KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 1451/92 af 2. juni 1992 om indfoerelse af en midlertidig antidumpingtold paa importen til Faellesskabet af visse store elektrolytkondensatorer med aluminiumplade med oprindelse i Japan
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 11,
efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til ovennaevnte forordning, og
ud fra foelgende betragtninger:
A. PROCEDURE
(1) Kommissionen modtog i januar 1991 en skriftlig klage indgivet af Federation for Appropriate Remedial Anti-Dumping (FARAD) paa vegne af producenter, der tegner sig for hovedparten af produktionen i Faellesskabet af store elektrolytkondensatorer med aluminiumplade. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med den naevnte vare med oprindelse i Japan, og at der forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure.
(2) Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende importen til Faellesskabet af visse store elektriske kondensatorer, elektrolytiske kondensatorer med aluminiumplade, (kapacitans multipliceret med volt) mellem 18 000 og 310 000 mC (microcoulombs), med oprindelse i Japan og henhoerende under KN-kode ex 8532 22 00 (i det foelgende benaevnt elektrolytkondensatorer) og indledte en undersoegelse.
(3) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandet og klageren og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.
Tre ud af de syv kendte producenter i Japan underrettede Kommissionen om, at de ikke oenskede at medvirke i proceduren.
(4) Repraesentanter for eksportoererne, klageren og en importoer tilkendegav deres mening skriftligt. Nogle eksportoerer og forretningsmaessigt forbundne importoerer anmodede om at blive hoert mundtligt, hvilket blev imoedekommet. En bruger i Faellesskabet af den paagaeldende vare fremlagde ogsaa en redegoerelse.
(5) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse og aflagde kontrolbesoeg hos:
a) Producenter i Faellesskabet
B.H. Components Ltd, Weymouth, Det Forenede Kongerige
Nederlandse Philips bedrijven BV, Zwolle, Nederlandene
Roederstein GmbH, Kirchzarten, Tyskland
b) Producenter i Japan
Elna Co. Ltd, Fujisawa City, Kanagawa
Nichicon Corporation, Kyoto
Nippon Chemi-con Corporation, Tokyo
Rubycon Corporation, Ina Nagano
c) Importoerer i Faellesskabet
Tyskland
- Europe Chemi-con (Deutschland) GmbH, Nuernberg
- Rubycon (Europe) GmbH, Duesseldorf
Det Forenede Kongerige
- Nichicon Europe Ltd, Camberley
- Rubycon Corporation (UK branch), Ruislip
Nederlandene
- Philips Consumer Electronics BV, Eindhoven.
(6) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden 1. januar 1990 til 31. december 1990 (undersoegelsesperioden).
B. DEN PAAGAELDENDE ERHVERVSGREN I FAELLESSKABET
(7) Kommissionen konstaterede, at fire store producenter af elektrolytkondensatorer og en del smaa producenter er etableret i Faellesskabet. Tre af de store producenter stoettede klagen.
Den fjerde store producent, Siemens-Matsushita Components GmbH & Co. KG, Muenchen, Tyskland, er et joint venture-selskab mellem en virksomhed i Faellesskabet og en japansk virksomhed. Hverken den japanske virksomhed, som selv eksporterer kondensatorer til Faellesskabet, eller joint venture-selskabet oenskede at medvirke i proceduren.
Kommissionen finder derfor i henhold til artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, i det foelgende benaevnt »grundforordningen«, at joint venture-selskabet ikke udgoer en del af erhvervsgrenen i Faellesskabet med hensyn til denne procedure.
De producenter, der er repraesenteret i klagen, tegner sig for mere end tre fjerdedele af de oevrige producenters samlede produktion, og de udgoer derfor en betydelig del af erhvervsgrenen i Faellesskabet med hensyn til denne procedure.
(8) Nogle eksportoerer erklaerede, at en af de klagende producenter, Nederlandse Philips bedrijven BV, ikke kunne anses som en del af erhvervsgrenen i Faellesskabet i henhold til artikel 4, stk. 5, i grundforordningen. Grunden hertil var, at et andet selskab i Philips-gruppen, Philips Consumer Electronics BV, havde importeret de paagaeldende kondensatorer fra Japan i undersoegelsesperioden til indbygning i elektroniske varige forbrugsgoder, som fremstilles af datterselskaber i Philips-gruppen.
