*****
RAADETS DIREKTIV
af 3. maj 1989
om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om elektromagnetisk kompatibilitet
(89/336/EOEF)
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 100A,
under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),
i samarbejde med Europa-Parlamentet (2),
under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og
ud fra foelgende betragtninger:
Det er vigtigt, at der vedtages foranstaltninger med henblik paa gradvist at etablere det indre marked i loebet af en periode, der udloeber den 31. december 1992; det indre marked omfatter et omraade uden indre graenser, inden for hvilket der er fri bevaegelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital;
det paahviler medlemsstaterne at soerge for, at radiokommunikation samt mekanismer, apparater og systemer, hvis funktion kan vanskeliggoeres af elektromagnetiske forstyrrelser fremkaldt af elektriske og elektroniske apparater, er tilstraekkelig beskyttet mod problemer foraarsaget af disse forstyrrelser;
det paahviler ligeledes medlemsstaterne at soerge for, at eldistributionsnettene og udstyr, som forsynes med elektricitet fra disse net, er beskyttet mod eventuelle elektromagnetiske forstyrrelser;
Raadets direktiv 86/361/EOEF af 24. juli 1986 om foerste fase af den gensidige anerkendelse af typegodkendelser af teleterminaludstyr (4) omhandler navnlig de signaler, dette udstyr udsender under normal funktion, og beskyttelse af de offentlige telekommunikationsnet mod beskadigelse; tilbage staar derfor at soerge for en tilstraekkelig beskyttelse af disse net, herunder de apparater, der er tilsluttet dem, mod forbigaaende forstyrrelser fremkaldt af utilsigtede signaler, som disse apparater vil kunne udsende;
der foreligger i en raekke medlemsstater ufravigelige bestemmelser, som navnlig vedroerer dels tilladelige niveauer for elektromagnetiske forstyrrelser, som disse apparater kan taenkes at fremkalde, dels apparaternes grad af immunitet over for saadanne signaler; disse ufravigelige bestemmelser medfoerer ikke noedvendigvis forskellige beskyttelsesniveauer i medlemsstaterne, men paa grund af deres uensartethed udgoer de hindringer for samhandelen i Faellesskabet;
de nationale bestemmelser vedroerende denne beskyttelse, boer harmoniseres for at garantere den frie bevaegelighed for elektriske og elektroniske apparater, uden at medlemsstaternes nuvaerende, velbegrundede beskyttelsesniveauer saenkes;
uanset reglen om fri bevaegelighed for varer, som er en af Faellesskabets grundregler, boer hindringer for den frie bevaegelighed inden for Faellesskabet, som skyldes uoverensstemmelser mellem de enkelte landes retsregler om produkternes markedsfoering, ifoelge gaeldende faellesskabsret godkendes, for saa vidt de kan betragtes som noedvendige for at opfylde ufravigelige krav; harmonise
ringen af lovgivningen boer derfor i det foreliggende tilfaelde begraenses til de forskrifter, som er noedvendige for at opfylde beskyttelseskravene med hensyn til elektromagnetisk kompatibilitet; disse krav boer erstatte de nationale forskrifter paa omraadet;
i dette direktiv opstilles derfor kun beskyttelseskravene med hensyn til elektromagnetisk kompatibilitet; for at lette bevisfoerelsen for overensstemmelse med disse krav er det vigtigt, at elektromagnetisk kompatibilitet er omfattet af harmoniserede europaeiske standarder, hvis overholdelse sikrer produkterne en forhaandsformodning om, at de er i overensstemmelse med beskyttelseskravene; saadanne harmoniserede europaeiske standarder udarbejdes af private organer og boer bevare deres ikke-bindende status; i dette oejemed anerkendes Den Europaeiske Komité for Elektroteknisk Standardisering (CENELEC) som organ med kompetence til paa dette direktivs omraade at vedtage harmoniserede standarder i overensstemmelse med de generelle retningslinjer for samarbejdet mellem Kommissionen, Den Europaeiske Komité for Standardisering (CEN) og CENELEC, som blev underskrevet den 13. november 1984; i dette direktiv forstaas der ved en harmoniseret standard en teknisk specifikation (europaeisk standard eller harmoniseringsdokument), som er vedtaget af CENELEC efter henstilling fra Kommissionen i overensstemmelse med Raadets direktiv 83/189/EOEF af 28. marts 1983 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (1), senest aendret ved direktiv 88/182/EOEF (2), og ovennaevnte generelle retningslinjer;
indtil harmoniserede standarder i dette direktivs forstand er vedtaget, boer den frie bevaegelighed for varer lettes ved som en overgangsforanstaltning at gennemfoere accept paa faellesskabsplan af apparater, som er i overensstemmelse med nationale standarder, udvalgt efter en faellesskabsprocedure til kontrol af, at disse nationale standarder opfylder beskyttelseskravene i dette direktiv;
