KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1870/2005
af 16. november 2005
om åbning og forvaltning af toldkontingenter og om indførelse af en ordning med importlicenser og oprindelsescertifikater for hvidløg fra tredjelande
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til traktaten om Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse,
under henvisning til akten vedrørende Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse, særlig artikel 41, stk. 1,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (1), særlig artikel 31, stk. 2, og artikel 34, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Som konklusion på forhandlingerne i henhold til artikel XXVIII i GATT 1994 har Fællesskabet ændret betingelserne for import af hvidløg. Siden den 1. juni 2001 har den normale toldsats for import af hvidløg henhørende under KN-kode 0703 20 00 været sammensat af en værditold på 9,6 % og en specifik told på 1 200 EUR pr. t netto. Der blev dog åbnet et kontingent på 38 370 t uden specifik told ved en aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Argentinske Republik i henhold til artikel XXVIII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT) 1994 om ændring af indrømmelserne vedrørende hvidløg omhandlet i liste CXL, der er knyttet som bilag til GATT, der blev godkendt ved Rådets afgørelse 2001/404/EF (2) (i det følgende benævnt »GATT-kontingentet«). Det er fastsat i nævnte aftale, at dette kontingent opdeles i 19 147 t til import fra Argentina (løbenummer 09.4104 og 09.4099), 13 200 t til import fra Kina (løbenummer 09.4105 og 09.4100) og 6 023 t for import fra andre lande (løbenummer 09.4106 og 09.4102).
(2)
Der kan også importeres hvidløg uden for GATT-kontingentet til normal told eller på præferencebetingelser i forbindelse med aftaler, som Fællesskabet har indgået med visse tredjelande.
(3)
Hvidløg er et vigtigt produkt i EU’s frugt- og grønsagssektor med en årlig produktion på ca. 250 000 t i EU. Den årlige import fra tredjelande er også betydelig og andrager fra 60 000 til 80 000 t. De to vigtigste leverandørlande i den tredje verden er Kina (30 000 til 40 000 t pr. år) og Argentina (ca. 15 000 t pr. år).
(4)
Betingelserne for forvaltning af disse kontingenter er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 565/2002 af 2. april 2002 om fastsættelse af ordningen for forvaltning af toldkontingenter og om indførelse af en ordning med oprindelsescertifikater for hvidløg fra tredjelande (3). I betragtning af erfaringen fra anvendelsen af nævnte forordning bør nogle af de nuværende betingelser ændres for at forenkle og afklare ordningen.
(5)
Da der opkræves en specifik told for ikke-præferenceimport uden for GATT-kontingentet, kræver forvaltningen af GATT-kontingentet en ordning med importlicenser. En sådan ordning bør muliggøre et detaljeret tilsyn med al import af hvidløg. Gennemførelsesbestemmelserne til ordningen bør supplere og kunne fravige de bestemmelser, der er vedtaget ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1291/2000 af 9. juni 2000 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter (4).
(6)
For at overvåge al import så nøje som muligt, især efter de seneste tilfælde af bedrageri, bør der indføres to kategorier importlicenser for al import af hvidløg. Erfaringen viser, at bedrageri normalt begås ved, at kinesisk hvidløg omlades via tredjelande, der har præferencehandelsaftaler med EU. Hvidløgene kommer ind i EU med falske dokumenter.
(7)
Overgangen fra den ene ordning til den anden bør forløbe så glat som muligt. Med henblik herpå bør nogle af gennemførelsesbestemmelserne til forordning (EF) nr. 565/2002 overtages og den traditionelle importtidsplan opretholdes.
(8)
Der bør føres tilsyn med hvidløgsimporten efter artikel 308d i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (5).
(9)
Der bør fortsat være en passende forsyning med hvidløg på EF-markedet til stabile priser. Der bør undgås unødvendige markedssammenbrud i form af store prisudsving og uheldige virkninger for EF-producenterne. Med henblik herpå bør konkurrencen mellem importørerne øges og deres administrative byrde mindskes.
(10)
Af hensyn til de nuværende importører, der normalt importerer store mængder hvidløg, og nye importører, der melder sig på markedet, og som også bør have en rimelig chance for at ansøge om importlicenser for en mængde hvidløg under toldkontingenterne, bør der skelnes mellem traditionelle importører og nye importører. Der bør gives en klar definition af disse to kategorier importører, og der bør fastsættes visse kriterier for ansøgernes status og udnyttelsen af de tildelte importlicenser.
(11)
De mængder, der skal tildeles disse kategorier importører, bør fastlægges på grundlag af de faktisk importerede mængder frem for på grundlag af de udstedte importlicenser.
(12)
For at gøre det muligt for importører i Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet (i det følgende benævnt »de nye medlemsstater«) at komme ind under denne forordning bør der indføres ordninger for importperioderne 2005/06 og 2006/07 for at sikre, at der skelnes mellem på den ene side traditionelle importører og nye importører i Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004 og på den anden side traditionelle importører og nye importører i de nye medlemsstater.
(13)
For at tage hensyn til de forskellige handelsmønstre i de forskellige nye medlemsstater bør de ansvarlige myndigheder i de nye medlemsstater kunne vælge mellem to metoder for at fastslå deres traditionelle importørers referencemængde.
(14)
Ansøgninger om licens for import af hvidløg fra tredjelande, der indgives af begge kategorier importører, bør underkastes visse restriktioner. Sådanne restriktioner er nødvendige for ikke blot at sikre konkurrencen mellem importørerne, men også for at sikre, at importører med en ægte kommerciel virksomhed inden for frugt og grøntsager får lejlighed til at forsvare deres legitime handelsposition over for andre importører, og at en enkelt importør ikke er i stand til at kontrollere markedet.
(15)
For at sikre konkurrencen mellem ægte importører og forhindre spekulation i tildelingen af importlicenser og ethvert misbrug af ordningen, der ville skade de nye og de traditionelle importørers legitime handelsposition, bør der indføres en mere streng kontrol med, om importlicenserne udnyttes korrekt. Med henblik herpå bør overdragelse af importlicenser forbydes.
(16)
For at formindske importørernes administrative byrde og nedsætte risikoen for bedrageri bør ansøgninger om importlicens kun indgives i den medlemsstat, hvor importøren er registreret.
(17)
Der behøves også foranstaltninger for mest muligt at begrænse ansøgninger om importlicens i spekulationsøjemed, der kan medføre, at toldkontingenterne ikke udnyttes helt. På grund af produktets art og værdi bør der stilles en sikkerhed for hver ton hvidløg, som der ansøges om importlicens for, jf. artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1291/2000. Sikkerhedsstillelsen bør fastsættes til et beløb, der er stort nok til at afværge ansøgninger i spekulationsøjemed, men ikke så højt, at det afskrækker de importører, der reelt driver kommerciel virksomhed i hvidløgssektoren. Den mest passende objektive sikkerhedsstillelse er 5 % af den gennemsnitlige tillægstold for hvidløg henhørende under KN-kode 0703 20 00.
(18)
For at sikre, at GATT-kontingentet forvaltes korrekt, bør det fastlægges, hvilke foranstaltninger Kommissionen skal træffe, når den mængde hvidløg af en bestemt oprindelse eller for et bestemt kvartal, der er ansøgt om importlicens for, overstiger den mængde, der er fastsat i afgørelse 2001/404/EF, forhøjet med den mængde, der er ubrugt i forbindelse med tidligere udstedte importlicenser. Hvis sådanne foranstaltninger indebærer anvendelse af en tildelingskoefficient, når importlicenserne udstedes, bør det være muligt at trække ansøgningerne om disse importlicenser tilbage med øjeblikkelig frigivelse af sikkerhedsstillelsen.
