RÅDETS DIREKTIV 2007/43/EF
af 28. juni 2007
om minimumsforskrifter for beskyttelse af slagtekyllinger
(EØS-relevant tekst)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter høring af Regionsudvalget, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til protokollen om dyrebeskyttelse og dyrevelfærd, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, skal Fællesskabet og medlemsstaterne ved fastlæggelsen og gennemførelsen af politikker inden for landbrug tage fuldt hensyn til dyrs velfærd, samtidig med at de respekterer medlemsstaternes love og administrative bestemmelser samt deres skikke, navnlig med hensyn til religiøse ritualer, kulturelle traditioner og regionale skikke.
(2)
I Rådets direktiv 98/58/EF af 20. juli 1998 om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål (3), udarbejdet på grundlag af den europæiske konvention om beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål (4) (i det følgende benævnt »konventionen«), er der fastsat mindstekrav for beskyttelse af dyr, der holdes til landbrugsformål, herunder bestemmelser om husning, foder, vand og pasning, som skal være afpasset efter dyrenes fysiologiske og etologiske behov.
(3)
Fællesskabet er part i konventionen, og en specifik henstilling om tamhøner (Gallus gallus), som indeholder supplerende bestemmelser om slagtefjerkræ, er blevet vedtaget inden for rammerne af konventionen.
(4)
I rapporten af 21. marts 2000 fra Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel om slagtekyllingers velfærd konkluderedes det, at den hurtige vækst for de avlslinjer, der nu til dags holdes som slagtekyllinger, ikke ledsages af et tilfredsstillende niveau for dyrevelfærd og -sundhed, og at de negative konsekvenser af høje belægningsgrader er mindre i bygninger, hvor der kan opretholdes et godt indendørsklima.
(5)
Når de relevante udtalelser fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) foreligger, vil der blive fastsat en særskilt bestemmelse for arealer uden strøelse med henblik på at minimere genetiske parametres betydning eller på at medtage velfærdsindikatorer ud over trædepudedermatitis.
(6)
Det er nødvendigt at fastsætte forskrifter på fællesskabsplan for beskyttelse af slagtekyllinger for at undgå konkurrenceforvridning, der kan gribe forstyrrende ind i den fælles markedsordning for denne sektor, og for at sikre en rationel udvikling af sektoren.
(7)
I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet er det for at virkeliggøre det grundlæggende mål, nemlig at forbedre dyrevelfærden i forbindelse med intensivt kyllingeopdræt, nødvendigt og hensigtsmæssigt at fastsætte minimumsforskrifter for beskyttelse af slagtekyllinger. I overensstemmelse med traktatens artikel 5, stk. 3, går dette direktiv ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(8)
Forskrifterne bør fokusere på velfærdsproblemer i forbindelse med intensivt dyrehold. For at undgå, at hold af små kyllingebesætninger bliver omfattet af uforholdsmæssigt omfattende foranstaltninger, bør der fastsættes en minimumsgrænse for anvendelsen af dette direktiv.
(9)
Det er vigtigt, at personer, der passer kyllinger, kender de relevante dyrevelfærdskrav og gennemgår en uddannelse, som er relevant for deres arbejdsopgaver, eller at de har erfaring, der svarer til en sådan uddannelse.
(10)
Ved fastsættelsen af forskrifter for beskyttelse af slagtekyllinger bør der findes en balance mellem de forskellige aspekter, der skal tages i betragtning med hensyn til dyrevelfærd, dyresundhed, økonomiske og sociale aspekter og miljøvirkninger.
(11)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum (5) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (6) er der allerede fastsat regler for offentlig kontrol, bl.a. verifikation af, at visse dyrevelfærdsbestemmelser overholdes. I henhold til forordning (EF) nr. 882/2004 skal medlemsstaterne desuden indsende årsrapporter om iværksættelsen af de flerårige nationale kontrolplaner, herunder resultater af kontrol og audit, der er gennemført. Der er med henblik herpå fastsat bestemmelser om finansiel støtte både i disse forordninger og i Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet (7).
(12)
I diverse medlemsstater findes der allerede forskellige frivillige ordninger vedrørende mærkning af kyllingekød baseret på overholdelse af dyrevelfærdsnormer og andre parametre.