(9) Med hensyn til dette spoergsmaal bemaerker Kommissionen, at det ifoelge artikel 4, stk. 5, i grundforordningen er institutionerne, der skal vurdere, hvorvidt visse producenter, der staar i forbindelse med importoererne eller eksportoererne eller selv er importoerer af den paagaeldende vare, boer undtages fra definitionen af begrebet »erhvervsgren i Faellesskabet«. Det er foelgelig op til institutionerne i hvert enkelt tilfaelde paa et rimeligt og retfaerdigt grundlag og under hensyntagen til alle aspekter at afgoere, om de paagaeldende producenter boer undtages fra undersoegelsen.
(10) Det fremgik af undersoegelsen af de faktiske forhold, at Philips Consumer Electronics BV, der tidligere var fast kunde hos Nederlandse Philips bedrijven BV, selv havde importeret elektrolytkondensatorer fra Japan i referenceperioden. Kommissionen konstaterede, at Philips Consumer Electronics BV udelukkende anvendte de importerede kondensatorer som komponenter i selskabets egen produktion af elektroniske varer, og at de importerede kondensatorer aldrig blev videresolgt paa markedet i Faellesskabet. Kommissionen konstaterede ogsaa, at Philips Consumer Electronics BV kun havde mulighed for at faa forsyninger fra japanske eksportoerer paa grund af de meget betydelige prisforskelle mellem deres varer og faellesskabsproducenternes, saerlig varer fra Nederlandse Philips Bedrijven BV. Enhver anden handlemaade ville have vaeret i strid med selskabets oekonomiske interesser og bragt det i en ufordelagtig konkurrencesituation, da konkurrenterne havde fri adgang til de importerede lavprisvarer og derfor kunne forbedre deres konkurrencedygtighed paa omkostningerne paa det meget konkurrencedygtige marked for elektroniske forbrugsgoder. Philips Consumer Electronics BV valgte at koebe en del af sine forsyninger af japanske eksportoerer i stedet for af et selskab i gruppen, hvilket var muligt paa grund af Philips' opbygning i forskellige selvstaendige regnskabsenheder, som frit kan indkoebe forsyninger fra en hvilken som helst producent til de bedste pris- og markedsbetingelser. Dette betoed ikke, at Philips' hovedinteresse aendrede sig fra produktion til import. Undersoegelsen viste efter Kommissionens opfattelse klart, at Philips er indstillet paa at forsaette produktionen i Faellesskabet.
(11) Kommissionen finder derfor, at den import, der er foretaget af Philips Consumer Electronics BV, kan betragtes som en fuldt berettiget forretningsmaessig beslutning. Philips Consumer Electronics BV importerede kun dumpingvarer i det omfang det var noedvendigt for at opretholde selskabets konkurrencedygtighed paa markedet for elektroniske forbrugsvarer. Det opnaaede ikke nogen uretmaessig fortjeneste paa importen, hvilket ogsaa understreges af det faktum, at det ikke videresolgte de importerede japanske kondensatorer, men udelukkende anvendte dem i fremstillingen af andre varer. Nederlandse Philips bedrijven BV's aktive stoette til klagen og Philips Consumer Electronics BV's deltagelse i undersoegelsen tyder ogsaa paa, at importen af den paagaeldende vare kun blev betragtet som en noedvendig kommerciel foranstaltning, indtil der igen blev etableret loyale konkurrencevilkaar paa markedet i Faellesskabet. Philips' deltagelse i klagen kan derfor hverken betragtres som inkonsekvent eller forkastelig.
(12) Under disse omstaendigheder finder Kommissionen, at der ikke er nogen rimelig grund til at undtage Nederlandse Philips bedrijven BV fra begrebet erhvervsgrenen i Faellesskabet, og at de tre producenter, som stoetter klagen, kan betragtes som erhvervsgrenen i Faellesskabet i henhold til artikel 4, stk. 5, i grundforordningen.
C. VARE, DER ER OMFATTET AF UNDERSOEGELSEN, SAMME VARE
(13) I meddelelsen om indledning af antidumpingproceduren henvises der til »store elektriske kondensatorer, elektrolytiske kondensatorer med aluminiumplade (kapacitans multipliceret med volt) mellem 18 000 og 310 000 mC (mikrocoulombs), henhoerende under KN-kode ex 8532 22 00«.
