildelt, samt den periode, hvori udgifterne er støtteberettigede.
5. Af hensyn til behørigt begrundede nødsituationer, der ikke var forudset på det tidspunkt, hvor det årlige program blev godkendt, og som kræver hurtig indgriben, kan en medlemsstat revidere op til 10 % af den finansielle fordeling af fondens bidrag mellem de forskellige foranstaltninger, der er opført i det årlige program, eller tildele op til 10 % af fordelingen til andre foranstaltninger i overensstemmelse med denne beslutning. Den pågældende medlemsstat orienterer Kommissionen om det reviderede årlige program.
Artikel 24
Midtvejsrevision af det flerårige program
1. Kommissionen tager de strategiske retningslinjer op til revision og vedtager om fornødent senest den 31. marts 2010 reviderede strategiske retningslinjer for perioden 2011-2013.
2. Hvis der vedtages sådanne reviderede strategiske retningslinjer, tager hver medlemsstat sit flerårige program op til fornyet overvejelse og reviderer det, hvis det er relevant.
3. Reglerne i artikel 21 om udarbejdelse og godkendelse af nationale flerårige programmer finder tilsvarende anvendelse på udarbejdelse og godkendelse af disse reviderede flerårige programmer.
4. De reviderede strategiske retningslinjer vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 56, stk. 3.
KAPITEL V
FORVALTNINGS- OG KONTROLSYSTEMER
Artikel 25
Gennemførelse
Kommissionen er ansvarlig for gennemførelsen af denne beslutning og vedtager de gennemførelsesbestemmelser, der måtte være nødvendige.
Artikel 26
Almindelige principper for forvaltnings- og kontrolsystemer
De forvaltnings- og kontrolsystemer, som medlemsstaterne indfører i forbindelse med de flerårige programmer, omfatter:
a)
en definition af forvaltnings- og kontrolorganernes opgaver og en opgavefordeling inden for hvert organ
b)
overholdelse af princippet om opgaveadskillelse mellem og inden for sådanne organer
c)
tilstrækkelige midler til, at de enkelte organer kan udføre de opgaver, de har fået tildelt, i hele gennemførelsesperioden for de foranstaltninger, som samfinansieres af fonden
d)
procedurer til sikring af, at de udgifter, der anmeldes under de årlige programmer, er korrekte og formelt rigtige
e)
pålidelige elektroniske systemer for regnskabsføring, overvågning og finansiel rapportering
f)
et rapporterings- og overvågningssystem, når det ansvarlige organ uddelegerer opgavernes udførelse til et andet organ
g)
procedurehåndbøger vedrørende de opgaver, der skal udføres
h)
ordninger for revision af, den måde systemet fungerer på
i)
systemer og procedurer til sikring af et tilstrækkeligt revisionsspor
j)
rapporterings- og overvågningsprocedurer vedrørende uregelmæssigheder og inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb.
Artikel 27
Udpegning af myndigheder
1. Medlemsstaten udpeger med henblik på gennemførelsen af sit flerårige program og sine årlige programmer:
a)
en ansvarlig myndighed: et administrativt organ under medlemsstaten, en national offentlig myndighed eller et nationalt offentligt organ, som er udpeget af medlemsstaten, eller et organ, der er underlagt medlemsstatens privatret og har fået overdraget offentlige tjenesteydelsesopgaver, som har ansvaret for forvaltningen af det flerårige og de årlige programmer, der støttes af fonden, og varetager al kommunikation med Kommissionen
b)
en godkendelsesmyndighed: en national offentlig myndighed, et nationalt offentligt organ eller en person, der har et sådant organs eller en sådan myndigheds beføjelser, som af medlemsstaten er udpeget til at godkende udgiftsanmeldelser, før de sendes til Kommissionen
c)
en revisionsmyndighed: en national offentlig myndighed eller et nationalt offentligt organ, der arbejder uafhængigt af den ansvarlige myndighed og godkendelsesmyndigheden, og som er udpeget af medlemsstaten og har ansvaret for at efterprøve, at forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer effektivt
d)
i givet fald en myndighed, til hvilken der uddelegeres opgaver.
2. Medlemsstaten fastsætter regler for sit forhold til de myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, og for deres forhold til Kommissionen.
3. Med forbehold af artikel 26, litra b), kan nogle af eller alle de myndigheder, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, tilhøre samme organ.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesbestemmelserne til artikel 28-32 efter proceduren i artikel 56, stk. 2.
Artikel 28
Ansvarlig myndighed
1. Den ansvarlige myndighed skal opfylde følgende minimumskrav. Den skal:
a)
være en juridisk person, medmindre den er et administrativt organ under medlemsstaten
b)
have en infrastruktur, der gør det let at kommunikere med en bred vifte af brugere og med de ansvarlige myndigheder i de andre medlemsstater og Kommissionen
c)
fungere i en administrativ kontekst, som gør det muligt at varetage opgaverne på en forsvarlig måde og undgå enhver interessekonflikt
d)
kunne anvende fællesskabsreglerne om forvaltning af midler
e)
have en økonomisk og forvaltningsmæssig kapacitet, der står i forhold til omfanget af de fællesskabsmidler, den skal forvalte
f)
råde over personale, der har de nødvendige faglige kvalifikationer til at kunne varetage administrative opgaver i et internationalt miljø.
2. Medlemsstaten sikrer den ansvarlige myndighed en tilstrækkelig finansiering, så den kan fortsætte med at varetage sine opgaver korrekt i hele perioden 2007-2013.
3. Kommissionen kan bistå medlemsstaterne med uddannelse af personale, navnlig for så vidt angår den korrekte anvendelse af kapitel V-IX.
Artikel 29
Den ansvarlige myndigheds opgaver
1. Den ansvarlige myndighed har ansvaret for forvaltningen og gennemførelsen af det flerårige program i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning.
Den skal navnlig:
a)
høre partnerne i henhold til artikel 12
b)
forelægge Kommissionen forslag til de flerårige og årlige programmer, der er omhandlet i artikel 21 og 23
c)
tilrettelægge og offentliggøre indkaldelser af bud og forslag, hvis det er hensigtsmæssigt
d)
tilrettelægge udvælgelsen af projekter til samfinansiering under fonden, i overensstemmelse med kriterierne i artikel 16, stk. 5
e)
modtage betalinger fra Kommissionen og foretage udbetalinger til de endelige støttemodtagere
f)
sikre, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem samfinansieringen fra fonden og fra andre relevante finansielle instrumenter på nationalt plan og på fællesskabsplan
g)
overvåge, at de samfinansierede produkter og tjenesteydelser leveres, og at de anmeldte udgifter til foranstaltninger rent faktisk er afholdt og er i overensstemmelse med fællesskabsreglerne og de nationale regler
h)
sørge for, at der er et system til elektronisk registrering og lagring af regnskabsdata for hver foranstaltning, der er omfattet af de årlige programmer, og at de gennemførelsesdata, som er nødvendige for den økonomiske forvaltning, overvågningen, kontrollen og evalueringen, indsamles
i)
sikre, at endelige støttemodtagere og andre organer, der medvirker ved gennemførelsen af de foranstaltninger, som samfinansieres af fonden, enten har et særskilt regnskabssystem eller en passende regnskabskode for alle transaktioner med tilknytning til foranstaltningen, uden at dette dog berører nationale regnskabsregler
j)
sørge for, at evalueringerne af fonden, jf. artikel 51, foretages inden for de frister, der er fastsat i artikel 52, stk. 2, og opfylder de kvalitetsstandarder, som er aftalt mellem Kommissionen og medlemsstaten
k)
indføre procedurer til sikring af, at alle dokumenter om udgifter og revisioner, som er nødvendige for at sikre et passende revisionsspor, opbevares i overensstemmelse med kravene i artikel 45
l)
sikre, at revisionsmyndigheden modtager alle de nødvendige oplysninger om de anvendte forvaltningsprocedurer og de projekter, der samfinansieres af fonden, med henblik på at gennemføre de revisioner, som er omhandlet i artikel 32, stk. 1
m)
sikre, at godkendelsesmyndigheden modtager alle de nødvendige oplysninger om de anvendte procedurer og gennemførte kontroller vedrørende udgifter med henblik på godkendelse
n)
udarbejde og forelægge Kommissionen fremskridtsrapporter og endelige rapporter om gennemførelsen af de årlige programmer, udgiftsanmeldelser, som er godkendt af godkendelsesmyndigheden, og betalingsanmodninger, eller, hvor det er relevant, erklæringer om godtgørelse
o)
gennemføre informations- og rådgivningsaktiviteter og formidle resultaterne af de støttede foranstaltninger
p)
samarbejde med Kommissionen og de ansvarlige myndigheder i de andre medlemsstater
q)
kontrollere de endelige støttemodtageres gennemførelse af retningslinjerne i artikel 35, stk. 6.
2. Den ansvarlige myndigheds forvaltningsaktiviteter i forbindelse de projekter, som gennemføres i medlemsstaterne, kan finansieres som teknisk bistand, jf. artikel 18.
Artikel 30
Den ansvarlige myndigheds uddelegering af opgaver
1. Når alle eller nogle af den ansvarlige myndigheds opgaver uddelegeres til en anden myndighed, fastlægger den ansvarlige myndighed de uddelegerede opgavers omfang, og den fastlægger detaljerede procedurer for gennemførelsen af de uddelegerede opgaver, som skal opfylde betingelserne i artikel 28.
2. Det skal indgå i disse procedurer, at den ansvarlige myndighed regelmæssigt skal gives oplysninger om, hvorvidt de uddelegerede opgaver udføres effektivt, og en beskrivelse af de anvendte midler.
Artikel 31
Godkendelsesmyndighed
1. Godkendelsesmyndigheden skal:
a)
attestere, at:
i)
udgiftsanmeldelsen er nøjagtig, følger af pålidelige regnskabssystemer og er baseret på kontrollerbare bilag
ii)
de anmeldte udgifter er i overensstemmelse med de relevante fællesskabsregler og nationale regler og er afholdt i forbindelse med foranstaltninger, som er udvalgt i overensstemmelse med de kriterier, der er fastsat for programmet, under overholdelse af fællesskabsreglerne og de nationale regler
b)
med henblik på godkendelse sikre sig, at den fra den ansvarlige myndighed har modtaget tilstrækkelige oplysninger om de fulgte procedurer og de kontroller, som er foretaget, i forbindelse med udgifter, der er medtaget i udgiftsanmeldelserne
c)
med henblik på godkendelse tage hensyn til resultaterne af alle revisioner, der er foretaget af revisionsmyndigheden eller under dennes ansvar
d)
føre regnskaber i elektronisk form over de udgifter, der er anmeldt til Kommissionen
e)
kontrollere, at enhver fællesskabsfinansiering, som konstateres uretmæssigt udbetalt som følge af uregelmæssigheder, inddrives, i givet fald forhøjet med renter
f)
føre regnskab over de beløb, der skal inddrives, og de inddrevne beløb, der er inddrevet, til De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, om muligt ved fradrag i den følgende udgiftsanmeldelse.
2. Godkendelsesmyndighedens aktiviteter i forbindelse med de projekter, som gennemføres i medlemsstaterne, kan finansieres som teknisk bistand, jf. artikel 18, forudsat at denne myndigheds beføjelser efter artikel 27 respekteres.
Artikel 32
Revisionsmyndighed
1. Revisionsmyndigheden skal:
a)
sikre, at der foretages revisioner med henblik på at efterprøve, om forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer effektivt
b)
sikre, at revisionerne af foranstaltningerne foretages på grundlag af en passende stikprøve med henblik på at efterprøve de anmeldte udgifter; stikprøven skal omfatte mindst 10 % af de samlede støtteberettigede udgifter til hvert årligt program
c)
inden for seks måneder efter godkendelsen af det flerårige program forelægge Kommissionen en revisionsstrategi, som omfatter de organer, der skal foretage den i litra a) og b) omhandlede revision, og som sikrer, at de vigtigste modtagere af samfinansiering fra fonden revideres, og at revisionerne er jævnt fordelt over hele programmeringsperioden.
2. Når den udpegede revisionsmyndighed efter denne beslutning også er den udpegede revisionsmyndighed efter beslutning nr. 573/2007/EF, nr. 575/2007/EF og nr. .../2007/EF, eller når der anvendes fælles systemer for to eller flere af disse fonde, kan der fremlægges en fælles kombineret revisionsstrategi efter stk. 1, litra c).
3. Revisionsmyndigheden udarbejder for hvert årligt program en rapport, som omfatter:
a)
en årlig revisionsrapport med angivelse af resultaterne af de revisioner, der er foretaget i overensstemmelse med revisionsstrategien vedrørende det årlige program, og af alle konstaterede mangler ved systemerne til forvaltning og kontrol af programmet
b)
en udtalelse, der udarbejdes på grundlag af de kontroller og revisioner, der er foretaget under revisionsmyndighedens ansvar om, hvorvidt forvaltnings- og kontrolsystemet giver rimelig vished for, at de udgiftsanmeldelser, der er forelagt Kommissionen, er korrekte, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige
c)
en erklæring, hvori gyldigheden af anmodningen om betaling eller en erklæring om godtgørelse af saldoen og de pågældende udgifters lovlighed og formelle rigtighed, vurderes.
4. Revisionsmyndigheden sikrer, at revisionsarbejdet udføres i overensstemmelse med internationalt accepterede revisionsstandarder.
5. Revisionerne i forbindelse med de projekter, som gennemføres i medlemsstaterne, kan finansieres som teknisk bistand, jf. artikel 18, forudsat at revisionsmyndighedens beføjelser efter artikel 27 respekteres.
KAPITEL VI
ANSVAR OG KONTROL
Artikel 33
Medlemsstaternes ansvar
1. Medlemsstaterne er ansvarlige for at sikre, at den økonomiske forvaltning af de flerårige og årlige programmer er forsvarlig, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige.
2. Medlemsstaterne sørger for, at de ansvarlige myndigheder, de myndigheder, til hvilke der er uddelegeret opgaver, godkendelsesmyndighederne, revisionsmyndighederne og alle andre relevante organer modtager den nødvendige vejledning i, hvordan de forvaltnings- og kontrolsystemer, der er omhandlet i artikel 26-32, skal oprettes for at sikre, at fællesskabsmidlerne anvendes effektivt og korrekt.
3. Medlemsstaterne forebygger, afslører og korrigerer uregelmæssigheder. De giver Kommissionen meddelelse herom og holder den underrettet om udviklingen i sager, hvor der er indledt administrativ eller retslig forfølgning.
Når beløb, der er udbetalt uretmæssigt til en endelig støttemodtager, ikke kan inddrives, er den pågældende medlemsstat ansvarlig for tilbagebetalingen af de tabte beløb til Den Europæiske Unions almindelige budget, hvis det kan bevises, at tabet skyldes uregelmæssigheder eller forsømmelighed fra medlemsstatens side.
4. Medlemsstaterne har det primære ansvar for finanskontrollen med foranstaltningerne og sørger for, at forvaltnings- og kontrolsystemerne og revisionerne gennemføres således, at der sikres en korrekt og effektiv anvendelse af fællesskabsmidlerne. De sender Kommissionen en beskrivelse af disse systemer.
5. De detaljerede gennemførelsesbestemmelser til stk. 1-4 vedtages efter proceduren i artikel 56, stk. 2.
Artikel 34
Forvaltnings- og kontrolsystemer
1. Inden Kommissionen godkender det flerårige program efter proceduren i artikel 56, stk. 2, sikrer medlemsstaterne, at der er indført forvaltnings- og kontrolsystemer i overensstemmelse med artikel 26-32. De er ansvarlige for, at systemerne fungerer effektivt i hele programmeringsperioden.
2. Sammen med deres udkast til det flerårige program forelægger medlemsstaterne Kommissionen en beskrivelse af organisationen af og procedurerne i de ansvarlige myndigheder, de myndigheder, til hvilke der er uddelegeret opgaver, og godkendelsesmyndighederne, og en beskrivelse af de interne revisionssystemer, som anvendes af de pågældende myndigheder og organer, revisionsmyndigheden og alle andre organer, der foretager revisioner under dennes ansvar.
3. Kommissionen gennemgår anvendelsen af denne bestemmelse som led i udarbejdelsen af rapporten for perioden 2007-2010, jf. artikel 52, stk. 3.
Artikel 35
Kommissionens ansvar
1. Kommissionen sikrer efter proceduren i artikel 34, at medlemsstaterne har indført forvaltnings- og kontrolsystemer, der er i overensstemmelse med artikel 26-32, og den sikrer på grundlag af de årlige revisionsrapporter og sine egne revisioner, at systemerne fungerer effektivt i programmeringsperioden.
2. Uden at dette berører de revisioner, som foretages af medlemsstaterne, kan Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen med mindst tre arbejdsdages varsel foretage kontrol på stedet for at kontrollere, om forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt, herunder revisioner af foranstaltninger, der indgår i de årlige programmer. Tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter fra den pågældende medlemsstat kan deltage i disse revisioner.