(19)
For at sikre, at kontingenterne udnyttes korrekt, bør medlemsstaterne regelmæssigt meddele Kommissionen de mængder, der er omfattet af importlicenser, som medlemsstaternes ansvarlige myndigheder har udstedt, og som importørerne ikke har udnyttet helt. Ved beregningen af den mængde, der er omfattet af importlicenser, bør der tages hensyn til de ansøgninger om importlicens, som importørerne har trukket tilbage.
(20)
Med henblik på forvaltning af toldkontingenterne for hvidløg bør importører, der ansøger om importlicens, vedlægge deres ansøgninger til medlemsstatens ansvarlige myndigheder en erklæring om, at de forpligter sig til at overholde restriktionerne i denne forordning. For at forhindre misbrug af ordningen bør der fastsættes afskrækkende sanktioner, og medlemsstaterne bør have et vist frirum til at skønne, om importørerne skal pålægges yderligere sanktioner ud over dem, der er fastsat i denne forordning, når de indgiver falske, vildledende eller unøjagtige ansøgninger og/eller erklæringer til de ansvarlige myndigheder.
(21)
For at forbedre kontrollen og undgå enhver risiko for fordrejning af handelen som følge af urigtige dokumenter bør den nuværende ordning med oprindelsescertifikater for hvidløg, der importeres fra visse tredjelande, og kravet om, at hvidløg skal transporteres direkte fra oprindelseslandet til Fællesskabet, opretholdes, og landelisten udvides i betragtning af supplerende oplysninger. Oprindelsescertifikaterne udstedes af de nationale myndigheder efter artikel 56-62 i forordning (EØF) nr. 2454/93.
(22)
Alle nødvendige meddelelser mellem medlemsstaterne og Kommissionen i forbindelse med forordningen bør specificeres, især med hensyn til forvaltningen af toldkontingenter, for at bekæmpe bedrageri og føre tilsyn med markedet.
(23)
Kommissionens forordning (EF) nr. 565/2002, Kommissionens forordning (EF) nr. 228/2004 af 3. februar 2004 om overgangsforanstaltninger for Kommissionens forordning (EF) nr. 565/2002 som følge af Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse (6) og Kommissionens forordning (EF) nr. 229/2004 af 10. februar 2004 om fravigelse af forordning (EF) nr. 565/2002 for så vidt angår datoerne for indgivelse af licensansøgninger for import af hvidløg for første kvartal af importperioden 2004/05 (7) bør ophæves. Nærværende forordning bør for første gang anvendes på ansøgninger om importlicens for det første kvartal af importperioden 2006/07. Da den import, der er underlagt bestemmelserne om »B«-licenser i nærværende forordning, for tiden ikke er underkastet særlige regler for udstedelse af licenser, og for at sikre en mere effektiv kontrol bør bestemmelserne om »B«-licenser anvendes så hurtigt som muligt.
(24)
For import af hvidløg, der efter nærværende forordnings ikrafttræden foretages i henhold til importlicenser, der er udstedt efter forordning (EF) nr. 565/2002 og enhver forordning om åbning og forvaltning af autonome toldkontingenter for hvidløg, bør de bestemmelser, der var i kraft, da disse importlicenser blev udstedt, fortsat anvendes.
(25)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Friske Frugter og Grøntsager -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Åbning af toldkontingenter og gældende toldsatser
1. I henhold til afgørelse 2001/404/EF åbnes der toldkontingenter for import til Fællesskabet af hvidløg henhørende under KN-kode 0703 20 00 (i det følgende benævnt »hvidløg«) på betingelserne i denne forordning. Størrelsen af hvert toldkontingent, den periode, det gælder for, og løbenummeret er anført i bilag I.
2. Værditolden for hvidløg, der importeres under de i stk. 1 omhandlede toldkontingenter, er på 9,6 %.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås der ved:
1)
»importperiode«: perioden fra den 1. juni til den 31. maj det efterfølgende år
2)
»nye medlemsstater«: Tjekkiet, Estland, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Malta, Polen, Slovenien og Slovakiet
3)
»andre lande«: tredjelande undtagen Argentina og Kina
4)
»ansvarlige myndigheder«: det eller de organer, der er udpeget af medlemsstaterne til at gennemføre denne forordning
5)
»referencemængde«: den mængde hvidløg, der er blevet importeret af en traditionel importør, jf. artikel 3, som følger:
a)
for traditionelle importører, der importerede hvidløg mellem 1998 og 2000 til Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004, den største mængde hvidløg, der blev importeret i et af kalenderårene 1998, 1999 eller 2000
b)
for traditionelle importører, der importerede hvidløg mellem 2001 og 2003 til de nye medlemsstater, den største mængde hvidløg, der blev importeret
i)
enten i kalenderåret 2001, 2002 eller 2003
ii)
eller i importperioden 2001/02, 2002/03 eller 2003/04
c)
for traditionelle importører, der ikke falder ind under litra a) eller b), den største mængde hvidløg, der er blevet importeret i en af de første tre importperioder, hvor de har opnået importlicenser efter forordning (EF) nr. 565/2002 eller nærværende forordning.
Der tages ikke hensyn til hvidløg med oprindelse i de nye medlemsstater eller Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004 ved beregningen af referencemængden.
De nye medlemsstater vælger og anvender en af de i litra b) omhandlede to metoder på alle traditionelle importører efter objektive kriterier og på en sådan måde, at der sikres de erhvervsdrivende lige behandling.
Artikel 3
Kategorier importører
1. Ved »traditionelle importører« forstås importører, det være sig fysiske eller juridiske personer, enkeltpersoner eller sammenslutninger af erhvervsdrivende, der er etableret i overensstemmelse med national ret, og som kan bevise, at de:
a)
har opnået licenser efter forordning (EF) nr. 565/2002 eller nærværende forordning i hver af de tre foregående importperioder
b)
har importeret hvidløg til Fællesskabet i mindst to af de tre foregående importperioder
c)
har importeret mindst 50 t frugt og grøntsager som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 til Fællesskabet i importperioden forud for deres ansøgning.
2. Ved »nye importører« forstås andre importører end de i stk. 1 omhandlede importører, det være sig fysiske eller juridiske personer, enkeltpersoner eller sammenslutninger af erhvervsdrivende, der er etableret i overensstemmelse med national ret, og som i hvert af de to foregående kalenderår har importeret mindst 50 t frugt og grøntsager som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 til Fællesskabet. Overholdelsen af denne betingelse dokumenteres ved, at den pågældende er optaget i et handelsregister i medlemsstaten, eller ved ethvert andet bevis, der er godkendt af medlemsstaten, og ved et importbevis.
3. Uanset stk. 1 og 2 gælder følgende med hensyn til importperioden fra den 1. juni 2006 til den 31. maj 2007 i de nye medlemsstater:
a)
ved »traditionelle importører« forstås importører, det være sig fysiske eller juridiske personer, enkeltpersoner eller sammenslutninger af erhvervsdrivende, der er etableret i overensstemmelse med national ret, og som kan bevise, at:
i)
de har importeret hvidløg fra andre oprindelseslande end de nye medlemsstater eller Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004 i mindst to af de tre foregående importperioder
ii)
de har importeret mindst 50 t frugt og grøntsager som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 i det foregående kalenderår
iii)
importen i nr. i) og ii) har fundet sted til den nye medlemsstat, hvor den pågældende importørs hovedsæde befinder sig
b)
ved »nye importører« forstås andre end de i litra a) omhandlede traditionelle importører, det være sig handlende, fysiske eller juridiske personer, enkeltpersoner eller sammenslutninger af erhvervsdrivende, der er etableret i overensstemmelse med national ret, og som kan bevise, at:
i)
de har importeret mindst 50 t frugt og grøntsager som omhandlet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 2200/96 fra andre oprindelseslande end de nye medlemsstater eller Fællesskabet i dets sammensætning pr. 30. april 2004 i hvert af de to foregående kalenderår
ii)
importen i nr. i) har fundet sted til den nye medlemsstat, hvor den pågældende importørs hovedsæde befinder sig.