EF-overensstemmelseserklaering for apparatet udgoer en formodning om apparatets overensstemmelse med dette direktiv; denne erklaering boer vaere udformet saa enkelt som muligt;
for at opnaa en effektiv beskyttelse paa omraadet elektromagnetisk kompatibilitet boer overholdelsen af dette direktivs bestemmelser imidlertid, for saa vidt angaar de apparater, der er omfattet af direktiv 86/361/EOEF, attesteres ved overensstemmelsesmaerker eller -certifikater, der udstedes af organer, som medlemsstaterne har anmeldt; for at lette den gensidige anerkendelse af de maerker og certifikater, der udstedes af disse organer, boer kriterierne for, hvorledes de udpeges, harmoniseres;
alligevel kan det ske, at apparater foraarsager gener for radiokommunikationen og telekommunikationsnettene; der boer derfor indfoeres en procedure med henblik paa at afboede denne risiko;
dette direktiv gaelder for de apparater og det materiel, der er omfattet af direktiv 76/889/EOEF (3) og 76/890/EOEF (4) om tilnaermelse af medlemsstaternes lovgivning om dels radiostoej, foraarsaget af elektriske husholdningsapparater, transportabelt vaerktoej og lignende apparater, dels radiostoejdaempning af armaturer med starter for lysstofroer; de naevnte direktiver boer derfor ophaeves -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
I dette direktiv forstaas ved:
1) »apparater«: alle elektriske og elektroniske apparater samt udstyr og anlaeg, der indeholder elektriske og/eller elektroniske komponenter
2) »elektromagnetisk forstyrrelse«: elektromagnetisk faenomen, der kan forstyrre en mekanismes, et apparats eller et systems funktion. En elektromagnetisk forstyrrelse kan vaere elektromagnetisk stoej, et uoensket signal eller en aendring i selve udbredelsesmediet
3) »immunitet«: en mekanismes, et apparats eller et systems evne til at fungere uden forringelse af kvaliteten, naar der optraeder en elektromagnetisk forstyrrelse
4) »elektromagnetisk kompatibilitet«: en mekanismes, et apparats eller et systems evne til at fungere tilfredsstillende i sit elektromagnetiske miljoe uden at frembringe elektromagnetiske forstyrrelser, der er uantagelige for nogen del af dette miljoe
5) »kompetent organ«: organ, som opfylder kriterierne i bilag II, og som er anerkendt som et saadant
6) »EF-typeattest«: dokument, hvorved et organ, der er anmeldt i henhold til artikel 10, stk. 6, attesterer, at den undersoegte apparattype opfylder de relevante bestemmelser i dette direktiv.
Artikel 2
1. Dette direktiv finder anvendelse paa apparater, der kan taenkes at fremkalde elektromagnetiske forstyrrelser, eller hvis funktion kan taenkes at blive paavirket af saadanne forstyrrelser.
Direktivet fastsaetter beskyttelseskrav og bestemmelser om kontrolforanstaltninger i denne forbindelse.
2. Dersom beskyttelseskrav i dette direktiv for visse apparaters vedkommende harmoniseres ved saerdirektiver, finder dette direktiv ikke anvendelse, eller det ophoerer med at finde anvendelse for disse apparater og beskyttelseskrav, saa snart disse saerdirektiver traeder i kraft.
3. Radioudstyr, der anvendes af radioamatoerer ifoelge definition nr. 53 i artikel 1 i radioreglementet, der indgaar i Den Internationale Telekommunikationskonvention, er ikke omfattet af dette direktivs anvendelsesomraade, medmindre udstyret findes i handelen.
Artikel 3
Medlemsstaterne traeffer passende foranstaltninger til at sikre, at de i artikel 2 omhandlede apparater kun kan markedsfoeres eller tages i brug, hvis de opfylder de krav, der er fastsat i dette direktiv, er korrekt installerede og vedligeholdt og anvendt i overensstemmelse med deres formaal.
Artikel 4
De i artikel 2 omhandlede apparater skal vaere konstrueret paa en saadan maade, at
a) de ikke frembringer kraftigere elektromagnetiske forstyrrelser, end at radio- og telekommunikationsapparater samt andre apparater kan fungere i overensstemmelse med deres formaal
b) apparaterne har tilstraekkelig iboende immunitet over for elektromagnetiske forstyrrelser, saa de kan fungere i overensstemmelse med deres formaal.
De vigtigste beskyttelseskrav findes i bilag III.
Artikel 5
Medlemsstaterne kan ikke af grunde, der vedroerer elektromagnetisk kompatibilitet, modsaette sig, at apparater som omhandlet i dette direktiv, der opfylder dettes bestemmelser, markedsfoeres og tages i brug paa deres omraade.
Artikel 6
1. Forskrifterne i dette direktiv er ikke til hinder for anvendelse i en medlemsstat af foelgende saerlige foranstaltninger:
a) foranstaltninger vedroerende ibrugtagningen og brugen af apparatet, der traeffes med henblik paa en saerlig lokalitet for at afhjaelpe et eksisterende eller forventet problem vedroerende elektromagnetisk kompatibilitet
b) foranstaltninger vedroerende installeringen af apparatet, der traeffes for at beskytte offentlige telekommunikationsnet eller modtage- eller sendestationer, der anvendes af sikkerhedsgrunde.
