++++
RAADETS DIREKTIV
af 13 . december 1976
om foranstaltninger med henblik paa at lette den faktiske udoevelse af etableringsfriheden og den fri udveksling af tjenesteydelser inden for virksomhed som forsikringsagent eller forsikringsmaegler ( ex gruppe 630 CITI ) , herunder navnlig overgangsforanstaltninger for disse former for virksomhed
( 77/92/EOEF )
RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 49 , 57 , 66 og 235 ,
under henvisning til forslag fra Kommissionen ,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,
under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og
ud fra foelgende betragtninger :
I henhold til traktaten er enhver i nationaliteten begrundet diskriminerende behandling inden for omraadet etablering og tjenesteydelser forbudt fra overgangsperiodens udloeb ; det saaledes gennemfoerte princip for den nationale behandling vedroerer navnlig optagelse i faglige organisationer i det omfang den paagaeldendes erhvervsmaessige virksomhed medfoerer udnyttelse af denne rettighed ;
der er ikke , med hensyn til virksomhed som forsikringsagent og forsikringsmaegler , i alle medlemsstater foreskrevet betingelser for adgangen til og udoevelsen af disse former for virksomhed ; snart er der fri adgang hertil og fri udoevelse heraf , snart gaelder der strenge bestemmelser med krav om et kvalifikationsbevis for adgang til erhvervet ;
paa grund af de forskelle , der bestaar mellem medlemsstaterne med hensyn til afgraensningen af virksomhed som forsikringsagent og som forsikringsmaegler , er det oenskeligt saa noejagtigt som muligt at fastsaette de former for virksomhed , paa hvilke dette direktiv finder anvendelse ;
i oevrigt er det i artikel 57 i traktaten bestemt , at der for at lette adgangen til at optage og udoeve selvstaendig erhvervsvirksomhed udstedes direktiver om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , certifikater og andre kvalifikationsbeviser og om samordning af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser ;
det forekommer dog oenskeligt - i mangel af en gensidig anerkendelse af eksamensbeviser , og da en samordning ikke er umiddelbart forestaaende - at lette den effektive udnyttelse af retten til fri etablering og fri udveksling af tjenesteydelser inden for de paagaeldende former for virksomhed , nemlig ved at traeffe overgangsforanstaltninger som omhandlet i de almindelige planer ( 3 ) , med henblik paa at undgaa usaedvanlige vanskeligheder for statsborgere i de medlemsstater , hvor adgangen til disse former for virksomhed ikke er undergivet nogen betingelser ;
for at imoedegaa eventuelle vanskeligheder skal overgangsforanstaltningerne gaa ud paa , at adgangen til de paagaeldende former for virksomhed i de vaertsmedlemsstater , der har bestemmelser om saadan virksomhed , alene goeres betinget af , at denne virksomhed i den tidligere opholdsmedlemsstat , naar der ikke stilles krav om forudgaaende uddannelse , rent faktisk er blevet udoevet i et rimeligt tidsrum , som ikke ligger for langt tilbage i tiden , med henblik paa saaledes at opnaa sikkerhed for , at den begunstigede er i besiddelse af faglige kundskaber svarende til dem , der kraeves af landets egne statsborgere ;
under hensyn til forholdene i Nederlandene , hvor forsikringsmaeglerne i forhold til deres faglige kundskaber er opdelt i flere kategorier , boer der fastsaettes et tilsvarende system for statsborgere fra de oevrige medlemsstater , som oensker at faa adgang til en af de paagaeldende kategorier ; det bedst egnede og mest objektive kriterium herfor er antallet af ansatte , som er eller har vaeret underordnet den begunstigede ;
saafremt virksomhed som agent omfatter en staaende fuldmagt fra et eller flere forsikringsforetagender , saaledes at den begunstigede er befoejet til i deres navn at forpligte foretagendet eller foretagenderne i alle eller en del af de retshandler , som falder ind under den normale udoevelse af foretagendernes virksomhed , skal den paagaeldende ligeledes kunne faa adgang til at udoeve virksomhed som maegler i vaertsstaten ;
dette direktiv mister sin berettigelse , naar samordningen af betingelserne for adgang til og udoevelse af de paagaeldende former for virksomhed samt den gensidige anerkendelse af diplomer , eksamensbeviser og oevrige kvalifikationsbeviser er gennemfoert ;
i det omfang medlemsstaterne ogsaa for loenmodtagere goer adgangen til og udoevelsen af de i direktivet opregnede former for virksomhed betinget af besiddelse af faglige kundskaber og faerdigheder , skal dette direktiv ligeledes finde anvendelse paa denne kategori af personer med det formaal at fjerne en hindring for arbejdskraftens frie bevaegelighed og saaledes udbygge de foranstaltninger , der er truffet inden for rammerne af Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1612/68 af 15 . oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevaegelighed inden for Faellesskabet ( 4 ) , aendret ved forordning ( EOEF ) nr . 312/76 ( 5 ) ;
af samme grund boer de bestemmelser , der er fastsat med hensyn til bevis for haederlighed og bevis for , at den paagaeldende ikke er eller har vaeret erklaeret konkurs , ligeledes gaelde for loenmodtagere -
UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV :
Artikel 1
1 . Medlemsstaterne traeffer de i dette direktiv fastlagte foranstaltninger for saa vidt angaar etablering paa deres omraade af de i i afsnit I i de almindelige planer naevnte fysiske personer og selskaber og for saa vidt angaar tjenesteydelser , som udfoeres af disse personer og selskaber , i det foelgende benaevnt " begunstigede " , inden for de i artikel 2 fastsatte former for selvstaendig virksomhed .