3. Kommissionen kan anmode en medlemsstat om at foretage kontrol på stedet for at undersøge, om systemerne fungerer korrekt, eller om en eller flere transaktioner er forskriftsmæssige. Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen kan deltage i disse kontroller.
4. Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne passende oplysning om og offentlig omtale og opfølgning af de foranstaltninger, som fonden støtter.
5. Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem foranstaltningerne og andre relevante fællesskabspolitikker, -instrumenter og -initiativer.
6. Kommissionen vedtager retningslinjer med henblik på at sikre synligheden af de midler, der tildeles i henhold til denne beslutning.
Artikel 36
Samarbejde med medlemsstaternes revisionsmyndigheder
1. Kommissionen samarbejder med revisionsmyndighederne med henblik på at samordne deres respektive revisionsplaner og -metoder og udveksler straks resultaterne af revisionerne af forvaltnings- og kontrolsystemerne med henblik på at udnytte kontrolressourcerne bedst muligt og undgå unødigt dobbeltarbejde.
Kommissionen fremsætter sine bemærkninger til den revisionsstrategi, der fremlægges i henhold til artikel 32, senest tre måneder efter modtagelsen.
2. Ved fastsættelsen af sin egen revisionsstrategi identificerer Kommissionen de årlige programmer, som den finder tilfredsstillende på grundlag af sin viden om forvaltnings- og kontrolsystemerne.
For de pågældende programmers vedkommende kan Kommissionen konkludere, at den først og fremmest kan henholde sig til revisionsmaterialet fra medlemsstaterne, og at den kun vil foretage egne kontroller på stedet, hvis der er tegn på mangler ved systemerne.
KAPITEL VII
ØKONOMISK FORVALTNING
Artikel 37
Støtteberettigelse - Udgiftsanmeldelser
1. Alle udgiftsanmeldelser skal omfatte de udgifter, som de endelige støttemodtagere har afholdt i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltningerne, og den tilsvarende offentlige eller private støtte.
2. Udgifterne skal svare til de betalinger, som de endelige støttemodtagere har foretaget. De skal dokumenteres med kvitterede fakturaer eller regnskabsbilag med tilsvarende bevisværdi.
3. For at være berettiget til støtte fra fonden skal en udgift være faktisk afholdt tidligst 1. januar det år, som den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, vedrører, jf. artikel 23, stk. 4, tredje afsnit. De samfinansierede foranstaltninger må ikke være afsluttet før støtteberettigelsens begyndelsesdato.
Den periode, hvori udgifterne er støtteberettigede, fastsættes undtagelsesvis til tre år for udgifter i forbindelse med gennemførelse af de foranstaltninger, der modtager støtte fra de årlige programmer for 2007.
4. Reglerne for udgifters støtteberettigelse i forbindelse med foranstaltninger, der gennemføres i medlemsstaterne og samfinansieres af fonden i overensstemmelse med artikel 4, vedtages efter proceduren i artikel 56, stk. 2.
Artikel 38
Ubeskårne betalinger til de endelige støttemodtagere
Medlemsstaterne sørger for, at den ansvarlige myndighed sikrer, at de endelige støttemodtagere modtager den fulde offentlige støtte så hurtigt som muligt. Der må ikke fradrages eller tilbageholdes nogen beløb eller opkræves yderligere særlige omkostninger eller andre omkostninger med tilsvarende virkning, som reducerer det beløb, der udbetales til de endelige støttemodtagere, forudsat at de endelige støttemodtagere opfylder alle krav med hensyn til foranstaltningernes og udgifternes støtteberettigelse.
Artikel 39
Anvendelse af euroen
1. Beløb i udkastet til medlemsstaternes flerårige og årlige programmer, jf. henholdsvis artikel 21 og 23, godkendte udgiftsanmeldelser, betalingsanmodninger, jf. artikel 29, stk. 1, litra n), udgifter, der er omhandlet i fremskridtsrapporten om gennemførelsen af det årlige program, jf. artikel 41, stk. 4, samt den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program, jf. artikel 53, angives i euro.
2. Kommissionens finansieringsbeslutninger, som godkender medlemsstaternes årlige programmer, jf. artikel 23, stk. 4, tredje afsnit, og Kommissionens forpligtelser og betalinger angives og gennemføres i euro.
3. De medlemsstater, der ikke har indført euroen som national valuta på datoen for betalingsanmodningen, omregner udgifterne i national valuta til euro. Beløbet omregnes til euro til Kommissionens månedlige regnskabsvekselkurs for den måned, hvor udgifterne er bogført i de regnskaber, som den ansvarlige myndighed for det pågældende program fører. Kommissionen offentliggør hver måned denne kurs elektronisk.
4. Når en medlemsstat indfører euroen som national valuta, finder omregningsproceduren i stk. 3 fortsat anvendelse på alle udgifter, der er opført i godkendelsesmyndighedens regnskaber inden ikrafttrædelsesdatoen for den faste omregningskurs mellem den nationale valuta og euroen.
Artikel 40
Forpligtelser
Fællesskabets budgetmæssige forpligtelser indgås hvert år på grundlag af Kommissionens finansieringsbeslutning, som godkender det årlige program, jf. artikel 23, stk. 4, tredje afsnit.
Artikel 41
Betalinger - Forfinansiering
1. Kommissionen udbetaler bidragene fra fonden i overensstemmelse med de budgetmæssige forpligtelser.
2. Udbetalingerne sker i form af forfinansiering og betaling af saldoen. Beløbene udbetales til den ansvarlige myndighed, som medlemsstaten har udpeget.
3. Der udbetales en første forfinansiering til medlemsstaten på 50 % af det beløb, der er tildelt i henhold til den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, senest 60 dage efter, at denne beslutning er vedtaget.
4. Der udbetales endnu en forfinansiering senest tre måneder efter, at Kommissionen inden for to måneder efter den formelle forelæggelse af en betalingsanmodning fra en medlemsstat har godkendt en fremskridtsrapport om gennemførelsen af det årlige program og en godkendt udgiftsanmeldelse, som er udarbejdet i overensstemmelse med artikel 31, stk. 1, litra a), og artikel 37, og som godtgør, at udgifterne har udgjort mindst 60 % af den første forfinansiering.
Den anden forfinansiering fra Kommissionen kan ikke overstige 50 % af det samlede beløb, der er tildelt i henhold til den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, og, såfremt en medlemsstat nationalt har indgået udgiftsforpligtelser for et beløb, der er mindre end beløbet i den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, under alle omstændigheder forskellen mellem de fællesskabsmidler, som medlemsstaten rent faktisk har indgået udgiftsforpligtelser for til de projekter, der er udvalgt inden for rammerne af det årlige program, og den første forfinansiering.
5. De renter, som forfinansieringen eventuelt afkaster, konteres det pågældende program, idet det betragtes som en indtægt for medlemsstaten som nationalt offentligt bidrag og skal anmeldes til Kommissionen i forbindelse med den endelige udgiftsanmeldelsen vedrørende den endelige rapport om gennemførelsen for det pågældende årlige program.
6. De beløb, der er udbetalt som forfinansiering, udlignes i regnskaberne, når det årlige program afsluttes.
Artikel 42
Betaling af saldo
1. Kommissionen betaler saldoen, forudsat at den senest ni måneder efter den slutdato for udgifternes støtteberettigelse, som er fastsat i den finansieringsbeslutning, der godkender det årlige program, har modtaget følgende dokumenter:
a)
en godkendt udgiftsanmeldelse, der er behørigt udarbejdet i overensstemmelse med artikel 31, stk. 1, litra a), og artikel 37, og en anmodning om betaling af saldoen eller en erklæring om godtgørelse
b)
den afsluttende rapport om gennemførelsen af det årlige program, som er omhandlet i artikel 53
c)
den årlige revisionsrapport, udtalelse og erklæring, som er omhandlet i artikel 32, stk. 3.
Saldoen betales kun, hvis den endelige rapport om gennemførelse af det årlige program og erklæringen om, at anmodningen om betaling af saldoen er gyldig, accepteres.
2. Hvis den ansvarlige myndighed ikke inden fristens udløb fremlægger de dokumenter, som er anført i stk. 1, i et acceptabelt format, frigør Kommissionen den del af den budgetmæssige forpligtelse for det tilsvarende årlige program, som ikke er blevet brugt til betaling af forfinansieringen.
3. Den procedure med automatisk frigørelse, som er omhandlet i stk. 2, suspenderes med hensyn til beløbet for de pågældende projekter, når der på medlemsstatsplan verserer en retssag eller administrativ klage med opsættende virkning på det tidspunkt, hvor de dokumenter, som er anført i stk. 1, fremlægges. Medlemsstaten giver i den endelige rapport, som den fremlægger, detaljerede oplysninger om disse projekter og indsender hver sjette måned rapporter om de fremskridt, der er gjort med hensyn til disse projekter. Senest tre måneder efter afslutningen af retssagen eller den administrative klageprocedure fremlægger medlemsstaten de dokumenter, som kræves efter stk. 1, for de pågældende projekter.
4. Den frist på ni måneder, som er omhandlet i stk. 1, ophører med at løbe, hvis Kommissionen vedtager en beslutning om suspension af udbetalingerne af samfinansieringen til det relevante årlige program i overensstemmelse med artikel 44. Fristen begynder at løbe igen fra den dato, hvor Kommissionens beslutning som omhandlet i artikel 44, stk. 3, er blevet meddelt medlemsstaten.
5. Med forbehold af artikel 43 informerer Kommissionen senest seks måneder efter, at den har modtaget de dokumenter, som er anført i denne artikels stk. 1, medlemsstaten om det udgiftsbeløb, som Kommissionen anerkender, at fonden skal dække, og om de finansielle korrektioner, som måtte følge af forskellen mellem de anmeldte udgifter og de anerkendte udgifter. Medlemsstaten har tre måneder til at fremsætte bemærkninger.
6. Senest tre måneder efter, at Kommissionen har modtaget medlemsstatens bemærkninger, træffer den beslutning om det udgiftsbeløb, som det anerkendes, at fonden skal dække, og inddriver den saldo, der fremkommer som forskellen mellem de endeligt anerkendte udgifter og de beløb, som allerede er udbetalt til denne medlemsstat.
7. Forudsat at der er tilstrækkelige budgetmidler til rådighed, betaler Kommissionen saldoen senest 60 dage efter den dato, hvor den accepterer de dokumenter, som er anført i stk. 1. Resten af den budgetmæssige forpligtelse frigøres senest seks måneder efter betalingen.
Artikel 43
Tilbageholdelse af betalinger
1. Betalingen tilbageholdes i en periode på højst seks måneder af den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede som omhandlet i finansforordningen, hvis:
a)
der i en rapport fra et nationalt revisionsorgan eller et fællesskabsrevisionsorgan er tegn på betydelige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemerne
b)
den anvisningsberettigede er nødt til at foretage yderligere kontrol, fordi han har fået kendskab til oplysninger, der peger i retning af, at udgifter i en godkendt udgiftsanmeldelse er behæftet med en væsentlig uregelmæssighed, som ikke er korrigeret.
2. Medlemsstaten og den ansvarlige myndighed underrettes straks om begrundelsen for tilbageholdelsen af betalingen. Betalingen tilbageholdes indtil medlemsstaten træffer de fornødne foranstaltninger.
Artikel 44
Suspension af betalinger
1. Kommissionen kan suspendere alle eller en del af forfinansierings- og saldobetalingerne, hvis:
a)
der er konstateret en væsentlig mangel ved forvaltnings- og kontrolsystemet for programmet, som berører pålideligheden af proceduren for attestering af betalinger, og der ikke er truffet korrigerende foranstaltninger på dette punkt, eller
b)
udgifterne i en godkendt udgiftsanmeldelse er behæftet med en væsentlig uregelmæssighed, som ikke er korrigeret, eller
c)
en medlemsstat ikke har efterkommet de forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 33 og 34.
2. Kommissionen kan beslutte at suspendere forfinansierings- og saldobetalingerne efter at have givet medlemsstaten mulighed for at fremsætte bemærkninger inden for en frist på tre måneder.
3. Kommissionen bringer suspensionen af forfinansierings- og saldobetalingerne til ophør, når den finder, at medlemsstaten har truffet de foranstaltninger, som er nødvendige for, at suspensionen kan ophæves.
4. Hvis medlemsstaten ikke træffer de nødvendige foranstaltninger, kan Kommissionen træffe afgørelse om at annullere hele eller en del af nettobeløbet eller annullere fællesskabstilskuddet til det årlige program, jf. artikel 48.
Artikel 45
Opbevaring af dokumenter
Uden at dette berører bestemmelserne om statsstøtte i traktatens artikel 87, sikrer den ansvarlige myndighed, at alle bilag vedrørende udgifter og revisioner i forbindelse med de pågældende programmer opbevares til brug for Kommissionen og Revisionsretten i en periode på fem år efter afslutningen af programmerne i overensstemmelse med artikel 42, stk. 1.
Denne periode afbrydes, hvis der indledes en retssag, eller hvis Kommissionen fremsætter behørigt begrundet anmodning herom.
Dokumenterne opbevares enten som originaler eller bekræftede kopier på almindeligt anerkendte datamedier.
KAPITEL VIII
FINANSIELLE KORREKTIONER
Artikel 46
Finansielle korrektioner foretaget af medlemsstaterne
1. Medlemsstaterne har i første instans ansvaret for at undersøge uregelmæssigheder og reagerer på tegn på større ændringer, som har indflydelse på arten af eller betingelserne for gennemførelsen af eller kontrollen med programmerne og foretager de nødvendige finansielle korrektioner.
2. Medlemsstaterne foretager de nødvendige finansielle korrektioner med hensyn til de enkeltstående eller systemrelaterede uregelmæssigheder, som afsløres i forbindelse med foranstaltninger eller årlige programmer.
De korrektioner, som medlemsstaten foretager, består i annullering og om muligt inddrivelse af hele eller en del af Fællesskabets bidrag. Hvis beløbet ikke tilbagebetales inden for den frist, som den pågældende medlemsstat har fastsat, skal der betales morarenter, som beregnes ved anvendelse af den rentesats, som er omhandlet i artikel 49, stk. 2. Medlemsstaten tager hensyn til uregelmæssighedernes art og alvor og det økonomiske tab for fonden.
3. I tilfælde af systemrelaterede uregelmæssigheder udvider den pågældende medlemsstat sine undersøgelser til at omfatte alle transaktioner, som kan tænkes at være berørt.
4. Medlemsstaterne medtager i den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program, jf. artikel 53, en liste over annullationsprocedurer, der er indledt for det pågældende årlige program.
Artikel 47
Kommissionens revision af regnskaberne og finansielle korrektioner
1. Uden at dette berører Revisionsrettens beføjelser og den kontrol, som medlemsstaterne foretager i henhold til nationale love og administrative bestemmelser, kan Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen med mindst tre arbejdsdages varsel foretage kontrol på stedet, herunder stikprøvekontrol, af de foranstaltninger, der finansieres af fonden, og af forvaltnings- og kontrolsystemerne. Kommissionen underretter den pågældende medlemsstat herom, så den kan modtage den nødvendige bistand. Tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter fra den pågældende medlemsstat kan deltage i denne kontrol.
Kommissionen kan anmode den pågældende medlemsstat om at foretage kontrol på stedet for at undersøge nøjagtigheden af en eller flere transaktioner. Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen kan deltage i denne kontrol.
2. Hvis Kommissionen efter at have foretaget den nødvendige kontrol konkluderer, at en medlemsstat ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til artikel 33, suspenderer den forfinansierings- eller saldobetalingen i overensstemmelse med artikel 44.
Artikel 48
Kriterier for korrektionerne
1. Kommissionen kan foretage finansielle korrektioner ved at annullere hele eller en del af Fællesskabets bidrag til et årligt program, hvis den efter den nødvendige gennemgang konkluderer, at:
a)
der er en alvorlig mangel ved forvaltnings- og kontrolsystemet for programmet, som har bragt det bidrag fra Fællesskabet, der allerede er udbetalt til programmet, i fare
b)
udgifterne i en godkendt udgiftsanmeldelse er ukorrekte og ikke er blevet korrigeret af medlemsstaten, inden korrektionsproceduren blev indledt i henhold til dette stykke
c)
en medlemsstat ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til artikel 33, inden korrektionsproceduren blev indledt i henhold til dette stykke.
Kommissionen træffer beslutning under hensyntagen til eventuelle bemærkninger fra medlemsstaten.
2. Kommissionen baserer sine finansielle korrektioner på konstaterede enkeltstående uregelmæssigheder, idet den tager hensyn til, om uregelmæssigheden er systemrelateret, ved afgørelsen af, om der bør anvendes en fast korrektion eller en ekstrapoleret korrektion. Hvis uregelmæssigheden har tilknytning til en udgiftsanmeldelse, for hvilken revisionsmyndigheden tidligere i henhold til artikel 32, stk. 3, litra b) har afgivet en positiv erklæring, formodes det, at der er tale om et systemrelateret problem, som giver anledning til anvendelse af en fast korrektion eller en ekstrapoleret korrektion, medmindre medlemsstaten inden for tre måneder kan fremlægge et bevis, som afkræfter denne formodning.