Nogle af producenterne paastod, at den af undersoegelsen omfattede vare, som eksporteres til Faellesskabet, kunne defineres mere praecist, hvis der blev tilfoejet visse betingelser. Klageren gjorde ikke indsigelse mod et saadant oenske, og det fremgaar af den foreloebige undersoegelse, at det er muligt at definere den paagaeldende vare mere praecist paa den maade, som eksportoererne foreslog, ved at tilfoeje foelgende betingelser: »ved en spaending paa 160 V og derover og med en diameter paa 19 mm og derover og en laengde paa 20 mm og derover«. Det bekraeftes saaledes, at alle resultater af disse foreloebige afgoerelser henviser til varen som den defineres med tilfoejelse af disse betingelser.
(14) Kondensatorer har et vist antal funktioner og indgaar som komponent i naesten alle typer elektronisk udstyr, som fremstilles til markedet for computere, til telekommunikation, maaleinstrumenter, industrielle og militaere formaal, selvbevaegende maskiner og andre forbrugermarkeder. Den type kondensatorer, der er omfattet af denne procedure, anvendes i elektroniske forbrugsgoder som fjernsynsapparater, videokassetteoptagere, PC'ere osv.
Undersoegelsen har vist Kommissionen, at de forskellige typer elektrolytkondensatorer, som saelges paa det japanske marked, er meget lig hinanden og svarer til de elektrolytkondensatorer, der eksporteres, trods mindre forskelle i stoerrelse, levetid, spaending og design.
Kommissionen konstaterede, at de produkter, som fremstilles og saelges af faellesskabsproducenterne, bygger paa den samme teknologi som dem, der saelges i og eksporteres fra Japan, og er samme varer med hensyn til de vaesentligste fysiske og tekniske egenskaber saavel som med anvendelse og »end use«.
(15) Kommissionen mener derfor, at elektrolytkondensatorer, der fremstilles og saelges af faellesskabsproducenterne, er en enkelt varekategori og foelgelig udgoer samme vare i henhold til artikel 2, stk. 12, i grundforordningen i alle henseender i forhold til den vare, der importeres fra Japan.
D. DUMPING
1. Normal vaerdi
(16) Den normale vaerdi blev foreloebigt fastlagt paa grundlag af den beregnede vaerdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra b), nr. ii), i grundforordningen, da salget i Japan af samme modeller som dem, der eksporteredes til Faellesskabet, ikke var tilstraekkeligt stort til at danne grundlag for en egentlig sammenligning, fordi varerne blev solgt i maengder, som svarede til mindre end 5 % af eksportsalget af den bestemte model.
Den beregnede vaerdi blev fastlagt for hver enkelt producent paa grundlag af omkostningerne til fremstilling af de modeller, som eksporteredes til Faellesskabet, og med tilfoejelse for hver enkelt producent af deres individuelle gennemsnitlige salgs-, general- og administrationsomkostninger paa hjemmemarkedet for alle elektrolytkondensatorer, der solgtes i Japan, samt en fortjenstmargen beregnet paa grundlag af et vejet gennemsnit af deres fortjenstgivende salg af elektrolytkondensatorer i Japan. Kommissionen konstaterede, at transaktionerne paa hjemmemarkedet, som dannede grundlag for beregningen af salgs-, general- og administrationsomkostninger samt fortjenstmargen, omfattede betydelige maengder og derfor kunne anses for at vaere repraesentative.
(17) En af producenterne indberettede produktionsomkostningerne efter den saedvanlige metode for beregning af omkostninger. Undersoegelsen viste, at svingningerne i de faktiske omkostninger var betydelige, og alle produktionsomkostninger blev foelgelig justeret i overensstemmelse hermed. Samme producent lod en negativ postering vedroerende udbyttet af finansielle investeringer taelle med i sine salgs-, general- og administrationsudgifter. Kommissionen tillod ikke dette, da saadanne finansielle indtaegter ikke har nogen forbindelse med fremstillingen af kondensatorer.
2. Eksportpris
(18) Eksportpriserne blev med henblik paa den foreloebige afgoerelse fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.