2 . Dette direktiv finder ligeledes anvendelse paa statsborgere i medlemsstaterne , der i henhold til forordning ( EOEF ) nr . 1612/68 som loenmodtagere vil udoeve de i artikel 2 naevnte former for virksomhed .
Artikel 2
1 . Dette direktiv gaelder for foelgende former for virksomhed , saafremt disse henhoerer under CITI-gruppe ex 630 i bilag III til den almindelige plan for ophaevelse af begraensninger i etableringsfriheden :
a ) erhvervsudoevelse af personer , som med henblik paa ved forsikring eller genforsikring at tilvejebringe daekning af risici optraeder som formidlere mellem forsikringstagere og frit valgte forsikrings - og genforsikringsforetagender , som tilrettelaegger tegning af forsikringer , og som eventuelt medvirker ved administration og gennemfoerelse af disse , navnlig i skadestilfaelde ;
b ) erhvervsudoevelse af personer , som i henhold til en eller flere kontrakter eller fuldmagter har til opgave at forelaegge , foreslaa og tilrettelaegge eller afslutte forsikringskontrakter eller at medvirke ved administrationen og gennemfoerelsen af saadanne kontrakter , navnlig i skadestilfaelde , i et eller flere forsikringsforetagenders navn og for deres regning eller alene for deres regning ;
c ) virksomhed udoevet af andre personer end dem , der er naevnt under litra a ) og b ) , men som handler for saadanne personers regning og navnlig udfoerer forberedende arbejde , forelaegger forsikringskontrakter eller opkraever praemier , uden at disse handlinger kan indebaere overtagelse af forpligtelser over for offentligheden eller af dennes forpligtelser .
2 . Dette direktiv gaelder navnlig for foelgende former for virksomhed , der udoeves under nedennaevnte betegnelser , som saedvanligvis anvendes i medlemsstaterne :
a ) for saa vidt angaar de i stykke 1 , litra a ) , omhandlede former for virksomhed :
- i Belgien :
- Courtier d'assurance , Verzekeringsmakelaar ;
- Courtier de réassurance , Herverzekeringsmakelaar ;
- i Danmark :
- Juridiske og fysiske personer , som driver selvstaendig virksomhed som formidler ved afsaetning af forsikringskontrakter ;
- i Tyskland :
- Versicherungsmakler ,
- Rueckversicherungsmakler ;
- i Frankrig :
- Courtier d'assurance ,
- Courtier d'assurance maritime ,
- Courtier de réassurance ;
- i Irland :
- Insurance Broker ,
- Reinsurance Broker ;
- i Italien :
- Mediatore di assicurazioni ,
- Mediatore di riassicurazioni ;
- i Nederlandene :
- Makelaar ,
- Assurantiebezorger ,
- Erkend assurantieagent ,
- Verzekeringsagent ;
- i Det forenede Kongerige :
- Insurance Broker ;
b ) for saa vidt angaar de i stykke 1 , litra b ) , omhandlede former for virksomhed :
- i Belgien :
- Agent d'assurance , Verzekeringsagent ;
- i Danmark :
- Forsikringsagent ;
- i Tyskland :
- Versicherungsvertreter ;
- i Frankrig :
- Agent général d'assurance ;
- i Irland :
- Agent ;
- i Italien :
- Agente di Assicurazioni ;
- i Luxembourg :
- Agent principal d'assurance ,
- Agent d'assurance ;
- i Nederlandene :
- Gevolmachtigd agent ,
- Verzekeringsagent ;
- i Det forenede Kongerige :
- Agent ;
c ) for saa vidt angaar de i stykke 1 , litra c ) , omhandlede former for virksomhed :
- i Belgien :
- Sous-agent , Sub-agent ;
- i Danmark :
- Underagent ;
- i Tyskland :
- Gelegenheitsvermittler ,
- Inkassant ;
- i Frankrig :
- Mandataire ,
- Intermédiaire ,
- Sous-agent ;
- i Irland :
- Sub-agent ;
- i Italien :
- Subagente ;
- i Luxembourg :
- Sous-agent ;
- i Nederlandene :
- Sub-agent ;
- i Det forenede Kongerige :
- Sub-agent .