3. Når Kommissionen fastsætter korrektionens størrelse, tager den hensyn til uregelmæssighedens omfang og omfanget og de finansielle virkninger af de mangler, der er konstateret ved det pågældende årlige program.
4. Når Kommissionen baserer sin holdning på forhold, som er fastslået af revisorer uden for dens egne tjenestegrene, drager den sine egne konklusioner vedrørende de finansielle følger efter gennemgang af de foranstaltninger, som den pågældende medlemsstat har truffet i henhold til artikel 34, rapporterne om anmeldte uregelmæssigheder og eventuelle svar fra medlemsstaten.
Artikel 49
Tilbagebetaling
1. Alle tilbagebetalinger til Den Europæiske Unions almindelige budget skal ske før den forfaldsdato, der er angivet på indtægtsordren, som udarbejdes i overensstemmelse med artikel 72 i finansforordningen. Denne forfaldsdato skal være den sidste dag i den anden måned, der følger efter udstedelsen af indtægtsordren.
2. Enhver forsinkelse med tilbagebetalingen giver anledning til betaling af morarenter fra forfaldsdatoen og til datoen for den faktiske betaling. Rentesatsen er den sats, som Den Europæiske Centralbank pr. den første kalenderdag i forfaldsmåneden anvender på sine væsentligste refinansieringstransaktioner, og som offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, Serie C, forhøjet med tre og et halvt procentpoint.
Artikel 50
Medlemsstaternes forpligtelser
En finansiel korrektion foretaget af Kommissionen berører ikke medlemsstatens forpligtelse til at foretage inddrivelser i henhold til artikel 46.
KAPITEL IX
OVERVÅGNING, EVALUERING OG RAPPORTER
Artikel 51
Overvågning og evaluering
1. Kommissionen overvåger regelmæssigt fonden i samarbejde med medlemsstaterne.
2. Fonden evalueres af Kommissionen i partnerskab med medlemsstaterne for at vurdere de iværksatte foranstaltningers relevans, effektivitet og virkninger i lyset af de mål, der er fastsat i artikel 3, i forbindelse med udarbejdelsen af den rapport, der er omhandlet i artikel 52, stk. 3.
3. Kommissionen vurderer også komplementariteten mellem de foranstaltninger, der gennemføres under fonden, og de foranstaltninger, der henhører under andre relevante fællesskabspolitikker, -instrumenter og -initiativer.
4. Kommissionen vurderer som led i den rapport for perioden 2007-2010, der er omhandlet i artikel 52, stk. 3, litra c), fondens indvirkning på udviklingen af politikken for og lovgivningen om kontrol af de ydre grænser, synergien mellem fonden og agenturets opgaver og hensigtsmæssigheden af kriterierne for fordeling af midlerne mellem medlemsstaterne i lyset af EU's mål på dette område.
Artikel 52
Rapporteringsforpligtelser
1. Den ansvarlige myndighed i hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at projekterne overvåges og evalueres.
Med henblik herpå skal aftaler og kontrakter, som den indgår med de organisationer, der er ansvarlige for gennemførelsen af foranstaltningerne, indeholde bestemmelser om, at der regelmæssigt skal fremlægges detaljerede rapporter om, hvor langt man er nået med gennemførelsen og opfyldelsen af de fastsatte mål, og disse rapporter skal danne grundlag for henholdsvis fremskridtsrapporten og den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program.
2. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen følgende rapporter:
a)
senest den 30. juni 2010 en evalueringsrapport om gennemførelsen af de foranstaltninger, der er samfinansieret af fonden
b)
senest den 30. juni 2012 for perioden 2007-2010 og senest den 30. juni 2015 for perioden 2011-2013 en evalueringsrapport om resultaterne og virkningerne af de foranstaltninger, der er samfinansieret af fonden.
3. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget følgende rapporter:
a)
senest den 30. juni 2010 en rapport om anvendelsen af artikel 14 og 15, om nødvendigt ledsaget af forslag til ændringer
b)
senest den 31. december 2010 en foreløbig rapport om de opnåede resultater og de kvalitative og kvantitative aspekter af gennemførelsen af fonden, ledsaget af forslag vedrørende fondens fremtidige udvikling
c)
senest den 31. december 2012 for perioden 2007-2010 og den 31. december 2015 for perioden 2011-2013 en efterfølgende evalueringsrapport.
Artikel 53
Endelig rapport om gennemførelsen af det årlige program
1. Den endelige rapport om gennemførelsen af det årlige program skal indeholde følgende oplysninger for at sikre et klart overblik over gennemførelsen af programmet:
a)
den finansielle og operationelle gennemførelse af det årlige program
b)
de fremskridt, der er gjort med hensyn til at gennemføre det flerårige program og dets prioriteter i forhold til de særlige kontrollerbare mål, idet der, når det er muligt, foretages en kvantificering af indikatorerne
c)
de foranstaltninger, som den ansvarlige myndighed har truffet for at sikre en korrekt og effektiv gennemførelse, navnlig:
i)
overvågnings- og evalueringsforanstaltninger, herunder foranstaltninger vedrørende dataindsamling
ii)
en oversigt over alle større problemer i forbindelse med gennemførelsen af det operationelle program og de foranstaltninger, som er truffet
iii)
anvendelsen af teknisk bistand
d)
de foranstaltninger, der er truffet for at informere om og sikre offentlig omtale af de årlige og flerårige programmer.
2. Rapporten kan godkendes, når den indeholder alle de oplysninger, der er nævnt i stk. 1. Kommissionen træffer inden for to måneder efter at have modtaget alle de oplysninger, der er nævnt i stk. 1, en afgørelse om indholdet af den rapport, som den ansvarlige myndighed har forelagt, og afgørelsen meddeles medlemsstaterne. Hvis Kommissionen ikke reagerer inden udløbet af den fastsatte frist, betragtes rapporten som godkendt.
3. Kommissionen sender agenturet de godkendte endelige rapporter om gennemførelsen af det årlige program.
KAPITEL X
OVERGANGSBESTEMMELSER
Artikel 54
Forberedelse af det flerårige program
1. Uanset artikel 20 sørger medlemsstaterne for
a)
så hurtigt som muligt efter den 7. juni 2007, dog senest den 22. juni 2007 , at udpege den nationale ansvarlige myndighed, der er omhandlet i artikel 27, stk. 1, litra a), samt i givet fald den myndighed, til hvilken der uddelegeres opgaver
b)
senest den 30. september 2007 at forelægge en beskrivelse af de forvaltnings- og kontrolsystemer, der er omhandlet i artikel 34, stk. 2.
2. Senest den 1. juli 2007 forelægger Kommissionen medlemsstaterne
a)
et skøn over de beløb, de vil få tildelt for regnskabsåret 2007
b)
skøn over de beløb, de vil få tildelt for regnskabsårene 2008-2013 på grundlag af en ekstrapolation af beregningen af skønnet for regnskabsåret 2007, idet der tages hensyn til de foreslåede årlige bevillinger for årene 2007-2013, som er fastsat i den finansielle ramme.
Artikel 55
Udarbejdelse af de årlige programmer for 2007 og 2008
1. Uanset artikel 23 gælder følgende tidsplan for gennemførelsen i regnskabsåret 2007 og 2008:
a)
senest den 1. juli 2007 forelægger Kommissionen medlemsstaterne et skøn over de beløb, de vil få tildelt i regnskabsåret 2007
b)
medlemsstaterne forelægger senest den 1. december 2007 Kommissionen udkastet til det årlige program for 2007
c)
medlemsstaterne forelægger senest den 1. marts 2008 Kommissionen udkastet til det årlige program for 2008.
2. Hvad angår det årlige program for 2007, kan de udgifter, der faktisk er betalt mellem den 1. januar 2007 og datoen for vedtagelsen af den finansieringsbeslutning, der godkender medlemsstatens årlige program, være berettiget til støtte fra fonden.
3. For at give mulighed for i 2008 at vedtage finansieringsbeslutninger, der godkender det årlige program for 2007, indgår Kommissionen Fællesskabets budgetmæssige forpligtelser for 2007 på grundlag af et skøn over det beløb, medlemsstaterne vil få tildelt, beregnet efter reglerne i artikel 14 og 15.
KAPITEL XI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 56
Udvalg
1. Kommissionen bistås af det fælles udvalg for solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme, som nedsættes ved denne beslutning.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5a, stk. 1-4 samt stk. 5, litra b), og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Tidsfristerne i artikel 5a, stk. 3, litra c), og stk. 4, litra b) og e), i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til seks uger.
Artikel 57
Revision
Europa-Parlamentet og Rådet tager denne beslutning op til revision på grundlag af et forslag fra Kommissionen senest den 30. juni 2013.
Artikel 58
Ikrafttræden og anvendelse
Denne beslutning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne beslutning anvendes fra den 7. juni 2007 med undtagelse af artikel 14, 15, 20, 21, 23, 27, artikel 33, stk. 2 og 5, artikel 34, artikel 37, stk. 4, og artikel 56, som anvendes fra den 1. januar 2007.
Artikel 59
Adressater
Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. maj 2007.
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 574/2007/ES
ze dne 23. května 2007
o zřízení Fondu pro vnější hranice na období 2007 až 2013 jako součásti obecného programu „Solidarita a řízení migračních toků“
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 62 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ačkoli každý členský stát přispívá v rámci společných pravidel k vysoké a jednotné úrovni kontroly osob a ostrahy na vnějších hranicích členských států Evropské unie, některé členské státy čelí větší zátěži než ostatní.
(2)
Tato rozdílná zátěž vyplývá z různé situace v členských státech, pokud jde o zeměpisnou polohu jejich vnějších hranic, počet povolených a provozovaných hraničních přechodů, úroveň tlaku legální i nelegální migrace, rizika a hrozby, jimž čelí, a konečně pracovní zátěž vnitrostátních úřadů vzhledem k vyřizování žádostí o vízum a udělování víz.
(3)
Sdílení zátěže mezi členskými státy a Evropskou unií při řízení vnějších hranic je jednou z pěti součástí společné politiky řízení vnějších hranic navržené Komisí ve sdělení ze dne 7. května 2002„K integrovanému řízení vnějších hranic členských států Evropské unie“ a schválené Radou v jejím „Plánu řízení vnějších hranic členských států Evropské unie“ ze dne 14. června 2002.
(4)
Ačkoli nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 ze dne 26. října 2004 o zřízení Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (4) představuje důležitý krok směrem k postupnému vývoji operativního rozměru společného evropského systému integrovaného řízení hranic, je pro účinné provádění společných standardů pro ochranu a ostrahu vnějších hranic zapotřebí mechanismu finanční solidarity Společenství na podporu členských států, které nesou tuto trvalou a těžkou finanční zátěž ve prospěch Společenství.
(5)
Společný soubor právních norem vymezený zejména nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (5), vyzývá k hraničním kontrolám, které by měly pomáhat v boji proti nelegálnímu přistěhovalectví a obchodování s lidmi a zabránit jakékoliv hrozbě pro vnitřní bezpečnost členských států, a zároveň uvádí, že by se hraniční kontroly měly provádět tak, aby byla plně respektována lidská důstojnost.
(6)
Fond pro vnější hranice (dále jen „fond“) by měl vyjadřovat solidaritu prostřednictvím finanční pomoci těm členským státům, které uplatňují schengenská ustanovení týkající se vnějších hranic.
(7)
Tato finanční pomoc by měla být strukturována tak, aby zároveň sloužila jako most k finančním příspěvkům, které Evropská unie poskytla v minulosti členským státům, jež v době vstupu tohoto rozhodnutí v platnost ještě neuplatňují všechna ustanovení schengenského acquis, není však pouhým pokračováním akcí financovaných dříve z jiných zdrojů zahrnutých v souhrnném rozpočtu Evropské unie. V těchto případech by měl fond těmto členským státům pomáhat při jejich přípravě na co nejdřívější plnou účast, v souladu s Haagským programem ze dnů 4. a 5. listopadu 2004.
(8)
Kromě toho by měl fond vzít v úvahu konkrétní situace, jako například pozemní průjezd státních příslušníků třetích zemí, kteří musí nezbytně projet územím jednoho nebo více členských států při cestě mezi dvěma zeměpisně oddělenými částmi jejich vlastní země, a to nejen ve vlastním zájmu dotčeného členského státu nebo států, ale v zájmu všech členských států, které zrušily kontroly na svých vnitřních hranicích. V těchto případech by měly být financované akce vymezeny taxativně a o přidělení zdrojů by mělo být rozhodnuto na základě věcného posouzení potřeb ve vztahu k těmto akcím.
(9)
K zajištění jednotné a vysoce kvalitní ochrany vnějších hranic a pružné přeshraniční dopravy by měl fond přispívat k rozvoji společného evropského systému integrovaného řízení hranic, který zahrnuje veškerá opatření související s politickou strategií, právními předpisy, systematickou spoluprací, rozdělením zátěže, zaměstnanci, vybavením a technologií přijatá na různých úrovních příslušnými orgány členských států a případně ve spolupráci s ostatními orgány a který využívá mimo jiné čtyřstupňový model bezpečnosti hranic a integrovanou analýzu rizik Evropské unie.
(10)
V souladu s Protokolem č. 5 k aktu o přistoupení z roku 2003 o pozemním průjezdu osob mezi Kaliningradskou oblastí a ostatními částmi Ruské federace (6) by se z fondu měly uhradit veškeré dodatečné náklady vynaložené při provádění zvláštních ustanovení acquis přijatých pro tento průjezd.
(11)
Jako doplněk k operativní spolupráci vytvořené pod záštitou Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, zřízené nařízením (ES) č. 2007/2004, (dále jen „agentura“) a vedle přidělování finančních prostředků členským státům by měl fond rovněž zavést možnost reakce Společenství na nedostatky na strategických hraničních přechodech tím, že bude spolufinancovat zvláštní akce zaměřené na řešení těchto nedostatků prostřednictvím zvláštní částky, která bude na tyto akce každoročně vyčleněna.
(12)
Fond by měl obsahovat podporu vnitrostátních opatření a spolupráce mezi členskými státy v oblasti vízové politiky a jiné činnosti probíhající ve fázi, která předchází ochraně vnějších hranic. Účinné řízení činností organizovaných konzulárními službami členských států ve třetích zemích je v zájmu společné vízové politiky jakožto součásti mnohovrstevného systému zaměřeného na usnadnění legálního cestování a na boj proti nelegálnímu přistěhovalectví v Evropské unii a je nedílnou součástí společného evropského systému integrovaného řízení hranic.
(13)
S ohledem na svou oblast působnosti a účel by tento fond v žádném případě neměl podporovat akce týkající se prostorů a středisek pro zadržování osob ve třetích zemích.
(14)
Měla by být stanovena objektivní kritéria pro přidělování dostupných ročních zdrojů členským státům. Tato kritéria by měla být rozčleněna podle typů hranic a brát přitom v úvahu tok a míru ohrožení na vnějších hranicích členských států.
(15)
Používání těchto kritérií by mělo být přezkoumáno v roce 2010, aby mohly být zohledněny případné nově vzniklé okolnosti, zejména ty, které vyplynou ze změn týkajících se samotných vnějších hranic.
(16)
Komise by s agenturou, vzhledem k jejímu poslání pomáhat členským státům při provádění operativních stránek řízení vnějších hranic a v zájmu rozvíjení vzájemného doplňování mezi jejím posláním a odpovědnostmi členských států za ochranu a ostrahu vnějších hranic, měla konzultovat návrhy víceletých programů předložené členskými státy a strategické pokyny vypracované Komisí.
(17)
Komise může požádat agenturu, aby přispěla k jejímu hodnocení vlivu fondu na rozvoj politiky a právních předpisů týkajících se ochrany vnějších hranic, na součinnost mezi fondem a úkoly agentury, jakož i na vhodnost kritérií pro přidělování finančních zdrojů členským státům vzhledem k cílům, které Evropská unie v této oblasti sleduje.
(18)
Toto rozhodnutí je navrženo tak, aby tvořilo součást celistvého rámce skládajícího se také z rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 573/2007/ES ze dne 23. května 2007 o zřízení Evropského uprchlického fondu na období 2008 až 2013 jako součásti obecného programu „Solidarita a řízení migračních toků“ (7), rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 575/2007/ES ze dne 23. května 2007 o zřízení Evropského návratového fondu pro období 2008 až 2013 jako součásti obecného programu „Solidarita a řízení migračních toků“ (8) a rozhodnutí Rady 2007/.../ES ze dne ... o zřízení Evropského fondu pro integraci státních příslušníků třetích zemí na období 2007 až 2013 jako součásti obecného programu „Solidarita a řízení migračních toků“ (9), jehož cílem je řešit otázku spravedlivého sdílení odpovědnosti mezi členskými státy ohledně finanční zátěže vyplývající ze zavádění integrovaného řízení vnějších hranic Evropské unie a z provádění společné azylové a přistěhovalecké politiky vyvinuté podle hlavy IV části třetí Smlouvy.
