RAADETS DIREKTIV 93/12/EOEF af 23. marts 1993 om svovlindholdet i visse flydende braendstoffer
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100 A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
For at forbedre luftkvaliteten med hensyn til svovldioxid og andre emissioner maa Faellesskabet traeffe foranstaltninger til gradvis at nedsaette svovlindholdet i gasolie, der anvendes til fremdrift af alle typer transportmidler, herunder luftfartoejer og skibe, gasolie til opvarmning og gasolie til anvendelse inden for industri og skibsfart;
i medfoer af artikel 2, stk. 1, og artikel 5, stk. 1, i direktiv 75/716/EOEF (4) fastsaetter medlemsstaterne to graenser for svovlindholdet i flydende braendstoffer; de paagaeldende bestemmelser er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat;
paa grund af disse forskelle er olieselskaberne inden for Faellesskabet noedt til at tilpasse det maksimale svovlindhold i deres produkter, alt efter hvilken medlemsstat produktet er bestemt for; forskellene haemmer saaledes samhandelen med disse produkter og indvirker dermed direkte paa det indre markeds oprettelse og funktion;
efter artikel 6 i direktiv 75/716/EOEF skal Kommissionen paa baggrund af eventuelle nye oplysninger forelaegge Raadet en rapport ledsaget af et passende forslag med henblik paa fastlaeggelse af én enkelt vaerdi;
i De Europaeiske Faellesskabers handlingsprogrammer paa miljoeomraadet (5) fremhaeves betydningen af at forebygge og begraense luftforureningen;
braendstoffets kvalitet spiller en vaesentlig rolle, naar det drejer sig om at reducere luftforureningen fra motorkoeretoejer;
Faellesskabet er endvidere ved afgoerelse 81/462/EOEF (6) blevet kontraherende part i konventionen om graenseoverskridende luftforurening over store afstande, hvorefter der navnlig skal udvikles en strategi og en politik, som har til formaal at begraense og i videst muligt omfang gradvis at nedbringe og forebygge luftforurening;
nedsaettelsen af svovlindholdet i visse flydende braendstoffer bidrager til at fremme et af Faellesskabets maal, som er at bevare, beskytte og forbedre kvaliteten af miljoeet og at bidrage til beskyttelse af menneskers sundhed ved udbedring af miljoeskader ved kilden;
flere medlemsstater har allerede i overensstemmelse med direktiv 75/716/EOEF fastsat en graensevaerdi paa 0,2 vaegtprocent;
medlemsstaterne skal soerge for, at der efterhaanden kan markedsfoeres dieselolier med et svovlindhold paa 0,05 vaegtprocent;
for at naa det partikelemissionsniveau, der er fastsat i EF-saerdirektiver, boer svovlindholdet i de dieselolier, der udbydes inden for Faellesskabet, fra 1. oktober 1994 ikke overstige 0,2 vaegtprocent og fra 1. oktober 1996 0,05 vaegtprocent; medlemsstaterne skal traeffe passende foranstaltninger til opfyldelse af denne maalsaetning;
den stigende anvendelse af dieselolie til motorkoeretoejer kraever en fornyet indsats med hensyn til kvaliteten af dieselolie for at begraense den skadelige indvirkning paa luftkvaliteten; ved fastsaettelse af en oevre graense for svovlindholdet i dieselolier paa 0,05 vaegtprocent fra 1. oktober 1996 faar de beroerte virksomheder tilstraekkelig lang tid til at foretage de noedvendige tekniske tilpasninger;
de oevrige anvendelser af gasolier og middelsvaere olier kraever en indsats for at mindske luftforureningen; denne indsats til forbedring af luftkvaliteten samt omkostningerne og de gavnlige virkninger for miljoeet skal tages i betragtning; Kommissionen forelaegger et forslag for Raadet, som traeffer afgoerelse derom senest den 31. juli 1994, om fastsaettelse af en lavere graensevaerdi for svovlindholet og af nye graensevaerdier for flykerosener senest den 1. oktober 1999;