(13)
På grundlag af erfaringerne fra sådanne frivillige mærkningsordninger bør Kommissionen fremlægge en rapport om eventuel indførelse af en specifik harmoniseret obligatorisk mærkningsordning på fællesskabsplan for kyllingekød, kyllingekødsprodukter og tilberedt kyllingekød baseret på overholdelse af dyrevelfærdsnormerne og med en redegørelse for de mulige socioøkonomiske følger, virkningerne for Fællesskabets økonomiske partnere og en sådan mærkningsordnings overensstemmelse med Verdenshandelsorganisationens regler.
(14)
Kommissionen bør forelægge en rapport baseret på ny videnskabelig dokumentation under hensyntagen til supplerende forskning og praktiske erfaringer, med henblik på en yderligere forbedring af slagtekyllingers, herunder forældreflokkes, velfærd, navnlig med hensyn til aspekter, der ikke er omfattet af dette direktiv. Rapporten bør specifikt behandle muligheden for at indføre tærskler for angivelse af dårlige velfærdsforhold, der påvises ved inspektion efter slagtning, og spørgsmålet om genetiske parametres betydning for identificerede mangler, der medfører dårlig velfærd for slagtekyllinger.
(15)
Medlemsstaterne bør fastsætte bestemmelser om de sanktioner, der skal anvendes ved overtrædelse af bestemmelserne i dette direktiv, og sikre, at de gennemføres. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsernes grovhed og have afskrækkende virkning.
(16)
Rådet tilskynder i overensstemmelse med punkt 34 i den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (8) medlemsstaterne til, både i egen og Fællesskabets interesse, at udarbejde og offentliggøre deres egne oversigter, der så vidt muligt viser overensstemmelsen mellem direktivet og gennemførelsesforanstaltningerne.
(17)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af dette direktiv bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (9) -
UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:
Artikel 1
Formål og anvendelsesområde
1. Dette direktiv finder anvendelse på slagtekyllinger.
Det finder dog ikke anvendelse på:
a)
bedrifter med under 500 kyllinger
b)
bedrifter med udelukkende avlskyllinger
c)
rugerier
d)
ekstensivt staldopdræt og fritgående kyllinger/frilandskyllinger som omhandlet i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1538/91 af 5. juni 1991 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1906/90 om handelsnormer for fjerkrækød (10), bilag IV, litra b), c), d) og e), og
e)
økologisk opdrættede kyllinger i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler (11).
2. Direktivet finder anvendelse på kyllinger til opdræt på bedrifter, som har kyllinger til både avl og opdræt.
Medlemsstaterne kan frit træffe mere vidtgående foranstaltninger på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Det primære ansvar for dyrevelfærden påhviler fortsat dyrenes ejer eller den, der har dyrene i sin varetægt.
Artikel 2
Definitioner
1. I dette direktiv forstås ved:
a)
»ejer«: enhver fysisk eller juridisk person, som ejer den bedrift, hvor kyllingerne holdes
b)
»den, der har dyrene i sin varetægt«: enhver fysisk eller juridisk person, som permanent eller midlertidigt har ansvaret for kyllinger i henhold til en kontrakt eller til loven
c)
»kompetent myndighed«: en medlemsstats centrale myndighed, der er kompetent til at udføre dyrevelfærdskontrol, veterinærkontrol eller zooteknisk kontrol, eller enhver anden myndighed, til hvem denne kompetence er blevet delegeret på regionalt, lokalt eller andet plan
d)
»embedsdyrlæge«: en dyrlæge, der i henhold til afsnit III, kapitel IV, del A, i bilag I til forordning (EF) nr. 854/2004 er kvalificeret til at fungere som sådan, og som er udpeget af den kompetente myndighed
e)
»kylling«: et dyr af arten Gallus gallus, der holdes med henblik på kødproduktion
f)
»bedrift«: et produktionssted, hvor der holdes kyllinger
g)
»bedriftsenhed«: en bygning på en bedrift, hvor der holdes en kyllingeflok
h)
»friareal«: et areal med strøelse, som kyllingerne har permanent adgang til
i)
»belægningsgrad«: den samlede levende vægt pr. m2 friareal for de kyllinger, der er til stede samtidig i en bedriftsenhed
j)
»flok«: en gruppe kyllinger, som er anbragt i en bedriftsenhed og er til stede i denne bedriftsenhed samtidig
k)
»daglig dødelighedsrate«: det antal kyllinger, der er døde i en bedriftsenhed på en given dag, herunder dem, som er blevet aflivet enten på grund af sygdom eller af andre grunde, divideret med det antal kyllinger, der er til stede i bedriftsenheden på denne dag, ganget med 100
l)
»kumulativ daglig dødelighedsrate«: summen af de daglige dødelighedsrater.
