KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 2945/94 af 2. december 1994 om aendring af forordning (EOEF) nr. 3665/87 om faelles gennemfoerelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, for saa vidt angaar tilbagebetaling af uretmaessigt udbetalte beloeb og sanktionsbeloeb
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 804/68 af 27. juni 1968 om den faelles markedsordning for maelk og mejeriprodukter (1), senest aendret ved forordning (EF) nr. 2807/94 (2), saerlig artikel 17, stk. 4, samt de tilsvarende bestemmelser i de oevrige forordninger om faelles markedsordninger for landbrugsprodukter,
under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 876/68 af 28. juni 1968 om fastsaettelse af de almindelige regler for ydelse af eksportrestitutioner for maelk og mejeriprodukter og om kriterierne for fastsaettelse af restitutionsbeloebet (3), senest aendret ved forordning (EF) nr. 776/94 (4), saerlig artikel 6, stk. 2, andet afsnit, og stk. 3, samt de tilsvarende bestemmelser i de oevrige forordninger om fastsaettelse af almindelige regler for ydelse af eksportrestitutioner for landbrugsprodukter, og
ud fra foelgende betragtninger:
I henhold til de gaeldende faellesskabsbestemmelser ydes eksportrestitutionen udelukkende paa grundlag af objektive kriterier, herunder maengden og arten af det eksporterede produkt, dets egenskaber og bestemmelsessted; erfaringerne viser, at der er behov for at forstaerke indsatsen for at bekaempe uregelmaessigheder og isaer svig over for EF's budget; det er derfor noedvendigt at fastsaette, at uretmaessigt udbetalte beloeb skal tilbagebetales, og at indfoere sanktioner, der kan tilskynde eksportoererne til at overholde faellesskabsbestemmelserne;
for at sikre en korrekt anvendelse af eksportrestitutionsordningen boer sanktioner paalaegges uden hensyntagen til den subjektive skyld; det er dog hensigtsmaessigt at afstaa fra sanktioner i visse tilfaelde, bl.a. i tilfaelde af en indlysende fejl, som myndighederne har anerkendt som saadan, og at paalaegge en strengere sanktion, hvis der foreligger forsaet;
har en eksportoer meddelt urigtige oplysninger, kan det medfoere uretmaessig udbetaling af restitutionen, hvis fejlen ikke opdages; hvis fejlen opdages, er det berettiget at paalaegge eksportoeren et sanktionsbeloeb, der staar i forhold til det beloeb, han uretmaessigt ville have modtaget, hvis fejlen ikke var blevet opdaget; hvis de urigtige oplysninger meddeles forsaetligt, er det ogsaa berettiget at anvende en strengere sanktion;
i henhold til artikel 8, stk. 1, i Raadets forordning (EOEF) nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den faelles landbrugspolitik (5), senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 2048/88 (6), skal medlemsstaterne geninddrive beloeb, der er udbetalt med urette paa grund af uregelmaessigheder eller forsoemmelser; for at sikre ligebehandling af eksportoererne i medlemsstaterne boer der i forbindelse med eksportrestitutionerne indfoeres en udtrykkelig bestemmelse om, at modtageren skal tilbagebetale ethvert uretmaessigt udbetalt beloeb med renter, og fastsaettes naermere bestemmelser for betalingen; af hensyn til EF's finansielle interesser boer det fastsaettes, at denne forpligtelse, i tilfaelde af overdragelse af retten til restitution, ogsaa skal gaelde for erhververen af denne ret; de tilbagebetalte beloeb samt de opkraevede renter og sanktionsbeloeb skal krediteres Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), jf. principperne i artikel 8, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 729/70;
erfaringerne og de hidtil konstaterede tilfaelde af uregelmaessigheder og isaer svig paa dette omraade viser, at en saadan foranstaltning er noedvendig og hensigtsmaessig, at den vil vaere tilstraekkelig afskraekkende, samt at den skal anvendes ensartet i alle medlemsstater;
Kommissionens forordning (EOEF) nr. 3665/87 (7), senest aendret ved forordning (EF) nr. 1829/94 (8), boer aendres i overensstemmelse med det ovenfor anfoerte;
de beroerte forvaltningskomitéer har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EOEF) nr. 3665/87 foretages foelgende aendringer:
1. Artikel 11 affattes saaledes:
»Artikel 11
1. Hvis det konstateres, at en eksportoer med henblik paa at opnaa en eksportrestitution har ansoegt om en restitution, der er stoerre end den, vedkommende har ret til, er restitutionen for den paagaeldende udfoersel den restitution, der gaelder for den faktiske udfoersel, nedsat med et beloeb svarende til:
a) halvdelen af forskellen mellem den restitution, der er ansoegt om, og den restitution, der gaelder for den faktiske udfoersel
b) to gange forskellen mellem den restitution, der er ansoegt om, og den gaeldende restitution, hvis eksportoeren forsaetligt har afgivet urigtige oplysninger.