2. Medlemsstaterne underretter Kommissionen og de oevrige medlemsstater om de saerlige foranstaltninger, der traeffes i medfoer af stk. 1, jf. dog direktiv 83/189/EOEF.
3. Saerlige foranstaltninger, der anerkendes som vaerende berettigede, offentliggoeres af Kommissionen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende paa behoerig maade.
Artikel 7
1. Medlemsstaterne formoder, at apparaterne opfylder de i artikel 4 omhandlede beskyttelseskrav, naar de er i overensstemmelse med:
a) de relevante nationale standarder til gennemfoerelse af de harmoniserede standarder, hvis referencer er blevet offentliggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Medlemsstaterne offentliggoer referencerne for disse nationale standarder
b) eller de i stk. 2 omhandlede relevante nationale standarder, for saa vidt der paa de omraader, disse standarder omfatter, ikke findes harmoniserede standarder.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen ordlyden af deres i stk. 1, litra b), omhandlede nationale standarder, som efter deres opfattelse opfylder de beskytttelseskrav, der er omtalt i artikel 4. Kommissionen videresender straks disse tekster til de andre medlemsstater. Efter fremgangsmaaden i artikel 8, stk. 2, meddeler den medlemsstaterne de af de naevnte standarder, der giver anledning til formodning om overensstemmelse med de i artikel 4 omtalte beskyttelseskrav.
Medlemsstaterne offentliggoer referencerne for disse standarder. Kommissionen offentliggoer dem endvidere i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
3. Medlemsstaterne anerkender, at apparater, for hvilke fabrikanten ikke eller kun delvis har anvendt de i stk. 1 omhandlede standarder, eller for hvilke der ikke findes standarder, formodes at vaere i overensstemmelse med beskyttelseskravene i artikel 4, naar deres overensstemmelse med disse krav attesteres paa den i artikel 10, stk. 2, omhandlede maade.
Artikel 8
1. Skoenner en medlemsstat eller Kommissionen, at de i artikel 7, stk. 1, litra a) omhandlede harmoniserede standarder ikke fuldt ud opfylder kravene i artikel 4, forelaegger medlemsstaten eller Kommissionen spoergsmaalet for det staaende udvalg, der er oprettet ved direktiv 83/189/EOEF, i det foelgende benaevnt »udvalget«, og anfoerer sine bevaeggrunde herfor. Udvalget afgiver straks udtalelse.
Paa baggrund af udvalgets udtalelse meddeler Kommissionen snarest muligt medlemsstaterne, om de paagaeldende standarder helt eller delvis skal udgaa af de i artikel 7, stk. 1, litra a), naevnte publikationer. 2. Efter at have modtaget den i artikel 7, stk. 2, naevnte meddelelse, hoerer Kommissionen udvalget. Paa baggrund af dettes udtalelse meddeler Kommissionen snarest muligt medlemsstaterne, om den paagaeldende nationale standard skal give anledning til formodning om overensstemmelse, og i bekraeftede fald, om dens referencer skal offentliggoeres i de enkelte lande.
Skoenner Kommissionen eller en medlemsstat, at en national standard ikke laengere opfylder de noedvendige betingelser for at blive betragtet som vaerende i overensstemmelse med beskyttelseskravene i artikel 4, hoerer Kommissionen udvalget, som straks afgiver udtalelse. Paa baggrund af dettes udtalelse meddeler Kommissionen snarest muligt medlemsstaterne, om den paagaeldende standard stadig giver anledning til formodning om overensstemmelse, og i benaegtende fald om den helt eller delvist skal udgaa af de i artikel 7, stk. 2, omhandlede publikationer.
Artikel 9
1. Konstaterer en medlemsstat, at et apparat, der er ledsaget af en af de i artikel 10 fastlagte former for attestering, ikke opfylder de i artikel 4 omhandlede beskyttelseskrav, traeffer den alle fornoedne foranstaltninger for at traekke det paagaeldende apparat tilbage fra markedet, forbyde markedsfoering af det eller begraense dets frie bevaegelighed.
Medlemsstaten underretter omgaaende Kommissionen om denne foranstaltning og anfoerer begrundelsen for sin afgoerelse, herunder om den manglende overensstemmelse skyldes:
a) manglende opfyldelse af kravene i artikel 4, hvis apparatet ikke svarer til de i artikel 7, stk. 1, naevnte standarder
b) forkert anvendelse af de i artikel 7, stk. 1, naevnte standarder
c) en mangel i selve de i artikel 7, stk. 1, naevnte standarder.
2. Kommissionen hoerer snarest muligt de beroerte parter. Konstaterer den efter denne hoering, at foranstaltningen er berettiget, underretter den omgaaende den initiativtagende medlemsstat samt de oevrige medlemsstater.
Er den i stk. 1 naevnte afgoerelse begrundet i en mangel i standarderne, og agter den medlemsstat, der har truffet de paagaeldende foranstaltninger, at opretholde disse, forelaegger Kommissionen, efter at have hoert parterne, sagen for udvalget inden to maaneder og ivaerksaetter fremgangsmaaden i artikel 8.
