RAADETS DIREKTIV af 27. november 1990 om fastsaettelse af maksimalgraensevaerdier for pesticidrester paa og i visse produkter af vegetabilsk oprindelse, herunder frugt og groensager (90/642/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Den vegetabilske produktion indtager en meget betydningsfuld plads i Faellesskabet;
udbyttet af naevnte produktion paavirkes til stadighed af skadegoerere og ukrudt;
det er absolut noedvendigt at beskytte planter og planteprodukter mod disse skadegoerere, ikke blot for at undgaa nedgang i udbyttet eller skade paa de hoestede produkter, men ogsaa for at oege landbrugets produktivitet;
kemiske pesticider er et af de vigtigste midler til beskyttelse af planter og planteprodukter mod virkningerne af disse skadegoerere ; det er imidlertid oenskeligt, at der fastsaettes obligatoriske maksimalgraensevaerdier paa et saa lavt niveau, som god landbrugspraksis berettiger til;
den gunstige indvirkning paa den vegetabilske produktion er dog ikke disse pesticiders eneste virkning, da der i almindelighed er tale om farlige stoffer eller praeparater med farlige bivirkninger;
mange af disse pesticider og deres omdannelses- eller nedbrydningsprodukter kan have skadelige virkninger paa forbrugerne af vegetabilske produkter ; disse pesticider boer ikke anvendes i tilfaelde, hvor det kan frembyde fare for menneskers eller dyrs sundhed og for miljoeet;
Faellesskabet boer tilskynde til anvendelse af alternative organiske dyrkningsmetoder;
ved Raadets direktiv 76/895/EOEF af 23. november 1976 om fastsaettelse af maksimalgraensevaerdier for pesticidrester paa og i frugt og groensager (4), senest aendret ved direktiv 89/186/EOEF (5), blev der fastsat maksimalgraensevaerdier for naevnte pesticidrester og sikret fri bevaegelighed i hele Faellesskabet for produkter med graensevaerdier under eller svarende til disse maksimalvaerdier ; direktivet giver dog medlemsstaterne mulighed for i tilfaelde, hvor de finder det berettiget, at tillade omsaetning paa deres eget omraade af produkter med graensevaerdier, der ligger over maksimalvaerdierne;
sidstnaevnte bestemmelse foerer i visse tilfaelde til, at der forbliver forskelle mellem medlemsstaterne med hensyn til de tilladte maksimalgraensevaerdier for disse pesticidrester, hvilket kan medvirke til at skabe hindringer for samhandelen og dermed haemme de frie varebevaegelser inden for Faellesskabet ; med henblik paa gennemfoerelsen af det indre marked i 1992 boer disse hindringer fjernes; (1) EFT nr. C 46 af 25.2.1989, s. 5. (2) EFT nr. C 260 af 15.10.1990, s. 56. (3) EFT nr. C 329 af 30.12.1989, s. 11. (4) EFT nr. L 340 af 9.12.1976, s. 26. (5) EFT nr. L 66 af 10.3.1989, s. 36.