Artikel 3
De medlemsstater , i hvilke adgang til og udoevelse af de i artikel 2 omhandlede former for virksomhed er undergivet opfyldelse af visse kvalifikationsbetingelser , skal drage omsorg for , at en begunstiget , som anmoder herom , foer han etablerer sig eller begynder udoevelse af midlertidig virksomhed , underrettes om de bestemmelser , under hvilke det erhverv , som han har til hensigt at udoeve , henhoerer .
Artikel 4
Er i en medlemsstat adgang til eller udoevelse af en af de i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) og b ) , omhandlede former for virksomhed betinget af besiddelse af generelle , handelsmaessige eller faglige kundskaber og faerdigheder , anerkender denne medlemsstat som tilstraekkeligt bevis for disse kundskaber og faerdigheder den faktiske udoevelse af en af de paagaeldende former for virksomhed i en anden medlemsstat :
a ) enten i fire paa hinanden foelgende aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed ;
b ) eller i to paa hinanden foelgende aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed , naar den begunstigede godtgoer , at han har vaeret ansat i mindst 3 aar hos en eller flere forsikringsagenter eller -maeglere eller i et eller flere forsikringsforetagender ;
c ) eller i ét aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed , naar den begunstigede godtgoer , at han med henblik paa den paagaeldende form for virksomhed har faaet en forudgaaende uddannelse , bekraeftet ved et statsanerkendt eksamensbevis eller bedoemt af en kompetent faglig organisation som vaerende fuldt gyldig .
Artikel 5
1 . Stiller en medlemsstat strengere betingelser for adgang til eller udoevelse af en af de former for virksomhed , som er omhandlet i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) , end for den i artikel 2 , stk . 1 , litra b ) , omhandlede form for virksomhed , kan denne stat med henblik paa adgang til og udoevelse af den foerstnaevnte form for virksomhed kraeve , at denne har vaeret udoevet i en anden medlemsstat inden for den i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) , naevnte erhvervsgren :
a ) enten i fire paa hinanden foelgende aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed ;
b ) eller i to paa hinanden foelgende aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed , naar den begunstigede kan godtgoere , at han har vaeret ansat i mindst 3 aar hos en eller flere forsikringsagenter eller -maeglere i et eller flere forsikringsforetagender ;
c ) eller i ét aar som selvstaendig eller som leder af en virksomhed , naar den begunstigede godtgoer , at han med henblik paa den paagaeldende form for virksomhed har flaaet en forudgaaende uddannelse , bekraeftet ved et statsanerkendt eksamensbevis eller bedoemt af en kompetent faglig organisation som vaerende fuldt gyldig .
Med den form for virksomhed , der er omhandlet i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) , sidestilles en form for virksomhed udoevet af den begunstigede i overensstemmelse med artikel 2 , stk . 1 , litra b ) , saafremt den omfatter en staaende fuldmagt fra et eller flere forsikringsforetagender , saaledes at den paagaeldende er befoejet til i deres navn at forpligte foretagendet eller foretagenderne i alle eller en del af de retshandler , som falder ind under den normale udoevelse af foretagendernes virksomhed .
2 . I Nederlandene er adgang til eller udoevelse af den i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) , omhandlede form for virksomhed dog yderligere betinget af , at den paagaeldende form for virksomhed er udoevet :
- i et foretagende , hvor den begunstigede har ledet mindst 10 ansatte , saafremt han vil have adgang til virksomhed som " makelaar " ;
- i et foretagende , hvor den begunstigede har ledet mindst 5 ansatte , saafremt han vil have adgang til virksomhed som " assurantiebezorger " ;
- i et foretagende , hvor den begunstigede har ledet mindst 2 personer , saafremt han vil have adgang til virksomhed som " erkend assurantieagent " .
Artikel 6
1 . Er i medlemsstat adgang til eller udoevelse af den i artikel 2 , stk . 1 , litra c ) , omhandlede form for virksomhed betinget af besiddelse af generelle handelsmaessige eller faglige kundskaber og faerdigheder , anerkender denne medlemsstat som tilstraekkeligt bevis for disse kundskaber og faerdigheder den faktiske udoevelse af den paagaeldende form for virksomhed i en anden medlemsstat :
a ) enten i to paa hinanden foelgende aar som selvstaendig eller som ansat hos en eller flere forsikringsagenter eller -maeglere eller i et eller flere forsikringsforetagender ;
b ) eller i et aar under de i litra a ) anfoerte forhold , naar den begunstigede godtgoer , at han med henblik paa den paagaeldende form for virksomhed har faaet en forudgaaende uddannelse , bekraeftet ved et statsanerkendt eksamensbevis eller bedoemt af en kompetent faglig organisation som vaerende fuldt gyldigt .