3. Hvis et apparat, der ikke opfylder kravene, er ledsaget af en af de i artikel 10 naevnte former for attestering, traeffer den paagaeldende medlemsstat passende foranstaltninger mod den, den har foretaget attesteringen, og underretter Kommissionen og de oevrige medlemsstater herom.
4. Kommissionen soerger for, at medlemsstaterne holdes underrettet om denne procedures forloeb og resultater.
Artikel 10
1. For saa vidt angaar apparater, for hvilke fabrikanten har anvendt de i artikel 7, stk. 1, omhandlede standarder, attesteres apparaternes overensstemmelse med bestemmelserne i dette direktiv ved en EF-overensstemmelseserklaering, der udstedes af fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede, der er etableret i Faellesskabet. Denne erklaering skal stilles til raadighed for den kompetente myndighed, i en periode paa ti aar efter at markedsfoeringen af apparaterne er paabegyndt.
Endvidere anbringer fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede, der er etableret i Faellesskabet, EF-overensstemmelsesmaerket paa apparatet eller, hvis dette ikke er muligt, paa emballagen, brugsanvisningen eller garantibeviset.
Hvis hverken fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede er etableret i Faellesskabet, paahviler ovennaevnte pligt til at stille EF-overensstemmelseserklaeringen til raadighed enhver person, som markedsfoerer apparatet i Faellesskabet.
Bestemmelserne vedroerende EF-erklaeringen og EF-maerket findes i bilag I.
2. For saa vidt angaar apparater, for hvilke fabrikanten ikke eller kun delvis har anvendt de i artikel 7, stk. 1, omhandlede standarder, eller saafremt der ikke findes nogen standarder, skal fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede, der er etableret i Faellesskabet, saa snart markedsfoeringen paabegyndes, stille et teknisk konstruktionsdossier til raadighed for de kompetente myndigheder. Dette dossier skal indeholde en beskrivelse af apparatet og af de foranstaltninger, der er truffet for at sikre apparatets overensstemmelse med de i artikel 4 omhandlede beskyttelseskrav, og skal omfatte en teknisk rapport eller et certifikat fra et kompetent organ.
Dette dossier skal stilles til raadighed for de kompetente myndigheder, i en periode paa ti aar efter at markedsfoeringen af apparaterne er paabegyndt.
Hvis hverken fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede er etableret i Faellesskabet, paahviler denne pligt til at stille et teknisk dossier til raadighed enhver person, som markedsfoerer apparatet i Faellesskabet.
Apparatets overensstemmelse med det, der er beskrevet i det tekniske dossier, attesteres efter fremgangsmaaden i stk. 1.
Medlemsstaterne formoder, at disse apparater er i overensstemmelse med de i artikel 4 omhandlede beskyttelseskrav, jf. dog bestemmelserne i naervaerende stykke. 3. For saa vidt de i artikel 7, stk. 1, omhandlede standarder endnu ikke findes, kan de paagaeldende apparater med forbehold af stk. 2 i naervaerende artikel i en overgangsperiode indtil senest den 31. december 1992 fortsat vaere underlagt de nationale ordninger, der er gaeldende paa datoen for dette direktivs vedtagelse, forudsat at disse ordninger er forenelige med Traktatens bestemmelser.
4. Overensstemmelse med dette direktiv attesteres for saa vidt angaar apparater, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2, i direktiv 86/361/EOEF, ifoelge fremgangsmaaden i stk. 1, efter at fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede, der er etableret i Faellesskabet, for disse apparater har faaet meddelt EF-typeattest, der udstedes af et af de anmeldte organer, der er naevnt i stk. 6 i naervaerende artikel.
5. For apparater, der er bygget til udsendelse af radiomeddelelser, som defineret i Den Internationale Telekommunikationsunions konvention, attesteres overensstemmelse med dette direktiv ifoelge fremgangsmaaden i stk. 1, efter at fabrikanten eller dennes befuldmaegtigede, der er etableret i Faellesskabet, for disse apparater har faaet meddelt EF-typeattest, der udstedes af et af de anmeldte organer, der er naevnt i stk. 6.
Denne bestemmelse finder ikke anvendelse paa ovennaevnte apparater, naar de udelukkende er bygget og bestemt til radioamatoerbrug som anfoert i artikel 2, stk. 3.
6. Hver medlemsstat giver Kommissionen og de andre medlemsstater meddelelse om, hvilke myndigheder der er de kompetente som omhandlet i denne artikel, og om, hvilke organer der skal udstede de EF-typeattester, der er omhandlet i stk. 4 og 5. Kommissionen offentliggoer til orientering i De Europaeiske Faellesskabers Tidende en liste over disse myndigheder og organer og soerger for, at den ajourfoeres.
Det praeciseres i meddelelsen, om disse organer er kompetente i forbindelse med alle de apparater, der er omfattet af dette direktiv, eller om deres ansvar er begraenset til visse saerlige omraader.
Medlemsstaterne anvender kriterierne i bilag II ved vurderingen af de organer, der skal anmeldes.