2. Definitionen af »friareal« i stk. 1, litra h), med hensyn til arealer uden strøelse, kan suppleres efter proceduren i artikel 11 afhængigt af resultaterne af en videnskabelig udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet om indvirkningen af arealer uden strøelse på kyllingernes velfærd.
Artikel 3
Krav til kyllingehold
1. Medlemsstaterne sikrer:
a)
at alle bedriftsenheder opfylder kravene i bilag I
b)
at den kompetente myndighed eller embedsdyrlægen udfører den krævede inspektion samt overvågning og opfølgning, blandt andet i henhold til bilag III.
2. Medlemsstaterne sikrer, at den maksimale belægningsgrad på en bedrift eller i en bedriftsenhed ikke på noget tidspunkt overstiger 33 kg/m2.
3. Uanset stk. 2 kan medlemsstaterne bestemme, at kyllinger kan holdes med en højere belægningsgrad, forudsat at ejeren eller den, der har dyrene i sin varetægt, ud over kravene i bilag I opfylder kravene i bilag II.
4. Medlemsstaterne sikrer, at den maksimale belægningsgrad på en bedrift eller i en bedriftsenhed, når der er indrømmet en undtagelse i henhold til stk. 3, ikke på noget tidspunkt overstiger 39 kg/m2.
5. Når kriterierne i bilag V er opfyldt, kan medlemsstaterne tillade, at den maksimale belægningsgrad, der er omhandlet i stk. 4, øges med højst 3 kg/m2.
Artikel 4
Uddannelse og vejledning for personer, der beskæftiger sig med kyllinger
1. Medlemsstaterne sikrer, at de, der har dyrene i deres varetægt, når disse er fysiske personer, har modtaget passende uddannelse med henblik på deres arbejdsopgaver, og at der findes relevante kurser.
2. Kurserne omhandlet i stk. 1 skal fokusere på velfærdsaspekter og navnlig dække de emner, der er nævnt i bilag IV.
3. Medlemsstaterne sikrer, at der oprettes et system til kontrol og godkendelse af kurser. Den, der har kyllingerne i sin varetægt, skal være i besiddelse af et bevis anerkendt af medlemsstatens kompetente myndighed, som attesterer, at vedkommende har gennemgået et sådant kursus eller har erfaringer, der svarer til en sådan uddannelse.
4. Medlemsstaterne kan anerkende erfaringer fra før den 30. juni 2010 som sidestillet med deltagelse i sådanne kurser og udsteder beviser, der attesterer en sådan sidestilling.
5. Medlemsstaterne kan fastlægge, at kravene i stk. 1-4 også skal gælde for ejere.
6. Ejeren eller den, der har dyrene i sin varetægt, giver personer, som de beskæftiger eller har ansat til at passe kyllinger eller til at indfange og læsse kyllinger, instrukser og vejledning om de relevante dyrevelfærdskrav, herunder om de aflivningsmetoder, der anvendes på bedrifter.
Artikel 5
Mærkning af fjerkrækød
Senest den 31. december 2009 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om eventuel indførelse af en specifik harmoniseret obligatorisk mærkningsordning for kyllingekød, kyllingekødprodukter og tilberedt kyllingekød baseret på overholdelse af dyrevelfærdsnormerne.
Rapporten redegør for mulige socioøkonomiske følger, virkningerne for Fællesskabets økonomiske partnere og en sådan mærkningsordnings overensstemmelse med Verdenshandelsorganisationens regler.
Rapporten ledsages af relevante forslag til retsakter, der tager hensyn til ovennævnte aspekter og til medlemsstaternes erfaringer med frivillige mærkningsordninger.
Artikel 6
Rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet
1. På grundlag af en videnskabelig udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet forelægger Kommissionen senest den 31. december 2010 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om genetiske parametres betydning for identificerede mangler, der medfører dårlig velfærd for slagtekyllinger. Rapporten kan om fornødent ledsages af relevante forslag til retsakter.