(19)
Účast určitého členského státu na fondu by neměla být souběžná s jeho účastí na některém budoucím dočasném nástroji určeném na pomoc přijímajícím členským státům při financování akcí na nových vnějších hranicích Evropské unie v rámci provádění schengenského acquis a ochrany vnějších hranic.
(20)
Akce podporované tímto fondem by měly spolupůsobit s akcemi, které jsou podporovány nástroji Společenství v oblasti vnější pomoci a které jsou prováděny v rámci politiky vnějších vztahů Evropské unie, zejména se strategií pro vnější rozměr prostoru svobody, bezpečnosti a práva.
(21)
Podpora poskytovaná fondem by byla účinněji a lépe zaměřena, pokud by spolufinancování způsobilých akcí vycházelo ze strategického víceletého programu, který vypracuje každý členský stát na základě dialogu s Komisí.
(22)
Na základě strategických pokynů přijatých Komisí by měl každý členský stát vypracovat víceletý programový dokument s přihlédnutím ke své konkrétní situaci a potřebám a stanovit v něm svou strategii vývoje, která by měla tvořit rámec pro přípravu provádění akcí, jejichž výčet má být uveden v ročních programech.
(23)
V souladu se způsoby plnění rozpočtu uvedenými v čl. 53 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (10) (dále jen „finanční nařízení“), by měly být upřesněny podmínky umožňující Komisi vykonávat své úkoly při plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie a vyjasněny povinnosti týkající se spolupráce členských států. Uplatňování těchto podmínek by Komisi umožnilo přesvědčit se, že členské státy využívají fond legálně a správně a v souladu se zásadou řádného finančního řízení ve smyslu článku 27 a čl. 48 odst. 2 finančního nařízení.
(24)
Členské státy by měly přijmout náležitá opatření k zajištění správného fungování řídicího a kontrolního systému a kvality provádění. K tomuto účelu je třeba stanovit obecné zásady a nezbytné funkce, které musí všechny programy splňovat.
(25)
Jelikož fond smí podporovat vnitrostátní opatření členského státu pro provádění schengenského acquis, které sahá od oblasti vnějších hranic až po oblast vízové politiky, může být na různých úrovních a na různých místech zapojen víc než jeden orgán daného členského státu. Členské státy by proto měly mít možnost určit více certifikačních a auditních orgánů nebo pověřených orgánů za předpokladu, že působnost těchto orgánů je jasně vymezena.
(26)
V souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality by členské státy měly nést hlavní odpovědnost za působení fondu a kontrolu tohoto působení.
(27)
Pro zajištění účinného a správného provádění víceletých a ročních programů je nezbytné upřesnit povinnosti členských států, pokud jde o řídicí a kontrolní systémy, potvrzování výdajů a předcházení nesrovnalostem a porušením práva Společenství, jejich zjišťování a nápravu. Zejména v případě řízení a kontroly je nutné stanovit, jakými způsoby členské státy zajišťují, že příslušné systémy existují a uspokojivě fungují.
(28)
Měla by být podporována spolupráce mezi členskými státy a Komisí v oblasti finanční kontroly, aniž jsou dotčeny pravomoci Komise v této oblasti.
(29)
Účinnost a dopad akcí podporovaných fondem závisí rovněž na jejich hodnocení a na šíření jejich výsledků. V této souvislosti by měly být výslovně upraveny povinnosti členských států a Komise, jakož i postupy zajišťující spolehlivost hodnocení a kvalitu souvisejících informací.
(30)
Akce by měly být hodnoceny s ohledem na svůj přezkum v polovině období a na hodnocení svých dopadů a postup hodnocení by měl být začleněn do systému monitorování projektů.
(31)
Komise by při zohlednění významu viditelnosti financování Společenstvím měla poskytnout obecné pokyny usnadňující, aby každý orgán, nevládní organizace, mezinárodní organizace nebo jakýkoli další subjekt přijímací grant z fondu poskytnutou podporu náležitě uznal, a vzít přitom v úvahu postupy pro ostatní nástroje se sdíleným řízením, jako jsou strukturální fondy.
(32)
Toto rozhodnutí stanoví pro celou dobu trvání programu finanční krytí, které představuje pro rozpočtový orgán při ročním rozpočtovém procesu hlavní referenční hodnotu ve smyslu bodu 37 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí ze dne 17. května 2006 o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (11).
(33)
Jelikož cíle tohoto rozhodnutí, totiž podpory zavedení společného evropského systému integrovaného řízení hranic, včetně řízení činností organizovaných konzulárními a jinými službami členských států ve třetích zemích, pokud jde o toky státních příslušníků třetích zemí na území členských států, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu a účinků akce lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(34)
Opatření nezbytná k provedení tohoto rozhodnutí by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (12).
(35)
Jelikož opatření tohoto rozhodnutí týkající se přijetí strategických pokynů má obecný význam a jeho účelem je změnit jiné než podstatné prvky tohoto rozhodnutí, mimo jiné zrušením některých těchto prvků nebo doplněním tohoto rozhodnutí o nové jiné než podstatné prvky, mělo by být přijato regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES. Z důvodu účinnosti by měly být lhůty obvykle použitelné pro regulativní postup s kontrolou k přijetí strategických pokynů zkráceny.
(36)
Některá ustanovení tohoto rozhodnutí by se měla začít uplatňovat od 1. ledna 2007 v zájmu zajištění včasného provádění fondu.
(37)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis, která spadají do oblastí uvedených v čl. 1 bodech A a B rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (13).
(38)
Mělo by být přijato opatření umožňující zástupcům Islandu a Norska zapojení do práce výborů, jež jsou nápomocny Komisi při výkonu jejích prováděcích pravomocí. Takové opatření je zmiňováno v Dohodě ve formě výměny dopisů mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o výborech, které jsou nápomocny Evropské komisi při výkonu její výkonné moci (14), připojené k dohodě uvedené v 37. bodě odůvodnění.
(39)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto rozhodnutí ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodě A rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s čl. 4 odst. 1 rozhodnutí Rady 2004/860/ES (15) o podpisu uvedené dohody jménem Evropského společenství a o prozatímním provádění některých jejích ustanovení.
(40)
Mělo by být přijato opatření umožňující zástupcům Švýcarska zapojení do práce výborů, jež jsou nápomocny Komisi při výkonu jejích prováděcích pravomocí. Takové opatření je zmiňováno v dopisech vyměněných mezi Radou Evropské unie a Švýcarskem, které jsou připojeny k dohodě uvedené v 39. bodě odůvodnění.
(41)
Měla by být uzavřena dohoda mezi Společenstvím a Islandem, Norskem a Švýcarskem pro stanovení doplňujících pravidel potřebných pro provádění tohoto nástroje.
(42)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí, a proto pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto rozhodnutí navazuje na schengenské acquis podle hlavy IV části třetí Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 5 uvedeného protokolu do šesti měsíců poté, co Rada přijala toto rozhodnutí, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(43)
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (16), a následného rozhodnutí Rady 2004/926/ES ze dne 22. prosince 2004 o uvedení v platnost částí schengenského acquis pro Spojené království Velké Británie a Severního Irska (17). Spojené království se tudíž nepodílí na jeho přijímání, a proto pro ně není závazné ani použitelné.
(44)
Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (18); Irsko se tudíž nepodílí na jeho přijímání, a proto pro ně není závazné ani použitelné.
(45)
V souladu s čl. 67 odst. 2 druhou odrážkou Smlouvy se na základě rozhodnutí Rady 2004/927/ES ze dne 22. prosince 2004, podle něhož se na určité oblasti obsažené v hlavě IV třetí části Smlouvy o založení Evropského společenství použije postup podle článku 251 uvedené smlouvy (19), vztahuje postup uvedený v článku 251 Smlouvy na oblasti, které spadají pod čl. 62 odst. 1, odst. 2 písm. a) a odst. 3 a čl. 63 odst. 2 písm. b) a odst. 3 písm. b) Smlouvy,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, CÍLE A AKCE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Tímto rozhodnutím se zřizuje na období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013 Fond pro vnější hranice (dále jen „fond“), který je součástí celistvého rámce zahrnujícího rovněž rozhodnutí č. 573/2007/ES, rozhodnutí č. 575/2007/ES a rozhodnutí 2007/.../ES, s cílem přispět k posílení prostoru svobody, bezpečnosti a práva a k uplatňování zásady solidarity mezi členskými státy.
Toto rozhodnutí stanoví cíle, k jejichž dosahování fond přispívá, jeho provádění, dostupné finanční zdroje a kritéria pro přidělování těchto dostupných finančních zdrojů.
Dále stanoví pravidla pro správu fondu, včetně finančních, a monitorovací a kontrolní mechanismy, které jsou založeny na sdílení odpovědností mezi Komisí a členskými státy.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„vnějšími hranicemi“ pozemní hranice členských států, včetně říčních a jezerních hranic, námořní hranice a jejich letiště, říční přístavy, námořní přístavy a jezerní přístavy, na které se vztahují právní předpisy Společenství o překračování vnějších hranic, bez ohledu na to, zda se jedná o dočasné hranice či nikoli;
2)
„dočasnými vnějšími hranicemi“
a)
společná hranice mezi členským státem, který v plném rozsahu provádí schengenské acquis, a členským státem, který je povinen toto acquis v plném rozsahu uplatňovat v souladu se svým aktem o přistoupení, pro nějž však rozhodnutí Rady, které ho zmocňuje toto acquis plně uplatňovat, zatím nevstoupilo v platnost;
b)
společná hranice mezi dvěma členskými státy, které jsou povinny uplatňovat schengenské acquis v plném rozsahu v souladu se svými akty o přistoupení, pro něž však příslušné rozhodnutí Rady, které je zmocňuje toto acquis plně uplatňovat, zatím nevstoupilo v platnost;
3)
„hraničním přechodem“ jakýkoliv přechod určený příslušnými orgány pro překračování vnějších hranic, oznámený v souladu s čl. 34 odst. 2 nařízení (ES) č. 562/2006;
4)
„agenturou“ Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie, zřízená nařízením (ES) č. 2007/2004.
Článek 3
Obecné cíle fondu
1. Fond přispívá k dosažení těchto cílů:
a)
účinná organizace úkolů v oblasti ochrany vnějších hranic, jež zahrnuje kontroly a ostrahu;
b)
účinné řízení toků osob na vnějších hranicích členskými státy s cílem zajistit vysokou úroveň ochrany vnějších hranic na jedné straně a plynulé překračování vnějších hranic v souladu s schengenským acquis a se zásadou zacházení založeného na vzájemné úctě a důstojnosti na straně druhé;
c)
jednotné uplatňování příslušníky pohraniční stráže ustanovení právních předpisů Společenství o překračování vnějších hranic, zejména nařízení (ES) č. 562/2006;
d)
zlepšení řízení činností organizovaných konzulárními a jinými službami členských států ve třetích zemích, pokud jde o toky státních příslušníků třetích zemí na území členských států a o spolupráci mezi členskými státy v tomto ohledu.
2. Fond přispívá k financování technické pomoci z podnětu členských států nebo Komise.
Článek 4
Zvláštní cíle
1. Pokud jde o cíl stanovený v čl. 3 odst. 1 písm. a), podporuje fond dosahování těchto zvláštních cílů:
a)
provádění doporučení, operativních standardů a osvědčených postupů vyplývajících z operativní spolupráce mezi členskými státy v oblasti ochrany hranic;
b)
vývoj a uplatňování opatření nezbytných pro zdokonalení systémů ostrahy mezi hraničními přechody;
c)
zavádění opatření nebo vývoj účinných systémů umožňujících metodické shromažďování významných informací o vývoji situace na území při vnějších hranicích, na nich a bezprostředně za nimi;
d)
zajištění vhodného způsobu evidování počtu osob překračujících všechny druhy vnějších hranic (pozemní, vzdušné, námořní);
e)
zavedení nebo zdokonalení systému shromažďování statistických a správních údajů o kategoriích cestujících a o počtu a povaze kontrol a ostrahových opatření na různých druzích vnějších hranic na základě evidence a dalších zdrojů shromažďování údajů;
f)
vytvoření účinné, strukturální, strategické a operativní koordinace mezi všemi orgány působícími na hraničních přechodech;
g)
zlepšení schopností a kvalifikace příslušníků pohraničí stráže při plnění úkolů ostrahy, poradenství a ochrany;
h)
zlepšení výměny informací na vnitrostátní úrovni mezi jednotlivými orgány příslušnými pro řízení vnějších hranic a mezi těmito orgány a jinými orgány příslušnými pro migraci, azyl a jiné související záležitosti;
i)
podpora norem kvality řízení.
2. Pokud jde o cíl stanovený v čl. 3 odst. 1 písm. b), podporuje fond dosahování těchto zvláštních cílů:
a)
s výjimkou dočasných vnějších hranic, rozvoj nových pracovních metod, logistických opatření a nejmodernějších technologií k posílení systematických kontrol osob při vstupu a výstupu na hraničních přechodech;
b)
podpora využívání technologií a specializované odborné přípravy zaměstnanců odpovědných za její účinné využití;
c)
podpora výměny informací o padělaných nebo pozměněných cestovních dokladech a zlepšení odborné přípravy v této oblasti, včetně vývoje a šíření společných nástrojů a postupů pro odhalování takových dokladů;
d)
podpora účinného vyhledávání údajů v reálném čase na hraničních přechodech prostřednictvím využití rozsáhlých informačnětechnologických systémů, jako jsou Schengenský informační systém (SIS) a Vízový informační systém (VIS), a účinná výměna informací mezi všemi hraničními přechody na vnějších hranicích v reálném čase;
e)
zajištění optimálního provádění výsledků analýz rizik na operativní a technické úrovni.
3. Pokud jde o cíl stanovený v čl. 3 odst. 1 písm. c), podporuje fond dosahování těchto zvláštních cílů:
a)
postupné vytvoření jednotného vzdělávání, odborné přípravy a kvalifikace příslušníků pohraniční stráže v každém členském státě, zejména prostřednictvím zavedení společných základních učebních osnov pro odbornou přípravu vypracovaných agenturou a uceleným doplňováním činností agentury v této oblasti;
b)
podpora a zvýšení počtu výměn a vyslání příslušníků pohraniční stráže mezi členskými státy, které doplňují pokyny a činnosti agentury v této oblasti;
c)
podpora využívání kompatibilní nejnovějších technologií na vnějších hranicích, kdykoli je to nezbytné pro správné, účinné nebo jednotné používání pravidel;
d)
podpora schopnosti orgánů uplatňovat stejné postupy a přijímat jednotná, rychlá a vysoce kvalitní rozhodnutí o překročení vnějších hranic, včetně udělování víz;
e)
podpora využívání společné praktické příručky pro příslušníky pohraniční stráže;
f)
budování a modernizace prostor a středisek pro osoby, jimž byl odepřen vstup, a pro osoby, které byly zadrženy po nedovoleném překročení vnějších hranic, nebo když se nacházely v blízkosti vnějších hranic s úmyslem nedovoleně vstoupit na území členského státu;
g)
zvýšení bezpečnosti v prostorách hraničních přechodů pro zajištění bezpečnosti příslušníků pohraniční stráže a ochrany vybavení, systémů ostrahy a dopravních prostředků.
4. Pokud jde o cíl stanovený v čl. 3 odst. 1 písm. d), podporuje fond dosahování těchto zvláštních cílů:
a)
posílení operativní schopnosti sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví a podpora účinnější spolupráce mezi úřady členských států prostřednictvím jejich sítě;
b)
zavedení opatření zaměřených na pomoc členským státům a dopravcům při plnění povinností, které jim ukládá směrnice Rady 2004/82/ES ze dne 29. dubna 2004 o povinnosti dopravců předávat údaje o cestujících (20) a článek 26 Úmluvy ze dne 19. června 1990 k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích (21) (dále jen „Schengenská úmluva“) s cílem zabránit nedovolenému překračování vnějších hranic;
c)
podpora účinnější spolupráce s dopravci na letištích zemí odjezdu, včetně jednotné odborné přípravy zaměstnanců dopravců týkající se cestovních dokladů;
d)
podpora řízení jakosti, řádných služeb a zařízení, pokud jde o infrastrukturu používanou při vyřizování žádostí o vízum;
e)
podpora spolupráce mezi členskými státy pro zvyšování kapacity konzulárních služeb při vyřizování žádostí o vízum;
f)
podpora společných vyšetřovacích postupů, jednotných správních postupů a rozhodování o vízech uplatňovaných konzulárními službami členského státu umístěnými v různých třetích zemích;
g)
podpora vývoje směrem k systematické a pravidelné spolupráci mezi konzulárními a jinými službami různých členských států, zejména v souvislosti s VIS, včetně sdílení zdrojů a prostředků pro udělování víz, výměnu informací, průzkum a vyšetřování týkajících se žádostí o víza a pro vývoj společných středisek pro žádosti o víza;
h)
podpora vnitrostátních iniciativ zaměřených na společné vyšetřovací postupy, jednotné správní postupy a rozhodování o vízech uplatňované konzulárními službami různých členských států;
i)
zřizování společných konzulárních úřadů.