Artikel 4
Forelæggelse af importlicenser
1. Importeret hvidløg kan kun overgå til fri omsætning i Fællesskabet, hvis der forelægges en importlicens, der er udstedt efter denne forordning.
2. Hvidløg kan kun overgå til fri omsætning under de i artikel 1, stk. 1, omhandlede kontingenter, hvis rubrik 24 i den pågældende importlicens indeholder en af angivelserne i bilag II.
Sådanne importlicenser omtales i det følgende som »A-licenser«. Andre importlicenser omtales i det følgende som »B-licenser«.
Artikel 5
Almindelige bestemmelser om licensansøgninger og importlicenser
1. Forordning (EF) nr. 1291/2000 gælder for »A«- og »B«-licenser, undtagen hvis andet er fastsat i nærværende forordning.
2. »A«-licenser gælder kun for det kvartal, de er udstedt for. I »A«-licensernes rubrik 24 anføres en af angivelserne i bilag III.
»B«-licenser er gyldige i tre måneder fra udstedelsesdatoen.
3. Det sikkerhedsbeløb, der er omhandlet i artikel 15, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1291/2000, er på 50 EUR pr. t.
4. I rubrik 8 i ansøgninger om »A«- og »B«-licenser og importlicenser angives oprindelseslandet, og ordet »ja« markeres med et kryds. Importlicensen er kun gyldig for import med oprindelse i det angivne land.
5. Uanset artikel 9, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1291/2000 kan rettighederne i forbindelse med »A«- og »B«-licenser ikke overdrages.
Artikel 6
Fordeling af de samlede mængder på traditionelle og nye importører
1. Den samlede mængde, der tildeles Argentina, Kina og andre lande jf. bilag I, fordeles således:
a)
70 % til traditionelle importører
b)
30 % til nye importører.
2. Udnyttes den tildelte mængde med oprindelse i Argentina, Kina og andre lande i et kvartal ikke fuldt ud af en kategori importører, tildeles resten til den anden kategori importører.
3. Med hensyn til hver af de i stk. 2 omhandlede tre oprindelser og hvert af de i bilag I anførte kvartaler, udstedes der kun »A«-licenser for en mængde, der højst er lig med summen af:
a)
den i bilag I anførte mængde for det pågældende kvartal og den pågældende oprindelse
b)
de mængder, der ikke er ansøgt om i det foregående kvartal for den pågældende oprindelse
c)
den uudnyttede mængde, som Kommissionen er blevet underrettet om i forbindelse med de tidligere udstedte »A«-licenser for den pågældende oprindelse.
Den mængde, der ikke er ansøgt om, eller som ikke er udnyttet i en importperiode, kan dog ikke overføres til den efterfølgende importperiode.
Artikel 7
Restriktioner for ansøgninger om »A«-licens
1. Den samlede mængde, der er omfattet af ansøgninger om »A«-licens, som en traditionel importør har indgivet i en importperiode, må ikke overstige hans referencemængde. De ansvarlige myndigheder afviser ansøgninger, der ikke opfylder denne betingelse.
2. Den samlede mængde, der er omfattet af ansøgninger om »A«-licens, der indgives af en ny importør i et kvartal, må ikke overstige 10 % af den i bilag I anførte mængde for det pågældende kvartal og den pågældende oprindelse. De ansvarlige myndigheder afviser ansøgninger, der ikke opfylder denne betingelse.
Artikel 8
Indgivelse af importlicensansøgninger
1. En ansøger kan kun indgive ansøgninger om »A«- og »B«-licenser til de ansvarlige myndigheder i en enkelt medlemsstat, nemlig den medlemsstat, hvor ansøgeren er momsregistreret.
2. Kun importører som defineret i artikel 3 kan indgive ansøgninger om »A«-licens.
For at underbygge ansøgningerne om »A«-licens fremlægger importørerne de nødvendige oplysninger, så de pågældende medlemsstaters ansvarlige myndigheder kan undersøge, om betingelserne i artikel 3 er opfyldt til deres tilfredshed.
Når nye importører har opnået importlicenser efter nærværende forordning eller forordning (EF) nr. 565/2002 i den tidligere importperiode, skal de fremlægge bevis for, at mindst 90 % af den mængde, de havde fået tildelt, rent faktisk er overgået til fri omsætning.
Fremlægges det i tredje afsnit omhandlede bevis ikke, eller viser det fremlagte bevis, at mindre end 90 % af den mængde, en importør har fået tildelt, rent faktisk er overgået til fri omsætning i et kvartal i den i nævnte afsnit omhandlede importperiode, udstedes der ingen importlicens til ansøgeren undtagen i tilfælde af force majeure.
3. Importører indgiver deres ansøgninger om »A«-licens i de første fem arbejdsdage i april, juli, oktober og januar før det respektive kvartal.
4. Importørerne vedlægger deres ansøgninger om »A«-licens en erklæring om, at de er klar over og forpligter sig til at overholde bestemmelserne i artikel 7.
Sådanne erklæringer underskrives og attesteres som korrekte af importøren.
5. Ansøgningerne om »A«-licens skal i rubrik 20 have påtegnelsen »traditionel importør« eller »ny importør«, alt efter om de indgives af henholdsvis en traditionel importør eller en ny importør.
6. Der kan ikke indgives ansøgninger om »A«-licens for et bestemt kvartal eller for en bestemt oprindelse, når der ikke er anført nogen mængde i bilag I for nævnte kvartal og for nævnte oprindelse.
7. Der kan ikke udstedes en »B«-licens på grundlag af en ansøgning om »A«-licens.
Artikel 9
Indberetning af ansøgninger om »A«-licens
Senest den 15. i hver måned, jf. artikel 8, stk. 3, indberetter medlemsstaterne den mængde, der er omfattet af ansøgninger om »A«-licens, der er indgivet for det pågældende kvartal, til Kommissionen.
Indberetningerne fordeles på oprindelse. Indberetningerne indeholder også særskilte tal for de mængder hvidløg, som henholdsvis traditionelle og nye importører har ansøgt om.
Indberetningerne foretages elektronisk ved brug af den formular, Kommissionen forsyner medlemsstaterne med.
Artikel 10
Udstedelse af importlicenser
1. De ansvarlige myndigheder udsteder »A«-licenserne på den syvende arbejdsdag efter den i artikel 9 fastsatte indberetning.
2. Konstateres det i et kvartal, at den mængde, der ansøges om under de i artikel 1, stk. 1, omhandlede kontingenter, overstiger den disponible mængde, fastsætter Kommissionen ved en forordning en tildelingskoefficient for de pågældende ansøgninger om »A«-licens og suspenderer om nødvendigt udstedelsen af »A«-licenser for de efterfølgende ansøgninger.
Anvendes første afsnit, udsteder de ansvarlige myndigheder »A«-licenser på den tredje arbejdsdag efter den i nævnte afsnit omhandlede forordnings ikrafttrædelse.
3. Der kan ikke udstedes »A«-licens for import af produkter med oprindelse i de af de i bilag IV nævnte lande, der ikke har tilsendt Kommissionen de oplysninger, der er nødvendige for at iværksætte en procedure for administrativt samarbejde i overensstemmelse med artikel 63, 64 og 65 i forordning (EØF) nr. 2454/93. Fremsendelsen af oplysningerne anses for at være foretaget på datoen for den offentliggørelse, der er fastsat i nærværende forordnings artikel 15.
4. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen listen over traditionelle og nye importører, der ansøger om »A«-licenser i det pågældende kvartal, på den i artikel 9, stk. 1, omhandlede dag. Når det drejer sig om sammenslutninger af erhvervsdrivende, der er etableret i overensstemmelse med national ret, skal de tilsluttede erhvervsdrivende også anføres på listen.
De i første afsnit omhandlede meddelelser foretages elektronisk på den formular, Kommissionen forsyner medlemsstaterne med.
5. Der gælder ingen mængderestriktion for »B«-licenser, der straks udstedes.
Artikel 11
Tilbagetrækning af ansøgninger om »A«-licens
Er den mængde, der er omfattet af en »A«-licens, ifølge artikel 10, stk. 2, mindre end den mængde, der er ansøgt om »A«-licens for, kan den pågældende importør anmode de ansvarlige myndigheder om at trække ansøgningen om »A«-licens tilbage inden tre arbejdsdage efter ikrafttrædelsen af den forordning, der er vedtaget efter artikel 10, stk. 2. Ved en sådan tilbagetrækning frigives hele sikkerhedsstillelsen straks.
Artikel 12
Medlemsstaternes meddelelser til Kommissionen
1. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen følgende:
a)
den mængde, der er ansøgt om »B«-licens for
b)
for importlicenser, der ikke er udnyttet eller kun udnyttet delvist, den mængde i »A«-licenserne, der svarer til forskellen mellem den mængde, der er afskrevet på bagsiden af licenserne, og den mængde, de er udstedt for, for det sidst afsluttede kvartal
c)
den mængde i de ansøgninger om »A«-licens, der er trukket tilbage efter artikel 11.
2. De i stk. 1 nævnte oplysninger indberettes:
a)
med hensyn til stk. 1, litra a), senest den anden arbejdsdag i hver uge for ansøgninger, der er modtaget den foregående uge
b)
med hensyn til stk. 1, litra b), senest den dag, der er anført i artikel 9, stk. 1
c)
med hensyn til stk. 1, litra c), senest den sidste dag i hver måned, der er anført i artikel 8, stk. 3.
Er der ikke indgivet ansøgninger om »B«-licens, eller er der ikke uudnyttede eller tilbagetrukne mængder, jf. stk. 1, litra b) og c), underretter den pågældende medlemsstat Kommissionen herom på den i nærværende stykke anførte dag.
3. De i stk. 1 omhandlede meddelelser foretages elektronisk ved brug af den formular, Kommissionen forsyner medlemsstaterne med.
Den pågældende mængde opdeles efter dag for indgivelse af ansøgning om importlicens, efter oprindelsestredjeland, efter licenstype (»A«- eller »B«-licens) og for »A«-licenser efter kategori importør, jf. artikel 3.
Artikel 13
Oprindelsescertifikater
Hvidløg med oprindelse i et tredjeland som anført i bilag IV kan kun overgå til fri omsætning i Fællesskabet, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
der fremlægges et oprindelsescertifikat, som er udstedt af de ansvarlige nationale myndigheder i det pågældende tredjeland, jf. artikel 56-62 i forordning (EØF) nr. 2454/93
b)
produktet er forsendt direkte fra landet til Fællesskabet efter artikel 14.
Artikel 14
Direkte transport
1. Nedenstående produkter anses for at være transporteret direkte fra de i bilag IV anførte tredjelande til Fællesskabet:
a)
produkter, hvis transport ikke passerer igennem noget andet tredjelands territorium
b)
produkter, hvis transport passerer igennem et eller flere andre tredjelande end oprindelseslandet med eller uden omladning eller midlertidig oplagring i disse lande, hvis transporten gennem disse lande er nødvendig af geografiske grunde eller af transporthensyn, og hvis produkterne:
i)
er forblevet under toldmyndighedernes tilsyn i transit- eller oplagringslandet eller -landene
ii)
ikke er bragt på markedet eller overgået til frit forbrug der
iii)
ikke har undergået andre behandlinger end aflæsning og genpålæsning eller enhver anden behandling, der skal sikre, at deres tilstand ikke forringes.
2. Som bevis for, at betingelserne i stk. 1, litra b), er opfyldt, skal medlemsstaternes ansvarlige myndigheder have forelagt:
a)
et gennemgående transportdokument, der er udfærdiget i oprindelseslandet, og som dækker transporten gennem transitlandet eller -landene, eller
b)
en erklæring fra toldmyndighederne i transitlandet eller -landene, der indeholder:
i)
en nøjagtig varebeskrivelse
ii)
datoerne for aflæsning og genpålæsning med detaljerede oplysninger til identifikation af de anvendte transportmidler
iii)
en erklæring til attestering af de forhold, som produkterne har været opbevaret under
c)
eller hvis det i litra a) eller b) omhandlede bevis ikke kan fremlægges, alle andre underbyggende dokumenter.
Artikel 15
Administrativt samarbejde med visse tredjelande
Så snart hvert tredjeland, der er anført i bilag IV til nærværende forordning, har fremsendt de oplysninger, der er nødvendige for iværksættelsen af en procedure for administrativt samarbejde, jf. artikel 63, 64 og 65 i forordning (EØF) nr. 2454/93, offentliggøres der en meddelelse om fremsendelsen af disse oplysninger i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven.
Artikel 16
Sanktioner for importører
1. Konstateres det, at ansøgninger eller erklæringer, der vedrører »A«-licenser, og som en importør har indgivet til de ansvarlige myndigheder i en medlemsstat, er falske, vildledende eller unøjagtige, medmindre dette helt klart skyldes en ægte fejl, udelukker medlemsstatens ansvarlige myndigheder afhængigt af uregelmæssighedens alvor importøren fra ordningen for ansøgninger om »A«-licens i op til fire kvartaler efter konstateringen, uden at dette berører anvendelsen af relevante nationale love. I sådanne tilfælde fortabes hele den i artikel 5, stk. 3, nævnte sikkerhedsstillelse.
2. Medlemsstaterne kan vedtage supplerende nationale bestemmelser om indgivelse af ansøgninger om »A«-licens til deres ansvarlige myndigheder og kan indføre sanktioner, der skal pålægges importører, der er momsregistreret på deres nationale territorium, i forhold til uregelmæssighedens alvor. Medlemsstaterne underretter straks Kommissionen om indførelsen af sådanne nationale bestemmelser.
Artikel 17
Oplysninger fra Kommissionen
Hver syvende arbejdsdag efter den 15. i hver måned som nævnt i artikel 8, stk. 3, sender Kommissionen medlemsstaterne de oplysninger, den har modtaget efter artikel 10, stk. 4, for at lette påvisningen eller forebyggelsen af falske ansøgninger fra de erhvervsdrivende.
Hver syvende arbejdsdag efter den 15. i hver måned som nævnt i artikel 8, stk. 3, sender Kommissionen medlemsstaterne alle de oplysninger, den har modtaget efter artikel 12.
Kommissionen meddeler regelmæssigt medlemsstaterne på rette tidspunkt og måde, hvilke kontingentmængder der er udnyttet, og hvilke oplysninger den har modtaget efter artikel 16, stk. 2.
Kommissionen meddeler medlemsstaterne alle andre relevante oplysninger, især dem, der kan hjælpe til at forebygge bedrageri.
Artikel 18
Administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne
Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for at etablere et indbyrdes administrativt samarbejde, med henblik på at sikre, at denne forordning anvendes korrekt.
Artikel 19
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 565/2002, (EF) nr. 228/2004 og (EF) nr. 229/2004 ophæves fra den 1. april 2006.
Forordning (EF) nr. 565/2002, (EF) nr. 228/2004 og (EF) nr. 229/2004 anvendes dog fortsat for importlicenser, der er udstedt i henhold til nævnte forordninger for den importperiode, der udløber den 31. maj 2006.
Artikel 20
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Bestemmelserne om »A«-licenser for den importperiode, der begynder den 1. juni 2006, anvendes fra den 1. april 2006.