2. Medlemsstaterne forelægger Kommissionen resultaterne af indsamlingen af oplysninger, der er baseret på overvågning af en repræsentativ stikprøve af flokke, der er slagtet inden for en minimumsperiode på ét år. For at sikre en relevant analyse bør kravene til stikprøver og oplysninger som omhandlet i bilag III være videnskabeligt baserede, objektive og sammenlignelige og fastsat i henhold til proceduren i artikel 11.
Medlemsstaterne kan have behov for et finansielt bidrag fra Fællesskabet til indsamling af oplysninger i overensstemmelse med dette direktiv.
3. På baggrund af de foreliggende oplysninger og under hensyntagen til ny videnskabelig dokumentation forelægger Kommissionen senest den 30. juni 2012 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af dette direktiv og dets betydning for kyllingers velfærd, samt udvikling af velfærdsindikatorer. Rapporten skal tage hensyn til de forskellige opdrætsbetingelser og -metoder. Der skal også tages hensyn til de socioøkonomiske og administrative følger af dette direktiv, herunder de regionale aspekter.
Artikel 7
Inspektion
1. Den kompetente myndighed udfører ikke-diskriminerende inspektion for at kontrollere, at kravene i dette direktiv overholdes.
Inspektionen omfatter en passende andel af de dyr, som holdes i den enkelte medlemsstat, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 882/2004, og den kan foretages samtidig med kontroller, der har andre formål.
Medlemsstaterne indfører passende procedurer til at bestemme belægningsgraden.
2. Senest den 30. juni hvert år forelægger medlemsstaterne Kommissionen en årsrapport for det foregående år om de inspektioner, der er foretaget i overensstemmelse med stk. 1. Rapporten skal ledsages af en liste over de mest relevante foranstaltninger, som den kompetente myndighed har truffet til afhjælpning af de alvorligste konstaterede velfærdsproblemer.
Artikel 8
Retningslinjer for god ledelsespraksis
Medlemsstaterne tilskynder til, at der udvikles retningslinjer for god ledelsespraksis, som omfatter vejledning i, hvordan direktivet overholdes. Der tilskyndes til, at disse retningslinjer formidles og anvendes.
Artikel 9
Sanktioner
Medlemsstaterne fastsætter regler for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af de nationale bestemmelser, der er vedtaget i medfør af dette direktiv, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse bestemmelser senest den 30. juni 2010 og underretter den omgående om alle senere ændringer, der berører dem.
Artikel 10
Gennemførelsesbeføjelser
De nødvendige foranstaltninger til at sikre en ensartet gennemførelse af dette direktiv kan vedtages efter proceduren i artikel 11.
Artikel 11
Komitéprocedure
1. Kommissionen bistås af Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, der er nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (12) (komitéen).
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
Artikel 12
Gennemførelse
Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 30. juni 2010.
Bestemmelserne skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 13
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 14
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Luxembourg, den 28. juni 2007.
SMĚRNICE RADY 2007/43/ES
ze dne 28. června 2007
o minimálních pravidlech pro ochranu kuřat chovaných na maso
(Text s významem pro EHP)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (2),
po konzultaci s Výborem regionů,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Protokol o ochraně a dobrých životních podmínkách zvířat připojený ke Smlouvě o založení Evropského společenství vyžaduje, aby Společenství a členské státy při vymezování a provádění politik v oblasti zemědělství plně zohledňovaly požadavky na dobré životní podmínky zvířat a současně respektovaly právní nebo správní předpisy a zvyklosti členských států, které se týkají zejména náboženských obřadů, kulturních tradic a regionálního dědictví.
(2)
Směrnice Rady 98/58/ES ze dne 20. července 1998 o ochraně zvířat chovaných pro hospodářské účely (3), která byla vypracována na základě Evropské úmluvy o ochraně zvířat chovaných pro hospodářské účely (4) (dále jen „úmluva“), stanoví minimální normy pro ochranu zvířat chovaných nebo držených pro hospodářské účely včetně ustanovení o ustájení, krmivu, vodě a péči vhodné pro fyziologické nebo etologické potřeby zvířat.
