Rådets forordning (EF) nr. 1407/2002
af 23. juli 2002
om statsstøtte til kulindustrien
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 87, stk. 3, litra e), og artikel 89,
under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),
under henvisning til udtalelse fra det rådgivende udvalg, der er nedsat i henhold til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab(3),
under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(4), og
ud fra følgende betragtninger:
(1) EKSF-traktaten og de retsforskrifter, der er vedtaget i henhold hertil, navnlig Kommissionens beslutning nr. 3632/93/EKSF af 28. december 1993 om fællesskabsordningen for statsstøtte til kulindustrien(5), udløber den 23. juli 2002.
(2) Fællesskabskuls manglende konkurrencerne i forhold til importeret kul har tvunget kulindustrien til at foretage betydelige omstruktureringer og til at indskrænke aktiviteterne væsentligt i de seneste tiår.
(3) Fællesskabets afhængighed af forsyninger af primærenergi udefra er vokset. Som anført i grønbogen om en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed, som Kommissionen vedtog den 29. november 2000, vil en spredning af energikilderne, såvel geografisk som produktmæssigt, forbedre forsyningssikkerheden. I en sådan strategi indgår en udbygning af de indenlandske primærenergikilder, herunder navnlig de energikilder, der ligger til grund for elproduktion.
(4) Den politiske situation på verdensplan frembyder desuden et nyt aspekt ved vurderingen af geopolitiske risici og energisikkerhedsrisici og i bredere forstand forsyningssikkerhed. I denne forbindelse må der regelmæssigt foretages en vurdering af de risici, der er forbundet med energiforsyningsstrukturen i Den Europæiske Union.
(5) Som beskrevet i grønbogen om en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed er det derfor påkrævet, med udgangspunkt i de nuværende energiparametre, at træffe foranstaltninger til at sikre fortsat adgang til kulreserverne, og at der således potentielt er fællesskabskul til rådighed.
(6) I denne forbindelse vedtog Europa-Parlamentet den 16. oktober 2001 en beslutning om Kommissionens grønbog om en europæisk strategi for energiforsyningssikkerhed, hvori det anerkendes, at kul spiller en vigtig rolle som en egen energikilde. Parlamentet anfører, at der må påregnes en finansiel støtte til kulproduktionen, idet det samtidig anerkender nødvendigheden af effektivitetsforøgelser i denne sektor og nedsættelse af støtten.
(7) En styrkelse af EU's energisikkerhed på lang sigt og det underliggende generelle forsigtighedsprincip kan derfor begrunde, at der ved hjælp af statsstøtte opretholdes en kulproduktion. Gennemførelse af denne målsætning anfægter imidlertid ikke behovet for at fortsætte kulindustriens omstruktureringsproces, idet en stor mængde fællesskabskul fremover fortsat ikke vil være konkurrencedygtig i forhold til importeret kul.
(8) En minimal kulproduktion vil sammen med andre foranstaltninger, bl.a. til fremme af vedvarende energi, være med til at opretholde en kvote af indenlandske primærenergikilder, med en betydelig forbedring af EU's energiforsyningssikkerhed til følge. Desuden vil en kvote af indenlandske primærenergikilder være med til at virkeliggøre miljømål inden for rammerne af en bæredygtig udvikling.
(9) Den strategiske kontekst, som energisikkerheden indgår i, er under fortsat udvikling, hvorfor der på mellemlang sigt bør foretages en evaluering af denne forordning, hvor bidragene fra alle indenlandske primærenergikilder tages i betragtning.
(10) Denne forordning indskrænker ikke medlemsstaternes valg af fordelingen på forskellige forsyningskilder. Støtten tildeles efter særlige regler for hver enkelt energiform under hensyntagen til energiformernes karakteristika.
(11) Den subventionerede kulproduktion må i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet begrænses til, hvad der er strengt nødvendigt for et mærkbart bidrag til energisikkerheden. Medlemsstaternes støtte skal således begrænses til at dække investeringsomkostninger eller tab på den løbende produktion, som indgår i en plan for adgangen til kulreserverne.
(12) Statsstøtte, der er med til at sikre fortsat adgang til kulreserverne som led i sikringen af energien, skal være forbeholdt produktionsanlæg, der kan bidrage til denne målsætning på tilfredsstillende økonomiske vilkår. Følges disse principper, kan støtten til kulindustrien gradvis reduceres.
(13) På grund af risici forbundet med geologiske usikkerhedsmomenter gør støtte til dækning af indledende produktionsomkostninger det muligt for produktionsanlæg, som er levedygtige eller tæt på økonomisk levedygtighed, at gennemføre de tekniske investeringer, der er nødvendige for, at de fortsat kan være konkurrencedygtige.
(14) Omstruktureringer i kulindustrien har i kraft af de dertil knyttede aktivitetsindskrænkninger alvorlige sociale og regionale følgevirkninger. De produktionsanlæg, der ikke kan ydes støtte til som led i målsætningen om at opretholde adgang til kulreserverne, bør derfor midlertidigt kunne modtage støtte til afbødning af de sociale og regionale følger af lukning. Med en sådan støtte kan medlemsstaterne træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for de berørte regioners sociale og økonomiske omstilling.
(15) Virksomhederne kan tillige modtage støtte til dækning af udgifter, som efter normal regnskabspraksis ikke indvirker på produktionsomkostningerne. En sådan støtte er bestemt til at dække ekstraordinære udgifter, specielt vedrørende gamle forpligtelser.
(16) Gradvis afvikling af støtten til kulindustrien giver medlemsstaterne mulighed for inden for deres budgetrammer at omlægge støtten til energisektoren efter det princip, at støtte, der traditionelt har været ydet til konventionelle energikilder, især kulsektoren, efterhånden overføres til vedvarende energikilder. Støtten til vedvarende energikilder skal tildeles efter reglerne og kriterierne i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse(6).
(17) Fællesskabet har som mål at skabe og bevare normale konkurrencevilkår og sørge for, at de overholdes. På elmarkedet må støtte til kulindustrien ikke indvirke på, hvordan elproducenterne vælger at forsyne sig med primærenergi. Derfor må kulpriser og -mængder frit aftales af kontrahenterne under hensyntagen til betingelserne på verdensmarkedet.
(18) En minimal subventioneret kulproduktion er også med til at fastholde den førerstilling, som europæisk teknologi for udvinding og ren forbrænding af kul befinder sig i, hvorved sådan teknologi kan overføres til de store kulproducenter uden for EU. En sådan politik medvirker til en betydelig nedbringelse af den globale emission af forurenende stoffer og drivhusgasser.