en pludselig aendring i raaolieforsyningen, hvorved dens gennemsnitlige svovlindhold oeges, kan paa grund af den til raadighed staaende afsvovlingskapacitet haemme forsyningen af forbrugerne i nogle medlemsstater; disse medlemsstater boer derfor paa visse betingelser have tilladelse til at fravige de graensevaerdier for svovlindhold, der er fastsat for deres eget marked;
indfoerelsen af en lav graensevaerdi for svovlindholdet i gasolier til anvendelse i soegaaende skibe rejser nogle saerlige tekniske og oekonomiske problemer for Graekenland; en tidsmaessigt begraenset undtagelse for Graekenlands vedkommende skulle ikke faa nogen negative foelger for samhandelen med gasolier til anvendelse inden for skibsfarten, eftersom de graeske raffinaderier for tiden kun daekker landets eget behov for gasolier og middelsvaere olier; udfoersler bestemt til endelig forbraending fra Graekenland til en anden medlemsstat skal ske i overensstemmelse med de bestemmelser i direktivet, som gaelder for denne anden medlemsstat; der kan indroemmes Graekenland en undtagelse i fem aar, inden det skal indfoere gasolier og middelsvaere olier til maritim brug med det kraevede svovlindhold; denne periode udloeber den 30. september 1999;
der boer foretages stikproevekontrol af svolvindholdet i de gasolier og middelsvaere olier, som bringes paa markedet; der boer med henblik herpaa fastsaettes en ensartet metode baseret paa den bedst tilgaengelige teknologi -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
1. I dette direktiv forstaas ved
a) gasolie: ethvert olieprodukt, som henhoerer under KN-kode 2710 00 69, eller som ud fra sine destillationsgraenser henhoerer under de mellemdestillater, der er bestemt til anvendelse som braendstof, og hvoraf mindst 85 volumenprocent, inklusive destillationstab, destillerer ved op til 350 °C
b) dieselolie: gasolie, der anvendes til fremdrift af motorkoeretoejer, som omhandlet i direktiv 70/220/EOEF (7) og 88/77/EOEF (8).
2. Naervaerende direktiv omfatter ikke gasolie
- der er indeholdt i braendstoftankene paa skibe, luftfartoejer eller motorkoeretoejer, naar disse krydser en graense mellem et tredjeland og en medlemsstat
- der er bestemt til forarbejdning med henblik paa endelig forbraending.
Artikel 2
1. Med henblik paa at naa de i EF-saerdirektiver fastsatte emissionsniveauer for partikler forbyder medlemsstaterne markedsfoering i Faellesskabet af dieselolie, hvis indhold af svovlforbindelser udtrykt som svovl, i det foelgende benaevnt svovlindhold, overstiger:
- 0,2 vaegtprocent fra den 1. oktober 1994
- 0,05 vaegtprocent fra den 1. oktober 1996.
Medlemsstaterne soerger for, at der i stigende grad udbydes den i foerste afsnit naevnte dieselolie med et svovlindhold paa hoejst 0,05 vaegtprocent.
2. Medlemsstaterne forbyder fra den 1. oktober 1994 markedsfoering i Faellesskabet af andre gasolier eller gasolier bestemt til andre anvendelsesformaal end de i stk. 1 naevnte, bortset fra kerosener til luftfartoejer, hvis deres svovlindhold overstiger 0,2 vaegtprocent.
Inden den 1. januar 1994 aflaegger Kommissionen rapport til Raadet om, hvilke fremskridt der er gjort i bekaempelsen af emissioner af svovldioxid. Ved samme lejlighed forelaegger den som led i den overordnede politik til forbedring af luftkvaliteten Raadet forslag med henblik dels paa overgangen til anden fase, hvor der skal fastsaettes en lavere vaerdi senest den 1. oktober 1999, dels paa fastsaettelsen af nye graensevaerdier for kerosener til luftfartoejer.
Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal senest den 31. juli 1994.
3. Hvis en medlemsstat som foelge af en pludselig aendring i forsyningen med raaolie eller olieprodukter har vanskeligheder med at overholde graenserne for svovlindholdet i gasolie, underretter den Kommissionen herom. Kommissionen kan tillade, at en hoejere graense anvendes paa den paagaeldende medlemsstats omraade i en periode paa hoejst seks maaneder, og underretter Raadet herom. Enhver medlemsstat kan inden for en maaned indbringe Kommissionens afgoerelse for Raadet. Raadet, der traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal, kan inden for to maaneder traeffe en anden afgoerelse.
Graekenlands regering kan undtagelsesvis indtil den 30. september 1999 tillade markedsfoering af gasolier til maritim brug, som har et svovlindhold paa over 0,2 vaegtprocent.
Artikel 3
Medlemsstaterne kan ikke af grunde, der vedroerer svovlindholet, forbyde, begraense eller hindre markedsfoering af gasolier fra de anvendelsesdatoer, der er fastsat i artikel 2, stk. 1 og 2, dersom de paagaeldende gasolier opfylder kravene i dette direktiv.
Artikel 4
1. Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger til ved stikproever at kontrollere svovlindholdet i de gasolier, der markedsfoeres.
2. Den referencemetode, der skal benyttes ved bestemmelse af svovlindholdet i de gasolier, som markedsfoeres, er den, der er defineret ved ISO 8754-metoden. Den statistiske fortolkning af resultaterne af den kontrol, der udfoeres med henblik paa at bestemme svovlindholdet i de gasolier, der markedsfoeres, skal foretages i henhold til ISO-standard 4259 (1979-udgaven).
Artikel 5
Dette direktiv traeder i stedet for direktiv 75/716/EOEF fra den 1. oktober 1994.
Artikel 6
Medlemsstaterne saetter de noedvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv inden den 1. oktober 1994. De underretter straks Kommissionen herom.
Naar medlemsstaterne vedtager naevnte love og administrative bestemmelser, skal disse indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggoerelsen ledsages af en saadan henvisning. De naermere regler for denne henvisning fastsaettes af medlemsstaterne.
Artikel 7
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 23. marts 1993.
Směrnice Rady 93/12/EHS
ze dne 23. března 1993
o obsahu síry v některých kapalných palivech
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1]
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2]
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že pro zlepšení kvality ovzduší s přihlédnutím k emisím oxidu siřičitého a emisím jiných látek musí Společenství přijmout opatření k postupnému snižování obsahu síry v plynových olejích používaných k pohonu vozidel s vlastním pohonem, včetně letadel a lodí, dále k vytápění a k průmyslovým a námořním účelům;
vzhledem k tomu, že podle čl. 2 odst.1 a čl. 5 odst.1 směrnice 75/716/EHS [4] stanovují platné předpisy v členských státech dvě mezní hodnoty obsahu síry v kapalných palivech; že se tyto předpisy v jednotlivých členských státech od sebe liší;
vzhledem k tomu, že uvedené odlišnosti zavazují petrolejářské společnosti ve Společenství rozlišovat své výrobky na základě maximálního obsahu síry v závislosti na tom, do kterého členského státu jsou výrobky dodávány; že tyto odlišnosti brání obchodování s těmito výrobky a mají tak přímý dopad na zřizování a fungování jednotného trhu;
vzhledem k tomu, že článek 6 směrnice 75/716/EHS dále stanoví, že ve světle jakékoli nové dostupné informace předloží Komise Radě zprávu s příslušným návrhem pro zavedení jednotné hodnoty;
vzhledem k tomu, že po sobě následující akční programy Evropských společenství pro životní prostředí [5] zdůrazňují důležitost předcházení a omezování znečišťování ovzduší;
vzhledem k tomu, že kvalita pohonných látek hraje důležitou roli při snižování znečišťování ovzduší motorovými vozidly;