I tilfaelde hvor producenterne solgte til forretningsmaessigt forbundne importoerer i Faellesskabet, blev eksportpriserne beregnet paa grundlag af prisen ved videresalg til den foerste uafhaengige koeber, idet der blev taget passende hensyn til alle omkostninger, der paaloeb mellem import og videresalg, og en fortjenstmargen paa 5 %, som ansaas for rimelig paa baggrund af de foreliggende oplysninger.
3. Sammenligning
(19) Den normale vaerdi blev sammenlignet med eksportpriserne i hvert enkelt tilfaelde ved anvendelse af priser ab fabrik og i samme handelsled. Hvad angaar forskelle i betingelser og salgsvilkaar, blev der taget hensyn hertil i overensstemmelse med artikel 2, stk. 9 og 10, i grundforordningen, dog begraenset til forskelle, hvor der forelaa en direkte sammenhaeng med salget af de paagaeldende varer, og hvor Kommissionen paa tilfredsstillende maade fandt det godtgjort, at det var berettiget.
(20) En af de japanske producenter paastod, at kreditvilkaarene ved salg paa hjemmemarkedet var forskellige fra kreditvilkaarene ved salg til eksport, og anmodede derfor om, at der blev taget hensyn hertil. En undersoegelse af de faktiske forhold viste, at der ikke var nogen forskel paa kreditten ved eksport eller ved salg paa hjemmemarkedet, og derfor blev der ikke taget hensyn hertil. Den samme producent anmodede om, at der ved fastsaettelsen af den normale vaerdi blev taget hensyn til saelgernes loenninger og transportomkostninger. Saelgernes loenninger blev justeret under hensyn til, at noget af det personale, for hvilket der var blevet anmodet om fradrag, ikke hele tiden beskaeftigede sig med direkte salgsvirksomhed. Fradraget for transportomkostninger blev ogsaa justeret, da det af en undersoegelse af de faktiske forhold fremgik, at de transportomkostninger, som fradraget vedroerte, ogsaa omfattede transport mellem fabrikken og producentens lager, hvilket der ikke kan tages hensyn til i henhold til artikel 2, stk. 10, litra c), nr. i), i grundforordningen.
(21) En anden japansk producent kraevede, at der ved fastsaettelsen af den normale vaerdi blev taget hensyn til fragt-, rejse- og kommunikationsudgifter, hvilket maatte afvises helt eller delvis.
Det oenskede fradrag for fragt omfattede transportomkostninger fra fabrikken til producentens salgssteder, hvilket der ikke kan tages hensyn til i henhold til artikel 2, stk. 10, litra c), nr. i), i grundforordningen. Der blev ikke taget hensyn til de oenskede fradrag for rejse- og kommunikationsudgifter, da grundforordningen ikke indeholder bestemmelser herom.
4. Dumpingmargen
(22) Af den foreloebige undersoegelse af de faktiske forhold fremgik det, at der finder dumping sted i forbindelse med importen af den paagaeldende vare med oprindelse i Japan.
Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for hver af de af undersoegelsen omfattede eksportoerer er foreloebigt fastsat til foelgende i procent af den samlede cif-vaerdi af de importerede varer:
Elna Co. Ltd 35,8 %
Nichicon Corporation 20,1 %
Nippon Chemi-con Corporation 14,1 %
Rubycon Corporation 43,1 %.
(23) Kommissionen noterede, at den eksport, som de deltagende japanske producenter indberettede, udgjorde ca. en tredjedel af den samlede import til Faellesskabet af den paagaeldende vare med oprindelse i Japan.
For de producenter, som ikke medvirkede ved undersoegelsen, maatte Kommissionen anvende andre tilgaengelige oplysninger i henhold til artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen. Paa baggrund af det lave eksportniveau, der er omfattet af undersoegelsen, blev det fastslaaet, at den hoejeste dumpingmargen, der konstateredes for en samarbejdsvillig eksportoer, ikke kunne anses for at vaere repraesentativ for de eksportoerer, som ikke havde villet medvirke i undersoegelsen.
Dette var noedvendigt for ikke at give en uacceptabel beloenning for manglende samarbejdsvilje, for ikke at diskriminere de medvirkende eksportoerer og for at sikre, at de paagaeldende foranstaltninger ville vaere en effektiv beskyttelse af erhvervsgrenen i Faellesskabet.