medlemsstaterne boer derfor ikke laengere have mulighed for at tillade hoejere graensevaerdier, og der boer i alle medlemsstater for visse aktive stoffer paa og i frugt og groensager fastsaettes obligatoriske maksimalgraensevaerdier, som skal overholdes, naar disse produkter bringes i omsaetning;
for at sikre de frie varebevaegelser i Faellesskabet boer der ogsaa fastsaettes obligatoriske maksimalgraensevaerdier for visse pesticider paa og i visse andre produkter af vegetabilsk oprindelse;
overholdelsen af disse maksimalgraensevaerdier vil endvidere sikre, at disse produkter frit kan omsaettes, og at forbrugeres og dyrs sundhed beskyttes;
fastlaeggelsen af obligatoriske maksimalgraensevaerdier for pesticidrester kraever imidlertid langvarige undersoegelser af de tekniske aspekter, og saadanne graensevaerdier kan derfor ikke umiddelbart fastlaegges for de pesticidrester, som er reguleret ved direktiv 76/895/EOEF;
det er derfor noedvendigt at vedtage en saerskilt foranstaltning for fastsaettelse af disse obligatoriske graensevaerdier med henblik paa at overfoere bestemmelserne om pesticidrester fra direktiv 76/895/EOEF til denne saerskilte foranstaltning, efterhaanden som der fastlaegges obligatoriske graensevaerdier for dem;
denne forordning beroerer saaledes ikke direktiv 76/895/EOEF, der fortsat gaelder for visse pesticidrester, som ikke er omfattet af denne forordning;
opstillingen af en liste over pesticidrester og deres maksimalgraensevaerdier henhoerer under Raadets kompetence ; en saadan liste boer imidlertid ikke indbefatte pesticidrester, som stadig er omfattet af direktiv 76/895/EOEF;
dette direktiv boer gaelde for produkter, der skal eksporteres til tredjelande, undtagen i visse tilfaelde, hvor det kan fastslaas, at de importerende lande kraever saerlige behandlinger, som noedvendiggoer hoejere maksimalgraensevaerdier end dem, som er fastsat for Faellesskabet i medfoer af dette direktiv ; dette direktiv boer imidlertid ikke gaelde for produkter, der skal anvendes til fremstilling af andre produkter end foedevarer og foder eller til udsaed eller udplantning;
for at sikre, at dette direktiv er overholdt, naar produkter bringes i omsaetning, skal medlemsstaterne traeffe passende kontrolforanstaltninger ; den noedvendige kontrol boer planlaegges, gennemfoeres og resultaterne indberettes i overensstemmelse med Raadets direktiv 89/397/EOEF af 14. juni 1989 om offentlig kontrol af levnedsmidler (1);
der boer fastlaegges EF-proeveudtagnings- og analysemetoder, som for analysemetodernes vedkommende mindst anvendes som referencemetoder ; fastlaeggelsen af disse metoder er en teknisk og videnskabelig gennemfoerelsesforanstaltning, som boer vedtages efter en fremgangsmaade, der indebaerer et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen i Den Staaende Komité for Plantesundhed ; analysemetoderne boer opfylde kriterierne i bilaget til Raadets direktiv 85/591/EOEF af 20. december 1985 om indfoerelse af faelles proeveudtagnings- og analysemetoder til kontrol af levnedsmidler (2);
fremtidige aendringer af listen over produkter af vegetabilsk oprindelse, paa eller i hvilke der kan forekomme pesticidrester, boer vedtages af Raadet;
medlemsstaterne boer have tilladelse til midlertidigt at saenke de vedtagne graensevaerdier, hvis de senere viser sig at frembyde fare for menneskers eller dyrs sundhed ; det vil i disse tilfaelde ogsaa vaere hensigtmaessigt at etablere et snaevert samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen inden for rammerne af Den Staaende Komité for Plantesundhed -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. Dette direktiv gaelder for produkter i de i kolonne 1 i bilaget anfoerte grupper, som der gives eksempler paa i kolonne 2, for saa vidt som produkterne i disse grupper eller den i kolonne 3 naevnte del af dem kan indeholde visse pesticidrester.
Listen over de paagaeldende pesticidrester og deres maksimalgraensevaerdier opstilles af Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal efter forslag fra Kommissionen. En pesticidrest maa ikke optages paa listen, saa laenge der er fastsat en maksimalgraensevaerdi for den ved direktiv 76/895/EOEF.
2. Dette direktiv gaelder med forbehold af a) Raadets direktiv 64/54/EOEF af 5. november 1963 om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om konserveringsstoffer, som maa anvendes i levnedsmidler (3), senest aendret ved direktiv 85/585/EOEF (4), for biphenyl (diphenyl), orthophenyl-phenol, natriumorthophenylphenat og 2-(4-thiazolyl)-benzimidazol (thiabendazol), som fortsat gaelder for anvendelsen af disse stoffer, indtil de og deres maksimalgraensevaerdier optages paa den i stk. 1 omhandlede liste, (1) EFT nr. L 186 af 30.6.1989, s. 23. (2) EFT nr. L 372 af 31.12.1985, s. 50. (3) EFT nr. 12 af 27.1.1964, s. 161/64. (4) EFT nr. L 372 af 31.12.1985, s. 43.
b) Raadets direktiv 74/63/EOEF af 17. december 1973 om fastsaettelse af stoersteindhold for uoenskede stoffer og produkter i foderstoffer (1), senest aendret ved direktiv 87/519/EOEF (2),
c) direktiv 76/895/EOEF,
d) Raadets direktiv 86/362/EOEF af 24. juli 1986 om fastsaettelse af maksimalgraensevaerdier for indholdet af pesticidrester i og paa korn (3), aendret ved direktiv 88/298/EOEF (4).