Článek 5
Způsobilé akce v členských státech
1. Fond podporuje akce v členských státech týkající se zvláštních cílů vymezených v článku 4, a zejména
a)
infrastrukturu hraničních přechodů a souvisejících budov, jako jsou hraniční stanice, přistávací plochy pro vrtulníky nebo pruhy nebo zastřešené prostory pro vozidla nebo osoby čekající na odbavení na hraničních přechodech;
b)
infrastrukturu, budovy a systémy nezbytné pro ostrahu mezi hraničními přechody a pro ochranu proti nedovolenému překračování vnějších hranic;
c)
operativní vybavení, jako jsou snímače, dohled pomocí videokamer, přístroje na přezkoumání dokladů, detekční zařízení a přenosné nebo pevné terminály pro vyhledávání v SIS, VIS, Evropském systému archivace vyobrazení (FADO) a jiných evropských a vnitrostátních systémech;
d)
dopravní prostředky pro ochranu vnějších hranic, jako jsou vozidla, plavidla, vrtulníky a malá letadla, zvlášť vybavené elektronickým zařízením pro ostrahu hranic a odhalování osob v dopravních prostředcích;
e)
vybavení pro výměnu informací mezi příslušnými orgány v reálném čase;
f)
systémy informační a komunikační technologie;
g)
programy vysílání a výměny zaměstnanců, jako jsou příslušníci pohraniční stráže, imigrační úředníci a konzulární úředníci;
h)
odbornou přípravu a vzdělávání zaměstnanců příslušných orgánů, včetně jazykové přípravy;
i)
investice do vývoje, zkoušení a zavádění nejnovějších technologií;
j)
studie a pilotní projekty provádějící doporučení, operativní standardy a osvědčené postupy vyplývající z operativní spolupráce mezi členskými státy v oblasti ochrany hranic;
k)
studie a pilotní projekty zaměřené na povzbuzení inovace, usnadnění výměny zkušeností a osvědčených postupů a zvyšování kvality řízení činností organizovaných konzulárními a jinými službami členských států ve třetích zemích, pokud jde o toky státních příslušníků třetích zemí na území členských států, a spolupráce mezi členskými státy v tomto ohledu.
2. Fond nepodporuje akce týkající se dočasných vnějších hranic, pokud tyto akce vyžadují strukturální investice neslučitelné s cílem zrušení kontrol osob na těchto hranicích, zejména akce uvedené v odst. 1 písm. a) a b).
Článek 6
Zvláštní režim průjezdu
1. Fond poskytne podporu na ušlé poplatky z průjezdních víz a na krytí dodatečných nákladů vynaložených na zavedení režimu dokladu k usnadnění průjezdu (FTD) a dokladu k usnadnění průjezdu po železnici (FRTD) v souladu s nařízením Rady (ES) č. 693/2003 (22) a nařízením Rady (ES) č. 694/2003 (23).
2. Pro účely odstavce 1 se dodatečnými náklady rozumějí náklady, které přímo vyplývají z konkrétních potřeb při provádění operací v rámci zvláštního režimu průjezdu a které nevznikají v důsledku udělování průjezdních či jiných víz.
Financovat lze tyto druhy dodatečných nákladů:
a)
investice do infrastruktury;
b)
odborná příprava zaměstnanců provádějících zvláštní režim průjezdu;
c)
další provozní náklady, včetně platů zaměstnanců konkrétně provádějících zvláštní režim průjezdu.
3. Ušlé poplatky uvedené v odstavci 1 se vypočítají na základě výše poplatků za průjezdní víza stanovených v příloze 12 Společné konzulární instrukce o vízech, ve finančním rámci podle čl. 14 odst. 9.
Článek 7
Akce Společenství
1. Z podnětu Komise může být až 6 % dostupných finančních zdrojů fondu použito na financování nadnárodních akcí či akcí v zájmu Společenství jako celku (dále jen „akce Společenství“) týkajících se těchto cílů:
a)
přispění k podpoře činnosti organizované konzulárními a jinými službami členských států ve třetích zemích, pokud jde o toky státních příslušníků třetích zemí na území členských států a o spolupráci mezi členskými státy v tomto ohledu, což zahrnuje i činnost styčných úředníků v oblasti letectví a styčných úředníků v oblasti přistěhovalectví;
b)
podpora postupného začleňování celních, veterinárních a rostlinolékařských kontrol do činností v rámci integrovaného řízení hranic v souladu s rozvojem politiky v této oblasti;
c)
poskytování podpory členským státům v případě řádně odůvodněných mimořádných situací, které vyžadují naléhavý zásah na vnějších hranicích.
2. Aby mohly obdržet financování, musí akce Společenství uvedené v odst. 1 písm. a) a b) zejména
a)
podporovat spolupráci Společenství při provádění práva Společenství a osvědčených postupů;
b)
podporovat zřizování nadnárodních sítí spolupráce a pilotních projektů založených na nadnárodních partnerstvích mezi konzulárními službami ze dvou nebo více členských států za účelem povzbuzení inovace a usnadnění výměny zkušeností a osvědčených postupů;
c)
podporovat studie a šíření a výměnu informací o osvědčených postupech a o všech ostatních aspektech obecného cíle přispívat ke zlepšení činností organizovaných konzulárními službami členských států ve třetích zemích a spolupráce mezi členskými státy v této oblasti, včetně informací o využití nejnovějších technologií;
d)
podporovat projekty a studie zkoumající možnosti nových forem spolupráce Společenství a práva Společenství v této oblasti, zejména společná střediska pro podávání žádostí;
e)
podporovat vývoj společných statistických nástrojů, metod a ukazatelů hodnocení vývoje politiky v oblasti vízové politiky a konzulární spolupráce a jejich používání členskými státy.
3. Roční pracovní program, který stanoví priority pro akce Společenství, se přijímá postupem podle čl. 56 odst. 2.
KAPITOLA II
ZÁSADY POMOCI
Článek 8
Doplňkovost, soudržnost a soulad
1. Fond poskytuje pomoc, která doplňuje akce na celostátní, regionální a místní úrovni a začleňuje do nich priority Společenství.
2. Komise a členské státy zajišťují, aby byla pomoc z fondu a od členských států v souladu s činnostmi, politikami a prioritami Společenství. Tento soulad musí být uveden zejména ve víceletém programu podle článku 21.
3. Činnosti financované fondem musí být v souladu s ustanoveními Smlouvy a akty přijatými na jejich základě.
Článek 9
Programování
1. Cíle fondu jsou sledovány v rámci víceletého programového období od roku 2007 do roku 2013 s výhradou přezkumu v polovině období podle článku 24. Systém víceletého programování zahrnuje priority a postup řízení, rozhodování, auditu a certifikace.
2. Víceleté programy schválené Komisí se provádějí prostřednictvím ročních programů.
Článek 10
Subsidiární a proporcionální působení
1. Za provádění víceletých a ročních programů uvedených v článcích 21 a 23 odpovídají členské státy na vhodné územní úrovni v souladu se svými institucionálními systémy. Tuto odpovědnost vykonávají v souladu s tímto rozhodnutím.
2. Prostředky vynakládané Komisí a členskými státy v souvislosti s ustanoveními o auditu se liší podle výše příspěvku Společenství. Táž zásada se použije na ustanovení o hodnocení a na zprávy o víceletých a ročních programech.
Článek 11
Metody plnění rozpočtu
1. Rozpočet Společenství přidělený fondu je plněn v souladu s čl. 53 odst. 1 písm. b) finančního nařízení, s výjimkou akcí Společenství uvedených v článku 7 tohoto rozhodnutí a technické pomoci uvedené v článku 17 tohoto rozhodnutí.
2. Komise vykonává svou odpovědnost v oblasti plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie tím, že
a)
postupy podle článku 34 prověřuje existenci a řádné fungování řídicích a kontrolních systémů v členských státech;
b)
v případě selhání vnitrostátních řídicích a kontrolních systémů zadrží postupem podle článku 43 nebo pozastaví postupem podle článku 44 vyplácení celých částek nebo jejich části a použije veškeré další nutné finanční opravy postupy uvedenými v článcích 47 a 48.
3. Země zapojené do provádění, uplatňování a rozvoje schengenského acquis se účastní fondu v souladu s tímto rozhodnutím.
4. Budou uzavřena ujednání stanovící doplňková pravidla nezbytná pro takovou účast, včetně ustanovení na zajištění ochrany finančních zájmů Společenství a pravomoci auditu Účetního dvora.
Článek 12
Partnerství
1. Každý členský stát v souladu s platnými vnitrostátními pravidly a zvyklostmi navazuje partnerství s orgány a subjekty, které se podílejí na provádění víceletého programu nebo které podle dotyčného členského státu mohou užitečně přispět k rozvoji tohoto programu.
Tyto orgány a subjekty mohou zahrnovat příslušné regionální, místní, městské nebo jiné orgány veřejné moci, mezinárodní organizace, zejména vysokého komisaře OSN pro uprchlíky, a subjekty zastupující občanskou společnost, jako jsou nevládní organizace nebo sociální partneři.
2. Partnerství probíhá plně v souladu s institucionální, zákonnou a finanční pravomocí každé skupiny partnerů.
KAPITOLA III
FINANČNÍ RÁMEC
Článek 13
Celkové finanční zdroje
1. Finanční krytí na provádění tohoto rozhodnutí od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013 se stanoví na 1 820 milionů EUR.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje rozpočtový orgán v mezích finančního rámce.
3. Komise vypracovává orientační roční rozpisy podle členských států v souladu s kritérii stanovenými v článku 14.
Článek 14
Roční rozdělení zdrojů na způsobilé akce v členských státech
1. Dostupné roční finanční zdroje se rozdělují mezi členské státy takto:
a)
30 % na vnější pozemní hranice;
b)
35 % na vnější námořní hranice;
c)
20 % na letiště;
d)
15 % na konzulární úřady.
2. Zdroje dostupné podle odst. 1 písm. a) se rozdělují mezi členské státy takto:
a)
70 % na délku vnějších hranic, která bude vypočítána na základě váhových faktorů pro každý zvláštní oddíl určených v souladu s čl. 15 odst. 3 písm. a), a
b)
30 % na pracovní zátěž na jejich vnějších pozemních hranicích, určenou v souladu s odst. 7 písm. a).
3. Zdroje dostupné podle odst. 1 písm. b) se rozdělují mezi členské státy takto:
a)
70 % na délku vnějších hranic, která bude vypočítána na základě váhových faktorů pro každý zvláštní oddíl určených v souladu s čl. 15 odst. 3 písm. b), a
b)
30 % na pracovní zátěž na jejich vnějších námořních hranicích, určenou v souladu s odst. 7 písm. a).
4. Zdroje dostupné podle odst. 1 písm. c) se rozdělují mezi členské státy podle pracovní zátěže na jejich letištích určené v souladu s odst. 7 písm. b).
5. Zdroje dostupné podle odst. 1 písm. d) se rozdělují mezi členské státy takto:
a)
50 % na počet konzulárních úřadů členských států v zemích uvedených v příloze I nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (24), a
b)
50 % na pracovní zátěž, pokud jde o řízení vízové politiky na konzulárních úřadech členských států v zemích uvedených na seznamu přílohy I nařízení (ES) č. 539/2001, určenou v souladu s odst. 7 písm. c) tohoto článku.
6. Pro účely ročního rozdělení zdrojů podle odst. 1 písm. a) a b)
a)
se zohlední demarkační linie mezi územími uvedenými v článku 1 nařízení Rady (ES) č. 866/2004 ze dne 29. dubna 2004 o režimu podle článku 2 protokolu č. 10 k aktu o přistoupení (25) po celou dobu použitelnosti článku 1 protokolu 10 aktu o přistoupení z roku 2003, a to i přesto, že se nejedná o vnější pozemní hranici; nezohledňuje se však délka námořní hranice, která se nachází severně od této linie;
b)
„vnějšími námořními hranicemi“ vnější hranice pobřežního moře členských států v souladu s vymezením podle článků 4 až 16 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu. V případech, kdy je k zamezení nelegální migrace nebo nedovoleného vstupu třeba rozsáhlých pravidelných operací, se jimi však rozumějí vnější hranice oblasti s vysokým rizikem. Tyto oblasti se určí s ohledem na operační údaje za poslední dva roky poskytnuté dotčenými členskými státy. Tato definice vnějších námořních hranic platí výlučně pro účely tohoto rozhodnutí a veškeré operace musí být v souladu s mezinárodním právem.
7. Pracovní zátěž by měla být založena na průměrných hodnotách těchto faktorů za předchozí dva roky:
a)
na vnějších pozemních hranicích a vnějších námořních hranicích:
i)
počet osob překračujících vnější hranice na povolených hraničních přechodech,
ii)
počet státních příslušníků třetích zemí, jimž byl odepřen vstup na vnější hranici,
iii)
počet státních příslušníků třetích zemí zadržených po nedovoleném překročení hranice, včetně počtu osob zadržených na moři;
b)
na letištích:
i)
počet osob překračujících vnější hranice na povolených hraničních přechodech,
ii)
počet státních příslušníků třetích zemí, jimž byl odepřen vstup na vnější hranici;
c)
na konzulárních úřadech:
počet žádostí o víza.
V roce 2007 bude pracovní zátěž založena pouze na údajích z roku 2005.
8. Vážení uvedené v odstavcích 2 a 3 provede agentura v souladu s článkem 15.
9. Pokud jde o délku vnějších pozemních hranic ve smyslu odst. 2 písm. a), nepřihlíží se při výpočtu ročního rozdělení zdrojů k dočasným vnějším hranicím. Zohledňují se však dočasné vnější hranice mezi členskými státy, které přistoupily k Evropské unii nejpozději k 1. květnu 2004, a členskými státy, které přistoupily po 1. květnu 2004.
10. Referenčními hodnotami pro pracovní zátěž uvedenou v odstavci 7 jsou nejaktuálnější statistické údaje zveřejněné Komisí (Eurostatem) na základě údajů poskytnutých členskými státy v souladu s právem Společenství.
Pokud členské státy nesdělí Komisi (Eurostatu) dotyčné statistické údaje, poskytnou co nejdříve prozatímní údaje.
Před přijetím těchto údajů za referenční hodnoty vyhodnotí Komise (Eurostat) kvalitu, srovnatelnost a úplnost těchto statistických informací v souladu s běžnými operačními postupy. Na žádost Komise (Eurostatu) jí členské státy k tomuto účelu poskytnou všechny nezbytné informace.
11. V případě, že referenční hodnoty nejsou dostupné ve formě statistik vytvořených Komisí (Eurostatem) v souladu s právem Společenství, poskytnou členské státy Komisi do 1. listopadu každého roku prozatímní údaje za každý rok, které budou sloužit k odhadu částky, jež jim má být přidělena na další rok v souladu s čl. 23 odst. 2.
Před přijetím těchto údajů za referenční hodnoty vyhodnotí Komise (Eurostat) kvalitu, srovnatelnost a úplnost těchto statistických informací v souladu s běžnými operačními postupy. Na žádost Komise (Eurostatu) jí členské státy k tomuto účelu poskytnou všechny nezbytné informace.
12. Přidělení zdrojů podle odstavce 1 nezahrnuje zdroje přidělené pro účely článků 6 a 19. Zdroje přidělené pro účely článku 6 nepřesáhnou částku 108 milionů EUR na období 2007 až 2013.
Článek 15
Analýza rizik provedená agenturou pro účely ročního rozdělení zdrojů
1. Za účelem vážení uvedeného v čl. 14 odst. 8 podává agentura Komisi do 1. dubna každého roku zvláštní zprávu popisující obtížnost při výkonu ostrahy hranic a situaci na vnějších hranicích členských států, přičemž se zvlášť zaměří na skutečnost, zda členské státy byly v předchozím roce v těsné blízkosti oblastí s vysokým rizikem nelegálního přistěhovalectví, a zohlední přitom rovněž počet osob, které nedovoleně vstoupily na území těchto členských států, a velikost těchto členských států.
2. V souladu s modelem společné integrované analýzy rizik uvedeným v článku 4 nařízení (ES) č. 2007/2004 analyzuje tato zpráva ohrožení, která ovlivnila bezpečnost na vnějších hranicích členských států v předchozím roce, s ohledem na politický, hospodářský a sociální vývoj v dotyčných třetích zemích, zvláště v sousedících třetích zemích, a stanoví možné budoucí tendence migračních toků a protiprávních činností na vnějších hranicích.
Tato analýza rizik je založena zejména na těchto informacích, které agentura shromáždí nebo které jí poskytnou členské státy nebo Komise (Eurostat):
a)
počet státních příslušníků třetích zemí, jimž byl odepřen vstup na vnější hranici;
b)
počet státních příslušníků třetích zemí zadržených při nedovoleném překračování nebo pokusu o nedovolené překročení vnější hranice;
c)
počet zadržených zprostředkovatelů, kteří úmyslně napomáhali k nedovolenému vstupu státních příslušníků třetích zemí;
d)
počet padělaných nebo pozměněných cestovních dokladů a počet cestovních dokladů a víz vydaných na základě nepravdivých údajů, které byly odhaleny na hraničních přechodech v souladu se Schengenským hraničním kodexem.