(19) Kommissionen kan kun udøve sine beføjelser på grundlag af nøjagtige og fuldstændige oplysninger om, hvilke foranstaltninger de statslige myndigheder har til hensigt at træffe. Derfor bør medlemsstaterne give Kommissionen alle oplysninger om, hvilke direkte eller indirekte indgreb de agter at foretage til fordel for kulindustrien, ledsaget af en begrundelse for de påtænkte indgreb og deres omfang og af tilknytningen til tidligere forelagte planer for sikring af adgangen til kulreserverne eller i givet fald for lukning.
(20) Af hensyn til fristen i direktiv 2001/80/EF(7) om store fyringsanlæg bør medlemsstaterne have mulighed for at meddele Kommissionen, hvilke produktionsanlæg der indgår i lukningsplanerne eller planerne for adgang til kulreserverne, senest i juni 2004.
(21) Medlemsstaterne kan ligeledes yde støtte til kulindustrien, herunder støtte til forskning og udvikling, støtte til miljøbeskyttelse og uddannelsesstøtte, forudsat at den er forenelig med nærværende ordning. Sådan støtte ydes i henhold til betingelser og kriterier, som Kommissionen fastsætter for den pågældende støtteform.
(22) Anvendelse af bestemmelserne i denne forordning, ved udløbet af EKSF-traktaten og beslutning nr. 3632/93/EKSF, vil betyde, at der gælder to forskellige støtteordninger i ét og samme kalenderår, hvilket kan skabe vanskeligheder for virksomhederne. Der er derfor fastsat en overgangsperiode indtil den 31. december 2002.
(23) I den foreslåede statsstøtteordning er der taget hensyn til mange vidt forskellige forhold, som kendetegner kulsektoren og Fællesskabets energimarked som helhed. Inden ordningen udløber, må der fremlægges en rapport med en revurdering af disse forhold, som ændrer sig i større eller mindre grad, undertiden helt uforudsigeligt, herunder om fællesskabskul reelt bidrager til EU's energisikkerhed på lang sigt som led i en bæredygtig udvikling. På grundlag af denne rapport, der tager hensyn til de forskellige kategorier af fossile brændsler, der er til rådighed på Fællesskabets område, forelægger Kommissionen forslag for Rådet, hvor der er taget højde for ordningens udvikling og udsigter på længere sigt, især de sociale og regionale aspekter af en omstrukturering af kulindustrien.
(24) Denne forordning bør træde i kraft snarest muligt efter EKSF-traktatens udløb, og den bør finde anvendelse med tilbagevirkende kraft, så det sikres, at dens bestemmelser udnyttes fuldt ud -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL 1
ALMINDELIGE BESTEMMELSER OG DEFINITIONER
Artikel 1
Formål
Ved denne forordning fastsættes der regler for ydelse af statsstøtte med det formål at fremme en omstrukturering af kulindustrien. Ved fastsættelsen af disse regler er der taget hensyn til:
- de sociale og regionale aspekter ved omstruktureringen af kulindustrien
- behovet for som en forsigtighedsforanstaltning at opretholde en minimumsproduktion af indenlandsk kul for at sikre adgang til reserver.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) "kul": højkvalitets-, middelkvalitets- og lavkvalitetskul af kategori A og B, i henhold til det af FN's Økonomiske Kommission for Europa udarbejdede internationale kulklassificeringssystem(8)
b) "plan for adgang til kulreserverne": en plan udarbejdet af en medlemsstat, som fastsætter en minimumsproduktion af indenlandsk kul, der skal gøre det muligt at sikre adgang til kulreserver
c) "lukningsplan": en plan udarbejdet af en medlemsstat, som indeholder foranstaltninger med henblik på endelig lukning af kulproduktionsanlæg
d) "indledende investeringsomkostninger": anlægsomkostninger, der direkte vedrører infrastrukturarbejder eller udstyr, der er nødvendigt for udnyttelse af kulreserverne i eksisterende miner
e) "produktionsomkostninger": omkostninger i forbindelse med den løbende produktion, beregnet i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3. Disse omkostninger omfatter foruden udvindingsomkostningerne også udgifterne til konditionering af kullene, navnlig vask og sortering, og transport til leveringsstedet
f) "tab på den løbende produktion": det beløb, hvormed kulproduktionsomkostningerne overstiger den salgspris, som kontrahenterne frit har aftalt under hensyntagen til betingelserne på verdensmarkedet.
Artikel 3
Støtte
1. Støtten til kulindustrien kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis den er i overensstemmelse med bestemmelserne i kapitel 2, medmindre andet er bestemt i statsstøtteordningerne vedrørende forskning og teknologisk udvikling, miljø og uddannelse.
2. Støtten dækker udelukkende omkostningerne i forbindelse med kul, der anvendes til elektricitetsproduktion, kombineret kraftvarmeproduktion, koksproduktion samt opvarmning af højovnene i jern- og stålindustrien, forudsat at anvendelsen finder sted i Fællesskabet.
KAPITEL 2
STØTTEKATEGORIER
Artikel 4
Støtte til aktivitetsindskrænkning
Virksomhedsstøtte, der er specifikt beregnet til at dække tab på den løbende produktion i produktionsanlæg, kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis følgende betingelser overholdes:
a) Driften af de berørte produktionsanlæg indgår i en lukningsplan, som har en frist, der senest er den 31. december 2007.
b) Den anmeldte støtte pr. ton kulækvivalent må ikke overstige forskellen mellem de forventede produktionsomkostninger og de forventede indtægter for et kulproduktionsår. Den faktisk udbetalte støtte reguleres årligt på grundlag af de faktiske udgifter og indtægter, idet reguleringen finder sted senest ved udgangen af det kulproduktionsår, der følger efter det kulproduktionsår, for hvilket støtten er ydet.
c) Støttebeløbet pr. ton kulækvivalent må ikke resultere i, at leveringspriserne for fællesskabskul kommer til at ligge under de priser, der gælder for kul af tilsvarende kvalitet fra tredjelande.
d) Støtten må ikke medføre nogen fordrejning af konkurrencevilkårene mellem køberne eller mellem brugerne af kul i Fællesskabet.
e) Støtten må ikke medføre nogen fordrejning af konkurrencevilkårene på elektricitetsmarkedet, markedet for kombineret kraft-varme-produktion, koksproduktionsmarkedet og stålmarkedet.
Artikel 5
Støtte til adgang til kulreserverne
1. Medlemsstaterne må i overensstemmelse med stk. 2 og 3 kun yde virksomhedsstøtte, der er specifikt beregnet til produktionsanlæg eller en gruppe af produktionsanlæg, hvis denne støtte bidrager til at opretholde adgangen til kulreserverne. Et produktionsanlæg må kun modtage støtte inden for en af de i stk. 2 eller 3 omhandlede kategorier. Støtte i henhold til stk. 2 og 3 kan ikke kumuleres.