3. Dette direktiv finder ogsaa anvendelse paa de i stk. 1 omhandlede produkter, der er bestemt til udfoersel til tredjelande. De maksimalgraensevaerdier for pesticidrester, som fastsaettes i henhold til dette direktiv, gaelder dog ikke for produkter, der er behandlet inden udfoerslen, saafremt det paa passende maade godtgoeres. a) at bestemmelseslandet kraever denne saerlige behandling for at forhindre, at der indfoeres skadegoerere paa dets omraade, eller
b) at behandlingen er noedvendig for at beskytte produkterne mod skadegoerere under transporten til bestemmelseslandet og oplagringen i dette land.
4. Dette direktiv finder ikke anvendelse paa de i stk. 1 omhandlede produkter, saafremt det paa passende maade godtgoeres, at de er bestemt til: a) fremstilling af andre varer end levnedsmidler og foder, eller til
b) udsaed eller udplantning.
Artikel 2
1. I dette direktiv forstaas ved a) »pesticidrester« : saadanne pesticidrester og disses omdannelses-, nedbrydnings- og reaktionsprodukter, som er opfoert paa den i artikel 1 omhandlede liste, og som findes paa eller i de i samme artikel omhandlede produkter;
b) »bringe i omsaetning« : enhver overdragelse, mod eller uden vederlag, af de i artikel 1 omhandlede produkter efter hoest.
Artikel 3
1. Produkterne eller i givet fald den i artikel 1 omhandlede del af dem maa ikke, naar de bringes i omsaetning, have et indhold af pesticidrester, der overstiger maksimalgraensevaerdierne paa den i artikel 1 omhandlede liste.
For saa vidt angaar toerrede produkter, for hvilke der ikke er fastsat saerlige maksimalgraensevaerdier, gaelder den maksimalgraensevaerdi, der er fastsat i den i artikel 1 omhandlede liste under hensyntagen til den opkoncentrering af restindholdet			, der skyldes toerringsprocessen.
2. Medlemsstaterne drager omsorg for, i det mindste ved at udfoere stikproevekontrol, at de i stk. 1 omhandlede maksimalgraensevaerdier er overholdt. Den noedvendige kontrol gennemfoeres i henhold til direktiv 89/397/EOEF, saerlig artikel 4.
Artikel 4
1. De kompetente myndigheder i de enkelte medlemsstater udarbejder foreloebige programmer, i hvilke karakteren og hyppigheden af den kontrol, som skal foretages i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2 i en bestemt periode, fastlaegges.
2. Hvert aar inden den 1. august sender medlemsstaterne Kommissionen alle relevante oplysninger om gennemfoerelsen i det foregaaende aar af de i stk. 1 omhandlede programmer med angivelse af: - de kriterier, der er lagt til grund for udarbejdelsen af programmerne
- hyppigheden og karakteren af den foretagne kontrol
- antallet og karakteren af de konstaterede overtraedelser.
3. Hvert aar inden den 1. november og foerste gang i 1993 sender Kommissionen medlemsstaterne en henstilling vedroerende et samordnet kontrolprogram for det foelgende aar, efter at den har raadfoert sig med dem i Den Staaende Komité for Plantesundhed. Denne henstilling kan tilpasses senere, hvis det viser sig noedvendigt under gennemfoerelsen af det samordnede program.
I det samordnede program anfoeres bl.a. de kriterier, som foerst og fremmest skal laegges til grund for dets gennemfoerelse.
De i stk. 2 naevnte oplysninger omfatter et saerskilt og specifikt kapitel om gennemfoerelsen af det samordnede program.
4. Efter udloebet af en frist paa fem aar fra vedtagelsen af dette direktiv sender Kommissionen en rapport til Raadet om anvendelsen af denne artikel, eventuelt ledsaget af et forslag.