(24) For de producenter, som ikke besvarede Kommissionens spoergeskema, blev det derfor anset for passende foreloebigt at fastsaette dumpingmargenen paa grundlag af den hoejeste dumpingmargen, der konstateredes for en bestemt model, som en af de samarbejdsvillige producenter solgte i betydelige maengder. Salget af denne model udgjorde 27 % af den paagaeldende producents eksport og 7 % af de samarbejdsvillige producenters samlede eksport. Paa dette grundlag var den foreloebige fastlagte dumpingmargen 75,0 % for de eksportoerer, som ikke medvirkede ved undersoegelsen.
E. SKADE
1. Maengden paa markedet i Faellesskabet og dumpingimportens markedsandel
(25) Medens det synlige forbrug i Faellesskabet af elektrolytkondensatorer steg fra 50,6 mio. enheder i 1988 til 57,2 mio. enheder i 1990, steg den anslaaede dumpingimport af elektrolytkondensatorer med oprindelse i Japan fra 14 mio. enheder i 1988 til 22 mio. enheder i 1990. Dette betoed en stigning i de japanske producenters andel af markedet i Faellesskabet fra 27,7 % i 1988 til 38,5 % i 1990, dvs. 39 %.
2. Priserne paa dumpingimporten
(26) Priserne paa de importerede elektrolytkondensatorer fra Japan laa i undersoegelsesperioden langt under faellesskabsproducenternes priser. Med hensyn til prisunderbuddet har Kommissionen for hver enkelt af de beroerte eksportoerer sammenlignet priserne ved den paagaeldendes salg til foerste uafhaengige kunde i Faellesskabet i samme handelsled med faellesskabsproducenternes priser ved salg til foerste uafhaengige kunder i Faellesskabet.
Kommissionen foretog sammenligningen for hver enkelt af de importerede modeller, der var omfattet af dumpingundersoegelsen. Der blev i givet fald ogsaa foretaget justering for at sikre sammenlignelighed for transportomkostninger, som skulle fratraekkes faellesskabsproducenternes salgspriser.
Denne sammenligning viste vejede margener for prisunderbud fra 33,7 til 62,7 % for de samarbejdsvillige eksportoerer.
Kommissionen bemaerker i den forbindelse, at de japanske eksportoerer konstant solgte varer paa markedet i Faellesskabet til priser, som laa under deres produktionsomkostninger, samtidig med at de opnaaede hoej fortjeneste paa hjemmemarkedet.
3. Situationen for erhvervsgrenen i Faellesskabet
a) Produktion, kapacitet, udnyttelsesgrad og lagerbeholdninger
(27) Kommissionen fastslog, at faellesskabsproducenternes produktion steg fra 10,6 mio. enheder i 1988 til 15 mio. enheder i 1990.
(28) Faellesskabsindustriens kapacitet steg fra 20,1 mio. enheder i 1988 til 37,6 mio. enheder i 1990. Den samlede kapacitetsudnyttelse faldt imidlertid staerkt fra 52,9 % i 1988 til 39,9 % i 1990. Lagerbeholdningerne oegedes mellem 1988 og 1990 fra 1,4 mio. til 2,2 mio. enheder.
b) Salg og markedsandel
(29) Faellesskabsproducenternes salg steg lidt fra 1988 til 1989, men stagnerede mellem 1989 og 1990. Der har dog vaeret en staerk nedgang i vaerdien af det samlede salg.
(30) Selv om Kommissionen ikke har kunnet fastsaette ubestridelige markedsandele udtrykt i vaerdi for hver enkelt af de forskellige konkurrenter paa markedet som foelge af visse producenters manglende samarbejdsvilje, fremgaar det klart af oplysningerne vedroerende faellesskabsproducenternes salg, at erhvervsgrenens markedsandel udtrykt i vaerdi formindskedes betydeligt mellem 1989 og 1990, samtidig med at der kun var smaa svingninger i dens markedsandel udtrykt i maengde. Det viser, at faellesskabsproducenterne var tvunget til at saenke deres priser betydeligt, og at de maatte ofre rentabiliteten for at bevare deres andel af markedet.
