Rådets forordning (EF) nr. 1973/2002
af 5. november 2002
om ændring af forordning (EF) nr. 2026/97 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) Ved forordning (EF) nr. 2026/97(1) vedtog Rådet fælles regler for beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab.
(2) I artikel 6 i forordning (EF) nr. 2026/97 er der anført nogle retningslinjer for beregning af fordelen for modtageren, herunder markedsreferencen, i forhold til hvilken den beløbsmæssige fordel måles. Det vil være fornuftigt at få præciseret, hvilke regler der bør følges i tilfælde, hvor der ikke eksisterer en markedsreference i det pågældende land. Under sådanne omstændigheder bør referencen fastlægges ved at justere de vilkår, der er gældende i det pågældende land, på grundlag af de i dette land foreliggende faktiske oplysninger. Hvis dette ikke er praktisk muligt, bl.a. fordi sådanne priser eller omkostninger ikke eksisterer eller er upålidelige, bør den relevante reference fastlægges ved hjælp af vilkår på andre markeder.
(3) Artikel 4 i forordning (EF) nr. 2026/97 indeholder bestemmelse om, at visse subsidier til miljø, forskning og regionaludvikling ikke er udligningsberettigede. Det er i denne forordnings artikel 10, stk. 5 og 6, desuden fastsat, at der kan indledes undersøgelser for at fastslå, om subsidier er udligningsberettigede, og at der ikke skal indledes undersøgelser, hvis de vedrører visse ikke-udligningsberettigede subsidier. De tilsvarende bestemmelser i WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger skulle træde ud af kraft den 31. december 1999, hvis ikke WTO-medlemmerne traf en anden beslutning. Da der ikke er truffet en sådan anden beslutning, finder de pågældende bestemmelser ikke længere anvendelse. Derfor er det nødvendigt at vurdere, om bestemmelserne om ikke-udligningsberettigede subsidier i forordning (EF) nr. 2026/97 bør opretholdes. Fællesskabets største handelspartnere anvender således ikke længere disse bestemmelser i deres undersøgelser af udligninger. På denne baggrund og med henblik på at bevare balancen mellem rettigheder og forpligtelser i henhold til nævnte WTO-aftale anses det for hensigtsmæssigt at ophæve bestemmelserne om ikke-udligningsberettigede subsidier i forordning (EF) nr. 2026/97.
(4) I artikel 28, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2026/97 er det fastsat, at de anvendte oplysninger, når der er tale om brug af foreliggende faktiske oplysninger, skal kontrolleres på grundlag af oplysninger fra en række kilder. Det anses for nyttigt at præcisere, at sådanne kilder i givet fald også kan vedrøre oplysninger om verdensmarkedet eller andre repræsentative markeder.
(5) Af hensyn til retssikkerheden anses det for hensigtsmæssigt at fastsætte, at disse ændringer snarest muligt bør finde anvendelse på alle nye undersøgelser -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Forordning (EF) nr. 2026/97 ændres således:
1) I artikel 6, litra d), tilføjes følgende: "Hvis der ikke for den pågældende vare eller tjenesteydelse i leverings- eller købslandet foreligger sådanne gældende markedsvilkår, der kan anvendes som relevante referencer, finder følgende regler anvendelse:
i) de gældende vilkår i det pågældende land justeres på grundlag af de i dette land gældende faktiske omkostninger, priser og andre faktorer med et passende beløb, der afspejler de almindelige markedsvilkår, eller
ii) hvis det er relevant, anvendes de vilkår, der gælder på et andet lands marked eller på verdensmarkedet, og hvortil modtageren har adgang."
2) Artikel 4 og artikel 10, stk. 5 og 6, ophæves.
3) I artikel 28, stk. 5, tilføjes følgende punktum: "Disse oplysninger kan i givet fald omfatte relevante oplysninger om verdensmarkedet eller andre repræsentative markeder."
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den finder anvendelse på alle undersøgelser, der efter denne forordnings ikrafttræden indledes i henhold til forordning (EF) nr. 2026/97.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 5. november 2002.