Artikel 5
Medlemsstaterne maa ikke paa grund af forekomst af pesticidrester forbyde eller hindre, at de i artikel 1 omhandlede produkter bringes i omsaetning paa deres omraade, hvis maengden af saadanne pesticidrester paa eller i produkterne eller den relevante del af dem ikke overstiger maksimalgraensevaerdierne som anfoert i den i artikel 1 omhandlede liste. (1) EFT nr. L 38 af 11.2.1974, s. 31. (2) EFT nr. L 304 af 27.10.1987, s. 38. (3) EFT nr. L 221 af 7.8.1986, s. 37. (4) EFT nr. L 126 af 20.5.1988, s. 53.
Artikel 6
1. De for gennemfoerelsen af kontrol i henhold til artikel 3 noedvendige proeveudtagningsmetoder for frugt og groensager er de ved Kommissionens direktiv 79/700/EOEF (1) fastsatte metoder. Proeveudtagningsmetoderne for andre produkter end frugt og groensager og de analysemetoder for alle produkter, der er noedvendige for gennemfoerelsen af de naevnte undersoegelser, fastsaettes efter fremgangsmaaden i artikel 9.
Det forhold, at der findes faellesskabsanalysemetoder, er ikke til hinder for, at medlemsstaterne anvender gennemproevede og videnskabeligt holdbare analysemetoder, for saa vidt dette ikke hindrer den frie handel med produkter, der i henhold til faellesskabsmetoderne er anerkendt som vaerende i overensstemmelse med dette direktiv. I tilfaelde af uoverensstemmelser i fortolkningen af resultaterne, er det de resultater, der er opnaaet ved anvendelse af faellesskabsmetoderne, der er afgoerende.
2. De i henhold til stk. 1 fastlagte analysemetoder skal opfylde kriterierne i bilaget til direktiv 85/591/EOEF.
3. Medlemsstaterne underretter de oevrige medlemsstater og Kommissionen om andre metoder, de maatte anvende i medfoer af stk. 1.
Artikel 7
AEndringer af bilaget som foelge af udviklinger i den videnskabelige og tekniske viden, vedtages af Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal efter forslag fra Kommissionen.
Artikel 8
1. Saafremt en medlemsstat, som foelge af nye oplysninger eller en nyvurdering af allerede foreliggende oplysninger, skoenner, at en maksimalgraensevaerdi, som fastsat i den i artikel 1 omhandlede liste, frembyder fare for menneskers eller dyrs sundhed, og at det derfor er noedvendigt hurtigt at gribe ind, kan medlemsstaten midlertidigt saenke denne graensevaerdi paa sit eget omraade. I saa fald giver den straks de oevrige medlemsstater og Kommissionen meddelelse om de trufne foranstaltninger og vedlaegger en begrundelse herfor.
2. Kommissionen undersoeger hurtigt den paagaeldende medlemsstats begrundelse og konsulterer medlemsstaterne i Den Staaende Komité for Plantesundhed, i det foelgende benaevnt »Den Staaende Komité«, og afgiver straks udtalelse og traeffer de fornoedne foranstaltninger. Kommissionen underretter omgaaende Raadet og medlemsstaterne om de foranstaltninger, der maatte vaere truffet. Enhver medlemsstat kan forelaegge Kommissionens foranstaltninger for Raadet inden for 15 dage efter en saadan meddelelse. Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe anden afgoerelse inden for 15 dage efter den dato, paa hvilken sagen blev forelagt for det.
3. Hvis Kommissionen skoenner, at maksimalgraensevaerdierne paa den i artikel 1 omhandlede liste boer aendres for at loese de i stk. 1 naevnte problemer for at sikre beskyttelsen af menneskers sundhed, indleder den fremgangsmaaden i artikel 10 med henblik paa at vedtage aendringer. Den medlemsstat, som har truffet foranstaltninger i henhold til stk. 1, kan i saa fald opretholde dem, indtil Raadet eller Kommissionen har truffet afgoerelse i overensstemmelse med naevnte fremgangsmaade.
Artikel 9
1. Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel, indbringer formanden enten paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstat straks sagen for Den Staaende Komité.
2. Kommissionens repraesentant forelaegger Den Staaende Komité et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Den Staaende Komité afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til det paagaeldende spoergsmaals hastende karakter. Den udtaler sig med det flertal, som er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Under afstemninger i Den Staaende Komité tillaegges de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, der er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
3. Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med Den Staaende Komités udtalelse.
4. Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med Den Staaende Komités udtalelse, eller hvis der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal.
5. Har Raadet ikke truffet nogen afgoerelse inden tre maaneder regnet fra sagens forelaeggelse, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen.
Artikel 10
1. Naar der henvises til fremgangsmaaden i denne artikel, indbringer formanden enten paa eget initiativ eller paa begaering af en medlemsstat straks sagen for Den Staaende Komité.
2. Kommissionens repraesentant forelaegger Den Staaende Komité et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Den Staaende Komité afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til det paagaeldende spoergsmaals hastende karakter. Den udtaler sig med det flertal, som er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Under afstemningen i Den Staaende Komité tillaegges de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, der er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
(1) EFT nr. L 207 af 15.8.1979, s. 26. 3. Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelser med Den Staaende Komités udtalelse.
4. Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med Den Staaende Komités udtalelse, eller hvis der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal.
5. Har Raadet ikke truffet nogen afgoerelse inden for femten dage regnet fra sagens forelaeggelse, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen.
Artikel 11
1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv senest den 31. december 1992.
2. Naar medlemsstaterne vedtager disse foranstaltninger, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saaden henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
Artikel 12
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 27. november 1990.
Směrnice Rady
ze dne 27. listopadu 1990
o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, a na jejich povrchu
(90/642/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 43 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že rostlinná výroba zaujímá ve Společenství velmi důležité místo;
vzhledem k tomu, že výnos této výroby je neustále ohrožován škodlivými organismy a plevely;
vzhledem k tomu, že je nezbytné chránit rostliny a rostlinné produkty před těmito organismy nejen proto, aby se zabránilo poklesu výnosů nebo škodám na sklizených produktech, ale též proto, aby se zvýšena produktivita zemědělství;
vzhledem k tomu, že jednou z nejdůležitějších metod ochrany rostlin a rostlinných produktů před působením těchto škodlivých organismů je používání chemických pesticidů; že by však závazné maximální limity měly být stanoveny na co nejnižší hodnotě z hlediska správné zemědělské praxe;
vzhledem k tomu, že však tyto pesticidy nemají na rostlinnou výrobu pouze příznivé účinky, neboť zpravidla jde o toxické látky nebo přípravky s nebezpečnými vedlejšími účinky;
vzhledem k tomu, že velký počet těchto pesticidů a jejich metabolitů nebo rozkladných produktů může mít škodlivé účinky na spotřebitele rostlinných produktů; že tyto pesticidy by neměly být použity za okolností, které znamenají nebezpečí pro zdraví lidí nebo zvířat a pro životní prostředí;
vzhledem k tomu, že Společenství by mělo podpořit používání alternativních metod ekologického zemědělství;
vzhledem k tomu, že směrnice Rady 76/895/EHS ze dne 23. listopadu 1976 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v ovoci a zelenině a na jejich povrchu [4], naposledy pozměněná směrnicí 89/186/EHS [5], stanoví maximální limity pro výše uvedená rezidua a zajišťuje ve Společenství volný pohyb produktů, ve kterých nejsou tyto limity překročeny; že se však výše uvedenou směrnicí umožňuje členským státům v případech, které považují za odůvodněné, povolit na svém území uvést do oběhu produkty s vyšším obsahem reziduí než maximální limity;
vzhledem k tomu, že toto poslední opatření vede v některých případech k přetrvávajícím rozdílům mezi členskými státy, pokud jde o maximální přípustné limity pro tato rezidua pesticidů, což přispívá k vytváření překážek obchodu a brání tak volnému pohybu zboží ve Společenství; že s cílem dosáhnout jednotného trhu v roce 1992 musejí být tyto překážky odstraněny;