Bestemmelserne om »B«-licenser anvendes fra den 1. januar 2006.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. november 2005.
NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1870/2005
ze dne 16. listopadu 2005
o otevření a správě celních kvót a zavedení režimu dovozních licencí a osvědčení o původu pro česnek dovážený ze třetích zemí
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na smlouvu o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska,
s ohledem na akt o přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska, a zejména na čl. 41 odst. 1 tohoto aktu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2200/96 ze dne 28. října 1996 o společné organizaci trhu s ovocem a zeleninou (1), a zejména na čl. 31 odst. 2 a čl. 34 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na základě jednání vedených v souladu s článkem XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 Společenství změnilo podmínky pro dovoz česneku. Od 1. června 2001 se obvyklé clo na dovážený česnek spadající pod kód KN 0703 20 00 skládá ze cla ve výši 9,6 % hodnoty zboží a zvláštní částky ve výši 1 200 EUR za 1 tunu čisté hmotnosti. Dohodou ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Argentinskou republikou na základě článku XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změně koncesí u česneku stanovených v tabulce CXL, která tvoří přílohu GATT, schválenou rozhodnutím Rady 2001/404/ES (2), však byla otevřena kvóta o objemu 38 370 tun, která je osvobozena od zvláštního cla (dále jen „kvóta GATT“). Dohoda stanoví, že tato kvóta bude rozdělena na 19 147 tun pro dovoz z Argentiny (pořadová čísla 09.4104 a 09.4099), 13 200 tun pro dovoz z Číny (pořadová čísla 09.4105 a 09.4100) a 6 023 tun pro dovoz ze všech ostatních třetích zemí (pořadová čísla 09.4106 a 09.4102).
(2)
Česnek může být rovněž dovážen mimo rámec kvóty GATT za běžné clo nebo za preferenčních podmínek stanovených dohodami uzavřenými mezi Společenstvím a některými třetími zeměmi.
(3)
Česnek je s roční produkcí zhruba 250 000 tun v EU důležitým produktem odvětví ovoce a zeleniny v Evropské unii. Roční dovoz ze třetích zemí v rozmezí od 60 000 do 80 000 tun je rovněž významný. Dvěma hlavními dodavateli ze třetích zemí jsou Čína (30 000 až 40 000 tun za rok) a Argentina (okolo 15 000 tun za rok).
(4)
Podmínky, kterými se řídí správa uvedených kvót, jsou stanoveny nařízením Komise (ES) č. 565/2002 ze dne 2. dubna 2002, kterým se stanoví postup pro spravování celních kvót a kterým se zavádí systém osvědčení o původu česneku dováženého ze třetích zemí (3). S ohledem na zkušenosti s prováděním uvedeného nařízení a s cílem zjednodušit a vyjasnit systém je třeba změnit některé ze současných podmínek.
(5)
Vzhledem k existenci zvláštního cla na nepreferenční dovozy nad rámec kvóty GATT je pro správu kvóty nezbytné zavést systém dovozních licencí. Takový systém by měl rovněž umožnit podrobné sledování celkového dovozu česneku. Podrobná pravidla tohoto systému by měla doplnit pravidla stanovená nařízením Komise (ES) č. 1291/2000 ze dne 9. června 2000, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty (4), nebo se od nich v připadě potřeby odchýlit.
(6)
Za účelem co nejdůkladnějšího sledování všech dovozů, zejména po nedávných případech podvodu, by se měly zavést dvě kategorie dovozních licencí pro všechny dovozy česneku. Zkušenost ukazuje, že k podvodu dochází při překládce čínského česneku v třetích zemích, které mají preferenční obchodní dohody s Evropským společenstvím. Česnek vstupuje na území EU s falešnými doklady.
(7)
Přechod z jednoho systému na druhý by měl být co nejplynulejší. Pro tento účel by měla být převzata některá prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 565/2002 a tradiční časový rozvrh dovozu by měl být zachován.
(8)
Dovoz česneku by měl být sledován v souladu s článkem 308d nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (5).
(9)
Je třeba i nadále zajistit přiměřené zásoby česneku na trhu Společenství za stabilní ceny, aby se zabránilo zbytečnému narušení trhu formou prudkého kolísání cen a nežádoucím dopadům na producenty Společenství. Pro tento účel je třeba povzbuzovat zvýšenou konkurenci mezi dovozci a snížit jejich administrativní zátěž.
(10)
V zájmu stávajících dovozců, kteří běžně dovážejí značná množství česneku, a dále v zájmu nových dovozců, kteří vstupují na trh a kterým by se měla poskytnout rovná příležitost při podání žádosti o dovozní licence pro množství česneku v rámci celních kvót, je třeba rozlišovat mezi tradičními dovozci a novými dovozci. Je třeba stanovit jasnou definici těchto dvou kategorií dovozců a určitá kritéria týkající se postavení žadatelů a používání přidělených dovozních licencí.
(11)
Množství, která se přidělí uvedeným kategoriím dovozců se určí na základě skutečně dovezených množství a nikoli na základě vydaných dovozních licencí.
(12)
Aby se dovozcům v České republice, Estonsku, Kypru, Lotyšsku, Litvě, Maďarsku, Maltě, Polsku, Slovinsku a Slovensku (dále „nové členské státy“) umožnilo využívat tohoto nařízení, je třeba provést úpravy na dovozní období 2005/06 a 2006/07, aby se zajistilo, že se rozlišuje na jedné straně mezi tradičními dovozci a novými dovozci Společenství ve složení k 30. dubnu 2004 a tradičními dovozci a novými dovozci v nových členských státech na straně druhé.
(13)
Aby se zohlednily různé skladby obchodu v různých nových členských státech, měl by se příslušným orgánům nových členských států umožnit výběr mezi dvěma metodami pro stanovení referenčního množství jejich tradičních dovozců.
(14)
Žádosti o dovozní licence pro dovoz česneku ze třetích zemí podané dovozci obou kategorií by měly být předmětem určitých omezení. Taková omezení jsou nezbytná nejen pro zajištění hospodářské soutěže mezi dovozci, ale pro dovozce, kteří jsou skutečně zapojeni do obchodní činnosti na trhu s ovocem a zeleninou, poskytují možnost obhajovat jejich legitimní obchodní postavení vůči jiným dovozcům a vylučují možnost, že by jediný dovozce byl schopen ovládat trh.
(15)
Pro zachování hospodářské soutěže mezi skutečnými dovozci a vyloučení spekulace při přidělování dovozních licencí a zneužívání systému, který by mohl fungovat v rozporu s legitimním obchodním postavením nových a tradičních dovozců, je třeba zavést přísnější kontroly správného používání dovozních licencí. Pro tento účel by měl být zakázán převod dovozních licencí.
(16)
S cílem snížit správní zatížení pro dovozce a možnosti podvodu by se žádosti o dovozní licenci měly předkládat pouze v členském státě, ve kterém je dovozce zapsán v registru.
(17)
Je rovněž nezbytné, aby existovala opatření, která co nejvíce omezí spekulativní žádosti o dovozní licence, které mohou vyústit v ne zcela použité celní kvóty. Vzhledem k povaze a hodnotě produktu se jistota podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 1291/2000 složí pro každou tunu česneku, pro kterou byla podána žádost o dovozní licenci. Jistota by měla být složena v dostatečné výši, aby se tím odradily spekulativní žádosti, ale ne v takové výši, aby se tím odradili dovozci skutečně zapojení do obchodní činnosti s česnekem. Nejobjektivnější vhodná výše jistoty dosahuje 5 % běžného dodatečného cla použitelného na dovozy česneku kódu KN 0703 20 00.