2 . Den faktiske udoevelse i mindst ér aar af en af de i artikel 2 , stk . 1 , litra a ) eller b ) , omhandlede former for virksomhed og den uddannelse , der er erhvervet med henblik paa en af disse former for virksomhed , anses som ligestillet med de i stk . 1 anfoerte betingelser .
Artikel 7
I de i artikel 4 , 5 og 6 naevnte tilfaelde maa de paagaeldende former for virksomhed ikke vaere ophoert mere end ti aar forud for datoen for indgivelse af ansoegning i henhold til artikel 9 , stk . 1 . Er der i en medlemsstat for dennes statsborgere fastsat en kortere frist , skal denne frist dog ligeledes anvendes over for de begunstigede .
Artikel 8
1 . Som leder af en virksomhed i henhold til artikel 4 og artikel 5 , stk . 1 , anses enhver , der inden for den paagaeldende form for virksomhed har vaeret beskaeftiget :
a ) som leder af et foretagende eller som leder af en filial ;
b ) som souschef under lederen af foretagende eller som befuldmaegtiget , hvis der med denne stilling er forbundet et ansvar svarende til det ansvar , der paahviler lederen af det repraesenterede foretagende .
2 . Som leder af en virksomhed i henhold til artikel 4 anses ligeledes enhver , der i et forsikringsforetagende har haft en stilling , som indebaerer tilrettelaeggelse eller tilsyn med agenternes arbejde .
3 . De i artikel 4 , litra b ) , og artikel 5 , stk . 1 , litra b ) omhandlede former for virksomhed skal indebaere et ansvar med hensyn til akkvisition , administration og opfyldelse af forsikringskontrakter .
Artikel 9
1 . Bevis for , at de i artikel 4 , 5 , 6 og 7 anfoerte betingelser er opfyldt , gives i form af en attest , som udstedes af den kompetente myndighed eller organisation i den medlemsstat , der er hjemstat eller seneste opholdsstat , og som den paagaeldende skal fremlaegge til stoette for sin ansoegning om at maatte udoeve en af de paagaeldende former for virksomhed i vaertslandet .
2 . Medlemsstaterne udpeger inden for den i artikel 13 fastsatte frist de myndigheder og organer , som er kompetente til at udstede den i stk . 1 naevnte attest , og underretter straks de oevrige medlemsstater og Kommissionen herom .
3 . Ligeledes underretter hver medlemsstat inden for den i artikel 13 fastsatte frist de oevrige medlemsstater og Kommissionen om , for hvilke myndigheder og organisationer forelaeggelse skal finde sted af ansoegningen om i vaertsmedlemsstaten at maatte udoeve de i artikel 2 naevnte former for virksomhed og af de dertil knyttede dokumenter .
Artikel 10
1 . Saafremt en vaertsmedlemsstat af sine egne statsborgere som betingelser for adgang til en af de i artikel 2 naevnte former for virksomhed kraever bevis for haederlighed og bevis for , at den paagaeldende ikke er eller har vaeret erklaeret konkurs , eller blot et af disse to beviser , skal denne stat for statsborgere fra de oevrige medlemsstater som tilstraekkeligt bevis godkende fremlaeggelse af en udskrift af strafferegistret , eller i mangel heraf et tilsvarende dokument , udstedt af en kompetent retlig eller administrativ myndighed i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , hvoraf det fremgaar , at disse krav er opfyldt .
2 . Saafremt det i stk . 1 omhandlede dokument ikke udstedes i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , kan det erstattes af en erklaering under ed - eller i stater , hvor en saadan edsaflaeggelse ikke finder sted , en hoejtidelig erklaering - der afgives af den paagaeldende for en kompetent retlig eller administrativ myndighed , eller i givet fald for en notar i den medlemsstat , der er hjemland eller seneste opholdsland , som afgiver en attestation til bekraeftelse af denne edsaflaeggelse eller hoejtidelige erklaering . Erklaeringen om , at der ikke foreligger eller har foreligget konkurs , kan ligeledes afgives for en kompetent erhvervsorganisation i samme land .
3 . De i henhold til stk . 1 og 2 udstedte dokumenter maa ved deres forelaeggelse ikke vaere aeldre end 3 maaneder .
4 . Medlemsstaterne udpeger inden for den i artikel 13 fastsatte frist de myndigheder og organisationer , der er kompetente med hensyn til udstedelse af de i stk . 1 og 2 i naervaerende artikel omhandlede dokumenter , og underretter straks de oevrige medlemsstater og Kommissionen herom .
Ligeledes underretter hver medlemsstat inden for den i artikel 13 fastsatte frist de oevrige medlemsstater og Kommissionen om , for hvilke myndigheder og organisationer forelaeggelse skal finde sted af de i naervaerende artikel naevnte dokumenter til stoette for ansoegningen om tilladelse til i vaertsmedlemsstaten at maatte udoeve de i artikel 2 naevnte former for virksomhed .