(3)
Společenství je smluvní stranou úmluvy, v jejímž rámci bylo přijato zvláštní doporučení týkající se domácí drůbeže (Gallus gallus); toto doporučení obsahuje doplňková ustanovení pro drůbež chovanou na maso.
(4)
Podle zprávy Vědeckého výboru pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat ze dne 21. března 2000 týkající se dobrých životních podmínek kuřat chovaných na maso (brojlerů) není rychlý růst kuřecích plemen, která jsou v současné době používána pro tento účel, doprovázen uspokojivou úrovní dobrých životních podmínek a zdraví a negativní dopady vysoké hustoty osazení jsou nižší v budovách, kde lze udržet dobré vnitřní klimatické podmínky.
(5)
Zvláštní ustanovení týkající se ploch bez steliva, jejichž cílem je minimalizovat vliv genetických charakteristik nebo zahrnout kromě dermatitidy polštářků běháků další ukazatele dobrých životních podmínek zvířat, budou přijata, jakmile budou k dispozici příslušná stanoviska Evropského úřadu pro bezpečnost potravin.
(6)
Na úrovni Společenství je třeba stanovit pravidla pro ochranu kuřat chovaných na maso, aby nedošlo k narušení hospodářské soutěže, které by mohlo ohrozit hladký průběh společné organizace trhu v daném odvětví, a aby byl zajištěn racionální vývoj tohoto odvětví.
(7)
V souladu se zásadou proporcionality je nezbytné a vhodné pro dosažení základního cíle, tj. zlepšit životní podmínky zvířat v intenzivním chovu kuřat, stanovit minimální pravidla pro ochranu kuřat chovaných na maso. V souladu s čl. 5 odst. 3 Smlouvy nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení stanovených cílů.
(8)
Pravidla by se měla zaměřit na otázky dobrých životních podmínek v systémech intenzivního chovu. Je třeba stanovit minimální prahovou hodnotu pro uplatňování této směrnice, aby se zamezila nepřiměřená opatření, která by se vztahovala i na chov malých hejn kuřat.
(9)
Je důležité, aby osoby pečující o kuřata byly seznámeny s odpovídajícími požadavky na dobré životní podmínky zvířat a měly odpovídající odbornou přípravu pro plnění svých úkolů nebo získaly zkušenosti rovnocenné této odborné přípravě.
(10)
Při stanovení pravidel pro ochranu kuřat chovaných na maso by měla být udržena rovnováha mezi různými aspekty, které je třeba vzít v úvahu, pokud jde o dobré životní podmínky a zdraví zvířat, hospodářské a sociální zájmy a vliv na životní prostředí.
(11)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (5) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví a dobrých životních podmínkách zvířat (6) již stanovují rámec pro úřední kontroly včetně dodržování některých pravidel pro dobré životní podmínky zvířat. Kromě toho nařízení (ES) č. 882/2004 stanoví, že členské státy mají předkládat výroční zprávy o provádění víceletých vnitrostátních kontrolních plánů včetně výsledků kontrol a provedených auditů. Za tímto účelem se v uvedených nařízeních i v rozhodnutí Rady 90/424/EHS ze dne 26. června 1990 o některých výdajích ve veterinární oblasti (7) počítá s finanční podporou.
(12)
V různých členských státech již existují různé nepovinné režimy označování kuřecího masa na základě dodržování norem pro dobré životní podmínky zvířat a ostatních parametrů.
(13)
Vzhledem ke zkušenostem získaným při uplatňování těchto nepovinných režimů označování je třeba, aby Komise předložila zprávu o možném zavedení, a to na úrovni Společenství, zvláštního harmonizovaného režimu povinného označování kuřecího masa, výrobků z kuřecího masa a polotovarů z kuřecího masa na základě dodržování norem pro dobré životní podmínky zvířat, včetně možných společensko-hospodářských dopadů, důsledků pro hospodářské partnery Společenství a slučitelnosti tohoto režimu označování s pravidly Světové obchodní organizace.
(14)
Je třeba, aby Komise předložila zprávu založenou na nových vědeckých údajích, jež by zohledňovala další výzkum a praktické zkušenosti a byla by zaměřena na další zlepšení životních podmínek kuřat chovaných na maso včetně rodičovských hejn těchto kuřat, zejména pokud jde o aspekty nespadající do oblasti působnosti této směrnice. Tato zpráva by se měla zabývat zejména možností zavést prahové hodnoty ukazatelů špatných životních podmínek zvířat zjištěných během postmortálního vyšetření a vlivem genetických parametrů na zjištěné závady, které vedou ke špatným životním podmínkám kuřat chovaných na maso.