(18)
Pro zajištění řádné správy kvót GATT je třeba stanovit opatření, která Komise přijme v případě, že množství česneku určitého původu nebo za určité čtvrtletí, na které se vztahují žádosti o dovozní licence, překročí množství stanovené rozhodnutím 2001/404/ES, k němuž je přičteno nevyužité množství z dříve vydaných dovozních licencí. Pokud taková opatření zahrnou použití koeficientu přidělení při vydání dovozních licencí, měla by se stanovit možnost stažení žádostí pro tyto dovozní licence s okamžitým uvolněním jistoty.
(19)
Pro zajištění řádného používání kvót členské státy pravidelně oznámí Komisi množství, na něž se vztahují dovozní licence vydané příslušnými orgány členských států a která nebyla dovozci využita. Množství, na která se vztahují dovozní licence, zahrnou žádosti o dovozní licence stažené dovozci.
(20)
Pro účely spravování celních kvót pro česnek musí dovozci, kteří podali žádosti o dovozní licence, připojit ke svým žádostem určeným příslušným orgánům členského státu prohlášení, v němž se zavazují, že budou dodržovat omezení stanovená tímto nařízením. S cílem předcházet zneužívání systému je třeba stanovit odrazující sankce a poskytnout členským státům určitý prostor při ukládání dovozcům, kteří předložili falešné, zavádějící či nesprávné žádosti nebo prohlášení příslušným orgánům, doplňujících sankcí společně se sankcemi stanovenými tímto nařízením.
(21)
Pro lepší kontrolu a předcházení riziku odklonu obchodu v důsledku nesprávné dokumentace je třeba zachovat stávající systém osvědčení o původu pro česnek dovážený z některých třetích zemí a požadavek, aby uvedený česnek byl přepravován přímo z třetí země původu do Společenství a rozšířit seznam zemí podle dodatečných informací. V souladu s články 56 až 62 nařízení (EHS) č. 2454/93 vydají tato osvědčení o původu příslušné vnitrostátní orgány.
(22)
Je třeba upřesnit veškerou výměnu informací mezi členskými státy a Komisí podle tohoto nařízení, zejména pro účely spravování celních kvót, přijímání opatření proti podvodům a kontroly trhu.
(23)
Je třeba zrušit nařízení (ES) č. 565/2002, nařízení Komise (ES) č. 228/2004 ze dne 3. února 2004, kterým se stanoví přechodná opatření k nařízení (ES) č. 565/2002 v důsledku přistoupení České republiky, Estonska, Kypru, Lotyšska, Litvy, Maďarska, Malty, Polska, Slovinska a Slovenska (6), a nařízení Komise (ES) č. 229/2004 ze dne 10. února 2004, kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 565/2002 týkající se termínů pro podání žádostí o licence pro dovozy česneku v prvním čtvrtletí dovozního období 2004/05 (7). Toto nařízení se poprvé použije pro žádosti o dovozní licence na první čtvrtletí dovozního období 2006/07. Vzhledem k tomu, že dovozní činnosti řízené ustanoveními tohoto nařízení pro „B“ licence nejsou v současnosti předmětem žádných zvláštních licenčních pravidel, a pro zajištění efektivnější kontroly se ustanovení pro „B“ licence použijí co nejdříve.
(24)
Pro dovoz česneku podle dovozních licencí vydaných podle nařízení (ES) č. 565/2002 a nařízení o otevření a správě autonomních celních kvót pro česnek, k němuž dojde po vstupu v platnost tohoto nařízení, se i nadále použijí ustanovení platná v okamžiku vydání těchto dovozních licencí.
(25)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro čerstvé ovoce a zeleninu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Otevření celních kvót a příslušných cel
1. V souladu s rozhodnutím 2001/404/ES se otevírají celní kvóty pro dovoz česneku kódu KN 0703 20 00 (dále jen „česnek“) do Společenství, na který se vztahují podmínky stanovené v tomto nařízení. Objem každé celní kvóty, období, kterého se týká, a pořadové číslo jsou stanovené v příloze I tohoto nařízení.
2. Valorické clo použitelné pro česnek dovezený v rámci kvót uvedených v odstavci 1 je stanoveno na 9,6 %.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1.
„dovozním obdobím“ se rozumí období od 1. června do 31. května následujícího roku;
2.
„novými členskými státy“ se rozumí Česká republika, Estonsko, Kypr, Lotyšsko, Litva, Maďarsko, Malta, Polsko, Slovinsko a Slovensko;
3.
„jinými zeměmi“ se rozumí třetí země s výjimkou Argentiny a Číny;
4.
„příslušnými orgány“ se rozumí subjekt nebo subjekty určené členskými státy pro provádění tohoto nařízení;
5.
„referenčním množstvím“ se rozumí množství česneku dovezené tradičními dovozci ve smyslu článku 3, které je toto:
a)
pro tradiční dovozce, kteří dováželi česnek do Společenství ve složení k 30. dubnu 2004 v letech 1998 až 2000, se jedná o maximální množství česneku dovezená během jednoho z kalendářních roků 1998, 1999 a 2000;
b)
pro tradiční dovozce, kteří v letech 2001 až 2003 dováželi česnek do nových členských států, se jedná o maximální množství česneku dovezená během
i)
některého z kalendářních roků 2001, 2002 nebo 2003,
ii)
nebo během některého z dovozních období 2001/02, 2002/03 nebo 2003/2004;
c)
pro tradiční dovozce, kteří nespadají pod písmeno a) nebo b), se jedná o maximální množství česneku dovezená během jednoho z prvních tří dovozních období, během nichž obdrželi dovozní licence podle nařízení (ES) č. 565/2002 nebo tohoto nařízení.
Při výpočtu referenčního množství se nepřihlédne k česneku pocházejícímu z nových členských států nebo ze Společenství ve složení k 30. dubnu 2004.
Nové členské státy vyberou a použijí pro všechny tradiční dovozce jednu ze dvou metod uvedených pod písmenem b) v souladu s objektivními kritérii a způsobem, který zajistí rovné zacházení pro všechny hospodářské subjekty.
Článek 3
Kategorie dovozců
1. „Tradičními dovozci“ se rozumí dovozci, bez ohledu na to, zda jde o fyzické nebo právnické osoby, jednotlivce nebo seskupení hospodářských subjektů zřízené v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kteří mohou prokázat, že:
a)
získali dovozní licence podle nařízení (ES) č. 565/2002 nebo tohoto nařízení v každém ze tří předchozích dovozních období;
b)
v nejméně dvou ze tří předchozích dovozních období dováželi česnek do Společenství;
c)
během dovozního období předcházejícího podání žádosti dovezli do Společenství nejméně 50 tun ovoce a zeleniny podle čl. 1 odst. 2 nařízení č. 2200/96.
2. „Novými dovozci“ se rozumí jiní dovozci, než dovozci uvedení v odstavci 1, bez ohledu na to, zda jde o fyzické nebo právnické osoby, jednotlivce nebo seskupení hospodářských subjektů zřízené v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kteří během dvou předchozích kalendářních let dovezli do Společenství nejméně 50 tun ovoce a zeleniny podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96. Soulad s touto podmínkou se potvrdí registrací v obchodním rejstříku členského státu nebo jiným rovnocenným dokladem uznaným členským státem a dokladem o dovozu.