vzhledem k tomu, že by z těchto důvodů měla být členským státům odňata možnost povolit vyšší limity a měly by být stanoveny maximální limity pro určité účinné látky v ovoci a zelenině a na jejich povrchu, které by byly závazné ve všech členských státech a které by musely být dodrženy při uvedení těchto produktů do oběhu;
vzhledem k tomu, že taktéž s cílem zajistit volný pohyb zboží ve Společenství by měly být stanoveny maximální limity pro určité pesticidy v některých dalších produktech rostlinného původu a na jejich povrchu;
vzhledem k tomu, že dodržením maximálních limitů bude navíc zajištěn volný pohyb produktů ve Společenství a náležitá ochrana zdraví spotřebitelů a zvířat;
vzhledem k tomu, že však stanovení závazných maximálních limitů pro rezidua pesticidů vyžaduje zdlouhavé technické zkoumání, takže tyto limity pro rezidua pesticidů podléhající směrnici 76/895/EHS nemohou být závazné ihned;
vzhledem k tomu, že je tedy nezbytné přijmout samostatná pravidla, kterými se stanoví tyto závazné maximální limity, s cílem postupně převést stanovení závazných limitů reziduí pesticidů ze směrnice 76/895/EHS do těchto pravidel;
vzhledem k tomu, že touto směrnicí tedy není dotčena směrnice 76/895/EHS, která se nadále vztahuje na určitá rezidua pesticidů, jež nepodléhají této směrnici;
vzhledem k tomu, že vytvoření seznamu reziduí pesticidů a stanovení jejich maximálních limitů spadá do působnosti Rady; že by však tento seznam neměl zahrnovat rezidua pesticidů, na něž se dosud vztahuje směrnice 76/895/EHS;
vzhledem k tomu, že by se tato směrnice měla používat na produkty určené k vývozu do třetích zemí s výjimkou případů, kdy dovážející země prokazatelně vyžaduje zvláštní ošetření vedoucí k vyšším maximálním limitům, než které jsou podle této směrnice stanoveny pro Společenství; že však není vhodné používat tuto směrnici na produkty určené k výrobě jiných produktů než potravin a krmiv ani pro produkty určené k setí či k výsadbě;
vzhledem k tomu, že má-li být zaručeno dodržování této směrnice při uvádění dotyčných produktů do oběhu, musejí členské státy učinit vhodná kontrolní opatření; že plánování a provádění nezbytných inspekcí a oznamování jejich výsledků musí být v souladu se směrnicí Rady 89/397/EHS ze dne 14. června 1989 o úředním dozoru nad potravinami [6];
vzhledem k tomu, že by měly být stanoveny metody odběru vzorků a analytické metody Společenství, přičemž analytické metody by měly být používány alespoň jako referenční metody; že stanovení těchto metod je prováděcím opatřením technického a vědeckého charakteru, o které by mělo být rozhodnuto postupem zahrnujícím úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého rostlinolékařského výboru; že by analytické metody měly splňovat kritéria stanovená v příloze ke směrnici Rady 85/591/EHS ze dne 20. prosince 1985 o zavedení metod Společenství pro odběr vzorků a analýzu pro sledování potravin určených k lidské spotřebě [7];
vzhledem k tomu, že pozdější změny seznamu produktů rostlinného původu, v nichž nebo na nichž mohou být přítomna rezidua pesticidů, musejí být přijaty Radou;
vzhledem k tomu, že by mělo být členským státům umožněno dočasně snížit stanovené limity, jestliže se následně ukáží jako nebezpečné pro zdraví lidí nebo zvířat; že je pro tyto případy také vhodné zajistit úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého rostlinolékařského výboru,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Tato směrnice se vztahuje na produkty, které náležejí ke skupinám uvedeným ve sloupci 1 přílohy a jejichž příklady jsou vyjmenovány ve sloupci 2, pokud produkty z těchto skupin nebo části produktů uvedené ve sloupci 3 mohou obsahovat určitá rezidua pesticidů.
Seznam reziduí dotyčných pesticidů a jejich maximální limity stanoví Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise. Rezidua pesticidů nelze zahrnovat do seznamu, dokud je pro ně stanoven maximální limit ve směrnici 76/895/EHS.