Støtte til indledende investeringer
2. Støtte til dækning af indledende investeringsomkostninger kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis betingelserne i artikel 4, litra c), d) og e), såvel som følgende betingelser er opfyldt:
a) Støtten er forbeholdt bestående produktionsanlæg, som ikke har modtaget støtte i henhold til artikel 3 i beslutning nr. 3632/93/EKSF, eller som har modtaget støtte med Kommissionens godkendelse i henhold til artikel 3 i beslutning nr. 3632/93/EKSF efter at have påvist, at de var i stand til at være konkurrencedygtige med hensyn til priserne på kul af tilsvarende kvalitet fra tredjelande.
b) Produktionsanlæggene udarbejder en driftsplan og en finansieringsplan, hvoraf det fremgår, at den støtte, der ydes til det pågældende investeringsprojekt, vil gøre det muligt for disse produktionsanlæg at sikre deres økonomiske levedygtighed.
c) Den anmeldte og faktisk udbetalte støtte overstiger ikke 30 % af de samlede omkostninger ved det relevante investeringsprojekt, som vil gøre det muligt for et produktionsanlæg at blive konkurrencedygtigt med hensyn til priserne på kul af tilsvarende kvalitet fra tredjelande.
Støtte, der ydes i henhold til denne artikel, uanset om den gives i form af en enkelt udbetaling eller over flere år, udbetales ikke efter 31. december 2010.
Støtte til den løbende produktion
3. Støtte til dækning af tab på den løbende produktion kan kun betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis betingelserne i artikel 4, litra b) til e), såvel som følgende betingelser er opfyldt:
a) Driften af de berørte produktionsanlæg eller gruppen af produktionsanlæg i en og samme virksomhed indgår i en plan om adgang til kulreserverne.
b) Støtten ydes til de produktionsanlæg, der under hensyntagen til navnlig produktionsomkostningernes omfang og udvikling og inden for rammerne af den mængde indenlandsk kul, der skal produceres i overensstemmelse med den i litra a) omhandlede plan, frembyder de bedste økonomiske udsigter.
Artikel 6
Degressiv støtte
1. Den samlede støtte, der ydes til kulindustrien i henhold til artikel 4 og artikel 5, stk. 3, skal være degressiv, således at resultatet bliver en mærkbar nedsættelse. Der kan ikke ydes nogen støtte til indskrænkning af aktiviteterne i medfør af artikel 4 efter den 31. december 2007.
2. Det samlede omfang af den støtte, der ydes til kulindustrien i henhold til artikel 4 og 5, må ikke for noget år efter 2003 overstige det støttebeløb, som Kommissionen har godkendt for 2001 i henhold til artikel 3 og 4 i beslutning nr. 3632/93/EKSF.
Artikel 7
Støtte til dækning af ekstraordinære omkostninger
1. Statsstøtte, der ydes til virksomheder, som udøver eller har udøvet en kulproduktionsrelateret aktivitet, til dækning af omkostninger, som skyldes rationalisering og omstrukturering af kulindustrien, og som ikke berører produktionsomkostningerne ("gamle forpligtelser"), kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet, hvis det udbetalte beløb ikke overstiger sådanne omkostninger. En sådan støtte kan dække:
a) omkostninger, som kun påhviler virksomheder, der foretager eller har foretaget en omstrukturering, bl.a. omkostninger forbundet med miljømæssig rehabilitering af gamle kulminer
b) omkostninger, som påhviler flere virksomheder.
2. De kategorier af omkostninger, som er en følge af rationalisering og omstrukturering af kulindustrien, er defineret i bilaget.
Artikel 8
Fælles bestemmelser
1. Størrelsen af den støtte, der kan ydes i henhold til en bestemmelse i denne forordning, beregnes under hensyntagen til enhver støtte, der ydes til samme formål ved hjælp af andre nationale midler, uanset støttens form.
2. Enhver støtte, som en virksomhed har modtaget, skal opføres i resultatopgørelsen som en særskilt indtægt i forhold til omsætningen. Hvis en virksomhed, som modtager støtte i henhold til denne forordning, også udøver andre økonomiske aktiviteter end kulminedrift, skal de tildelte midler bogføres separat, således at de støttebeløb, der er ydet i henhold til denne forordning, klart kan identificeres. De forvaltes på en sådan måde, at der ikke er nogen mulighed for at overføre dem til de øvrige aktiviteter.
KAPITEL 3
ANMELDELSES-, UNDERSØGELSES- OG GODKENDELSESPROCEDURER
Artikel 9
Anmeldelse
1. Foruden bestemmelserne i traktatens artikel 88 og i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93(9) er støtte ifølge denne forordning omfattet af de særlige bestemmelser i stk. 2-12.
2. Medlemsstater, der yder støtte til kulindustrien, meddeler Kommissionen alle de oplysninger i aktuel energimæssig henseende, der er lagt til grund for beregningen af den anslåede produktionskapacitet, der indgår i planen om adgang til kulreserverne, den mindsteproduktion, der er nødvendig for at sikre adgangen til disse ressourcer, og for så vidt angår de i denne forordning omhandlede støttekategorier, de relevante former for støtte under hensyntagen til kulindustriens særlige forhold i de enkelte medlemsstater.
3. Produktionsomkostninger beregnes på grundlag af de kvartårlige bruttoomkostningsopgørelser, som kulvirksomhederne eller sammenslutninger heraf sender til Kommissionen. Kulvirksomhederne medtager den normale afskrivning og de normale renter af lånt kapital i beregningen af produktionsomkostningerne. Støtteberettigede renteomkostninger for lånt kapital skal bygge på markedsbaserede rentesatser og begrænses til de operationer (processer), der er nævnt i artikel 2, litra e).
4. Medlemsstater, som påtænker at yde støtte til aktivitetsindskrænkning i henhold til artikel 4, forelægger forinden og senest den 31. oktober 2002 Kommissionen en lukningsplan for de berørte produktionsanlæg. Denne plan skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a) nøjagtig angivelse af produktionsanlæggene
b) de faktiske eller anslåede produktionsomkostninger pr. kulproduktionsår for hvert produktionsanlæg; disse omkostninger beregnes i overensstemmelse med stk. 3
c) den anslåede kulproduktion pr. kulproduktionsår i de produktionsanlæg, der indgår i lukningsplanen
d) den anslåede størrelse af støtten til aktivitetsindskrænkning pr. kulproduktionsår.