5 . Skal der i den medlemsstat , som er vaertsland , foeres bevis for finansiel formaaen , skal denne stat betragte attestationer udstedt af banker i hjemlandet eller det seneste opholdsland som ligestillet med attestationer udstedt inden for dets eget omraade .
Artikel 11
Saafremt en medlemsstat , der er vaertsland , af sine egne statsborgere kraever en edsaflaeggelse eller hoejtidelig erklaering som betingelse for adgang til eller udoevelse af en af de i artikel 2 omhandlede former for virksomhed , og i tilfaelde af at udformningen af denne ed eller denne erklaering ikke kan anvendes af statsborgere fra de oevrige medlemsstater , drager denne stat omsorg for , at en passende affattelse af tilsvarende art forelaegges for de paagaeldende .
Artikel 12
Dette direktiv finder anvendelse , indtil forskrifterne om samordning af de enkelte landes bestemmelser vedroerende adgang til og udoevelse af de paagaeldende former for virksomhed traeder i kraft .
Artikel 13
Medlemsstaterne saetter de noedvendige foranstaltninger for at efterkomme dette direktiv i kraft inden for en frist paa 18 maaneder fra dets meddelelse og underretter straks Kommissionen herom .
Artikel 14
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter , som de udsteder paa det omraade , der er omfattet af dette direktiv .
Artikel 15
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne .
Udfaerdiget i Bruxelles , den 13 . december 1976 .
Směrnice Rady
ze dne 13. prosince 1976
o opatřeních k usnadnění účinného výkonu svobody usazování a volného pohybu služeb u činnosti pojišťovacích agentů a makléřů (ze skupiny 630 ISIC), a zejména o přechodných opatřeních ohledně těchto činností
(77/92/EHS)
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na články 49, 57, 66 a 235 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu [1],
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru [2],
vzhledem k tomu, že je od konce přechodného období při usazování a poskytování služeb zakázáno jakékoliv diskriminační zacházení na základě státní příslušnosti; že se zásada národního zacházení vztahuje zejména na právo vstupovat do profesních sdružení, pokud profesní činnost dotyčné osoby zahrnuje nutně výkon tohoto práva;
vzhledem k tomu, že ne všechny členské státy ukládají podmínky pro přístup k činnosti pojišťovacího agenta a makléře a pro její výkon; že v některých případech jsou přístup k těmto činnostem a jejich výkon zcela volné, ale v jiných případech existují přísné předpisy podmiňující přístup k této profesi formálním dokladem o vzdělání;
vzhledem k tomu, že s ohledem na rozdíly mezi členskými státy co do rozsahu činností pojišťovacích agentů a pojišťovacích makléřů je žádoucí co nejpřesněji určit činnosti, na něž se vztahuje tato směrnice;
vzhledem k tomu, že článek 57 Smlouvy kromě toho stanoví, že k usnadnění přístupu osob k samostatným výdělečným činnostem a jejich výkonu mají být přijaty směrnice o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o kvalifikaci a o koordinaci právních a správních předpisů členských států;
vzhledem k tomu, že se při nedostatku vzájemného uznávání diplomů nebo bezprostřední koordinace nicméně jeví žádoucím usnadnit výkon svobody usazování a volného pohybu služeb u těch to činností, zvláště přijetím přechodných opatření, která jsou uvedena v obecných programech [3], aby se zabránilo nežádoucímu omezování státních příslušníků členských států, v nichž přístup k takovýmto činnostem nepodléhá žádným podmínkám;
vzhledem k tomu, že s cílem zabránit případným potížím by měla být účelem přechodných opatření možnost, aby za postačující kvalifikaci pro přístup k daným činnostem v hostitelských členských státech regulujících tyto činnosti byla považována skutečnost, že tato činnost již byla po přiměřeně dlouhé a nedávné období vykonávána v členském státě, odkud cizí státní příslušník přichází, pokud není vyžadováno předchozí odborné školení, aby bylo zabezpečeno, že příslušná osoba má stejné odborné znalosti, jaké jsou vyžadovány od občanů hostitelského členského státu;
vzhledem k tomu, že v Nizozemsku, kde jsou pojišťovací makléři rozděleni do několika kategorií v závislosti na svých odborných znalostech, by měl být uplatňován stejný systém pro státní příslušníky ostatních členských států, kteří hodlají zahájit činnost v té či oné kategorii; že nejvhodnějším a nejobjektivnějším kritériem pro tento účel je počet zaměstnanců, které příslušná osoba zaměstnává nebo zaměstnávala;
vzhledem k tomu, že tam, kde činnost agenta zahrnuje výkon trvalého pověření od jedné nebo více pojišťoven opravňujícího agenta jednat v záležitostech určitých nebo všech transakcí spadajících do běžného obchodního podnikání dotyčné pojišťovnynebo pojišťoven a tuto pojišťovnu nebo pojišťovny tímto zavazo vat, musí být této osobě umožněno zahájit činnost pojišťovacího makléře v hostitelském členském státě;
vzhledem k tomu, že tato směrnice pozbude věcného oprávnění, jakmile bude dosaženo koordinace podmínek pro přístup k dotyčným činnostem a pro jejich výkon a vzájemného uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o vzdělání;
vzhledem k tomu, že tam, kde v členských státech přístup k činnostem uvedeným v této směrnici a jejich výkon závisí v případě zaměstnanců na odborných znalostech a schopnostech, by se tato směrnice měla vztahovat rovněž na tuto kategorii osob s cílem odstranit překážky volného pohybu pracovníků. Tím by byla doplněna opatření přijatá nařízením Rady (EHS) č. 1612/68 ze dne 15. října 1968 o volném pohybu pracovníků ve Společenství [4], ve znění nařízení (EHS) č. 312/76 [5];
vzhledem k tomu, že ze stejného důvodu by se také na zaměstnance mělo vztahovat ustanovení týkající se prokázání bezúhonnosti a toho, že neprodělali úpadek,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. Členské státy přijmou opatření stanovená touto směrnicí týkající se usazování nebo poskytování služeb na svém území fyzickými osobami a společnostmi uvedenými v hlavě I obecných programů (dále jen "žadatel"), hodlajícími jako osoby samostatně výdělečně činné vykonávat činnosti uvedené v článku 2.