3. Odchylně od odstavců 1 a 2 a pro dovozní období od 1. června 2006 do 31. května 2007 a pouze v nových členských státech se:
a)
„tradičními dovozci“ rozumí dovozci, bez ohledu na to, zda jde o fyzické nebo právnické osoby, jednotlivce nebo seskupení hospodářských subjektů zřízené v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kteří mohou prokázat, že:
i)
v nejméně dvou ze tří předchozích dovozních období dováželi česnek z jiných zemí původu, než jsou nové členské státy nebo Společenství ve složení k 30. dubnu 2004;
ii)
během předcházejícího kalendářního roku dovezli do Společenství nejméně 50 tun ovoce a zeleniny podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96.
iii)
dovozy uvedené v bodech (i) a (ii) se uskutečnily v novém členském státě, kde má dotčený dovozce sídlo;
b)
„novými dovozci“ rozumí jiní než tradiční dovozci podle písmene a), bez ohledu na to, zda jde o fyzické nebo právnické osoby, jednotlivce nebo seskupení hospodářských subjektů zřízené v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kteří mohou prokázat, že:
i)
v každém ze dvou předcházejících kalendářních let dovezli z jiných zemí původu než nové členské státy nebo Společenství ve složení k 30. dubnu 2004 nejméně 50 tun ovoce a zeleniny podle čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 2200/96;
ii)
dovozy uvedené v bodě i) se uskutečnily v novém členském státě, kde má dotčený dovozce sídlo.
Článek 4
Předkládání dovozních licencí
1. Každé propuštění dovezeného česneku do volného oběhu ve Společenství je podmíněno předložením dovozní licence vydané v souladu s tímto nařízením.
2. Česnek může být propuštěn do volného oběhu v rámci kvót uvedených v čl. 1 odst. 1, pokud kolonka 24 příslušné dovozní licence bude obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze II.
Takové dovozní licence se dále uvádějí jen jako „A“ licence. Ostatní dovozní licence se dále uvádějí jen jako „B“ licence.
Článek 5
Obecná ustanovení týkající se žádostí o dovozní licence a dovozních licencí
1. Nařízení (ES) č. 1291/2000 se použije na „A“ a „B“ licence, nestanoví-li toto nařízení jinak.
2. „A“ licence jsou platné pouze pro čtvrtletí, pro které byly vydány. Kolonka 24 musí obsahovat jednu z poznámek uvedených v příloze III.
„B“ licence jsou platné tři měsíce od data vydání.
3. Jistota podle čl. 15 odst. 2 nařízení (ES) č. 1291/2000 činí 50 EUR za tunu.
4. V kolonce 8 žádostí o licence a licencí „A“ a „B“ se uvede země původu a slovo „ano“ se označí křížkem. Dovozní licence jsou platné pouze pro dovozy z uvedené země původu.
5. Odchylně od čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 1291/2000 nelze převést práva plynoucí z „A“ a „B“ licencí.
Článek 6
Přidělování celkových množství tradičním a novým dovozcům
1. Celkové množství přidělené Argentině, Číně a jiným zemím podle přílohy I se rozdělí takto:
a)
70 % tradičním dovozcům;
b)
30 % novým dovozcům.
2. Pokud u dovozů pocházejících z Argentiny, Číny a jiných zemí nedojde v určitém čtvrtletí k úplnému vyčerpání přiděleného množství jednou z kategorií dovozců, přidělí se zbytek do jiné kategorie.
3. Pro každé ze tří míst původu uvedených v odstavci 2 a pro každé čtvrtletí uvedené v příloze I se „A“ licence vydají pro maximální množství rovnající se:
a)
množství uvedenému v příloze I pro dané čtvrtletí a dané místo původu;
b)
množství, na které nebyla u tohoto původu v předchozím čtvrtletí podána žádná žádost;
c)
nevyužitému množství z dříve vydaných „A“ licencí pro tento původ oznámenému Komisi.
Množství, o něž nebude požádáno nebo jež nebude využito v jednom dovozním období, však nelze převést do následujícího dovozního období.
Článek 7
Omezení použitelná pro žádosti o „A“ licenci
1. Celkové množství, na které se vztahují žádosti o „A“ licenci předložené tradičním dovozcem, nemůže v dovozním období přesáhnout referenční množství tohoto dovozce. Žádosti, které nejsou v souladu s tímto pravidlem, budou příslušnými orgány zamítnuty.
2. Celkové množství, o které požádá v žádostech o „A“ licenci nový dovozce, nemůže v dovozním období přesáhnout 10 % referenčního množství uvedeného pro dané čtvrtletí a daný původ v příloze I. Žádosti, které nejsou v souladu s tímto pravidlem, budou příslušnými orgány zamítnuty.
Článek 8
Podávání žádostí o dovozní licence
1. Žadatel může předkládat žádosti o „A“ a „B“ licence pouze u příslušných orgánů jednoho členského státu a musí se jednat o stát, v němž je žadatel registrován pro účely DPH.
2. Pouze dovozci podle článku 3 mohou předkládat žádosti o „A“ licenci.
Na podporu svých žádostí o „A“ licenci dovozci poskytnou příslušným orgánům členských států veškeré informace, aby se k jejich spokojenosti ověřil soulad s podmínkami uvedenými v článku 3.
Pokud během předchozího dovozního období obdrželi noví dovozci dovozní licence podle tohoto nařízení nebo nařízení (ES) č. 565/2002, předloží důkaz, že nejméně 90 % jim přiděleného množství bylo propuštěno do volného oběhu.
Pokud nedojde k předložení důkazu podle třetího pododstavce nebo pokud předložený důkaz ukazuje, že v určitém čtvrtletí dovozního období uvedeného v uvedeném pododstavci bylo propuštěno do volného oběhu méně než 90 % množství přiděleného dovozci, nevydá se žadateli dovozní licence s výjimkou případů vyšší moci.
3. Dovozci předloží své žádosti o „A“ licence během prvních pěti pracovních dnů měsíce dubna, července, října a ledna, který předchází příslušnému čtvrtletí.
4. Dovozci přiloží ke svým žádostem o „A“ licence prohlášení, ve kterém uvedou, že jsou seznámeni s ustanoveními článku 7a že je budou dodržovat.
Takové prohlášení dovozce podepíše, čímž potvrdí jeho správnost.
5. V kolonce 20 žádostí o „A“ licenci bude uvedeno „tradiční dovozce“ nebo „nový dovozce“ podle toho, kdo žádost předložil.
6. Pokud v příloze I není pro určité čtvrtletí a pro určitý původ uvedeno žádné množství, nelze pro toto čtvrtletí a pro tento původ předložit žádné žádosti o licenci.
7. Na žádost o „A“ licenci se nemůže vydat žádná „B“ licence.
Článek 9
Sdělení o žádostech o „A“ licenci
Členské státy informují Komisi do 15. dne každého měsíce uvedeného v čl. 8 odst. 3 o množství, na které byly podány žádosti o „A“ licenci pro příslušné čtvrtletí.
Sdělení jsou členěna podle původu. Sdělení mohou rovněž poskytnout samostatné údaje o množství česneku požadovaném tradičními dovozci a novými dovozci.
Předání informací, včetně sdělení „žádné“, probíhá elektronicky na formuláři, který Komise za tímto účelem zašle členským státům.
Článek 10
Vydávání dovozních licencí
1. „A“ licence vydají příslušné orgány sedmý pracovní den následující po sdělení podle článku 9.
2. Pokud v určitém čtvrtletí množství v žádostech v rámci kvót podle čl. 1 odst. 1 převyšují dostupné množství, Komise stanoví pomocí nařízení koeficient přidělení pro dotčené žádosti o „A“ licenci a v případě potřeby zastaví vydávání „A“ licencí pro další žádosti.
Použije-li se první pododstavec, příslušné orgány vydají „A“ licence třetí pracovní den po vstupu nařízení uvedeného v tomto pododstavci v platnost.
3. Nelze vydat žádnou „A“ licenci na dovoz produktů pocházejících z těch zemí uvedených v příloze IV, které Komisi nepředložily informace nezbytné k zahájení postupu správní spolupráce podle článků 63, 64 a 65 nařízení (EHS) č. 2454/93. Informace se považuje za zaslanou dnem svého zveřejnění, jak je stanoveno v článku 15 tohoto nařízení.