5. Medlemsstater, som påtænker at yde støtte i henhold til artikel 5, stk. 2, forelægger forinden og senest den 31. december 2002 Kommissionen en foreløbig plan om adgangen til kulreserverne. Denne plan skal mindst indeholde objektive udvælgelseskriterier, såsom økonomisk levedygtighed, som produktionsanlæggene skal opfylde for at kunne modtage støtte til investeringsprojekter.
6. Medlemsstater, som påtænker at yde støtte i henhold til artikel 5, stk. 3, forelægger forinden og senest den 31. oktober 2002 Kommissionen en plan om adgangen til kulreserverne. Denne plan skal mindst indeholde følgende oplysninger:
a) objektive udvælgelseskriterier, som produktionsanlæggene skal opfylde for at blive optaget i planen
b) nøjagtig angivelse af de produktionsanlæg eller den gruppe af produktionsanlæg i en og samme kulvirksomhed, som opfylder de nævnte udvælgelseskriterier
c) de faktiske eller anslåede produktionsomkostninger pr. kulproduktionsår for hvert produktionsanlæg; disse omkostninger beregnes i overensstemmelse med stk. 3
d) en driftsplan og en finansieringsplan for hvert produktionsanlæg eller gruppe af produktionsanlæg i en og samme virksomhed, som afspejler medlemsstaternes budgetprincipper
e) den anslåede kulproduktion pr. kulproduktionsår i de produktionsanlæg, eller den gruppe af produktionsanlæg i en og samme virksomhed, som indgår i planen om adgang til kulreserverne
f) den anslåede størrelse af støtten til adgang til kulreserverne pr. kulproduktionsår
g) det indenlandske kuls og de vedvarende energikilders respektive andele af mængden af indenlandske primærenergikilder, som bidrager til målsætningen om energisikkerhed inden for rammerne af bæredygtig udvikling, og den forventede udvikling i disse andele.
7. I forbindelse med anmeldelsen af de i stk. 4, 5 og 6 nævnte planer giver medlemsstaterne Kommissionen alle oplysninger om reduktion af drivhusgasemissionerne. De skal navnlig oplyse om den reduktion, der er opnået som følge af anvendelsen af rene teknologier til forbrænding af kul.
8. Medlemsstaterne kan, hvis det er behørigt begrundet, meddele Kommissionen, hvilke produktionsanlæg der indgår i de planer, der omhandles i stk. 4 og 6, senest i juni 2004.
9. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om enhver ændring af de i henhold til stk. 4, 5, 6, 7 og 8 forelagte planer.
10. Medlemsstaterne giver meddelelse om alle de finansielle foranstaltninger, som de har til hensigt at træffe til fordel for kulindustrien i løbet af et kulproduktionsår, og angiver arten heraf, jf. artikel 4, 5 og 7. De forelægger Kommissionen alle oplysninger vedrørende beregningen af de forventede produktionsomkostninger under henvisning til de planer, som er anmeldt til Kommissionen i henhold til stk. 4, 5, 6, 7 og 8.
11. Senest seks måneder efter afslutningen af et kulproduktionsår giver medlemsstaterne meddelelse om størrelsen af den støtte, der er udbetalt i løbet af det pågældende kulproduktionsår, og forelægger alle oplysninger vedrørende beregningen heraf. Inden udgangen af det følgende kulproduktionsår giver de endvidere meddelelse om eventuelle reguleringer i forhold til de oprindeligt udbetalte beløb.
12. I forbindelse med anmeldelsen af den i artikel 4, 5 og 7 nævnte støtte og fremsendelsen af den endelige opgørelse over de faktisk udbetalte beløb forelægger medlemsstaterne alle oplysninger, der er nødvendige for at kontrollere overholdelsen af de i disse bestemmelser fastsatte betingelser og kriterier.
Artikel 10
Undersøgelse og godkendelse
1. Kommissionen undersøger den eller de planer, der er anmeldt i henhold til artikel 9. Kommissionen vedtager i overensstemmelse med de i forordning (EF) nr. 659/1999 fastsatte procedureregler en beslutning om foranstaltningernes overensstemmelse med de i artikel 4, 5, 6, 7 og 8 fastsatte betingelser og kriterier og med de i nærværende forordning fastsatte mål.
2. Kommissionen undersøger de i henhold til artikel 9, stk. 10, anmeldte foranstaltninger på grundlag af de i henhold til artikel 9, stk. 4, 5, 6, 7 og 8, forelagte planer. Den vedtager en beslutning i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 659/1999.
KAPITEL 4
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 11
Rapporter fra Kommissionen
1. Senest den 31. december 2006 forelægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget, hvori den navnlig gør rede for de erfaringer, der er indhøstet, og de problemer, der er opstået i forbindelse med anvendelsen af forordningen, siden den trådte i kraft. Den evaluerer på grundlag af de foranstaltninger, som medlemsstaterne har iværksat, resultaterne af omstruktureringen af kulindustrien og indvirkningen på det indre marked.
2. Kommissionen forelægger en oversigt over de forskellige indenlandske primærenergikilders respektive andele i de enkelte medlemsstater, herunder de forskellige kategorier af fossile brændstoffer, der forefindes. Den vurderer under hensyntagen til udviklingen af de vedvarende energikilder, i hvilket omfang indenlandske kul reelt bidrager til energisikkerheden på lang sigt i Den Europæiske Union som led i en strategi for bæredygtig udvikling, og forelægger sin vurdering af, hvilken mængde kul der er nødvendig i den forbindelse.
Artikel 12
Gennemførelsesforanstaltninger
Kommissionen træffer alle de foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af denne forordning. Den opstiller fælles regler for meddelelsen af de oplysninger, som skal give den mulighed for at vurdere, om betingelserne og kriterierne for ydelse af støtte er opfyldt.
Artikel 13
Revision
1. På grundlag af den i henhold til artikel 11 udfærdigede rapport forelægger Kommissionen om nødvendigt forslag for Rådet om ændring af denne forordning vedrørende dens anvendelse på støtte i perioden fra den 1. januar 2008. Forslagene fastlægger navnlig, under hensyn til princippet om støttenedsættelse, de principper, der skal danne grundlag for, hvorledes medlemsstaternes planer skal gennemføres fra den 1. januar 2008.
2. De i stk. 1 omhandlede principper fastlægges i henhold til målsætningerne i artikel 1, navnlig under hensyntagen til de sociale og regionale konsekvenser af de planlagte foranstaltninger og den energimæssige sammenhæng.
Artikel 14
Ikrafttræden
1. Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Den anvendes fra den 24. juli 2002.
2. Støtte til dækning af omkostninger for 2002 kan dog på grundlag af en begrundet anmodning fra en medlemsstat fortsat være underlagt de regler og principper, der er fastsat i beslutning nr. 3632/93/EKSF, med undtagelse af reglerne om frister og procedurer.