2. Touto směrnicí nejsou dotčena ustanovení:
a) směrnice Rady 64/54/EHS ze dne 5. listopadu 1963 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se konzervantů povolených pro použití v potravinách určených k lidské spotřebě [8], naposledy pozměněné směrnicí 85/585/EHS [9], která se týkají difenylu (bifenylu), orthofenylfenolu, orthofenylfenolátu sodného a 2-(4-thiazolyl)-benzimidazolu (thiabendazolu) a která nadále upravují používání těchto látek až do okamžiku, než budou zařazena včetně jejich maximálních limitů do seznamu podle odstavce 1;
b) směrnice Rady 74/63/EHS ze dne 17. prosince 1973 o stanovení maximálních přípustných limitů nežádoucích látek a produktů ve výživě zvířat [10], naposledy pozměněné směrnicí 87/519/EHS [11];
c) směrnice 76/895/EHS;
d) směrnice Rady 86/362/EHS ze dne 24. července 1986 o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v obilovinách a na jejich povrchu [12], naposledy pozměněné směrnicí 88/298/EHS [13].
3. Tato směrnice se rovněž vztahuje na produkty podle odstavce 1 určené pro vývoz do třetích zemí. Maximální limity reziduí pesticidů stanovené v souladu s touto směrnicí se však nepoužijí v případě produktů ošetřených před vývozem, jestliže lze dostatečně prokázat, že
a) třetí země určení požaduje toto zvláštní ošetření, aby zabránila zavlečení škodlivých organismů na její území
nebo
b) ošetření je nezbytné k ochraně produktů před škodlivými organismy během přepravy do třetí země určení a při jejich skladování v této zemi.
4. Tato směrnice se nevztahuje na produkty podle odstavce 1, jestliže lze dostatečně prokázat, že jsou určeny pro
a) výrobu jiných produktů než potravin a krmiv
nebo
b) setí nebo výsadbu.
Článek 2
Pro účely této směrnice se
a) "rezidui pesticidů" rozumějí stopová množství pesticidů a jejich metabolitů a rozkladných nebo reakčních produktů uvedená v seznamu podle článku 1, která jsou přítomna v produktech uvedených v témže článku nebo na jejich povrchu;
b) "uvedením do oběhu" rozumí jakékoliv předání produktů podle článku 1 po jejich sklizni, ať již za úplatu, nebo bezplatně.
Článek 3
1. Produkty podle článku 1 nebo popřípadě jejich části nesmějí po svém uvedení do oběhu obsahovat množství reziduí pesticidů vyšší než limity stanovené v seznamu podle článku 1.
V případě sušených produktů, pro něž nejsou stanoveny maximální limity, jsou použitelné maximální limity stanovené v seznamu podle článku 1 s přihlédnutím ke zkoncentrování reziduí v důsledku procesu sušení.
2. Členské státy zajistí dodržování maximálních limitů stanovených podle odstavce 1 alespoň kontrolním odběrem vzorků. Nezbytné inspekce jsou prováděny podle směrnice 89/397/EHS, a zejména podle jejího článku 4.
Článek 4
1. Příslušný orgán nebo orgány členských států vypracují předběžné programy, v nichž budou vymezeny povaha a četnost inspekcí prováděných v souladu s čl. 3 odst. 2 po určité období.
2. Každoročně do 1. srpna předají členské státy Komisi všechny nezbytné informace týkající se provádění programů podle odstavce 1 za uplynulý rok s tím, že upřesní:
- kritéria uplatněná při vypracování těchto programů,
- počet a povahu provedených inspekcí,
- počet a povahu zjištěných porušení předpisů.
3. Komise po konzultaci v rámci Stálého rostlinolékařského výboru předá členským státům každoročně do 1. listopadu a poprvé v roce 1993 doporučení týkající se koordinovaného programu inspekcí pro následující rok. Toto doporučení může být následně upraveno podle potřeb, které vyvstanou při provádění koordinovaného programu.
V koordinovaném programu budou stanovena zejména kritéria, která by měla být přednostně uplatněna při jeho provádění.
Informace podle odstavce 2 musí obsahovat samostatnou zvláštní kapitolu o provádění koordinovaného programu.
4. Do pěti let od přijetí této směrnice předloží Komise Radě zprávu o používání tohoto článku, doplněnou podle potřeby vhodnými návrhy.
Článek 5
Členské státy nesmějí zakázat na svém území uvedení produktů podle článku 1 do oběhu nebo mu bránit z důvodu přítomnosti reziduí pesticidů, jestliže množství těchto reziduí v produktech či v částech dotyčných produktů nebo na jejich povrchu nepřekračuje maximální limity stanovené v seznamu podle článku 1.