Nařízení Rady (ES) č. 1973/2002
ze dne 5. listopadu 2002,
kterým se mění nařízení (ES) č. 2026/97 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Nařízením (ES) č. 2026/97 [1] přijala Rada společná pravidla ochrany před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství.
(2) Článek 6 nařízení (ES) č. 2026/97 stanoví určité základní zásady pro výpočet výhody vzniklé příjemci, včetně obvyklých podmínek převládajících na trhu, podle nichž je výhoda stanovena. Je účelné upřesnit, jak postupovat v případech, kdy v dané zemi takové obvyklé podmínky převládající na trhu neexistují. Za takové situace by měly být srovnatelné ukazatele stanoveny úpravou podmínek převládajících v dané zemi na základě činitelů, které v uvedené zemi skutečně existují. Není-li to možné, mimo jiné proto, že odpovídající ceny nebo náklady neexistují nebo jsou nespolehlivé, pak je třeba stanovit vhodný srovnávací základ podle podmínek na jiných trzích.
(3) Článek 4 nařízení (ES) č. 2026/97 stanoví, že některé subvence na ochranu životního prostředí, výzkumné činnosti a rozvoj regionů jsou nenapadnutelné. Kromě toho čl. 10 odstavce 5 a 6 uvedeného nařízení stanoví, že může být zahájeno šetření, aby bylo zjištěno, zda jsou subvence skutečně nenapadnutelné, a že šetření nemá být zahajováno, pokud by se týkalo určitých nenapadnutelných subvencí. Odpovídající ustanovení v Dohodě WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních měla pozbýt účinnosti dnem 31. prosince 1999, pokud členové WTO nerozhodnou jinak. Takové rozhodnutí nebylo přijato a proto se odpovídající opatření dále neuplatní. Proto je třeba prověřit, zda by ustanovení o nenapadnutelných subvencích uvedená v nařízení (ES) č. 2026/97 měla být zachována. Významní obchodní partneři Společenství již tato ustanovení ve svých šetřeních o vyrovnávacích clech nepoužívají. Vzhledem k tomuto vývoji a v zájmu zachování rovnováhy mezi právy a povinnostmi v rámci uvedené dohody WTO by se ustanovení o nenapadnutelných subvencích uvedená v nařízení (ES) č. 2026/97 měla zrušit.
(4) Podle čl. 28 odst. 5 nařízení (ES) č. 2026/97 v případě použití dostupných informací musí být tyto ověřeny na základě informací z různých zdrojů. Považuje se za užitečné uvést, že takové zdroje mohou podle potřeby čerpat z údajů týkajících se světového trhu nebo jiných reprezentativních trhů.
(5) V zájmu právní jistoty by se tyto změny měly uplatnit co možná nejdříve pro všechna nová šetření,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 2026/97 se mění takto:
1. V článku 6 písm. d) se doplňují nový text a body, které zní:
"Neexistují-li pro dané výrobky nebo služby v zemi dodání výrobků, poskytnutí služeb nebo nákupu výrobků žádné obvyklé podmínky převládající na trhu, kterých by bylo možno použít jako přiměřeného základu pro srovnání, platí toto:
i) podmínky převládající v dané zemi se na základě skutečných nákladů, cen a dalších činitelů, které jsou v dané zemi dostupné, upraví o přiměřenou hodnotu odrážející běžné tržní podmínky, nebo
ii) se případně použijí podmínky převládající na trhu jiné země nebo na světovém trhu, které jsou pro příjemce dostupné."
2. Článek 4 a čl. 10 odst. 5 a 6 se zrušují.
3. V článku 28 odst. 5 se doplňuje nová věta, která zní:
"U takových informací se může případně jednat o relevantní informace o světovém trhu nebo o jiných reprezentativních trzích."
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se pro všechna šetření zahájená podle nařízení (ES) č. 2026/97 po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 5. listopadu 2002.