3. Denne forordning anvendes indtil den 31. december 2010.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2002.
Nařízení Rady (ES) č. 1407/2002
ze dne 23. července 2002
o státní podpoře uhelnému průmyslu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 87 odst. 3 písm. e) a článek 89 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [2],
s ohledem na stanovisko Poradního výboru zřízeného na základě Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli [3],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [4],
vzhledem k těmto důvodům:
(1) Dnem 23. července 2002 končí platnost Smlouvy o ESUO a pravidel přijatých pro její provádění, zejména rozhodnutí Komise č. 3632/93/ESUO ze dne 28. prosince 1993, kterým se stanoví pravidla Společenství týkající se státní podpory uhelnému průmyslu [5].
(2) Konkurenční nerovnováha mezi uhlím Společenství a uhlím dováženým donutila uhelný průmysl Společenství k provedení podstatných restrukturalizačních opatření a k velkému snížení činnosti během několika posledních desetiletí.
(3) Společenství se stává stále více závislým na vnějších dodávkách zdrojů primární energie. Jak je uvedeno v Zelené knize o evropské strategii pro zabezpečení zásobování energií, přijaté Komisí dne 29. listopadu 2000, diverzifikace zdrojů energie podle zeměpisných oblastí a podle výrobků umožní vytvořit podmínky pro lépe zabezpečené zásobování. Tato strategie zahrnuje rozvoj domácích zdrojů primární energie, zvláště zdrojů energie využívaných k výrobě elektřiny.
(4) Kromě toho světová politická situace přináší zcela nový rozměr pro hodnocení geopolitických rizik a rizik zabezpečování v oblasti energie a dává širší význam koncepci zabezpečení zásobování. V této souvislosti je nezbytné provést řádné zhodnocení rizik spojených se strukturou zásobování Unie energií.
(5) Jak je uvedeno v Zelené knize Směrem k evropské strategii pro zabezpečení zásobování energií, je proto nezbytné přijmout na základě současné energetické situace opatření, která umožní zaručit přístup k uhelným rezervám a tím i potenciální dostupnost uhlí Společenství.
(6) V této souvislosti přijal Evropský parlament dne 16. října 2001 usnesení o Zelené knize o evropské strategii pro zabezpečení zásobování energií, vydané Komisí, které potvrzuje význam uhlí jako domácího zdroje energie. Evropský parlament prohlásil, že je třeba přijmout ustanovení o finanční podpoře těžby uhlí, přitom si však uvědomit nezbytnost zvyšování efektivnosti tohoto odvětví a snižování subvencí.
(7) Posílení zabezpečení Unie energií, které se opírá o obecnou zásadu obezřetnosti, proto opravňuje udržování schopnosti těžit uhlí za pomoci státní podpory. Uskutečňování tohoto cíle však nezpochybňuje potřebu pokračovat v procesu restrukturalizace uhelného průmyslu vzhledem k tomu, že v budoucnosti převážná část těžby uhlí ve Společenství pravděpodobně nebude schopna konkurovat dováženému uhlí.
(8) Minimální úroveň těžby uhlí spolu s jinými opatřeními, zejména k prosazování obnovitelných zdrojů energie, pomůže udržovat určitou část domácích zdrojů primární energie, což významně zvýší zabezpečení energie pro Společenství. Kromě toho bude určitý podíl domácích zdrojů primární energie podporovat také dosahování environmentálních cílů v rámci udržitelného rozvoje.
(9) Strategický rámec zabezpečení energie má vývojovou povahu, která opravňuje střednědobé hodnocení tohoto nařízení s přihlédnutím k příspěvkům všech primárních zdrojů primární energie.
(10) Tímto nařízením není dotčena svoboda členských států zvolit si zdroje, ze kterých budou zásobovány energií. Poskytování podpory a určování její výše se bude řídit pravidly vztahujícími se na každou kategorii zdrojů energie a vlastnostmi každého ze zdrojů.
(11) Podle zásady proporcionality se těžba subvencovaného uhlí musí omezit na míru nezbytně nutnou k efektivnímu přispívání k cíli zabezpečení energie. Je-li podnik zahrnut do plánu na získání přístupu k uhelným rezervám, musí se podpora poskytovaná členskými státy omezit na uhrazení investičních nákladů nebo běžných výrobních ztrát.
(12) Státní podpora na pomoc udržování přístupu k uhelným rezervám za účelem zabezpečení energie by měla být vyhrazena pro výrobní jednotky, které mohou přispět k dosažení tohoto cíle za uspokojivých hospodářských podmínek. Uplatňování těchto zásad přispěje ke snižování podpory uhelnému průmyslu.
(13) Vzhledem k rizikům spojeným s geologickými nejistotami umožňuje podpora určená k pokrytí počátečních investičních nákladů výrobním jednotkám, které jsou životaschopné nebo mají blízko k hospodářské životaschopnosti, uskutečnit technické investice, které jsou nezbytné k udržování jejich konkurenceschopnosti.
(14) Restrukturalizace uhelného průmyslu má významné sociální a regionální dopady v důsledku poklesu činnosti. Proto musí mít výrobní jednotky, které nejsou způsobilé k podpoře za účelem udržování přístupu k uhelným rezervám, možnost požívat dočasně podpory ke zmírnění sociálních a hospodářských důsledků svého zrušení. Tato podpora umožní členským státům zejména provádět příslušná opatření k sociálnímu a hospodářskému rozvoji regionů postižených restrukturalizací.
(15) Podniky budou mít také nárok na podporu určenou k pokrytí nákladů, které podle běžné účetní praxe neovlivňují výrobní náklady. Tato podpora je určena k pokrytí výjimečných nákladů, zejména závazků vzniklých v minulosti.
(16) Snižování podpory uhelnému průmyslu umožňuje členským státům v souladu s jejich rozpočtovými omezeními přerozdělit podpory poskytnuté odvětví energetiky podle zásady postupného převádění podpor běžně poskytovaných na konvenční formy energie, zejména uhelnému průmyslu, na obnovitelné zdroje energie. Podpory na obnovitelné zdroje energie se budou poskytovat v souladu s pravidly a kritérii stanovenými v Obecných pokynech Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí [6].
(17) Při plnění tohoto úkolu musí Společenství zajistit stanovení, udržování a dodržování běžných podmínek hospodářské soutěže. Pokud jde jmenovitě o trh s elektřinou, povaha podpory uhelnému průmyslu nesmí ovlivňovat výrobce elektřiny při volbě zdrojů zásobování primární energií. Proto musí být ceny a množství uhlí určovány svobodnou dohodou smluvních stran s ohledem na podmínky převládající na světovém trhu.