2. Tato směrnice se vztahuje také na státní příslušníky členských států, kteří hodlají podle nařízení (EHS) č. 1612/68 vykonávat činnosti uvedené v článku 2 jako zaměstnanci.
Článek 2
1. Tato směrnice se vztahuje na následující činnosti ze skupiny 630 ISIC v příloze III Obecného programu pro odstranění omezení svobody usazování:
a) profesní činnost osob, které s plnou svobodou volby spojují v souvislosti s pojištěním nebo zajištěním na jedné straně osoby, které chtějí pojištění nebo zajištění rizik uzavřít, a na druhé straně pojišťovny nebo zajišťovny, které vykonávají přípravné práce pro uzavření pojistných smluv a smluv o zajištění a případně pomáhají při správě a plnění těchto smluv, zejména v případě pojistné události;
b) profesní činnost osob pověřených jednou nebo více smlouvami nebo pověřením jednat jménem a na účet nebo pouze na účet jedné nebo více pojišťoven, předvádět, navrhovat nebo uzavírat pojistné smlouvy nebo pomáhat při jejich správě a plnění, zejména v případě pojistné události;
c) činnost jiných osob, než které jsou uvedeny v písmenech a) a b), které jménem takových osob zejména vykonávají přípravné práce na smlouvě, předvádějí smlouvy nebo inkasují pojistné, přičemž z jejich jednání nevznikají pojistné závazky vůči veřejnosti nebo z její strany.
2. Tato směrnice se vztahuje zejména na činnosti pojmenované obvykle v členských státech takto:
a) činnosti uvedené v odst. 1 písm. a):
- v Belgii:
- Courtier d'assurance
Verzekeringsmakelaar,
- Courtier de réassurance
Herverzekeringsmakelaar,
- v Dánsku:
- Juridiske og fysiske personer, som driver selvstændig virksomhed som formidler ved afsætning af forsikringskontrakter,
- v Německu:
- Versicherungsmakler,
- Rückversicherungsmakler,
- ve Francii:
- Courtier d'assurance,
- Courtier d'assurance maritime,
- Courtier de réassurance,
- v Irsku:
- Insurance broker,
- Reinsurance broker,
- v Itálii:
- Mediatore di assicurazioni,
- Mediatore di riassicurazioni,
- v Nizozemsku:
- Makelaar,
- Assurantiebezorger,
- Erkend assurantieagent,
- Verzekeringsagent,
- ve Spojeném království:
- Insurance broker;
b) činnosti uvedené v odst. 1 písm. b):
- v Belgii:
- Agent d'assurance,
Verzekeringsagent,
- v Dánsku:
- Forsikringsagent,
- v Německu:
- Versicherungsvertreter,
- ve Francii:
- Agent général d'assurance,
- v Irsku:
- Agent,
- v Itálii:
- Agente di assicurazioni,
- v Lucembursku:
- Agent principal d'assurance,
- Agent d'assurance,
- v Nizozemsku:
- Gevolmachtigd agent,
- Verzekeringsagent,
- ve Spojeném království:
- Agent;
c) činnosti uvedené v odst. 1 písm. c):
- v Belgii:
- Sous-agent,
Sub-agent,
- v Dánsku:
- Underagent,
- v Německu:
- Gelegenheitsvermittler,
- Inkassant,
- ve Francii:
- Mandataire,
- Intermédiaire,
- Sous-agent,
- v Irsku:
- Sub-agent,
- v Itálii:
- Subagente,
- v Lucembursku:
- Sous-agent,
- v Nizozemsku:
- Sub-agent,
- ve Spojeném království:
- Sub-agent.