De organer, der opfylder de i de paagaeldende harmoniserede standarder fastsatte vurderingskriterier, formodes at opfylde ovennaevnte kriterier.
En medlemsstat, som har anmeldt et organ, skal traekke sin godkendelse tilbage, hvis den konstaterer, at dette organ ikke laengere opfylder kriterierne i bilag II. Den underretter straks Kommissionen og de oevrige medlemsstater herom.
Artikel 11
Direktiv 76/889/EOEF og direktiv 76/890/EOEF ophaeves fra den 1. januar 1992.
Artikel 12
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggoer inden den 1. juli 1991 de noedvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv. De underretter Kommissionen herom.
De anvender disse bestemmelser fra den 1. januar 1992.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de nationale retsforskrifter, som de udsteder paa det omraade, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 13
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 3. maj 1989.
Směrnice Rady
ze dne 3. května 1989
o sbližování právních předpisů členských států týkajících se elektromagnetické kompatibility
(89/336/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise [1],
ve spolupráci s Evropským parlamentem [2],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [3],
vzhledem k tomu, že je nezbytné přijmout opatření s cílem postupného vytvoření vnitřního trhu v období do 31. prosince 1992; že vnitřní trh zahrnuje oblast bez vnitřních hranic, ve které je zajištěn volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu;
vzhledem k tomu, že členské státy odpovídají za poskytování odpovídající ochrany radiokomunikacím a zařízením, přístrojům nebo systémům, jejichž funkce může být narušena elektromagnetickým rušením vyvolaným elektrickými a elektronickými přístroji, proti těmto druhům rušení;
vzhledem k tomu, že členské státy rovněž odpovídají za zajištění ochrany energetických distribučních sítí před elektromagnetickým rušením, které by mohlo tyto sítě a následně i zařízení napájená z těchto sítí nepříznivě ovlivňovat;
vzhledem k tomu, že se směrnice Rady 86/361/EHS ze dne 24. července 1986 o počátečním stadiu vzájemného uznávání schválení typu telekomunikačních koncových zařízení [4] vztahuje především na signály vyzařované těmito zařízeními, jsou-li provozována běžným způsobem, a současně i na ochranu veřejných telekomunikačních sítí před poškozením; že je proto nezbytné zajistit odpovídající ochranu těchto sítí včetně zařízení, která jsou k nim připojena, proti přechodným rušením způsobovaným signály náhodného charakteru, které mohou být těmito zařízeními vyzařovány;
vzhledem k tomu, že v některých členských státech jsou závaznými předpisy vymezeny zejména přípustné hladiny elektromagnetického rušení, které taková zařízení smí vyvolávat, a stupeň odolnosti vůči takovým signálům; že tyto závazné předpisy nemusí nezbytně vést k různému stupni ochrany v jednotlivých členských státech, avšak v důsledku rozdílů brání obchodu v rámci Společenství;
vzhledem k tomu, že vnitrostátní předpisy zajišťující tuto ochranu musí být harmonizovány s cílem zaručit volný pohyb elektrických a elektronických přístrojů bez snížení současné a odůvodněné úrovně ochrany v členských státech;
vzhledem k tomu, že bez ohledu na jedno ze základních pravidel Společenství, jmenovitě pravidlo volného pohybu zboží, jsou podle současných právních předpisů Společenství překážky pohybu uvnitř Společenství vyplývající z rozdílů vnitrostátních právních předpisů pro uvádění výrobků na trh přijatelné, pokud lze ustanovení těchto předpisů uznat jako nezbytná pro splnění základních požadavků; že harmonizace právních předpisů se proto v tomto případě musí omezit na ustanovení, která jsou nutná pro splnění požadavků na ochranu ve vztahu k elektromagnetické kompatibilitě; že těmito požadavky musí být odpovídající vnitrostátní předpisy nahrazeny;
vzhledem k tomu, že tato směrnice proto stanovuje pouze požadavky na ochranu ve vztahu k elektromagnetické kompatibilitě; že pro usnadnění prokazování shody s těmito požadavky je důležité mít na evropské úrovni harmonizované normy týkající se elektromagnetické kompatibility, aby výrobky, které těmto normám vyhovují, mohly být považovány za výrobky, které splňují požadavky na ochranu; že tyto normy harmonizované na evropské úrovni jsou vypracovávány soukromoprávními subjekty a musí si zachovat charakter nezávazných znění; že za tím účelem byl Evropský výbor pro normalizaci v elektrotechnice (CENELEC) uznán za subjekt příslušný k přijímání harmonizovaných norem v oblasti působnosti této směrnice v souladu s obecnými řídícími zásadami pro spolupráci mezi Komisí a Evropským výborem pro normalizaci (CEN) a CENELEC, které byly podepsány dne 13. listopadu 1984; že pro účely této směrnice je harmonizovanou normou technická specifikace (evropská norma nebo harmonizační dokument), kterou přijal CENELEC z podnětu Komise podle ustanovení směrnice Rady 83/189/EHS ze dne 28. března 1983 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů [5], naposledy pozměněné směrnicí 88/182/EHS [6], a v souladu s výše uvedenými obecnými řídícími zásadami;