(18) Minimální výše těžby subvencovaného uhlí bude také napomáhat udržování předního postavení evropské technologie těžby a čistého spalování uhlí a umožňovat tak zejména přenášení této technologie do velkých uhelných oblastí mimo Unii. Tato politika bude přispívat k významnému celosvětovému snižování emisí znečišťujících látek a plynů způsobujících skleníkový efekt.
(19) Schvalovací pravomoc Společenství musí být vykonávána na základě přesné a úplné znalosti opatření, která vlády hodlají přijmout. Členské státy by proto měly podat Komisi souhrnnou zprávu se všemi podrobnými údaji o přímé a nepřímé podpoře, jejíž poskytnutí uhelnému průmyslu plánují, s uvedením důvodů a rozsahu navrhované podpory a jejího vztahu k plánu na přístup k uhelným rezervám a případně k navrhovanému plánu na uzavření podniku.
(20) Vzhledem k termínu stanovenému ve směrnici 2001/80/ES [7] pro velká spalovací zařízení by členské státy měly mít možnost oznámit Komisi totožnost jednotlivých výrobních jednotek, které tvoří součást plánů na uzavření podniku nebo plánů na přístup k uhelným rezervám, a to nejpozději do června 2004.
(21) Členské státy mohou poskytovat uhelnému průmyslu také podporu na výzkum a rozvoj, podporu na ochranu životního prostředí a na odbornou přípravu, pokud jsou tyto podpory slučitelné se stávajícím režimem. Tato podpora musí být poskytnuta v souladu s požadavky a kritérii stanovenými Komisí pro tyto kategorie podpory.
(22) Po uplynutí platnosti Smlouvy o ESUO a rozhodnutí 3632/93/ESUO může provádění ustanovení tohoto nařízení působit podnikům potíže v důsledku skutečnosti, že během téhož roku budou použitelné dva režimy podpory. Proto je nezbytné stanovit přechodné období do 31. prosince 2002.
(23) Navržený režim státní podpory bere v úvahu velmi odlišné faktory, které charakterizují současný uhelný průmysl a energetický trh Společenství jako celek. Je nezbytné, aby tyto faktory, které se mohou v menší nebo větší míře měnit, některé z nich neočekávaně, zejména schopnost uhlí ze Společenství napomáhat posilování zabezpečení energie pro Unii v souvislosti s udržitelným rozvojem, byly během trvání uvedeného režimu přehodnoceny v souvislosti s udržitelným rozvojem a aby o tomto přehodnocení byla vydána zpráva. Komise na základě této zprávy, s přihlédnutím k jednotlivým kategoriím fosilních paliv dostupných na území Společenství, předloží Radě své návrhy, které vezmou v úvahu vývoj a dlouhodobé výhledy tohoto režimu, zejména sociální a regionální hlediska restrukturalizace uhelného průmyslu.
(24) Toto nařízení by mělo vstoupit v platnost co nejdříve po uplynutí platnosti Smlouvy o ESUO a mělo by se uplatňovat se zpětnou působností, aby jeho ustanovení plně splnila svůj cíl,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se stanoví pravidla pro poskytování státní podpory s cílem přispět k restrukturalizaci uhelného průmyslu. Pravidla stanovená tímto nařízením berou v úvahu:
- sociální a regionální hlediska restrukturalizace tohoto odvětví,
- potřebu udržování minimálního množství domácí těžby uhlí - jako preventivního opatření - k zaručení přístupu k uhelným rezervám.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se:
a) "uhlím" rozumí uhlí vysoké, střední a nízké kvality, kategorie A a B, ve smyslu mezinárodního systému kodifikace uhlí stanoveného Evropskou hospodářskou komisí Spojených národů [8];
b) "plánem přístupu k uhelným rezervám" rozumí plán vypracovaný členským státem, který stanoví těžbu minimálního množství domácího uhlí nezbytnou pro zaručení přístupu k uhelným rezervám;
c) "plánem na uzavření" rozumí plán vypracovaný členským státem, který stanoví opatření vedoucí ke konečnému uzavření uhelných výrobních jednotek;
d) "počátečními investičními náklady" rozumějí náklady na fixní kapitál přímo související s infrastrukturní činností nebo se zařízením potřebným k těžbě uhelných zásob ve stávajících dolech;
e) "výrobními náklady" rozumějí náklady týkající se běžné těžby, vypočtené podle čl. 9 odst. 3. Kromě nákladů na těžební činnosti zahrnují náklady na úpravu uhlí, zejména praní a třídění, a také náklady na přepravu uhlí do místa dodání;
f) "běžnými výrobními ztrátami" rozumí pozitivní rozdíl mezi náklady na těžbu uhlí a prodejní cenou svobodně dohodnutou mezi smluvními stranami s ohledem na podmínky na světovém trhu.
Článek 3
Podpora
1. Podpora pro uhelný průmysl může být považována za slučitelnou s řádným fungováním společného trhu, jen pokud odpovídá podmínkám stanoveným v kapitole 2, aniž jsou dotčeny režimy státní podpory na výzkum a technologický rozvoj, životní prostředí a odborné vzdělávání.
2. Podpora se vztahuje pouze na náklady týkající se uhlí určeného na výrobu elektřiny, na kombinovanou výrobu tepla a elektřiny, na výrobu koksu a paliva pro vysoké pece v ocelářském průmyslu, pokud k jeho využití dochází ve Společenství.
KAPITOLA 2
KATEGORIE PODPORY
Článek 4
Podpora na omezení činnosti
Podporu podniku určenou výslovně k pokrytí běžných výrobních ztrát výrobních jednotek lze považovat za slučitelnou se společným trhem, jen pokud splňuje tyto podmínky:
a) provoz dotyčných výrobních jednotek je zahrnut do plánu na uzavření podniku, jehož konečný termín je stanoven nejpozději na den 31. prosince 2007;
b) oznámená podpora na tunu měrného paliva nepřesahuje rozdíl mezi předvídatelnými výrobními náklady a předvídatelným příjmem za těžební rok. Podpora skutečně vyplacená podléhá ročnímu upřesnění podle skutečných nákladů a příjmů, které se provede nejpozději do konce těžebního roku, jenž následuje po roce, na který byla podpora poskytnuta;
c) výše podpory na tunu měrného paliva nesmí způsobit snížení cen uhlí ze Společenství pod úroveň cen uhlí podobné kvality ze třetích zemí;
d) podpora nesmí vést k žádnému narušení hospodářské soutěže mezi kupujícími a spotřebiteli uhlí ve Společenství;
e) podpora nesmí vést k žádnému narušení hospodářské soutěže na trhu s elektřinou, trhu s kombinovanou výrobou tepla a elektřiny, trhu s produkcí koksu a trhu s ocelí.