c) Priser
(31) Paa grund af de japanske eksportoerers prisunderbud faldt faellesskabsproducenternes priser, og de oplevede saaledes et prisfald mellem 1988 og 1989. Faellesskabsproducenterne maatte fastsaette deres priser efter priserne paa dumpingvarerne paa markedet. Paa grundlag af indeks 1988 = 100 faldt priserne paa faellesskabsproducenternes varer til 88,5 i 1990.
d) Rentabilitet
(32) De japanske eksportoerers betydelige prisunderbud tvang faellesskabsproducenterne til at saenke priserne til et niveau, hvor de led tab. Faellesskabsindustrien havde i 1988 vejede gennemsnitlige tab paa 6,05 %. I 1989 syntes situationen at bedre sig lidt med tab paa 2,06 %, men i 1990 oegedes tabene til 15,2 %.
4. Konklusion vedroerende skaden
(33) Paa baggrund af ovennaevnte faktorer finder Kommissionen, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet har lidt vaesentlig skade i den i artikel 4, stk. 1, i grundforordningen naevnte forstand, og dette hovedsagelig i form af tab af fortjeneste og markedsandele.
F. AARSAGSSAMMENHAENG
1. Virkningerne af dumpingimporten
(34) Undersoegelsen viste, at stigningen i dumpingimportens omfang og markedsandel faldt sammen med forvaerringen af situationen for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.
Varens prisfoelsomhed og markedets gennemsigtighed sammen med nogle af de medvirkende japanske producenters omfattende grove prisfastsaettelse trykkede faellesskabsproducenternes priser og forvoldte uundgaaeligt skade, da kunderne valgte at forsyne sig med dumpingvarer til de lave priser.
(35) Faellesskabsindustrien kunne ikke forlange udbyttegivende priser som foelge af det omfattende pristryk fra dumpingimporten og var derfor ogsaa forhindret i at anvende den udvidede kapacitet i tilstraekkelig grad. Erhvervsgrenen var saaledes ikke i stand til at udnytte den stigende efterspoergsel mellem 1988 og 1990 og de stordriftsfordele, som ville have vaeret resultatet af et stigende salg. Alle disse faktorer skyldtes dumpingimporten og satte faellesskabsproducenterne i en ufordelagtig situation.
2. Andre faktorer
(36) Medens efterspoergslen steg paa markedet i Faellesskabet mellem 1988 og 1990, udgjorde importen af elektrolytkondensatorer fra andre lande end Japan ikke over en tredjedel af importen fra Japan, og de andre landes markedsandel oegedes ikke uforholdsmaessigt. Hvad angaar spoergsmaalet om, hvorvidt importen fra tredjelande eventuelt har bidraget til den ugunstige situation for faellesskabsproducenterne, blev der ikke fremlagt beviser til stoette herfor, og ingen af eksportoererne fremfoerte argumenter om, at denne import bidrog til at paafoere faellesskabsproducenterne skade. Kommissionen fastslog ogsaa, at det i betragtning af skadens omfang for faellesskabsproducenterne ikke havde forringet det faktum, at den skade, der er forvoldt af importen af dumpingvarer fra Japan, er vaesentlig, selv om ogsaa import af varer fra tredjelande havde forvoldt producenterne skade.
(37) Visse japanske producenter fremfoerte, at faellesskabsproducenterne havde paafoert sig selv skade ved at importere varer fra Japan. Kommissionen konstaterede ved undersoegelsen, at ingen af de importerede varer var blevet videresolgt paa markedet. Kommissionen konkluderer derfor, at den paagaeldende import ikke kan betragtes som »selvforskyldt« skade, saaledes at der ikke er tale om »andre faktorer« i henhold til artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.
Kommissionen noterede, at maengden af elektrolytkondensatorer importeret af Philips Consumer Electronics BV var mere eller mindre den samme mellem 1988 og 1990, medens den resterende del af importen fra Japan udtrykt i maengde oegedes meget hurtigt fra 11,8 mio. enheder i 1988 til 19,9 mio. i 1990, dvs. en stigning i andelen af markedet i Faellesskabet fra 23,2 % i 1988 til 34,8 % i 1990. Analyser af prisunderbudsmargenerne har ogsaa vist, at prisunderbuddet i forbindelse med den import, som Philips Consumer Electronics BV foretog, er meget lavere end underbudsmargenerne for de oevrige eksportoerer.