Pokud nebyly referenční údaje poskytnuty ve formě statistik vytvořených Komisí (Eurostatem), nýbrž členskými státy, může agentura požádat tyto členské státy o nezbytné informace k posouzení kvality, srovnatelnosti a úplnosti těchto statistických informací. Agentura může pro toto posuzování požádat o pomoc Komisi (Eurostat).
3. V souladu s odstavci 1 a 2 zpráva závěrem stanoví současnou úroveň ohrožení na vnějších hranicích každého členského státu a pro každý úsek vnějších hranic daného členského státu přidělí tyto zvláštní váhové faktory:
a)
vnější pozemní hranice:
i)
faktor 1 pro normální ohrožení,
ii)
faktor 1,5 pro střední ohrožení,
iii)
faktor 3 pro vysoké ohrožení;
b)
vnější námořní hranice:
i)
faktor 0 pro minimální ohrožení,
ii)
faktor 1 pro normální ohrožení,
iii)
faktor 3 pro střední ohrožení,
iv)
faktor 8 pro vysoké ohrožení.
Článek 16
Struktura financování
1. Finanční příspěvky fondu se poskytují ve formě grantů.
2. Akce podporované fondem musí být spolufinancovány z veřejných nebo soukromých zdrojů, musí být neziskové povahy a nesmějí být způsobilé pro financování z jiných zdrojů, na něž se vztahuje souhrnný rozpočet Evropské unie.
3. Rozpočtové prostředky fondu doplňují veřejné nebo rovnocenné výdaje přidělené členskými státy na opatření, na něž se vztahuje toto rozhodnutí.
4. Příspěvek Společenství na podporované projekty, pokud jde o akce prováděné v členských státech podle článku 4, nepřesáhne 50 % celkových nákladů na konkrétní akci.
Příspěvek Společenství se v případě projektů, které řeší konkrétní priority uvedené ve strategických pokynech zmíněných v článku 20, může zvýšit na 75 %.
V členských státech, na něž se vztahuje Fond soudržnosti, se příspěvek Společenství zvyšuje na 75 %.
5. V rámci provádění národních programů uvedených v kapitole IV vybírají členské státy projekty, které budou financovány, na základě těchto minimálních kritérií:
a)
situace a potřeb v dotčeném členském státě;
b)
efektivnosti nákladů, mimo jiné s ohledem na počet osob, jichž se projekt týká;
c)
zkušenosti, odborných znalostí, spolehlivosti a finančního příspěvku organizace žádající o financování a všech partnerských organizací;
d)
rozsahu, v němž projekt doplňuje jiné akce financované ze souhrnného rozpočtu Evropské unie nebo v rámci národních programů.
6. Finanční pomoc Společenství na akce podporované fondem se zpravidla poskytuje po dobu nejvýše tří let, s výhradou pravidelných zpráv o pokroku.
Článek 17
Technická pomoc z podnětu Komise
1. Z podnětu Komise nebo jejím jménem může fond financovat přípravná opatření, monitorovací opatření, opatření v oblasti správní a technické podpory a opatření v oblasti hodnocení, auditu a kontroly nezbytná pro provádění tohoto rozhodnutí, a to až do částky 500 000 EUR ročního přídělu fondu.
2. Tato opatření zahrnují
a)
studie, hodnocení, odborné posudky a statistiky týkající se fungování fondu, včetně těch, které jsou obecné povahy;
b)
informační opatření pro členské státy, konečné příjemce a širokou veřejnost, včetně informačních kampaní a společné databáze projektů financovaných z fondu;
c)
instalaci, provoz a propojení počítačových systémů pro řízení, monitorování, kontrolu a hodnocení;
d)
navržení společného rámce pro hodnocení a monitorování, jakož i systémů ukazatelů, které zohledňují i případné vnitrostátní ukazatele;
e)
zdokonalování hodnotících metod a výměnu informací o postupech v této oblasti;
f)
informační a vzdělávací opatření pro orgány určené členskými státy v souladu s článkem 27, která doplňují úsilí členských států poskytovat poradenství svým orgánům v souladu s čl. 33 odst. 2.
Článek 18
Technická pomoc z podnětu členských států
1. Z podnětu členského státu lze u každého ročního programu z fondu financovat přípravná opatření, opatření týkající se řízení, monitorování, hodnocení, informovanosti a kontroly a také opatření k posílení administrativní kapacity pro provádění fondu.
2. Částka vyhrazená na technickou pomoc v rámci každého ročního programu nesmí překročit
a)
v období 2007 až 2010 7 % celkového ročního spolufinancování přiděleného danému členskému státu, plus 30 000 EUR, a
b)
v období 2011 až 2013 4 % celkového ročního spolufinancování přiděleného danému členskému státu, plus 30 000 EUR.
Článek 19
Konkrétní akce
1. Komise vypracuje každý rok seznam konkrétních akcí, které mají provádět členské státy, případně ve spolupráci s agenturou, a které přispívají k rozvoji společného evropského systému integrovaného řízení hranic řešením nedostatků na strategických hraničních bodech zjištěných v analýze rizik podle článku 15.
2. Roční pracovní program uvedený v čl. 7 odst. 3 stanoví rámec pro financování těchto akcí, včetně cílů a kritérií hodnocení.
3. Seznam vybraných akcí se přijímá postupem podle čl. 56 odst. 2.
4. Finanční pomoc z fondu na konkrétní akce je omezena na dobu šesti měsíců a nepřesáhne 80 % nákladů každé akce.
5. Dostupné roční finanční zdroje pro tyto akce nepřesáhnou 10 milionů EUR. Zbývající zdroje dostupné po výběru uvedeném v odstavci 3 lze použít na financování akcí podle článku 7.
KAPITOLA IV
PROGRAMOVÁNÍ
Článek 20
Přijetí strategických pokynů
1. Komise přijme strategické pokyny vytyčující rámec působení fondu s přihlédnutím k pokroku při vypracovávání a provádění právních předpisů Společenství v oblasti politiky vnějších hranic a vízové politiky i k orientačnímu rozdělení finančních zdrojů fondu pro období víceletého programu.
2. U obecných cílů uvedených v čl. 3 odst. 1 písm. a), b) a c) prosazují strategické pokyny zejména priority Společenství zaměřené na postupné zavedení společného evropského systému integrovaného řízení hranic pro vnější hranice a posílení kontrol a ostrahy na vnějších hranicích Unie.
3. U obecného cíle uvedeného v čl. 3 odst. 1 písm. d) prosazují strategické pokyny zejména priority Společenství zaměřené na další rozvoj společné vízové politiky jako součásti mnohovrstevného systému zaměřeného na usnadnění legálního cestování a na boj proti nelegálnímu přistěhovalectví prostřednictvím zdokonalení činnosti místních konzulárních úřadů.
4. Komise přijme strategické pokyny týkající se období víceletého programu do 31. července 2007.
5. Strategické pokyny se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 56 odst. 3. Po přijetí se připojí k tomuto rozhodnutí jako příloha.
Článek 21
Příprava a schvalování národních víceletých programů
1. Každý členský stát předloží na základě strategických pokynů uvedených v článku 20 návrh víceletého programu, který bude obsahovat tyto prvky:
a)
popis současné situace v tomto členském státě, pokud jde o infrastrukturu, vybavení, dopravní prostředky, systémy informační a komunikační technologie a opatření v oblasti odborné přípravy a vzdělávání zaměstnanců pohraničních a konzulárních orgánů;
b)
analýzu potřeb v dotyčném členském státě, pokud jde o infrastrukturu, vybavení, dopravní prostředky, systémy informační a komunikační technologie a opatření v oblasti odborné přípravy a vzdělávání zaměstnanců pohraničních a konzulárních orgánů, jakož i uvedení operačních cílů stanovených pro uspokojení těchto potřeb v průběhu období, na které se vztahuje víceletý program;
c)
předložení vhodné strategie pro dosažení těchto cílů, priority přikládané jejich dosažení a popis akcí plánovaných pro provádění těchto priorit;
d)
údaj o tom, zda je tato strategie slučitelná s jinými regionálními a celostátními nástroji a nástroji Společenství;
e)
informace o prioritách a jejich konkrétních cílech. Tyto cíle se určí pomocí omezeného počtu ukazatelů s ohledem na zásadu proporcionality. Ukazatele musí umožňovat měření pokroku ve vztahu k výchozí situaci a účinnosti cílů při provádění priorit;
f)
popis přístupu zvoleného pro provádění zásady partnerství stanovené v článku 12;
g)
návrh finančního plánu, který pro každou prioritu a pro každý roční program stanoví navrhovaný finanční příspěvek fondu a celkovou částku veřejného nebo soukromého spolufinancování;
h)
ustanovení, která zajistí zveřejnění víceletého programu.
2. Členské státy předloží svůj návrh víceletého programu Komisi do čtyř měsíců poté, co Komise předloží strategické pokyny pro dané období.
3. Za účelem schválení návrhu víceletého programu Komise posoudí
a)
soulad návrhu víceletého programu s cíli fondu a strategickými pokyny uvedenými v článku 20;
b)
význam zamýšlených akcí uvedených v návrhu víceletého programu vzhledem k navržené strategii;
c)
soulad řídicích a kontrolních systémů zavedených členským státem k zajištění působení fondu s tímto rozhodnutím;
d)
soulad návrhu víceletého programu s právem Společenství, zejména s těmi předpisy, jejichž záměrem je zabezpečit volný pohyb osob, ve spojení s přímo souvisejícími doprovodnými opatřeními týkajícími se ochrany vnějších hranic, azylu a přistěhovalectví.
4. Pokud se Komise domnívá, že návrh víceletého programu není v souladu se strategickými pokyny nebo s ustanoveními tohoto rozhodnutí týkajícími se řídicích a kontrolních systémů nebo s právem Společenství, vyzve dotyčný členský stát, aby poskytl veškeré nezbytné dodatečné informace a případně aby návrh víceletého programu odpovídajícím způsobem přepracoval.
5. Komise schválí postupem podle čl. 56 odst. 2 každý víceletý program do tří měsíců po jeho formálním předložení.
Článek 22
Přepracování víceletých programů
1. Z podnětu dotyčného členského státu nebo Komise se víceletý program přezkoumá a v případě potřeby pro zbytek programového období přepracuje tak, aby byly lépe nebo jiným způsobem zohledněny priority Společenství. Víceleté programy mohou být přezkoumány s přihlédnutím k hodnocení nebo v případě potíží s prováděním.
2. Komise přijme rozhodnutí o přepracování víceletého programu co nejdříve po formálním podání žádosti dotyčným členským státem. Přepracování víceletého programu se provádí postupem podle čl. 56 odst. 2.
Článek 23
Roční programy
1. Víceleté programy schválené Komisí se provádějí prostřednictvím ročních programů.
2. Do 1. července každého roku poskytne Komise členským státům odhad částek, které jim budou na následující rok přiděleny z celkových rozpočtových prostředků přidělených v ročním rozpočtovém procesu, vypočtených podle článku 14.
3. Do 1. listopadu každého roku předloží členské státy Komisi návrh ročního programu na následující rok, který je vypracován v souladu s víceletým programem a který obsahuje tyto informace:
a)
obecná pravidla pro výběr projektů, které mají být financovány v rámci ročního programu;
b)
popis akcí, které mají být podporovány v rámci ročního programu;
c)
navrhované finanční rozdělení příspěvku fondu mezi jednotlivé akce programu a uvedení částky požadované k pokrytí technické pomoci podle článku 18 pro účely provádění ročního programu.
4. Při posuzování návrhu ročního programu členského státu přihlíží Komise ke konečné částce rozpočtových prostředků přidělených fondu v rozpočtovém procesu.
Do jednoho měsíce od formálního předložení návrhu ročního programu uvědomí Komise dotyčný členský stát, zda jej může schválit. Není-li návrh ročního programu v souladu s víceletým programem, vyzve Komise tento členský stát, aby poskytl všechny nezbytné informace a případně aby návrh ročního programu odpovídajícím způsobem přepracoval.
Komise přijme rozhodnutí o financování, kterým se schvaluje roční program, do 1. března daného roku. V rozhodnutí uvede částku přidělenou dotyčnému členskému státu a období, po které je výdaj způsobilý.
5. Aby se zohlednily řádně odůvodněné mimořádné situace, které nebyly předvídány v době schvalování ročního programu a které vyžadují naléhavý zásah, může členský stát přehodnotit až 10 % finančního rozdělení příspěvku z fondu mezi jednotlivé akce uvedené v ročním programu nebo přidělit až 10 % tohoto rozdělení na jiné akce v souladu s tímto rozhodnutím. Tento členský stát uvědomí Komisi o přepracovaném ročním programu.
Článek 24
Přezkum víceletého programu v polovině období
1. Komise přezkoumá strategické pokyny a případně do 31. března 2010 přijme přepracované strategické pokyny na období 2011 až 2013.
2. Pokud budou přepracované strategické pokyny přijaty, přezkoumá každý členský stát svůj víceletý program a případně jej přepracuje.
3. Pravidla stanovená v článku 21 pro přípravu a schvalování národních víceletých programů se obdobně použijí i na přípravu a schvalování přepracovaných víceletých programů.
4. Přepracované strategické pokyny se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 56 odst. 3.
KAPITOLA V
ŘÍDICÍ A KONTROLNÍ SYSTÉMY
Článek 25
Provádění
Komise odpovídá za provádění tohoto rozhodnutí a přijímá k tomuto účelu nezbytná prováděcí pravidla.
Článek 26
Obecné zásady řídicích a kontrolních systémů
Řídicí a kontrolní systémy víceletých programů zavedené členskými státy zajišťují
a)
vymezení funkcí subjektů zapojených do řízení a kontroly a rozdělení funkcí uvnitř každého subjektu;
b)
dodržování zásady oddělení funkcí uvnitř těchto subjektů a mezi nimi;
c)
přiměřené zdroje pro každý subjekt, aby mohl vykonávat funkce, které mu byly přiděleny, po celé období provádění akcí spolufinancovaných fondem;
d)
postupy pro zajištění správnosti a řádnosti výdajů vykazovaných v rámci ročních programů;
e)
spolehlivé účetní a monitorovací systémy a systémy finančního výkaznictví v elektronické podobě;
f)
systém podávání zpráv a monitorování, pokud odpovědný subjekt pověří výkonem úkolů jiný subjekt;
g)
příručky obsahující postupy pro plnění uvedených funkcí;
h)
opatření pro audit fungování systému;
i)
systémy a postupy pro zabezpečení náležité pomůcky pro audit se zaměřením na finanční toky;
j)
postupy podávání zpráv a monitorování pro nesrovnalosti a zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek.
Článek 27
Určení orgánů
1. Pro provádění svého víceletého programu a ročních programů určí členský stát
a)
odpovědný orgán: funkční orgán členského státu, vnitrostátní orgán veřejné moci či veřejný subjekt určený dotyčným členským státem nebo subjekt podléhající soukromému právu členského státu a pověřený veřejnou službou, který odpovídá za řízení víceletého programu a ročních programů podporovaných fondem a který zajišťuje veškerou komunikaci s Komisí;
b)
certifikační orgán: vnitrostátní orgán veřejné moci nebo veřejný subjekt nebo fyzickou osobu zastupující tento orgán nebo subjekt, které členský stát pověří certifikací prohlášení o výdajích před jejich předložením Komisi;
c)
auditní orgán: vnitrostátní orgán veřejné moci nebo veřejný subjekt funkčně nezávislý na odpovědném orgánu a certifikačním orgánu, určený členským státem a odpovědný za ověřování účinného fungování řídicího a kontrolního systému;
d)
případně pověřený orgán.
2. Členský stát stanoví pravidla upravující jeho vztahy s orgány uvedenými v odstavci 1 a jejich vztahy s Komisí.
3. S výhradou čl. 26 písm. b) mohou být některé nebo všechny orgány uvedené v odstavci 1 tohoto článku součástí téhož subjektu.
4. Prováděcí pravidla k článkům 28 až 32 přijímá Komise postupem podle čl. 56 odst. 2.
Článek 28
Odpovědný orgán
1. Odpovědný orgán musí splňovat tyto minimální podmínky:
a)
mít právní subjektivitu, kromě případů, kdy je funkčním orgánem členského státu;
b)
mít infrastrukturu potřebnou pro snadnou komunikaci se širokým okruhem uživatelů, s odpovědnými subjekty v ostatních členských státech a s Komisí;
c)
působit ve správním rámci, který umožňuje řádné plnění jeho úkolů a zabraňuje jakémukoli střetu zájmů;
d)
být schopen uplatňovat pravidla Společenství týkající se řízení fondu;
e)
mít finanční a řídicí kapacity úměrné objemu finančních prostředků Společenství, k jejichž správě bude vyzván;
f)
mít k dispozici zaměstnance s odpovídající odbornou kvalifikací pro administrativní práci v mezinárodním prostředí.