Článek 6
1. Metodami odběru vzorků nezbytnými pro provádění kontrol ovoce a zeleniny podle článku 3 jsou metody stanovené ve směrnici Komise 79/700/EHS [14]. Metody odběru vzorků nezbytné pro provádění takových kontrol u jiných produktů než u ovoce a zeleniny a analytické metody pro všechny produkty se stanoví postupem podle článku 9.
Existence analytických metod Společenství nevylučuje, aby členské státy použily jiné vědecky ověřené metody za předpokladu, že tím nebude bráněno volnému pohybu produktů, které podle metod Společenství vyhovují pravidlům stanoveným v této směrnici. V případě rozdílů v interpretaci výsledků jsou rozhodující výsledky získané metodami Společenství.
2. Analytické metody stanovené podle odstavce 1 musejí splňovat kritéria vymezená v příloze směrnice 85/591/EHS.
3. Členské státy informují ostatní členské státy a Komisi o jiných metodách použitých podle odstavce 1.
Článek 7
Změny přílohy v důsledku vývoje vědeckých a technických poznatků přijme Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise.
Článek 8
1. Jestliže členský stát v důsledku nových informací nebo přehodnocení existujících informací usoudí, že maximální limit stanovený v seznamu podle článku 1 ohrožuje zdraví lidí nebo zvířat, a vyžaduje tedy rychlé jednání, může dočasně na svém území tento limit snížit. V takovém případě neprodleně oznámí učiněná opatření ostatním členským státům a Komisi s uvedením důvodů těchto opatření.
2. Komise urychleně přezkoumá důvody uvedené členským státem podle odstavce 1 a konzultuje členské státy v rámci Stálého rostlinolékařského výboru (dále jen "stálý výbor"); poté neprodleně zaujme stanovisko a přijme vhodná opatření. Komise neprodleně oznámí přijatá opatření Radě a členským státům. Každý členský stát může Radě předložit opatření Komise do 15 dnů od tohoto oznámení. Rada může do 15 dnů ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijmout kvalifikovanou většinou odlišné rozhodnutí.
3. Jestliže Komise usoudí, že k vyřešení obtíží uvedených v odstavci 1 a k zajištění ochrany lidského zdraví musejí být maximální limity stanovené v seznamu podle článku 1 změněny, zahájí postup podle článku 10 za účelem přijetí těchto změn. V takovém případě může členský stát, který přijal ochranná opatření podle odstavce 1, zachovat opatření, dokud Rada nebo Komise výše uvedeným postupem nerozhodne.
Článek 9
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc stálému výboru neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží stálému výboru návrh opatření, která mají být přijata. Stálý výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti předložené věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve stálém výboru je přidělena váha podle výše uvedeného článku. Předseda nehlasuje.
3. Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem stálého výboru.
4. Pokud opatření nejsou v souladu se stanoviskem stálého výboru nebo pokud stálý výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada přijme opatření kvalifikovanou většinou.
5. Pokud se Rada neusnese do tří měsíců ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 10
1. Má-li být zahájen postup podle tohoto článku, přednese věc stálému výboru neprodleně jeho předseda, a to buď z vlastního podnětu, nebo na žádost některého členského státu.
2. Zástupce Komise předloží stálému výboru návrh opatření, která mají být přijata. Stálý výbor zaujme stanovisko k návrhu ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti předložené věci. Stanovisko se přijímá většinou stanovenou v čl. 148 odst. 2 Smlouvy pro přijímání rozhodnutí, která má Rada přijímat na návrh Komise. Hlasům zástupců členských států ve stálém výboru je přidělena váha podle výše uvedeného článku. Předseda nehlasuje.
3. Komise přijme zamýšlená opatření, jsou-li v souladu se stanoviskem stálého výboru.
4. Pokud opatření nejsou v souladu se stanoviskem stálého výboru nebo pokud stálý výbor žádné stanovisko nezaujme, předloží Komise Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata. Rada přijme opatření kvalifikovanou většinou.
5. Pokud se Rada neusnese do 15 dnů ode dne, kdy jí byl návrh předán, přijme navrhovaná opatření Komise.
Článek 11
1. Členské státy přijmou opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 31. prosince 1992.
2. Opatření podle odstavce 1 přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 12
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 27. listopadu 1990.