Den restitution, der er ansoegt om, anses for at vaere det beloeb, der fremkommer ved en beregning paa grundlag af de oplysninger, der er givet i henhold til artikel 3 eller artikel 25, stk. 2. Varierer restitutionssatsen efter destination, beregnes den differentierede del af restitutionen paa grundlag af de oplysninger, der er fremlagt ifoelge artikel 47.
Den i litra a) omhandlede sanktion anvendes ikke
- i tilfaelde af force majeure
- i undtagelsestilfaelde, hvor forholdene ligger uden for eksportoerens kontrol, og som forekommer efter myndighedernes antagelse af udfoersels- eller betalingsangivelsen, forudsat at eksportoeren efter at have faaet kendskab til disse forhold, men inden den i artikel 47, stk. 2, omhandlede frist underretter myndighederne herom, medmindre myndighederne allerede har konstatereret, at den restitution, der blev ansoegt om, var ukorrekt
- i tilfaelde af en af myndighederne anerkendt indlysende fejl vedroerende den ansoegte restitution
- i tilfaelde, hvor restitutionsansoegningen er i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 1222/94 (9)(), saerlig artikel 3, stk. 2, og er blevet beregnet paa grundlag af de gennemsnitlige maengder, der er blevet anvendt i en naermere angivet periode
- i tilfaelde, hvor vaegten justeres, naar forskellen i vaegten skyldes den vejemetode, der er blevet anvendt.
Foerer den i litra a) eller b) omhandlede nedsaettelse til et negativt beloeb, skal eksportoeren betale det negative beloeb.
Hvis myndighederne har konstateret, at den restitution, der ansoegtes om, var ukorrekt, og at udfoerslen ikke er blevet foretaget, og det derfor ikke er muligt at nedsaette restitutionen, skal eksportoeren betale et beloeb, der svarer til det i litra a) henholdsvis litra b) omhandlede sanktionsbeloeb. Varierer restitutionssatsen efter destination, skal der, undtagen i tilfaelde af obligatorisk destination, ved beregningen af den restitution, der er ansoegt om, og af den gaeldende restitution tages hensyn til den laveste positive sats eller til den sats, der foelger af destinationsangivelsen i henhold til artikel 25, stk. 2, eller artikel 25, stk. 4, hvis denne sats er hoejere.
Den betaling, der er fastsat i fjerde og femte afsnit, skal finde sted senest 30 dage efter modtagelsen af opkraevningen. Overholdes fristen ikke, skal eksportoeren betale renter for den periode, der begynder 30 dage efter datoen for modtagelse af opkraevningen, og som slutter dagen foer datoen for betaling af det opkraevede beloeb, med den i stk. 3 naevnte rentesats.
Sanktioner finder ikke anvendelse, blot fordi den ansoegte restitution er hoejere end den restitution, der gaelder ifoelge artikel 48.
Sanktionerne finder anvendelse, uden at dette beroerer andre sanktioner, der er fastsat paa nationalt plan.