vzhledem k tomu, že by, jako přechodné opatření na úrovni Společenství, měl být do přijetí harmonizovaných norem pro účely této směrnice volný pohyb zboží usnadněn uznáním přístrojů, které vyhovují platným vnitrostátním normám přijatým v souladu s kontrolními postupy Společenství zajišťujícími, že tyto vnitrostátní normy splňují cíle ochrany podle této směrnice;
vzhledem k tomu, že ES prohlášení o shodě týkající se přístrojů vytváří předpoklad jejich shody s touto směrnicí; že toto prohlášení musí mít co možná nejjednodušší formu;
vzhledem k tomu, že by však u přístrojů, na které se vztahuje směrnice 86/361/EHS, měla být za účelem dosažení účinné ochrany z hlediska elektromagnetické kompatibility shoda s ustanoveními této směrnice osvědčována značkami a certifikáty shody vydanými subjekty oznámenými členskými státy; že by pro usnadnění vzájemného uznávání značek a certifikátů vydávaných těmito subjekty měla být harmonizována příslušná kritéria, která se mají brát v úvahu při jejich udělování;
vzhledem k tomu, že přesto může dojít k tomu, že zařízení bude rušit radiokomunikační a telekomunikační sítě; že by proto měl být stanoven postup, který by toto nebezpečí omezil;
vzhledem k tomu, že se tato směrnice užívá pro přístroje a zařízení, na něž se vztahují směrnice 76/889/EHS [7] a 76/890/EHS [8], které se týkají sbližování právních předpisů členských států týkajících se rádiového rušení způsobovaného elektrickými spotřebiči pro domácnost, přenosným nářadím a podobným zařízením a potlačování rádiového rušení zářivkovými svítidly opatřenými startéry; že by proto měly být tyto směrnice zrušeny,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Pro účely této směrnic se rozumí:
1. "přístroji" veškeré elektrické a elektronické přístroje včetně vybavení a zařízení, která obsahují elektrické a/nebo elektronické součástky;
2. "elektromagnetickým rušením" jakýkoliv elektromagnetický jev, který může zhoršovat funkci přístroje, jednotky zařízení nebo systému. Elektromagnetickým rušením může být elektromagnetický šum, nežádoucí signál nebo změna v samotném prostředí šíření;
3. "odolností" schopnost přístroje, jednotky zařízení nebo systému fungovat bez zhoršení kvality za přítomnosti elektromagnetického rušení;
4. "elektromagnetickou kompatibilitou" schopnost přístroje, jednotky zařízení nebo systému pracovat uspokojivě v daném elektromagnetickém prostředí, aniž by samy způsobovaly nepřípustné elektromagnetické rušení jakéhokoliv přístroje v tomto prostředí;
5. "příslušným subjektem" subjekt který splňuje kritéria uvedená v příloze II a je jako takový uznán;
6. "certifikátem ES přezkoušení typu" dokument, v němž oznámený subjekt podle čl. 10 odst. 6 osvědčuje, že je typ zkoušeného zařízení v souladu s ustanoveními této směrnice, která se na něj vztahují.
Článek 2
1. Tato směrnice se vztahuje na přístroje, které mohou způsobovat elektromagnetické rušení nebo jejichž funkce může být takovým rušením ovlivněna.
Tato směrnice stanovuje požadavky na ochranu a s nimi související kontrolní postupy.
2. Pokud jsou požadavky na ochranu pro určité přístroje stanovené v této směrnici harmonizovány zvláštními směrnicemi, potom tato směrnice pro tyto přístroje a požadavky na ochranu se nepoužije nebo se přestane používat, jakmile tyto zvláštní směrnice vstoupí v platnost.
3. Tato směrnice se nevztahuje na rádiová zařízení používaná radioamatéry podle článku 1 definice 53 předpisů pro radiokomunikace Mezinárodní úmluvy o telekomunikacích, pokud tato zařízení nejsou komerčně dostupná.
Článek 3
Členské státy přijmou veškerá vhodná opatření, aby přístroje podle článku 2 mohly být uváděny na trh nebo do provozu pouze, splňují-li požadavky stanovené touto směrnicí, jsou-li správně instalovány a udržovány a jsou-li používány k účelům, pro které jsou určeny.
Článek 4
Přístroje uvedené v článku 2 musí být vyrobeny tak, aby
a) elektromagnetické rušení, které způsobují, nepřesáhlo úroveň dovolující, aby radiokomunikační a telekomunikační zařízení či jiné přístroje pracovaly v souladu s určeným účelem,
b) měly přiměřenou úroveň vnitřní odolnosti vůči elektromagnetickému rušení, aby mohly být provozovány v souladu s určeným účelem.
Základní požadavky na ochranu jsou stanoveny v příloze III.
Článek 5
Členské státy nesmějí na svém území z důvodů týkajících se elektromagnetické kompatibility bránit uvádění na trh a do provozu přístrojů, na které se vztahuje tato směrnice a které splňují její požadavky.