Článek 5
Podpora na přístup k uhelným rezervám
1. Členské státy mohou podle odstavců 2 a 3 poskytovat podniku podporu určenou výslovně výrobním jednotkám nebo skupině výrobních jednotek pouze v případě, že tato podpora přispívá k udržování přístupu k uhelným rezervám. Výrobní jednotka může obdržet pouze podporu spadající do některé z kategorií uvedených v odstavcích 2 nebo 3. Souběh podpor poskytnutých podle odstavce 2 a podle odstavce 3 je nepřípustný.
Podpora na počáteční investice
2. Podporu určenou na pokrytí počátečních investičních nákladů lze prohlásit za slučitelnou se společným trhem jen v případě, že splňuje podmínky stanovené v čl. 4 písm. c), d) a e) a tyto podmínky:
a) podpora je vyhrazena stávajícím výrobním jednotkám, které neobdržely žádnou podporu podle článku 3 rozhodnutí č. 3632/93/ESUO nebo které obdržely podporu schválenou Komisí podle zmíněného článku 3, jestliže prokázaly, že jsou schopny dosáhnout konkurenčního postavení ve vztahu k cenám uhlí podobné kvality ze třetích zemí;
b) výrobní jednotky musí vypracovat provozní plán a finanční plán, který prokáže, že podpora poskytnutá na dotyčný investiční projekt zajistí hospodářskou životaschopnost dotyčných výrobních jednotek;
c) oznámená a skutečně vyplacená podpora nesmí překročit 30 % celkových nákladů na příslušný investiční projekt, což umožní dotyčné výrobní jednotce, aby se stala schopnou konkurovat cenám uhlí podobné kvality ze třetích zemí.
Podporu poskytnutou v souladu s tímto odstavcem, ať je vyplacena najednou nebo po částkách během několika let, lze vyplácet nejdéle do 31. prosince 2010.
Podpora na běžnou výrobu
3. Podporu určenou na úhradu běžných výrobních ztrát lze prohlásit za slučitelnou se společným trhem jen tehdy, pokud splňuje podmínky stanovené v čl. 4 písm. b) až e) a tyto podmínky:
a) provoz dotyčných výrobních jednotek nebo skupiny výrobních jednotek téhož podniku je součástí plánu přístupu k uhelným rezervám;
b) podpory se poskytují výrobním jednotkám, které mají nejlepší hospodářské vyhlídky s přihlédnutím zejména k úrovni a struktuře výrobních nákladů a k limitům množství domácího uhlí, které má být vytěženo podle plánu uvedeného pod písmenem a).
Článek 6
Snižování podpory
1. Celková výše podpory uhelnému průmyslu, která je poskytnuta podle článku 4 a čl. 5 odst. 3, musí mít klesající tendenci, aby tak došlo k jejímu významnému snížení. Podporu na omezení činnosti lze poskytovat podle článku 4 pouze do 31. prosince 2007.
2. Celková výše podpory uhelnému průmyslu poskytnuté podle článků 4 a 5 nesmí po roce 2003 překročit v žádném roce výši podpory schválenou Komisí podle článků 3 a 4 rozhodnutí č. 3632/93/ESUO na rok 2001.
Článek 7
Podpora na pokrytí výjimečných nákladů
1. Státní podpora poskytnutá podnikům, které provádějí nebo prováděly činnost související s těžbou uhlí, aby se jim usnadnilo pokrýt náklady, které vznikají nebo vznikly racionalizací nebo restrukturalizací uhelného průmyslu a které nesouvisí se současnou těžbou (závazky vzniklé v minulosti), lze považovat za slučitelnou se společným trhem, jestliže její výše nepřesahuje zmíněné náklady. Tato podpora může být použita k pokrytí:
a) nákladů vzniklých jen těm podnikům, které provádějí nebo provedly restrukturalizaci, tj. nákladů spojených s obnovou životního prostředí v bývalých důlních lokalitách;
b) nákladů vzniklých několika podnikům.
2. Kategorie nákladů vzniklých racionalizací a restrukturalizací uhelného průmyslu jsou vymezeny v příloze.
Článek 8
Společná ustanovení
1. Povolená výše podpory poskytnuté podle kteréhokoli ustanovení tohoto nařízení se vypočte s přihlédnutím k podpoře, která byla poskytnuta na tytéž účely v jakékoli formě na základě kteréhokoli vnitrostátního zdroje.
2. Každá podpora, kterou podniky přijaly, se vykazuje ve vyúčtování ztrát a zisku jako zvláštní položka příjmu, odděleně od obratu. Jestliže podnik, přijímající podporu poskytnutou podle tohoto nařízení, provozuje nejen těžbu uhlí, ale také jinou hospodářskou činnost, vede poskytnuté prostředky v odděleném účetnictví, aby finanční toky poskytnuté podle tohoto nařízení mohly být jasně identifikovány. Prostředky se spravují tak, aby neexistovala žádná možnost jejich převedení na dotyčnou jinou činnost.
KAPITOLA 3
OZNAMOVACÍ, POSUZOVACÍ A SCHVALOVACÍ POSTUPY
Článek 9
Oznámení
1. Kromě ustanovení článku 88 Smlouvy a nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy ES [9], podpora uvedená v tomto nařízení podléhá zvláštním pravidlům stanoveným v odstavcích 2 až 12.
2. Členské státy, které poskytují podporu uhelnému průmyslu, poskytují Komisi všechny informace potřebné v souvislosti s energetickou situací, jimiž zdůvodňují odhadovanou kapacitu těžby představující součást plánu přístupu k uhelným rezervám, dále údaje o minimální výši těžby, nezbytné k zaručení uvedeného přístupu, jakož i, pokud jde o kategorii podpory stanovenou tímto nařízením, o příslušných druzích podpor s přihlédnutím ke zvláštnostem uhelného průmyslu v každém členském státě.
3. Výrobní náklady se vypočítávají na základě čtvrtletních rámcových výkazů nákladů zaslaných Komisi uhelnými podniky nebo jejich sdruženími. Uhelné podniky zahrnují do výpočtů svých výrobních nákladů normální odpisy a úroky z vypůjčeného kapitálu. Způsobilé úrokové náklady na vypůjčený kapitál vycházejí z tržních úrokových měr a omezují se na činnosti (procesy) uvedené v čl. 2 písm. e).
4. Členské státy, které plánují poskytnutí podpory na omezení činnosti uvedené v článku 4, předem předloží Komisi plán na uzavření dotyčných výrobních jednotek, a to nejpozději do 31. října 2002. Tento plán musí stanovit nejméně tyto prvky:
a) identifikaci výrobních jednotek;
b) skutečné nebo odhadované výrobní náklady za každou výrobní jednotku a za těžební rok; tyto náklady se vypočítají podle odstavce 3;
c) odhad těžby uhlí výrobních jednotek zahrnutých v plánu na uzavření podniku za těžební rok;
d) odhad výše podpory na omezení činnosti za těžební rok.