Článek 3
Členské státy, v nichž jsou přístup k některé činnosti uvedené v článku 2 a její výkon podmíněny splněním určitých kvalifikačních podmínek, musí zajistit, aby kterémukoli žadateli, který o to požádá, byly na jeho žádost poskytnuty informace o pravidlech týkajících se profese, kterou hodlá vykonávat, a to před usazením nebo před zahájením činnosti na přechodné období.
Článek 4
Jestliže jsou v některém členském státě pro přístup k některé činnosti uvedené ve čl. 2 odst. 1 písm. a) a b) nebo pro její výkon vyžadovány všeobecné, obchodní nebo odborné znalosti a schopnosti, uzná tento členský stát jako dostatečný důkaz těchto znalostí a schopností skutečnost, že jedna z těchto činností již byla v minulosti vykonávána v jiném členském státě:
a) po čtyři po sobě následující roky v nezávislém postavení nebo v řídicí funkci nebo
b) po dva po sobě následující roky v nezávislém postavení nebo v řídicí funkci, jestliže žadatel prokáže, že alespoň tři roky pracoval u jednoho nebo více pojišťovacích agentů nebo pojišťovacích makléřů nebo v jedné nebo více pojišťovnách, nebo
c) po jeden rok v nezávislém postavení nebo v řídicí funkci, jestliže žadatel prokáže, že pro danou činnost absolvoval odborné školení potvrzené osvědčením uznávaným příslušným členským státem nebo osvědčením považovaným příslušným profesním sdružením za plně vyhovující jeho požadavkům.
Článek 5
1. Jestliže členský stát podmiňuje přístup k některé činnosti uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) nebo její výkon přísnějšími požadavky, než jaké se vztahují k činnostem v čl. 2 odst. 1 písm. b), může pro přístup k uvedené činnosti nebo pro její výkon požadovat, aby byla předtím vykonávána v jiném členském státě v profesním odvětví uvedeném v článku 2 odst. 1 písm. a)
a) po čtyři po sobě následující roky v nezávislém postavení nebo v řídicí funkci nebo
b) po dva po sobě následující roky v nezávislém postavení nebo v řídicí funkci, jestliže žadatel prokáže, že alespoň tři roky pracoval u jednoho nebo více pojišťovacích agentů nebo pojišťovacích makléřů nebo v jedné nebo více pojišťovnách, nebo
c) po jeden rok v nezávislém postavení nebo v řídicí funkci, jestliže žadatel prokáže, že pro danou činnost absolvoval odborné školení potvrzené osvědčením uznávaným příslušným členským státem nebo osvědčením považovaným příslušným profesním sdružením za plně vyhovující jeho požadavkům.
Za rovnocennou činnosti uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) se považuje činnost vykonávaná žadatelem podle čl. 2 odst. 1 písm. b), jestliže zahrnuje výkon trvalého pověření daného jednou nebo více pojišťovnami, zmocňujícího příslušnou osobu, pokud se týká určitých nebo všech transakcí spadajících do běžné obchodní činnosti dané pojišťovny nebo pojišťoven, k uzavírání závazků jménem této pojišťovny nebo pojišťoven, které tuto pojišťovnu nebo pojišťovny zavazují.
2. V Nizozemsku však musí být navíc pro přístup k činnostem uvedeným v čl. 2 odst. 1 písm. a) a pro jejich výkon žadatel tuto činnost předtím vykonávat:
- v podniku, kde mu podléhalo alespoň deset zaměstnanců, jestliže hodlá pracovat jako "makelaar",
- v podniku, kde mu podléhalo alespoň pět zaměstnanců, jestliže hodlá pracovat jako "assurantiebezorger",
- v podniku, kde mu podléhali alespoň dva zaměstnanci, jestliže hodlá pracovat jako "erkend assurantieagent".
Článek 6
1. Jestliže jsou členským státem pro přístup k některé činnosti uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. c) nebo pro její výkon vyžadovány všeobecné, obchodní nebo odborné znalosti a schopnosti, uzná tento členský stát jako dostatečný důkaz těchto znalostí a schopností skutečnost, že tato činnost byla vykonávána v jiném členském státě:
a) po dva po sobě následující roky v nezávislém postavení nebo u jednoho nebo více pojišťovacích agentů nebo pojišťovacích makléřů anebo v jedné nebo více pojišťovnách nebo
b) po jeden rok za podmínek uvedených v písmenu a), jestliže žadatel prokáže, že pro danou činnost absolvoval odborné školení ověřené státem uznaným osvědčením nebo osvědčením považovaným příslušným profesním sdružením za plně vyhovující jeho požadavkům.
2. Skutečný výkon jedné nebo více činností podle čl. 2 odst. 1 písm. a) nebo b) alespoň po dobu jednoho roku a absolvování odborného školení se považuje za rovnocenné splnění požadavků stanovených v odstavci 1.