Selv hvis der ikke tages hensyn til de varer, som Philips Consumer Electronics BV importerede, er maengden af den oevrige dumpingimport, stigningen i denne imports markedsandel og prisunderbuddet tilstraekkeligt til at bevise, at den oevrige dumpingimport har paafoert producenterne vaesentlige skade.
(38) Under disse omstaendigheder konkluderer Kommissionen med henblik paa en foreloebig afgoerelse, at dumpingimporten af varer med oprindelse i Japan saerskilt betragtet smaa anses for at have paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade.
G. FAELLESSKABETS INTERESSER
(39) Formaalet med en antidumpingtold er at fjerne illoyal konkurrence, som paafoerer den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet skade. Dette boer resultere i, at der genetableres loyale konkurrencevilkaar, hvilket i sig selv er i Faellesskabets interesse.
(40) I det foreliggende tilfaelde saelger de japanske selskaber til under kostpris ved eksport til Faellesskabet, medens de opnaar hoej fortjeneste paa deres salg paa hjemmemarkedet, og det er konstateret, at de saelger til dumpingpriser. Hvis der ikke rettes op paa det hurtige prisfald paa dumpingimporten fra Japan, og hvis der ikke genetableres et fortjenstgivende prisniveau, vil faellesskabsproducenterne af elektrolytkondensatorer opleve yderligere forvaerring af en allerede svag position og store muligheder for total lukning. Dette vil betyde et Faellesskab uden en hoejteknologisk industri med et deraf foelgende tab af forskning, investeringer, beskaeftigelse og nedsaettelse i antallet af leverandoerer og saaledes begraense de fremtidige konkurrencemuligheder.
(41) Undersoegelsen af de faktiske forhold viser, at omkostningerne til fremstillingen af en elektrolytkondensator sjaeldent udgoer mere end 1 % af de samlede omkostninger til en faerdig forbrugsvare. Kommissionen erkender som anfoert i betragtning 10, at den elektroniske industri for forbrugsvarer er yderst konkurrencedygtig, og at enhver omkostningsnedsaettelse er vigtig, men det maa dog understreges, at de lave priser, som de japanske eksportoerer tilbyder brugerindustrien, er resultat af illoyal handelspraksis, som er skadelig og ufordelagtig for producenterne i Faellesskabet.
Virkningerne for de endelige brugere af en told paa elektrolytkondensatorer kan anses for ubetydelige i betragtning af de forholdsvis lave omkostninger til kondensatorer i forhold til de samlede omkostninger ved fremstillingen af den faerdige vare.
(42) Ved afvejningen af alle involverede parters interesser tog Kommissionen specielt hensyn til, at faellesskabsproducenterne kunne blive tvunget til at lukke, hvis der ikke indfoertes beskyttelsesforanstaltninger, og fordelene for brugerindustrien paa mellemlang sigt i form af forsyninger til lavere priser kunne forsvinde.
(43) Kommissionen finder derfor, at det er i Faellesskabets interesse at afhjaelpe virkningerne af den skade, der er forvoldt den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet som foelge af den konstaterede dumping. Den altoverskyggende noedvendighed af at beskytte erhvervsgrenens levedygtighed og opretholde dens konkurrencedygtighed falder i vid udstraekning sammen med forbrugernes interesser og opvejer eventuelle ulemper, som under alle omstaendigheder vil vaere af begraenset omfang og varighed.
H. TOLDSATS
(44) Skaden bestaar hovedsagelig i mangel paa fortjeneste eller i tab, og det vil for at fjerne en saadan skade saaledes vaere noedvendigt at saette faellesskabsproducenterne i stand til at haeve priserne til et niveau, som giver fortjenste. Med henblik paa dette maa de japanske producenters priser haeves i overensstemmelse hermed.
Ved beregningen af den noedvendige prisstigning fastslog Kommissionen, at priserne paa dumpingimporten maatte sammenlignes med de undersoegte faellesskabsproducenters produktionsomkostninger plus en fortjenstmargen paa 12 %. Denne margen er baseret paa den gennemsnitlige fortjeneste for faellesskabsproducenterne, inden deres fortjeneste blev forringet som foelge af dumpingimporten. Kommissionen finder, at en saadan fortjenstmargen er det noedvendige minimum til at sikre de paagaeldende faellesskabsproducenters levedygtighed. Denne margen ligger langt under de japanske eksportoerers vejede gennemsnitlige fortjeneste ved salg paa hjemmemarkedet.