2. Členský stát poskytuje odpovědnému orgánu přiměřené finanční prostředky, aby mohl pokračovat v řádném plnění svých úkolů po celé období 2007 až 2013.
3. Komise může pomáhat členským státům při odborném vzdělávání zaměstnanců, zejména pokud jde o správné uplatňování kapitol V až IX.
Článek 29
Úkoly odpovědného orgánu
1. Odpovědný orgán odpovídá za řízení a provádění víceletého programu v souladu se zásadou řádného finančního řízení.
Odpovědný orgán zejména
a)
konzultuje s partnery v souladu s článkem 12;
b)
předkládá Komisi návrhy na víceleté a roční programy uvedené v článcích 21 a 23;
c)
případně pořádá a vyhlašuje nabídková řízení a výzvy k podávání návrhů;
d)
pořádá výběr projektů ke spolufinancování akcí v rámci fondu v souladu s kritérii stanovenými v čl. 16 odst. 5;
e)
přijímá platby od Komise a vyplácí je konečným příjemcům;
f)
zajišťuje soulad a doplňkovost mezi spolufinancováním z fondu a z jiných příslušných finančních nástrojů členských států a Společenství;
g)
monitoruje dodávání či poskytování spolufinancovaných produktů a služeb a kontroluje skutečné vynaložení vykázaných výdajů na akce a jejich soulad s pravidly Společenství a vnitrostátními pravidly;
h)
zajišťuje existenci systému elektronického zaznamenávání a ukládání účetních záznamů pro každou akci v rámci ročních programů a shromažďování údajů o provádění akcí nezbytných pro finanční řízení, monitorování, kontrolu a hodnocení;
i)
zajišťuje, aby koneční příjemci a jiné subjekty zapojené do provádění akcí spolufinancovaných fondem vedli buď oddělený účetní systém, nebo odpovídající účetní kód pro všechny operace související s akcí, aniž tím jsou dotčena vnitrostátní účetní pravidla;
j)
zajišťuje, aby hodnocení fondu podle článku 51 probíhala ve lhůtách stanovených v čl. 52 odst. 2 a aby splňovala normy kvality dohodnuté mezi Komisí a členským státem;
k)
zavádí postupy pro zajištění toho, aby byly všechny doklady týkající se výdajů a auditů požadované pro zajištění náležité pomůcky pro audit se zaměřením na finanční toky uchovávány v souladu s požadavky podle článku 45;
l)
zajišťuje, aby auditní orgán obdržel pro účely provádění auditu podle čl. 32 odst. 1 veškeré potřebné informace o používaných řídicích postupech a o projektech spolufinancovaných fondem;
m)
zajišťuje, aby certifikační orgán obdržel pro účely certifikace veškeré potřebné informace o postupech a ověřeních prováděných v souvislosti s výdaji;
n)
vypracovává a předkládá Komisi zprávy o pokroku a závěrečné zprávy o provádění ročních programů, prohlášení o výdajích certifikovaná certifikačním orgánem a žádosti o platby nebo případně prohlášení o splatné úhradě;
o)
poskytuje informace a poradenské služby a šíří výsledky podporovaných akcí;
p)
spolupracuje s Komisí a odpovědnými orgány v ostatních členských státech;
q)
ověřuje provádění pokynů uvedených v čl. 35 odst. 6 konečnými příjemci.
2. Řídicí činnosti odpovědného orgánu mohou být, pokud jde o projekty prováděné v členských státech, financovány podle ustanovení článku 18 o technické pomoci.
Článek 30
Přenesení úkolů odpovědným orgánem
1. Jsou-li všechny nebo některé úkoly odpovědného orgánu přeneseny na pověřený orgán, vymezí odpovědný orgán rozsah přenesených úkolů a stanoví podrobné postupy pro provádění přenesených úkolů, které jsou v souladu s podmínkami stanovenými v článku 28.
2. V rámci těchto postupů jsou odpovědnému orgánu poskytovány pravidelné informace o účinném plnění přenesených úkolů a popis použitých prostředků.
Článek 31
Certifikační orgán
1. Certifikační orgán
a)
osvědčuje, že
i)
prohlášení o výdajích je přesné, vychází ze spolehlivých účetních systémů a je založeno na ověřitelných podkladech,
ii)
vykázané výdaje jsou v souladu s platnými pravidly Společenství a vnitrostátními pravidly a byly vynaloženy na akce vybrané podle kritérií platných pro daný program, která jsou v souladu s pravidly Společenství a vnitrostátními pravidly;
b)
zajišťuje, aby pro účely certifikace obdržel od odpovědného orgánu náležité informace o postupech a ověřeních prováděných v souvislosti s výdaji uvedenými v prohlášeních o výdajích;
c)
pro účely certifikace zohledňuje výsledky všech auditů provedených auditním orgánem nebo z jeho pověření;
d)
vede v elektronické podobě účetní záznamy o výdajích vykázaných Komisi;
e)
ověřuje zpětné získání všech finančních prostředků Společenství, které se v důsledku zjištěných nesrovnalostí považují za neoprávněně vyplacené, případně i s úroky;
f)
vede záznamy o částkách, které mají být získány zpět, a o zpět získaných částkách v rámci souhrnného rozpočtu Evropské unie, pokud možno formou odpočtu z příštího prohlášení o výdajích.
2. Činnosti certifikačního orgánu týkající se projektů prováděných v členských státech mohou být financovány podle ustanovení článku 18 o technické pomoci, za předpokladu respektování výsadních pravomocí tohoto orgánu podle článku 27.
Článek 32
Auditní orgán
1. Auditní orgán
a)
zajišťuje provádění auditů za účelem ověření účinného fungování řídicího a kontrolního systému;
b)
zajišťuje provádění auditů akcí na základě vhodného vzorku pro ověření vykázaných výdajů; vzorek musí představovat alespoň 10 % celkových způsobilých výdajů na každý roční program;
c)
předkládá Komisi do šesti měsíců po schválení víceletého programu auditní strategii zahrnující subjekty, které budou provádět audity podle písmen a) a b), zajišťující provedení auditů u hlavních příjemců spolufinancování z fondu a rovnoměrné rozložení auditů na celé programové období.
2. Pokud je určený auditní orgán podle tohoto rozhodnutí též určeným auditním orgánem podle rozhodnutí č. 573/2007/ES, č. 575/2007/ES a 2007/…/ES nebo pokud se pro dva nebo více těchto fondů použijí společné systémy, může být předložena jednotná kombinovaná auditní strategie podle odst. 1 písm. c).
3. Auditní orgán vypracovává pro každý roční program návrh zprávy, jehož součástí je
a)
výroční auditní zpráva obsahující výsledky auditů ročního programu prováděných v souladu s auditní strategií a uvádějící všechny nedostatky odhalené v řídicích a kontrolních systémech programu;
b)
stanovisko, vypracované na základě kontrol a auditů provedených z pověření auditního orgánu, k tomu, zda fungování řídicího a kontrolního systému poskytuje přiměřenou záruku, že prohlášení o výdajích předložená Komisi jsou správná a že uskutečněné operace jsou legální a správné;
c)
prohlášení, v němž vyhodnotí platnost žádosti o platbu nebo prohlášení o splatné úhradě konečného zůstatku a legalitu a správnost dotyčných výdajů.
4. Auditní orgán zajišťuje, aby byly při auditní činnosti zohledňovány mezinárodně uznávané auditorské standardy.
5. Audit projektů prováděných v členských státech může být financován podle ustanovení článku 18 o technické pomoci, za předpokladu respektování výsadních pravomocí auditního orgánu podle článku 27.
KAPITOLA VI
POVINNOSTI A KONTROLY
Článek 33
Povinnosti členských států
1. Členské státy odpovídají za zajištění řádného finančního řízení víceletých a ročních programů a za legalitu a správnost uskutečněných operací.
2. Členské státy zajišťují, aby odpovědné orgány a všechny pověřené orgány, certifikační orgány, auditní orgány a veškeré další dotčené subjekty obdržely náležité pokyny k zavádění řídicích a kontrolních systémů podle článků 26 až 32, čímž se zajistí účinné a správné využití finančních prostředků poskytnutých Společenstvím.
3. Členské státy předcházejí nesrovnalostem, odhalují je a napravují. Oznamují tyto nesrovnalosti Komisi a informují ji o vývoji správních a soudních řízení.
Nelze-li částky neoprávněně vyplacené konečnému příjemci získat zpět, odpovídá za uhrazení nevymožených částek zpět do souhrnného rozpočtu Evropské unie dotyčný členský stát, pokud se prokáže, že ztráta byla způsobena jeho pochybením nebo nedbalostí.
4. Za finanční kontrolu akcí odpovídají v prvé řadě členské státy, jež také zajišťují, aby byly řídicí a kontrolní systémy a audity prováděny způsobem, který zaručuje řádné a účinné využití finančních prostředků Společenství. Členské státy poskytují Komisi popis těchto systémů.
5. Prováděcí pravidla k odstavcům 1 až 4 se přijímají postupem podle čl. 56 odst. 2.
Článek 34
Řídicí a kontrolní systémy
1. Předtím, než Komise postupem podle čl. 56 odst. 2 schválí víceletý program, zajistí členské státy zavedení řídicích a kontrolních systémů podle článků 26 až 32. Odpovídají za zajištění účinného fungování těchto systémů po celé programové období.
2. Společně se svým návrhem víceletého programu předloží členské státy Komisi popis organizace a postupů odpovědných orgánů, pověřených orgánů a certifikačních orgánů, jakož i systémů interního auditu používaných v těchto orgánech a subjektech, auditního orgánu a veškerých dalších subjektů provádějících audit z jeho pověření.
3. Komise přezkoumá uplatňování tohoto ustanovení v souvislosti s přípravou zprávy za období 2007 až 2010 uvedené v čl. 52 odst. 3.
Článek 35
Povinnosti Komise
1. Komise se postupem podle článku 34 přesvědčí o tom, zda členské státy zavedly řídicí a kontrolní systémy, které jsou v souladu s články 26 až 32, a na základě výročních auditních zpráv a svých vlastních auditů o tom, zda tyto systémy během programového období účinně fungují.
2. Aniž jsou dotčeny audity prováděné členskými státy, mohou úředníci nebo pověření zástupci Komise za účelem ověření účinného fungování řídicích a kontrolních systémů provádět kontroly na místě, které mohou zahrnovat audity akcí obsažených v ročních programech, musí je však oznámit nejméně tři pracovní dny předem. Těchto auditů se mohou účastnit úředníci dotyčného členského státu nebo jím pověření zástupci.
3. Komise může požadovat, aby členský stát provedl kontroly na místě za účelem ověření správného fungování systémů nebo správnosti jedné nebo více operací. Těchto kontrol se mohou účastnit úředníci nebo pověření zástupci Komise.
4. Komise ve spolupráci s členskými státy zajišťuje náležité poskytování informací o akcích podporovaných fondem, jejich propagaci a následné činnosti.
5. Komise ve spolupráci s členskými státy zajišťuje soulad a doplňkovost akcí s jinými souvisejícími politikami, nástroji a iniciativami Společenství.
6. Komise stanoví pokyny zajišťující viditelnost financování poskytovaného podle tohoto rozhodnutí.
Článek 36
Spolupráce s auditními orgány členských států
1. Komise spolupracuje s auditními orgány za účelem koordinace jejich plánů a metod auditu a neprodleně si s nimi vyměňuje výsledky auditů řídicích a kontrolních systémů s cílem co nejlépe využít kontrolních prostředků a zabránit neodůvodněnému zdvojování činností.
Komise podá své připomínky k auditní strategii předložené podle článku 32 do tří měsíců od jejího obdržení.
2. Při stanovení své auditní strategie určí Komise roční programy, které na základě svých stávajících znalostí řídicích a kontrolních systémů považuje za uspokojivé.
U těchto programů může Komise dospět k závěru, že se může spolehnout především na důkazy z auditu poskytnuté členskými státy a že své vlastní kontroly na místě bude provádět, pouze pokud existují důkazy o možných nedostatcích v systémech.
KAPITOLA VII
FINANČNÍ ŘÍZENÍ
Článek 37
Způsobilost - prohlášení o výdajích
1. Všechna prohlášení o výdajích uvádějí výši výdajů vynaložených konečnými příjemci při provádění akcí a odpovídající příspěvek z veřejných nebo soukromých prostředků.
2. Výdaje musí odpovídat platbám, které koneční příjemci provedli. Musí být doloženy přijatými fakturami nebo účetními doklady, které mají rovnocennou průkaznost.
3. Výdaje lze považovat za způsobilé pro podporu z fondu, pouze pokud byly skutečně zaplaceny nejdříve 1. ledna roku uvedeného v rozhodnutí o financování podle čl. 23 odst. 4 třetího pododstavce, kterým se schvaluje roční program. Spolufinancované akce nesmějí být dokončeny před počátečním dnem způsobilosti.
Období, ve kterém se výdaje považují za způsobilé, činí výjimečně tři roky pro výdaje na provádění akcí podporovaných v rámci ročních programů na rok 2007.
4. Pravidla pro způsobilost výdajů v rámci provádění akcí spolufinancovaných fondem v členských státech podle článku 4 se přijímají postupem podle čl. 56 odst. 2.
Článek 38
Úplnost platby konečným příjemcům
Členské státy se přesvědčí, že odpovědný orgán zajišťuje, aby koneční příjemci obdrželi celkovou částku příspěvku z veřejných prostředků co nejrychleji. Žádné částky se neodečítají ani nezadržují a nejsou vymáhány žádné další zvláštní či jiné poplatky s rovnocenným účinkem, které by snížily tyto částky pro konečné příjemce, pokud koneční příjemci splní všechny požadavky na způsobilost akcí a výdajů.
Článek 39
Používání eura
1. Částky uváděné v návrzích víceletých a ročních programů členských států podle článků 21 a 23, v certifikovaných prohlášeních o výdajích a v žádostech o platby podle čl. 29 odst. 1 písm. n) a výdaje uváděné ve zprávě o pokroku při provádění ročního programu podle čl. 41 odst. 4 a v závěrečné zprávě o provádění ročního programu podle článku 53 se vyjadřují v eurech.
2. Rozhodnutí Komise o financování podle čl. 23 odst. 4 třetího pododstavce, kterými se schvalují roční programy členských států, jakož i závazky Komise a platby Komise se vyjadřují a provádějí v eurech.
3. Členské státy, které ke dni podání žádosti o platbu nepřijaly euro jako svou měnu, přepočítají na eura výši výdajů uskutečněných v národní měně. Tato částka se přepočítává na eura s použitím měsíčního účetního směnného kurzu Komise platného v měsíci, v němž výdaj zaúčtuje odpovědný orgán daného programu. Tento kurz Komise elektronicky zveřejňuje každý měsíc.
4. Jestliže se euro stane měnou členského státu, použije se postup pro přepočet uvedený v odstavci 3 nadále na veškeré výdaje zaúčtované certifikačním orgánem přede dnem vstupu pevného přepočítacího koeficientu mezi národní měnou a eurem v platnost.
Článek 40
Závazky
Rozpočtové závazky Společenství se přijímají každoročně na základě rozhodnutí Komise o financování podle čl. 23 odst. 4 třetího pododstavce, kterým se schvaluje roční program.
Článek 41
Platby - předběžné platby
1. Platby příspěvků z fondu provádí Komise v souladu s rozpočtovými závazky.
2. Platby se provádějí v podobě předběžných plateb a platby zůstatku. Vyplácejí se odpovědnému orgánu určenému členským státem.
3. První předběžná platba ve výši 50 % částky přidělené v rozhodnutí Komise o financování, kterým se schvaluje roční program, je členskému státu vyplacena do šedesáti dnů od přijetí uvedeného rozhodnutí.
4. Druhá předběžná platba se uskuteční nejpozději tři měsíce poté, co Komise schválí, a to do dvou měsíců od formálního podání žádosti členského státu o platbu, zprávu o pokroku při provádění ročního programu a certifikované prohlášení o výdajích sestavené podle čl. 31 odst. 1 písm. a) a článku 37 týkající se alespoň 60 % první platby.
Výše druhé předběžné platby provedené Komisí nepřesáhne 50 % celkové částky přidělené na základě rozhodnutí o financování, kterým se schvaluje roční program, a v případě, že členský stát přidělí na vnitrostátní úrovni na závazky částku nižší, než je částka uvedená v rozhodnutí o financování, kterým se schvaluje roční program, nepřesáhne zůstatek finančních prostředků Společenství skutečně přidělených členským státem na závazky pro vybrané projekty v rámci ročního programu po odečtení první předběžné platby.
5. Veškeré úroky z předběžných plateb se přidělují na daný roční program, pokládají se za zdroj daného členského státu v podobě příspěvku z veřejných zdrojů tohoto členského státu a vykazují se Komisi při předložení prohlášení o výdajích v souvislosti se závěrečnou zprávou o provádění dotyčného ročního programu.
6. Částky vyplacené jako předběžné platby se zúčtují při uzavření ročního programu.