vzhledem k tomu, že Společenství je na základě rozhodnutí 81/462/EHS [6] rovněž smluvní stranou Úmluvy o dálkovém znečišťování ovzduší přesahujícího hranice států, která umožňuje zejména rozvoj strategií a opatření k omezování a v rámci možností k postupnému snižování a předcházení znečišťování ovzduší;
vzhledem k tomu, že snížení obsahu síry v určitých kapalných palivech slouží k dosažení jednoho z dalších cílů Společenství, kterým je zachovávání, zlepšování a ochrana kvality životního prostředí a přispívání k ochraně lidského zdraví odstraňováním škod způsobených životnímu prostředí;
vzhledem k tomu, že několik členských států již v souladu se směrnicí 75/716/EHS stanovilo mezní hodnotu 0,2 hmotnostního procenta;
vzhledem k tomu, že členské státy jsou povinny zajistit postupně dostupnost motorové nafty s maximálním obsahem síry 0,05 hmotnostního procenta;
vzhledem k tomu, že je nutné dosáhnout úrovně emisí stanovené ve zvláštních směrnicích Společenství, nesmí obsah síry v motorové naftě na trhu uvnitř Společenství překročit od 1. října 1994 0,2 hmotnostního procenta a od 1. října 1996 0,05 hmotnostního procenta; že členské státy přijmou vhodná opatření k dosažení tohoto cíle;
vzhledem k tomu, že se vzrůstajícím používáním plynových olejů pro motorová vozidla je nutné opět usilovat o zvýšení kvality motorové nafty s cílem omezit nepříznivé účinky používání těchto látek na kvalitu ovzduší, že používání stanoveného maximálního obsahu 0,05 hmotnostního procenta od 1. října 1996 pro motorovou naftu poskytuje příslušnému průmyslovému odvětví dostatečnou lhůtu k provedení nezbytných technických úprav;
vzhledem k tomu, že v případě jiného použití plynových a středních olejů je nezbytné usilovat o snížení znečišťování ovzduší s přihlédnutím k přínosu těchto použití ke zlepšování kvality ovzduší a k nákladům na životní prostředí; že Komise předloží Radě návrh na zavedení nižší hodnoty obsahu síry nejpozději k 1. říjnu 1999 a na stanovení nových mezních hodnot pro letecký petrolej, o kterém Rada rozhodne nejpozději 31. července 1994;
vzhledem k tomu, že náhlá změna v dodávkách ropy způsobující zvýšení průměrného obsahu síry může vzhledem k dostupné odsiřovací kapacitě ohrozit dodávky spotřebitelům v některém členském státě; že je tedy vhodné povolit tomuto členskému státu, aby se za určitých podmínek odchýlil od stanovených mezních hodnot obsahu síry na vlastním trhu;
vzhledem k tomu, že zavedení nízké hodnoty obsahu síry v lodních plynových olejích pro námořní lodě způsobuje Řecku zvláštní technické a ekonomické obtíže, že časově omezené odchylky v případě Řecka by neměly mít negativní důsledky pro obchod s lodními plynovými oleji, že řecká rafinérská zařízení nyní pokrývají pouze domácí poptávku po plynových a středních olejích; že vývozy pro konečná spalování z Řecka do jiného členského státu musí vyhovovat ustanovením směrnice používané v tomto členském státě; že Řecku může být poskytnuta výjimka na období pěti let dříve, než zavede používání plynových olejů pro námořní účely s požadovaným obsahem síry; že toto období skončí dnem 30.září 1999;
vzhledem k tomu, že budou prováděny namátkové kontroly pro zjištění obsahu síry u plynových a středních olejů na trhu; že za tímto účelem bude přijat jednotný postup založený na nejlepší dostupné technologii,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Pro účely této směrnice:
a) "plynový olej" znamená jakýkoli výrobek z ropy spadající pod KN kód 27100069 nebo jakýkoli výrobek z ropy, který z důvodu svých destilačních rozmezí spadá do kategorie středních destilátů určených k použití jako palivo (pohonná hmota) a ze kterého se nejméně 85 % objemových, včetně destilačních ztrát, předestiluje do 350 °C;
b) "motorová nafta" znamená plynový olej používaný pro vozidla s vlastním pohonem, jak je uvedeno ve směrnici 70/220/EHS [7] a ve směrnici 88/77/EHS [8].