(45) Paa dette grundlag blev de vejede gennemsnitlige eksportpriser for hver enkelt model, der blev anvendt ved fastsaettelsen af prisunderbuddet, sammenlignet i undersoegelsesperioden med de vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger for de undersoegte faellesskabsproducenter for den tilsvarende type vare plus en fortjenstmargen paa 12 %.
(46) Ved anvendelse af denne metode varierer forskellene alt efter den paagaeldende eksportoer fra 83,6 % til 129,9 %, udtrykt som cif Faellesskabets graense, beregnet for de selskaber, som medvirkede ved Kommissionens undersoegelse.
I den forbindelse er det vaerd at bemaerke, at disse forskelle ville vaere betydeligt stoerre, hvis der ikke var blevet taget hensyn til den import, som Philips Consumer Electronics BV foretog.
(47) De individuelle forskelle beregnet for hver enkelt eksportoer er stoerre end de konstaterede dumpingmargener. Den told, der skal indfoeres, maa derfor svare til disse margener (se betragtning 22).
Hvad angaar de selskaber, som ikke medvirkede ved undersoegelsen, fastslog Kommissionen, at oplysningerne vedroerende undersoegelsen maatte anses som de mest passende tilgaengelige oplysninger i henhold til artikel 7, stk. 7, litra b), i grundforordningen, og den mente derfor, at den hoejeste skadestaerskel, der er konstateret for de medvirkende eksportoerer, burde anvendes. Da den fastlagte dumpingmargen for eksportoerer, som ikke medvirkede ved undersoegelsen (se betragtning 24), er lavere end skadestaersklen, boer der indfoeres en told, som svarer til den fastlagte dumpingmargen.
I. ENDELIGE BESTEMMELSER
(48) Med henblik paa god administration boer der fastsaettes en tidsfrist, inden for hvilken de beroerte parter kan tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hoert mundtligt. Det boer yderligere fastslaas, at alle afgoerelser truffet med henblik paa denne forordning er foreloebige, og at de kan tages op til fornyet overvejelse paa forslag af Kommissionen med henblik paa indfoerelse af en endelig told -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indfoeres en midlertidig antidumpingtold paa importen af store elektriske kondensatorer, elektrolytiske kondensatorer med aluminiumplade, (kapacitans multipliceret med volt) mellem 18 000 og 310 000 mC (mikrocoulombs), ved en spaending paa 160 V og derover, med diameter paa 19 mm og derover og af laengde paa 20 mm og derover, med oprindelse i Japan og henhoerende under KN-kode ex 8532 22 00 (Taric-kode 8532 22 00 * 11 og 8532 22 00 * 91).
2. Tolden fastsaettes til 75,0 % af prisen netto, frit Faellesskabets graense, ufortoldet (Taric-tillaegskode 8665), dog bortset fra varer, der fremstilles af foelgende selskaber for hvilke tolden fastsaettes til foelgende i procent af prisen netto, frit Faellesskabets graense, ufortoldet:
Told Taric- tillaegs kode Elna Co. Ltd, Fujisawa City, Kanagawa 35,8 % (8661) Nichicon Corporation, Kyoto 20,1 % (8662) Nippon Chemi-con Corporation, Tokyo 14,1 % (8663) Rubycon Corporation, Ina Nagano 43,1 % (8664)
3. Gaeldende bestemmelser for told finder anvendelse.
4. De i stk. 1 omhandlede varers overgang til fri omsaetning i Faellesskabet er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
Artikel 2
Parterne kan inden en maaned fra tidspunktet for naervaerende forordnings ikrafttraeden tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hoert mundtligt af Kommissionen, jf. dog artikel 7, stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 2423/88.
Artikel 3
Denne forordning traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Den finder anvendelse i fire maaneder, medmindre Raadet vedtager endelige foranstaltninger inden udloebet af denne periode, jf. dog artikel 11, 12 og 13 i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 2. juni 1992.