Článek 6
1. Požadavky této směrnice nebrání členským státům v uplatňování těchto zvláštních opatření:
a) opatření, která se týkají uvedení do provozu a užívání přístrojů určených pro specifické umístění k překonání existujících nebo předpokládaných problémů s elektromagnetickou kompatibilitou,
b) opatření, která se týkají instalace přístrojů určených k ochraně veřejných telekomunikačních sítí nebo přijímacích nebo vysílacích stanic užívaných pro bezpečnostní účely.
2. Aniž je dotčena směrnice 83/189/EHS, jsou členské státy povinny informovat Komisi a ostatní členské státy o zvláštních opatřeních přijatých podle odstavce 1.
3. Zvláštní opatření, která byla uznána jako opodstatněná, budou uvedena v odpovídajícím oznámení Komise zveřejněném v Úředním věstníku Evropských společenství.
Článek 7
1. Členské státy předpokládají splnění požadavků na ochranu podle článku 4 u přístrojů, které jsou ve shodě
a) s příslušnými vnitrostátními normami přejímajícími harmonizované normy, jejichž referenční čísla byla zveřejněna v Úředním věstníku Evropských společenství. Členské státy zveřejní referenční čísla těchto vnitrostátních norem;
b) s příslušnými vnitrostátními normami podle odstavce 2, pokud pro oblasti, na něž se tyto normy vztahují, harmonizované normy neexistují.
2. Členské státy sdělí Komisi znění svých vnitrostátních norem podle odst. 1 písm. b), které považují za normy vyhovující požadavkům na ochranu podle článku 4. Komise předloží znění těchto norem ostatním členským státům. Postupem stanoveným v čl. 8 odst. 2 oznámí Komise členským státům ty vnitrostátní normy, na jejichž základě lze předpokládat shodu s požadavky na ochranu podle článku 4.
Členské státy zveřejní referenční čísla těchto norem. Komise je rovněž zveřejní v Úředním věstníku Evropských společenství.
3. Pokud výrobce nepoužil normy podle odstavce 1 nebo je použil pouze částečně anebo pokud takové normy neexistují, budou členské státy považovat přístroje za vyhovující požadavkům na ochranu, pokud je jejich shoda s těmito požadavky potvrzena prostřednictvím certifikátů uvedených v čl. 10 odst. 2.
Článek 8
1. Pokud má členský stát nebo Komise za to, že harmonizované normy podle čl. 7 odst. 1 písm. a) nesplňují zcela požadavky na ochranu podle článku 4, dotyčný členský stát nebo Komise předloží záležitost s udáním důvodů stálému výboru zřízenému podle směrnice 83/189/EHS (dále jen "výbor"). Výbor neprodleně zaujme své stanovisko.
Po obdržení stanoviska výboru Komise co nejdříve uvědomí členské státy, zda příslušné normy mají být zcela nebo zčásti staženy ze zveřejnění podle čl. 7 odst. 1 písm. a).
2. Po obdržení sdělení podle čl. 7 odst. 2 Komise konzultuje výbor. Na základě stanoviska výboru Komise co nejdříve uvědomí členské státy, zda je či není na základě dotyčné vnitrostátní normy možné předpokládat shodu, a pokud ano, že je nutné příslušný odkaz zveřejnit na vnitrostátní úrovni.
Pokud má Komise nebo členský stát za to, že vnitrostátní norma již nesplňuje podmínky pro domněnku shody s požadavky na ochranu podle článku 4, konzultuje Komise výbor. Na základě stanoviska výboru Komise co nejdříve uvědomí členské státy, zda dotyčná vnitrostátní norma nadále zakládá či nezakládá domněnku shody, a pokud ne, zda musí být tato norma zcela nebo zčásti stažena ze zveřejnění podle čl. 7 odst. 2.
Článek 9
1. Jestliže členský stát zjistí, že přístroj, ke kterému je přiložen jeden z certifikátů uvedených v článku 10, nesplňuje požadavky na ochranu podle článku 4, přijme všechna vhodná opatření ke stažení přístroje z trhu, k zákazu jeho uvedení na trh nebo k omezení jeho volného pohybu.
O každém takovém opatření dotyčný členský stát neprodleně uvědomí Komisi s uvedením důvodů svého rozhodnutí a zejména uvede, zda je neshoda způsobena
a) nesplněním požadavků na ochranu podle článku 4, jestliže přístroj neodpovídá normám podle čl. 7 odst. 1,
b) nesprávným použitím norem podle čl. 7 odst. 1,
c) nedostatky v normách podle čl. 7 odst. 1.
2. Komise co nejdříve konzultuje dotyčné strany. Jestliže na základě těchto konzultací Komise shledá, že opatření jsou oprávněná, neprodleně o tom uvědomí členský stát, který opatření přijal, a také ostatní členské státy.
Jestliže se rozhodnutí podle odstavce 1 zakládá na nedostatcích v normách a členský stát trvá na opatřeních, která přijal, Komise po konzultaci se zúčastněnými stranami předloží záležitost do dvou měsíců výboru a zahájí postup podle článku 8.
3. Jestliže je k přístroji, který nesplňuje požadavky, přiložen některý z certifikátů podle článku 10, přijme dotyčný členský stát příslušná opatření proti tomu, kdo certifikát vydal, a uvědomí o tom Komisi a ostatní členské státy.