5. Členské státy, které plánují poskytnutí podpory uvedené v čl. 5 odst. 2, musí nejpozději do 31. prosince 2002 předložit Komisi prozatímní plán přístupu k uhelným rezervám. Tento plán stanoví při nejmenším objektivní kritéria výběru, např. hospodářskou životaschopnost, která musí výrobní jednotky splnit k tomu, aby mohly obdržet podporu na investiční projekty.
6. Členské státy, které plánují poskytnutí podpory uvedené v čl. 5 odst. 3, musí nejpozději do 31. října 2002 předložit Komisi plán přístupu k uhelným rezervám. Tento plán musí stanovit nejméně tyto prvky:
a) objektivní kritéria výběru, které musí výrobní jednotky splňovat k zahrnutí do tohoto plánu;
b) identifikaci výrobních jednotek nebo skupiny výrobních jednotek téhož uhelného podniku, jež splňují uvedená kritéria výběru;
c) skutečné nebo odhadované výrobní náklady každé výrobní jednotky za těžební rok; tyto náklady se vypočítají podle odstavce 3;
d) provozní plán a finanční plán každé výrobní jednotky nebo skupiny výrobních jednotek téhož podniku, odrážející rozpočtové zásady členských států;
e) odhad těžby uhlí za těžební rok za každou výrobní jednotku nebo skupinu výrobních jednotek téhož podniku, které jsou součástí plánu přístupu k uhelným rezervám;
f) odhadovanou výši podpory přístupu k uhelným rezervám za těžební rok;
g) příslušné podíly domácího uhlí a obnovitelných zdrojů energie oproti objemu domácích zdrojů primární energie, které přispívají k dosahování cíle zabezpečení energie v rámci udržitelného rozvoje a jejich očekávaný vývoj.
7. Jako součást oznámení o plánech uvedených v odstavcích 4, 5 a 6 poskytnou členské státy Komisi všechny informace o omezování plynů způsobujících skleníkový efekt. Zvlášť uvedou snížení emisí, kterého bylo dosaženo úsilím o používání technologií čistého spalování uhlí.
8. Členské státy mohou u řádně zdůvodněných případů oznámit Komisi nejpozději do června 2004 totožnost jednotlivých výrobních jednotek zahrnutých do plánů uvedených v odstavcích 4 a 6.
9. Členské státy musí informovat Komisi o všech změnách plánu, který byl Komisi původně předložen v souladu s odstavci 4, 5, 6, 7 a 8.
10. Členské státy musí zaslat oznámení o veškeré finanční podpoře, kterou plánují poskytnout uhelnému průmyslu během těžebního roku, s uvedením povahy podpory odkazem na formu podpory, která je stanovena v článcích 4, 5 a 7. Předloží Komisi všechny podrobnosti týkající se výpočtu předvídatelných výrobních nákladů a jejich vztahu k plánům oznámeným Komisi v souladu s odstavci 4, 5, 6, 7 a 8.
11. Členské státy zašlou oznámení o výši podpory a úplné informace o výpočtu podpory skutečně vyplacené během těžebního roku, a to nejpozději do šesti měsíců po skončení uvedeného roku. Před koncem následujícího těžebního roku oznámí také jakékoli úpravy původně vyplacených částek.
12. Při oznámení podpor uvedených v článcích 4, 5 a 7 a při vykázání skutečně vyplacených podpor dodají členské státy všechny informace, které jsou nezbytné k ověření podmínek a kritérií stanovených těmito ustanoveními.
Článek 10
Posouzení a schválení
1. Komise posuzuje plány oznámené v souladu s článkem 9. Komise přijímá rozhodnutí o jejich souladu s podmínkami a kritérii stanovenými v článcích 4, 5, 6, 7 a 8 a o jejich souladu s cíli tohoto nařízení, a to podle procesních pravidel stanovených nařízením (ES) č. 659/1999.
2. Komise posuzuje opatření oznámená v souladu s čl. 9 odst. 10 z hlediska plánů předložených v rámci ustanovení čl. 9 odst. 4, 5, 6, 7 a 8. Rozhodnutí přijímá v souladu s požadavky nařízení (ES) č. 659/1999.
KAPITOLA 4
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Zprávy Komise
1. Komise předloží do 31. prosince 2006 Evropskému parlamentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu, v níž shrne zejména své zkušenosti a problémy, s nimiž se setkala při provádění tohoto nařízení od jeho vstupu v platnost. S ohledem na opatření přijatá členskými státy zhodnotí výsledky restrukturalizace uhelného průmyslu a její důsledky pro vnitřní trh.
2. Předloží přehled podílů jednotlivých domácích zdrojů primární energie v každém členském státě, včetně jednotlivých kategorií dostupných fosilních paliv. S přihlédnutím k rozvoji obnovitelných zdrojů energie zhodnotí skutečný přínos domácího uhlí k dlouhodobé zabezpečení energie pro Evropskou unii v rámci strategie udržitelného rozvoje a předloží svůj odhad objemu uhlí, který je nezbytný pro dosahování tohoto cíle.
Článek 12
Prováděcí opatření
Komise přijme veškerá nezbytná opatření k provedení tohoto nařízení. Vytvoří společný rámec pro sdělování informací, který jí umožní vyhodnocovat dodržování podmínek a kritérií stanovených pro poskytování podpor.
Článek 13
Přezkumná opatření
1. Komise na základě zprávy vypracované v souladu s článkem 11 v případě potřeby předloží Radě své návrhy na změnu tohoto nařízení, pokud jde o jeho používání na podpory v době od 1. ledna 2008. V souladu se zásadou snižování podpor musí uvedené návrhy mimo jiné stanovit zásady, na jejichž základě mají být plány členských států prováděny od 1. ledna 2008.
2. Zásady uvedené v odstavci 1 budou stanoveny na základě cílů uvedených v článku 1, zejména s přihlédnutím k sociálním a regionálním důsledkům opatření, která mají být přijata, a k energetickým souvislostem.
Článek 14
Vstup v platnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropských společenství.
Použije se ode dne 24. července 2002.
2. Na základě odůvodněné žádosti členského státu se však na podpory na pokrytí nákladů za rok 2002 nadále mohou vztahovat pravidla a zásady stanovené rozhodnutím č. 3632/93/ESUO, s výjimkou pravidel týkajících se lhůt a postupů.
3. Použitelnost tohoto nařízení končí dnem 31. prosince 2010.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. července 2002.