2. Der kan undlades at yde restitution, hvis restitutionsbeloebet pr. udfoerselsangivelse ikke overstiger 50 ECU.
3. Uden at forpligtelsen til at betale et negativt beloeb som omhandlet i stk. 1, fjerde afsnit, beroeres heraf, skal modtageren, naar der uretmaessigt udbetales en restitution, tilbagebetale de uretmaessigt modtagne beloeb, inklusive eventuelle sanktionsbeloeb ifoelge stk. 1, foerste afsnit, forhoejet med en rente, der beregnes paa grundlag af den periode, der er forloebet mellem betalingen og tilbagebetalingen. Dog gaelder det,
- at hvis tilbagebetalingsforpligtelsen er daekket af en sikkerhed, som endnu ikke er frigivet, anses inddragelsen af den paagaeldende sikkerhed i overensstemmelse med artikel 23, stk. 1, eller artikel 33, stk. 1, som tilbagebetaling af de skyldige beloeb
- at hvis sikkerheden allerede er blevet frigivet, skal modtageren betale et beloeb svarende til den sikkerhed, der ville vaere blevet inddraget, forhoejet med en rente, der beregnes for perioden fra frigivelsesdatoen til dagen foer betalingsdatoen.
Betaling skal ske senest 30 dage efter dagen for modtagelse af opkraevningen.
Rentesatsen beregnes efter de nationale retsforskrifter, idet den dog ikke maa vaere mindre end den rentesats, der anvendes ved tilbagebetaling af nationale beloeb.
Der opkraeves ingen renter eller hoejst et af medlemsstaten fastsat beloeb svarende til den uberettigede fordel, hvis den uretmaessige udbetaling skyldtes fejl fra myndighedernes side.
Er restitutionen blevet udbetalt til en person, til hvem retten hertil er blevet overdraget, haefter denne og eksportoeren solidarisk for tilbagebetalingen af uretmaessigt udbetalte beloeb, uretmaessigt frigiven sikkerhed og renter vedroerende den paagaeldende udfoersel. Rettighedserhververens ansvar er dog begraenset til det beloeb, der er udbetalt ham, plus renter af dette beloeb.
4. De tilbagebetalte beloeb, beloeb der foelger af stk. 1, fjerde og femte afsnit, og inddrevne renter betales til de udbetalende organer, som traekker dem fra de udgifter, der afholdes af Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), jf. dog artikel 7 i Raadets forordning (EOEF) nr. 595/91 (10)().
Naar betalingsfristen ikke overholdes, kan medlemsstaterne beslutte, at uretmaessigt udbetalte beloeb, uretmaessigt frigiven sikkerhed og renter indtil afregningsdatoen i stedet for at blive tilbagebetalt fratraekkes i senere udbetalinger til de paagaeldende eksportoerer. Dette gaelder ogsaa for beloeb, der skal betales i henhold til stk. 1, fjerde og femte afsnit.
5. Medlemsstaterne kan undlade at kraeve tilbagebetaling af uretmaessigt udbetalte beloeb, uretmaessigt frigiven sikkerhed, renter og beloeb, der foelger af stk. 1, fjerde og femte afsnit, saafremt summen af disse beloeb pr. udfoerselsangivelse ikke overstiger 50 ECU, og for saa vidt der i national ret findes tilsvarende regler om at undlade geninddrivelse i lignende tilfaelde.
6. I forbindelse med anvendelsen af denne artikel betragtes angivelserne vedroerende hver enkelt kode i en udfoerselsangivelse som en separat udfoerselsangivelse, naar en udfoerselsangivelse omfatter flere forskellige koder i restitutionsnomenklaturen eller den kombinerede nomenklatur.
«
2. I artikel 48 indsaettes som stk. 6:
»6. Ved anvendelse af artikel 11
- baseres beregningerne af de i naervaerende artikel omhandlede nedsaettelser paa det skyldige restitutionsbeloeb, der foelger af anvendelsen af artikel 11
- maa den restitution, der fortabes ifoelge naervaerende artikel, ikke overstige den restitution, der foelger af anvendelsen af artikel 11.«
Artikel 2
Denne forordning traeder i kraft paa syvendedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.
Den anvendes for eksportforretninger, for hvilke de i artikel 3 eller 25 i forordning (EOEF) nr. 3665/87 omhandlede formaliteter afsluttes fra den 1. april 1995.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 2. december 1994.