4. Členské státy informují Komisi o seznamu tradičních a nových dovozců, kteří požádali o „A“ licence pro příslušné čtvrtletí v den, který je uveden v prvním odstavci článku 9. V případě seskupení hospodářských subjektů zřízených v souladu s vnitrostátními právními předpisy, se rovněž uvedou hospodářské subjekty tvořící seskupení.
Předání informací uvedených v prvním pododstavci probíhá elektronicky na formuláři, který Komise zašle členským státům.
5. „B“ licence se vydávají okamžitě a nepoužije se u nich žádné množstevní omezení.
Článek 11
Stažení žádostí o „A“ licenci
Pokud je podle čl. 10 odst. 2 množství, na které je vydána „A“ licence nižší než množství uvedené v podané žádosti o „A“ licenci, může dotčený dovozce do tří pracovních dní ode dne vstupu v platnost nařízení přijatého podle čl. 10 odst. 2 požádat příslušné orgány o stažení žádosti o „A“ licenci. V případě takového stažení se okamžitě uvolňuje jistota.
Článek 12
Sdělení členského státu Komisi
1. Členský stát informuje Komisi o tom:
a)
na jaká množství byly předloženy žádosti o „B“ licence;
b)
jaká množství nebyla využita z důvodů částečného využití nebo nevyužití „A“ licencí, tato množství odpovídají rozdílu mezi množstvími uvedenými na zadních stranách licencí a mezi množstvími, na která byly tyto licence vydány na poslední ukončené čtvrtletí;
c)
jaká množství se vztahují k žádostem o „A“ licence staženým podle článku 11.
2. Informace uvedené v odstavci 1 se předávají:
a)
v případě odst. 1 písm. a) druhý pracovní den každého týdne pro žádosti obdržené v předcházejícím týdnu;
b)
v případě odst. 1 písm. b) den následující po dni uvedeném v čl. 9 odst. 1;
c)
v případě odst. 1 písm. c) poslední den každého měsíce uvedeného v čl. 8 odst. 3.
Pokud nebyly podány žádosti o „B“ licenci nebo pokud se nevyskytují nevyužitá nebo zrušená množství ve smyslu odst. 1 písm. b) a c), členský stát o tom informuje Komisi v den, který je uveden v tomto odstavci.
3. Předání informací uvedených v prvním pododstavci probíhá elektronicky na formuláři, který Komise zašle členským státům.
Dotčená množství se rozdělí podle dne podání žádosti o dovozní licenci, třetí země původu, druhu licence („A“ nebo „B“) a pro „A“ licence podle kategorie dovozce ve smyslu článku 3.
Článek 13
Osvědčení o původu
Česnek pocházející z třetí země uvedené v příloze IV se propustí do volného oběhu ve Společenství pouze při splnění těchto podmínek:
a)
předloží se osvědčení o původu vydané příslušnými vnitrostátními orgány dané země v souladu s články 56 až 62 nařízení (EHS) č. 2454/93;
b)
produkt byl dopraven z dané země přímo do Společenství v souladu s článkem 14.
Článek 14
Přímá doprava
1. Za produkty dopravené ze třetích zemí uvedených v příloze IV přímo do Společenství se považují tyto produkty:
a)
produkty, které během své dopravy nepřekročily území žádné jiné třetí země;
b)
produkty dopravené přes území jedné nebo více třetích zemí jiných než je země jejich původu, bez ohledu na to, zda byly v těchto zemích překládány nebo dočasně skladovány, za podmínky, že je tato přeprava odůvodněná zeměpisnými důvody nebo dopravními požadavky a že tyto produkty:
i)
zůstaly pod dohledem celních orgánů tranzitní země/zemí nebo země/zemí dočasného skladování;
ii)
nebyly tam uvedeny na trh nebo uvolněny ke spotřebě;
iii)
nebyly tam podrobeny jiným operacím než vyložení a opětnému naložení nebo operacím zaručujícím jejich uchování v dobrém stavu.
2. Důkaz o splnění podmínek uvedených v odst. 1 písm. b) se předkládá příslušným orgánům členského státu spolu s:
a)
jedním přepravním dokladem vydaným v zemi původu, který se týkal přepravy přes zemi/země tranzitu, nebo
b)
potvrzením vydaným celními orgány země nebo zemí tranzitu, které obsahuje:
i)
přesný popis zboží;
ii)
data jeho vyložení a opětovného naložení, včetně identifikačních údajů o použitých dopravních prostředcích;
iii)
potvrzení o podmínkách uchování zboží;
c)
nebo jakýmikoli jinými průkaznými dokumenty, pokud není možné předložit důkaz podle písmen a) či b).
Článek 15
Správní spolupráce s některými třetími zeměmi
Jakmile každá třetí země uvedená v příloze IV tohoto nařízení zašle informace potřebné pro zahájení postupu správní spolupráce podle článků 63, 64 a 65 nařízení (EHS) č. 2454/93, zveřejní se sdělení o poskytnutí těchto informací v řadě C Úředního věstníku Evropské unie.
Článek 16
Sankce ukládané dovozcům
1. Pokud se zjistí, že žádosti nebo prohlášení týkající se „A“ licencí, které dovozce předložil příslušným orgánům členského státu, obsahují nepravdivé, zavádějící nebo nesprávné informace, a s výjimkou případů, kdy se jedná o skutečný omyl, příslušné orgány dotčených členských států podle závažnosti případu vyloučí dotčeného dovozce ze systému žádostí o „A“ licenci po dobu až čtyř čtvrtletí následujících po zjištění, aniž by tím bylo dotčeno použití příslušných vnitrostátních právních předpisů. Jistota podle čl. 5 odst. 3 v takových případech propadá v plné výši.
2. Členské státy mohou přijmout dodatečné vnitrostátní předpisy týkající se podávání žádostí o „A“ licence svým příslušným orgánům a mohou stanovit sankce odpovídající závažnosti nesrovnalosti, které se mají ukládat dovozcům registrovaným pro účely DPH na jejich území. Členské státy neprodleně uvědomí Komisi o zavedení takových vnitrostátních opatření.
Článek 17
Informace poskytnuté Komisí
S cílem usnadnit zjišťování nebo předcházení falešným prohlášením ze strany hospodářských subjektů předá Komise každý sedmý pracovní den po 15. dni každého měsíce uvedeného v čl. 8 odst. 3 členským státům informace obdržené podle čl. 10 odst. 4.
Každý sedmý pracovní den po uplynutí každého měsíce uvedeného v čl. 8 odst. 3 předá Komise členským státům všechny informace obdržené podle článku 12.
Komise v pravý čas a vhodným způsobem pravidelně informuje členské státy o výši používaných kvót a o informacích, které obdržela podle čl. 16 odst. 2.
Komise sdělí členským státům jakékoli další podstatné informace, zejména informace, které mohou být užitečné pro předcházení podvodům.
Článek 18
Správní spolupráce mezi členskými státy
Členské státy přijmou opatření nezbytná pro zajištění vzájemné správní spolupráce s cílem zajistit řádné používání tohoto nařízení.
Článek 19
Zrušení
Nařízení (ES) č. 565/2002, č. 228/2004 a č. 229/2004 se zrušují ode dne 1. dubna 2006.
Nařízení (ES) č. 565/2002, č. 228/2004 a č. 229/2004 se však i nadále použijí pro vývozní licence vydané v souladu s uvedenými nařízeními pro dovozní období, které skončí dne 31. května 2006.
Článek 20
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení týkající se „A“ licencí pro dovozní období počínající dnem 1. června 2006 se použijí ode dne 1. dubna 2006.
Ustanovení týkající se „B“ licencí se použijí ode dne 1. ledna 2006.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. listopadu 2005.