Článek 42
Platba zůstatku
1. Komise vyplatí zůstatek, pokud do devíti měsíců od termínu způsobilosti pro výdaje stanoveného v rozhodnutí o financování, kterým se schvaluje roční program, obdrží tyto doklady:
a)
certifikované prohlášení o výdajích náležitě vyhotovené podle čl. 31 odst. 1 písm. a) a článku 37 a žádost o platbu zůstatku nebo prohlášení o splatné úhradě;
b)
závěrečnou zprávu o provádění ročního programu podle článku 53;
c)
výroční auditní zprávu, stanovisko a prohlášení podle čl. 32 odst. 3.
Platba zůstatku podléhá schválení závěrečné zprávy o provádění ročního programu a prohlášení, v němž se vyhodnotí platnost žádosti o platbu zůstatku.
2. Neposkytne-li odpovědný orgán požadované doklady uvedené v odstavci 1 ve stanovené lhůtě a v přijatelném formátu, zruší Komise všechny části rozpočtového závazku daného ročního programu, které nebyly využity pro předběžné platby.
3. Postup automatického zrušení vymezený v odstavci 2 se pro částky dotyčných projektů pozastaví, pokud v okamžiku předložení dokladů uvedených v odstavci 1 probíhá v členském státě soudní řízení nebo správní řízení o opravném prostředku s odkladným účinkem. Členský stát uvede v předložené závěrečné zprávě podrobné informace o těchto projektech a každých šest měsíců zasílá zprávy o pokroku dosaženém u těchto projektů. Do tří měsíců po ukončení soudního řízení nebo správního řízení o opravném prostředku předloží členský stát doklady o dotčených projektech požadované v odstavci 1.
4. Devítiměsíční lhůta uvedená v odstavci 1 se staví, přijme-li Komise rozhodnutí o pozastavení plateb spolufinancování pro daný roční program v souladu s článkem 44. Tato lhůta začíná opět běžet ode dne, kdy je rozhodnutí Komise podle čl. 44 odst. 3 oznámeno dotyčnému členskému státu.
5. Aniž je dotčen článek 43, uvědomí Komise do šesti měsíců od obdržení dokladů uvedených v odstavci 1 tohoto článku členský stát o částce výdajů, která se uznává k tíži fondu, a o všech finančních opravách, které vyplývají z rozdílu mezi vykázanými a uznanými výdaji. Členský stát má tři měsíce na předložení svých připomínek.
6. Do tří měsíců od obdržení připomínek členského státu rozhodne Komise o částce výdajů uznané k tíži fondu a získá zpět zůstatek vyplývající z rozdílu mezi konečnými uznanými výdaji a částkami, které již byly tomuto členskému státu vyplaceny.
7. V závislosti na dostupných finančních prostředcích Komise vyplatí zůstatek do šedesáti dnů ode dne, kdy obdrží doklady uvedené v odstavci 1. Zůstatek rozpočtového závazku se zrušuje do šesti měsíců po platbě.
Článek 43
Zadržení plateb
1. Pověřená schvalující osoba ve smyslu finančního nařízení může zadržet platbu na dobu nejvýše šesti měsíců, pokud
a)
zpráva auditorského subjektu členského státu nebo Společenství obsahuje důkazy o možných významných nedostatcích ve fungování řídicích a kontrolních systémů;
b)
pověřená schvalující osoba musí provést dodatečná ověření poté, co obdrží informaci, která ji upozorní na skutečnost, že určitý výdaj v certifikovaném prohlášení o výdajích je spojen se závažnou nesrovnalostí, která nebyla napravena.
2. Členský stát a odpovědný orgán jsou neprodleně uvědomeny o důvodech zadržení platby. Platba se zadrží, dokud členský stát nepřijme nezbytná opatření.
Článek 44
Pozastavení plateb
1. Komise může pozastavit veškeré předběžné platby a platby zůstatku nebo jejich část, pokud
a)
v řídicím a kontrolním systému programu existují závažné nedostatky, které ovlivňují spolehlivost postupu certifikace plateb a ke kterým nebyla přijata nápravná opatření, nebo
b)
určitý výdaj v certifikovaném prohlášení o výdajích je spojen se závažnou nesrovnalostí, která nebyla napravena, nebo
c)
členský stát nesplnil své povinnosti podle článků 33 a 34.
2. Komise může rozhodnout o pozastavení předběžných plateb a plateb zůstatku poté, co dá členskému státu možnost předložit do tří měsíců připomínky.
3. Komise ukončí pozastavení předběžných plateb a plateb zůstatku, pokud dospěje k názoru, že členský stát přijal nezbytná opatření, která umožňují pozastavení zrušit.
4. Pokud členský stát nezbytná opatření nepřijme, může Komise rozhodnout o zrušení celého příspěvku Společenství na roční program nebo jeho části v souladu s článkem 48.
Článek 45
Uchovávání dokladů
Aniž jsou dotčena pravidla upravující státní podporu podle článku 87 Smlouvy, zajišťuje odpovědný orgán, aby byly veškeré podklady k výdajům a auditům týkajícím se dotyčných programů uchovávány k dispozici Komisi a Účetnímu dvoru po dobu pěti let po uzavření programů podle čl. 42 odst. 1.
Běh této lhůty se staví buď v případě soudního řízení, nebo na řádně odůvodněnou žádost Komise.
Doklady se uchovávají v podobě originálů nebo jejich ověřených kopií na běžně přijímaných nosičích dat.
KAPITOLA VIII
FINANČNÍ OPRAVY
Článek 46
Finanční opravy prováděné členskými státy
1. Za vyšetřování nesrovnalostí odpovídají v prvé řadě členské státy, které jednají na základě důkazů o jakékoli významné změně ovlivňující povahu nebo podmínky provádění nebo kontroly programů a provádějí vyžadované finanční opravy.
2. Členské státy provádějí finanční opravy vyžadované v souvislosti s jednotlivými nebo systémovými nesrovnalostmi zjištěnými u akcí nebo ročních programů.
Opravy prováděné členskými státy spočívají ve zrušení a případně zpětného získání celého příspěvku Společenství nebo jeho část. V případě, že částka není vrácena ve lhůtě stanovené dotčeným členským státem, se přičítá úrok z prodlení ve výši stanovené v čl. 49 odst. 2. Členské státy berou v úvahu povahu a závažnost nesrovnalostí a finanční ztrátu, která fondu vznikla.
3. V případě systémových nesrovnalostí rozšíří dotčený členský stát svá šetření na všechny operace, které by mohly být dotčeny.
4. Členské státy zahrnou do závěrečné zprávy o provádění ročního programu uvedené v článku 53 seznam řízení o zrušení plateb zahájených ve prospěch daného ročního programu.
Článek 47
Účetní audit a finanční opravy prováděné Komisí
1. Aniž jsou dotčeny pravomoci Účetního dvora a kontroly prováděné členskými státy v souladu s vnitrostátními právními a správními předpisy, mohou úředníci nebo pověření zástupci Komise provádět kontroly na místě, včetně namátkových kontrol týkajících se akcí financovaných fondem a řídicích a kontrolních systémů, musí je však oznámit nejméně tři pracovní dny předem. Komise uvědomí dotyčný členský stát s cílem získat veškerou nezbytnou pomoc. Těchto kontrol se mohou účastnit úředníci dotyčného členského státu nebo jím pověření zástupci.
Komise může požádat dotyčný členský stát, aby za účelem ověření správnosti jedné nebo více operací provedl kontrolu na místě. Těchto kontrol se mohou účastnit úředníci nebo pověření zástupci Komise.
2. Dospěje-li Komise po dokončení nezbytných ověření k závěru, že členský stát neplní své povinnosti podle článku 33, pozastaví předběžné platby nebo platbu zůstatku podle článku 44.
Článek 48
Kritéria pro opravy
1. Komise může provést finanční opravy zrušením celého příspěvku Společenství na roční program nebo jeho části, jestliže po provedení nezbytných šetření dojde k závěru, že
a)
v řídicím a kontrolním systému programu se vyskytují závažné nedostatky, které ohrožují příspěvek Společenství již vyplacený na program;
b)
výdaje obsažené v certifikovaném prohlášení o výdajích nejsou správné a nebyly členským státem opraveny před zahájením opravného řízení podle tohoto odstavce;
c)
členský stát nedodržel před zahájením opravného řízení podle tohoto odstavce své povinnosti podle článku 33.
Komise rozhodne po zvážení všech připomínek ze strany členského státu.
2. Komise při svých finančních opravách vychází z jednotlivých zjištěných případů nesrovnalostí, přičemž přihlíží k systémové povaze nesrovnalostí, aby určila, zda použít paušální opravu nebo opravu extrapolací. Jestliže se nesrovnalost vztahuje k prohlášení o výdajích, k němuž předtím auditní orgán poskytl přiměřenou záruku podle čl. 32 odst. 3 písm. b), předpokládá se, že se jedná o systémový problém vedoucí k použití paušální opravy nebo opravy extrapolací, pokud členský stát do tří měsíců neprokáže opak.
3. Komise při rozhodování o výši opravy zohledňuje závažnost nesrovnalosti a rozsah a finanční následky nedostatků zjištěných u daného ročního programu.
4. Jestliže Komise zakládá své stanovisko na skutečnostech zjištěných jinými auditory než auditory svých vlastních útvarů, vypracuje po posouzení opatření přijatých dotyčným členským státem podle článku 34, zpráv o oznámených nesrovnalostech a případných odpovědí členského státu vlastní závěry o finančních důsledcích.
Článek 49
Vrácení platby
1. Každá částka, která má být vrácena do souhrnného rozpočtu Evropské unie, se uhrazuje přede dnem splatnosti uvedeným v příkazu k úhradě vydaném v souladu s článkem 72 finančního nařízení. Tímto dnem splatnosti je poslední den druhého měsíce následujícího po vydání příkazu.
2. Každé prodlení při navracení částky má za následek vznik nároku na úrok z prodlení ode dne splatnosti až do dne uskutečnění platby. Sazba tohoto úroku z prodlení se rovná sazbě používané Evropskou centrální bankou při jejích hlavních refinančních operacích, která byla zveřejněna v řadě C Úředního věstníku Evropské unie a je platná k prvnímu kalendářnímu dni měsíce, do kterého spadá den splatnosti, zvýšené o tři a půl procentního bodu.
Článek 50
Povinnosti členských států
Finanční opravou Komise není dotčena povinnost členského státu získávat zpět vyplacené částky podle článku 46.
KAPITOLA IX
MONITOROVÁNÍ, HODNOCENÍ A ZPRÁVY
Článek 51
Monitorování a hodnocení
1. Komise ve spolupráci s členskými státy fond pravidelně monitoruje.
2. Komise v partnerství s členskými státy fond hodnotí v souvislosti s přípravou zprávy podle čl. 52 odst. 3, aby posoudila vhodnost, účinnost a dopad akcí s ohledem na cíle uvedené v článku 3.
3. Komise též posuzuje doplňkovost akcí prováděných v rámci fondu s akcemi prováděnými v rámci dalších politik, nástrojů a iniciativ Společenství v dané oblasti.
4. Ve zprávě na období 2007 až 2010, uvedené v čl. 52 odst. 3 písm. c), zhodnotí Komise dopad fondu na rozvoj politiky a právních předpisů týkajících se ochrany vnějších hranic, spolupůsobení mezi fondem a úkoly agentury, jakož i vhodnosti kritérií zavedených pro rozdělování finančních prostředků mezi členské státy s ohledem na cíle, které Evropská unie v této oblasti sleduje.
Článek 52
Povinnost podávat zprávy
1. V každém členském státě přijme odpovědný orgán opatření nezbytná pro zajištění monitorování a hodnocení projektů.
Dohody a smlouvy, které tento orgán uzavírá s organizacemi odpovědnými za provádění akcí, proto obsahují ustanovení o povinnosti předkládat pravidelné a podrobné zprávy o pokroku při provádění těchto akcí a o plnění vytyčených cílů, které jsou pak základem pro zprávy o pokroku při provádění ročního programu a závěrečné zprávy o provádění ročního programu.
2. Členské státy předloží Komisi
a)
do 30. června 2010 hodnotící zprávu o provádění akcí spolufinancovaných fondem;
b)
do 30. června 2012 za období 2007 až 2010 a do 30. června 2015 za období 2011 až 2013 hodnotící zprávu o výsledcích a dopadu akcí spolufinancovaných fondem.
3. Komise předloží Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů
a)
do 30. června 2010 zprávu o přezkumu článků 14 a 15, případně společně s návrhy na změny;
b)
do 31. prosince 2010 průběžnou zprávu o dosažených výsledcích a o kvalitativních a kvantitativních aspektech provádění fondu společně s návrhem na další rozvoj fondu;
c)
do 31. prosince 2012 následnou hodnotící zprávu za období 2007 až 2010 a do 31. prosince 2015 následnou hodnotící zprávu za období 2011 až 2013.
Článek 53
Závěrečná zpráva o provádění ročního programu
1. Pro poskytnutí jasného přehledu o provádění programu obsahuje závěrečná zpráva o provádění ročního programu tyto informace:
a)
finanční a operativní provádění ročního programu;
b)
pokrok, kterého bylo dosaženo při provádění víceletého programu a jeho priorit ve vztahu k jeho konkrétním, ověřitelným cílům, a dají-li se kvantifikovat, kvantitativně vyjádřeným ukazatelům;
c)
opatření, která odpovědný orgán přijal pro zajištění kvality a účinnosti provádění, zejména
i)
monitorovací a hodnotící opatření, včetně opatření pro shromažďování údajů,
ii)
shrnutí všech závažných obtíží, které se vyskytly při provádění operačního programu, a veškerých přijatých souvisejících opatření,
iii)
využití technické pomoci;
d)
opatření přijatá za účelem poskytování informací o ročních a víceletých programech a zajištění jejich propagace.
2. Zpráva se považuje za přijatelnou, pokud obsahuje všechny informace uvedené v odstavci 1. Komise přijme rozhodnutí o obsahu zprávy předložené odpovědným orgánem do dvou měsíců od obdržení všech informací uvedených v odstavci 1; toto obdržení členskému státu potvrdí. Pokud se Komise ve stanovené lhůtě nevyjádří, považuje se zpráva za přijatou.
3. Komise sdělí agentuře schválené závěrečné zprávy o provádění ročního programu.
KAPITOLA X
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 54
Příprava víceletého programu
1. Odchylně od článku 20 členské státy
a)
co nejdříve po 7. červnu 2007, ale nejpozději 22. června 2007, určí vnitrostátní odpovědný orgán podle čl. 27 odst. 1 písm. a) a případně též pověřený orgán;
b)
do 30. září 2007 předloží popis řídicích a kontrolních systémů podle čl. 34 odst. 2.
2. Do 1. července 2007 Komise členským státům poskytne
a)
odhad částek, které jim budou přiděleny na rozpočtový rok 2007;
b)
odhady částek, které jim mají být přiděleny na rozpočtové roky 2008 až 2013, na základě extrapolace výpočtu pro odhad na rozpočtový rok 2007, přičemž zohlední navrhované roční rozpočtové prostředky pro roky 2007 až 2013 uvedené ve finančním rámci.
Článek 55
Příprava ročních programů na roky 2007 a 2008
1. Odchylně od článku 23 se na provádění v rozpočtových rocích 2007 a 2008 vztahuje tento časový rozvrh:
a)
do 1. července 2007 poskytne Komise členským státům odhad částek, které jim budou přiděleny na rozpočtový rok 2007;
b)
do 1. prosince 2007 předloží členské státy Komisi návrh ročního programu na rok 2007;
c)
do 1. března 2008 předloží členské státy Komisi návrh ročního programu na rok 2008.
2. Pokud jde o roční program na rok 2007, lze podporu z fondu poskytnout na výdaje skutečně vyplacené v období od 1. ledna 2007 do dne přijetí rozhodnutí o financování, kterým se schvaluje roční program dotyčného členského státu.
3. Aby mohla být v roce 2008 přijata rozhodnutí o financování, kterými se schvaluje roční program na rok 2007, přijme Komise rozpočtový závazek Společenství na rok 2007 na základě odhadu částek, které mají být přiděleny členským státům, výpočteného podle článků 14 a 15.
KAPITOLA XI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 56
Výbor
1. Komisi je nápomocen společný Výbor pro solidaritu a řízení migračních toků, zřízený tímto rozhodnutím.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se čl. 5a odst. 1 až 4 a odst. 5 písm. b) a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 zmíněného rozhodnutí.
Lhůty stanovené v čl. 5a odst. 3 písm. c) a odst. 4 písm. b) a e) rozhodnutí 1999/468/ES jsou šest týdnů.
Článek 57
Přezkum
Evropský parlament a Rada přezkoumají toto rozhodnutí na základě návrhu Komise do 30. června 2013.
Článek 58
Vstup v platnost a použitelnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 7. června 2007, s výjimkou článků 14, 15, 20, 21, 23, 27, čl. 33 odst. 2 a 5, článku 34, čl. 37 odst. 4 a článku 56, které se použijí ode dne 1. ledna 2007.
Článek 59
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.
V Bruselu dne 23. května 2007.