4. Komise zajistí, aby členské státy byly průběžně informovány o průběhu a výsledku tohoto postupu.
Článek 10
1. V případě přístroje, u kterého výrobce použil normy podle čl. 7 odst. 1, se shoda přístroje s touto směrnicí osvědčí ES prohlášením o shodě vypracovaným výrobcem nebo jeho zplnomocněným zástupcem usazeným ve Společenství. Toto prohlášení musí být uchováváno pro potřebu příslušného orgánu po dobu deseti let od uvedení přístroje na trh.
Výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství rovněž připojí na přístroj anebo na obal, k návodu k použití nebo na záruční list ES značku shody.
Pokud výrobce ani jeho zplnomocněný zástupce nejsou usazeni ve Společenství, pak výše uvedená povinnost uchovávat ES prohlášení o shodě pro potřebu příslušného orgánu připadá osobě, která uvádí přístroj na trh Společenství.
Ustanovení týkající se ES prohlášení o shodě a značky ES jsou uvedena v příloze I.
2. V případě přístroje, u kterého výrobce nepoužil normy podle čl. 7 odst. 1 nebo je použil pouze částečně, nebo jestliže tyto normy neexistují, je výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství povinen uchovávat pro potřebu příslušných orgánů technickou výrobní dokumentaci, a to od okamžiku uvedení přístroje na trh. Tato dokumentace musí obsahovat popis přístroje, postupy používané k zajištění shody přístroje s požadavky na ochranu podle článku 4, jakož i technickou zprávu nebo certifikát, jedno nebo druhé vydané příslušným subjektem.
Tato dokumentace musí být uchovávána pro potřebu příslušných orgánů po dobu deseti let od uvedení přístroje na trh.
Není-li výrobce ani jeho zplnomocněný zástupce usazen ve Společenství, povinnost uchovávat technickou dokumentaci k dispozici připadá osobě, která uvádí výrobek na trh Společenství.
Shoda přístroje s přístrojem popsaným v technické dokumentaci se osvědčuje postupem podle odstavce 1.
Členské státy v souladu s ustanoveními tohoto odstavce předpokládají, že takový přístroj vyhovuje požadavkům na ochranu podle článku 4.
3. Jestliže normy podle čl. 7 odst. 1 dosud neexistují, mohou se dotyčné přístroje po přechodnou dobu, nejpozději do 31. prosince 1992, aniž jsou dotčena ustanovení odstavce 2 tohoto článku, nadále řídit vnitrostátními předpisy platnými ke dni přijetí této směrnice za předpokladu souladu těchto předpisů s ustanoveními Smlouvy.
4. Shoda přístroje, na který se vztahuje čl. 2 odst. 2 směrnice 86/361/EHS, s ustanoveními této směrnice se osvědčuje postupem podle odstavce 1, jestliže výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství obdržel certifikát ES přezkoušení typu týkající se tohoto přístroje vydaný některým z oznámených subjektů podle odstavce 6 tohoto článku.
5. Shoda přístroje určeného pro rádiový přenos, který odpovídá definici Mezinárodní úmluvy o telekomunikacích, s ustanoveními této směrnice se osvědčuje postupem podle odstavce 1, jestliže výrobce nebo jeho zplnomocněný zástupce usazený ve Společenství obdržel certifikát ES přezkoušení typu týkající se tohoto přístroje vydaný některým z oznámených subjektů podle odstavce 6.
Toto ustanovení se nevztahuje na přístroje, které jsou navrženy a určeny výhradně pro radioamatéry ve smyslu čl. 2 odst. 3.
6. Každý členský stát oznámí Komisi a ostatním členským státům příslušné orgány uvedené v tomto článku a subjekty příslušné k vydávání certifikátů ES přezkoušení typu podle odstavců 4 a 5. Komise zveřejní pro informaci seznam těchto orgánů a subjektů v Úředním věstníku Evropských společenství a zajistí aktualizaci tohoto seznamu.
V tomto oznámení se uvede, zda jsou tyto subjekty příslušné pro všechny přístroje, na které se vztahuje tato směrnice, nebo zda je jejich odpovědnost omezena pouze na určité specifické oblasti.
Při posuzování subjektů, které mají být oznámeny, použijí členské státy kritéria uvedená v příloze II.
Subjekty, které vyhovují kritériím posuzování stanoveným v příslušných harmonizovaných normách, se považují za subjekty, které splňují výše zmíněná kritéria.
Jestliže členský stát zjistí, že jím oznámený subjekt nesplňuje kritéria uvedená v příloze II, je povinen jeho oznámení stáhnout Neprodleně o tom uvědomí Komisi a ostatní členské státy.
Článek 11
Směrnice 76/889/EHS a směrnice 76/890/EHS se zrušují od 1. ledna 1992.
Článek 12
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. července 1991. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Členské státy budou tyto předpisy uplatňovat od 1. ledna 1992.
2. Členské státy sdělí Komisi znění vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 13
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 3. května 1989.