Článek 7
V případech uvedených v článcích 4, 5 a 6 je podmínkou, že výkon dotyčné činnosti neskončil dříve než deset let přede dnem podání žádosti podle čl. 9 odst. 1. Jestliže však členský stát pro své občany stanoví kratší období, musí se toto období vztahovat rovněž na žadatele.
Článek 8
1. Za osobu působící v řídicí funkci ve smyslu článku 4 a čl. 5 odst. 1 se považuje osoba, která v minulosti vykonávala odpovídající činnost:
a) jako ředitel podniku nebo ředitel pobočky podniku nebo
b) jako náměstek ředitele podniku nebo jako jeho pověřený zástupce, jestliže tato funkce zahrnovala obdobnou odpovědnost, jakou měl zastupovaný ředitel.
2. Za osobu v řídicí funkci ve smyslu článku 4 se považuje rovněž osoba, jejíž povinnosti v pojišťovně zahrnovaly řízení pojišťovacích agentů a dozor nad jejich prací.
3. Práce zmiňované v čl. 4 písm. b) a čl. 5 odst. 1 písm. b) musí zahrnovat odpovědnost v oblasti získávání, správy a plnění pojistných smluv.
Článek 9
1. Splnění podmínek uvedených v článcích 4, 5, 6 a 7 se prokazuje potvrzením vydaným příslušným orgánem nebo sdružením v členském státě původu nebo posledního pobytu, které žadatel musí přiložit ke své žádosti o povolení výkonu některé z daných činností v hostitelském členském státě.
2. Členské státy ve lhůtě stanovené v článku 13 určí orgány a sdružení příslušné pro vydávání potvrzení uvedeného v odstavci 1 a neprodleně o tom uvědomí ostatní členské státy a Komisi.
3. Členské státy uvědomí rovněž ve lhůtě stanovené v článku 13 ostatní členské státy a Komisi, kterým orgánům a sdružením se má podávat žádost o povolení výkonu činnosti uvedené v článku 2 v hostitelském členském státě a přiložené doklady.
Článek 10
1. Jestliže členský stát vyžaduje na svých občanech hodlajících zahájit nebo vykonávat některou z činností uvedených v článku 2 důkaz bezúhonnosti a důkaz, že neprodělali úpadek, nebo důkaz o jedné z těchto skutečností, přijme v případě státních příslušníků jiných členských států jako dostatečný důkaz výpis ze soudního rejstříku, nebo není-li k dispozici, rovnocenný doklad prokazující splnění těchto požadavků vydaný příslušným soudním nebo správním orgánem členského státu původu nebo předchozího pobytu cizího státního příslušníka.
2. Nevydává-li členský stát původu nebo předchozího pobytu doklad uvedený v odstavci 1, může být nahrazen místopřísežným prohlášením nebo ve státech, které takové prohlášení neupravují, čestným prohlášením učiněným dotyčnou osobou před příslušným soudním nebo správním orgánem nebo před notářem v členském státě původu nebo předchozího pobytu; tento orgán nebo notář vydá potvrzení o místopřísežném prohlášení nebo čestném prohlášení. Prohlášení o neprodělání úpadku lze učinit rovněž před příslušným profesním nebo stavovským sdružením dané země.
3. Doklady vydané v souladu s odstavci 1 a 2 nesmějí být při předložení starší tří měsíců.
4. Členské státy určí ve lhůtě stanovené v článku 13 orgány a sdružení příslušné vydávat doklady uvedené v odstavcích 1 a 2 a neprodleně o nich uvědomí ostatní členské státy a Komisi.
Ve lhůtě stanovené v článku 13 rovněž každý členský stát uvědomí ostatní členské státy a Komisi, kterým orgánům nebo sdružením se mají předkládat doklady uvedené v tomto článku v souvislosti se žádostí o povolení výkonu činnosti v hostitelském státě podle článku 2.
5. Je-li v hostitelském členském státě nutné prokazovat finanční způsobilost, považuje uvedený stát potvrzení vydaná bankami členského státu původu nebo předchozího pobytu za rovnocenná potvrzením vydaným na jeho území.
Článek 11
Jestliže hostitelský členský stát vyžaduje na vlastních státních příslušnících hodlajících zahájit nebo vykonávat některou z činností uvedených ve článku 2, aby složili přísahu nebo učinili čestné prohlášení, a jestliže forma této přísahy nebo prohlášení nemůže být použita státními příslušníky jiných členských států, musí tento stát zajistit, aby daným osobám byla nabídnuta vhodná a rovnocenná forma přísahy nebo prohlášení.
Článek 12
Tato směrnice zůstává použitelná do vstupu v platnost předpisů o koordinaci pravidel členských států týkajících se přístupu k předmětným činnostem a jejich výkonu.
Článek 13
Členské státy uvedou v účinnost opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí do osmnácti měsíců od oznámení této směrnice a neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Článek 14
Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 15
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 13. prosince 1976.