2. Tato směrnice se nevztahuje na plynové oleje:
- obsažené v palivových nádržích lodí, letadel nebo motorových vozidel přesahujících hranice mezi třetí zemí a členským státem,
- určené pro zpracování před konečným spalováním.
Článek 2
1. Členské státy pro dosažení úrovní emise částic stanovených ve zvláštních směrnicích Společenství zakáží obchodování s motorovou naftou ve Společenství, jestliže její obsah sloučenin síry vyjádřený jako síra (dále jen "obsah síry") přesahuje:
- 0,2 hmotnostního procenta od 1. října 1994,
- 0,05 hmotnostního procenta od 1. října 1996.
Členské státy učiní kroky k postupnému zajištění dostupnosti motorové nafty uvedené v prvním odstavci s obsahem síry nepřekračujícím 0,05 hmotnostního procenta.
2. Členské státy zakáží ve Společenství obchodování s jinými plynovými oleji nebo s plynovými oleji používanými pro jiné účely, než jsou účely uvedené v oddíle 1, s výjimkou leteckého petroleje, jestliže u nich obsah síry překročí 0,2 hmotnostního procenta, od 1. října 1994.
Komise informuje Radu ve zprávě před 1. lednem 1994 o pokroku dosaženém při kontrole emisí oxidu siřičitého. Zároveň předloží Radě návrh zaměřený na jedné straně v širším rámci snah o zlepšování kvality ovzduší na přechod do druhé etapy, která předpokládá zavedení nižší hodnoty nejpozději od 1. října 1999 a na druhé straně stanoví nové mezní hodnoty pro letecký petrolej.
Komise rozhodne kvalifikovanou většinou nejpozději do 31. července 1994.
3. Jestliže v důsledku náhlé změny v dodávkách ropy nebo ropných výrobků vzniknou členskému státu obtíže při dodržování maximálního obsahu síry u plynového oleje, uvědomí o tom Komisi. Komise může povolit uplatnění vyšší mezní hodnoty na území tohoto členského státu po dobu nepřesahující šest měsíců. Uvědomí o tomto rozhodnutí Radu. Každý členský stát může vznést k Radě námitky proti tomuto rozhodnutí v průběhu jednoho měsíce. Rada může kvalifikovanou většinou přijmout odlišné rozhodnutí ve lhůtě dvou měsíců.
Odchylně od předchozího ustanovení může řecká vláda až do 30. září 1999 povolit obchodování s plynovými oleji pro námořní účely s obsahem síry vyšším než 0,2 hmotnostního procenta.
Článek 3
Členské státy nejsou po uplynutí dat použitelnosti uvedených v čl. 2 odst. 1 a 2 oprávněny zakazovat, omezovat nebo bránit uvádění plynových olejů na trh z důvodu jejich obsahu síry, jestliže tyto plynové oleje splňují požadavky této směrnice.
Článek 4
1. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k provádění namátkových kontrol obsahu síry v plynových olejích na trhu.
2. Referenční metoda pro určení obsahu síry v plynových olejích na trhu se stanoví metodou ISO 8754. Statistický výklad výsledků kontrol obsahu síry v plynových olejích na trhu se provádí v souladu s normou ISO 4259 (vydání 1979).
Článek 5
Směrnice 75/716/EHS se od 1. října 1994 nahrazuje touto směrnicí.
Článek 6
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 1. října 1994. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tato opatření přijatá členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí takový odkaz být učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 7
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 23. března 1993.