(15)
Členské státy by měly stanovit pravidla týkající se sankcí v případě porušení ustanovení této směrnice a zajistit jejich provádění. Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
(16)
V souladu s odstavcem 34 interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů (8) by měla Rada vybídnout členské státy k tomu, aby jak pro sebe, tak i v zájmu Společenství sestavily vlastní tabulky, z nichž bude co nejvíce patrné srovnání mezi touto směrnicí a prováděcími opatřeními, a aby tyto tabulky zveřejnily.
(17)
Opatření nezbytná pro provedení této směrnice by měla být přijímána v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (9),
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět a rozsah
1. Tato směrnice se vztahuje na kuřata chovaná na maso.
Nevztahuje se však na:
a)
hospodářství s méně než 500 kuřaty;
b)
hospodářství pouze s hejny kuřat pro rozmnožovací chov;
c)
líhně;
d)
kuřata z extenzivního chovu ve vnitřních prostorách a z chovu ve volném výběhu, jak je uvedeno v písmenech b), c), d), e) přílohy IV nařízení Komise (EHS) č. 1538/91 ze dne 5. června 1991, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1906/90 o některých obchodních normách pro drůbeží maso (10), a
e)
kuřata z ekologického chovu v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 2092/91 ze dne 24. června 1991 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin (11).
2. Směrnice se použije na hejna pro užitkový chov v hospodářstvích, která mají jak rozmnožovací, tak užitkový chov.
Členské státy mohou přijímat přísnější opatření v oblasti, na kterou se vztahuje tato směrnice.
Odpovědnost za dobré životní podmínky zvířat má v první řadě majitel nebo chovatel zvířat.
Článek 2
Definice
1. Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„vlastníkem“ jakákoli fyzická nebo právnická osoba nebo osoby vlastnící hospodářství s chovem kuřat;
b)
„držitelem“ jakákoli fyzická nebo právnická osoba, která je trvale nebo na přechodnou dobu odpovědná za kuřata, a to na základě smlouvy nebo podle zákona;
c)
„příslušným orgánem“ ústřední orgán členského státu s pravomocí provádět kontroly týkající se dobrých životních podmínek zvířat, jakož i veterinární a zootechnické kontroly, nebo jakýkoli jiný orgán, na který byla tato pravomoc přenesena na regionální, místní nebo jiné úrovni;
d)
„úředním veterinárním lékařem“ veterinární lékař ve smyslu přílohy I, oddílu III, kapitoly IV části A nařízení (ES) č. 854/2004, který je kvalifikován jednat v této funkci a je jmenován příslušným orgánem;
e)
„kuřetem“ zvíře druhu Gallus gallus chované na maso;
f)
„hospodářstvím“ výrobní provoz s chovem kuřat;
g)
„halou“ budova hospodářství, ve které je chováno hejno kuřat;
h)
„využitelnou plochou“ plocha se stelivem kdykoli přístupná kuřatům;
i)
„hustotou osazení“ celková živá hmotnost kuřat, která se ve stejném čase nacházejí v hale, a to na čtvereční metr využitelné plochy;
j)
„hejnem“ skupina kuřat, která jsou umístěna v hale hospodářství a která se v této hale nacházejí současně;
k)
„denní mírou úmrtnosti“ počet kuřat, která uhynula v jedné hale ve stejný den, včetně kuřat, která byla poražena z důvodu onemocnění nebo i z jiných důvodů, vydělený počtem kuřat, která se v uvedený den nacházejí v hale, vynásobeno 100;
l)
„kumulativní denní mírou úmrtnosti“ součet denních měr úmrtnosti;
2. Definici pojmu „využitelná plocha“ podle odst. 1 písm. h), pokud jde o plochu bez steliva, lze doplnit v souladu s postupem uvedeným v článku 11, a to po obdržení vědeckého stanoviska Evropského úřadu pro bezpečnost potravin týkajícího se vlivu ploch bez steliva na dobré životní podmínky kuřat.
Článek 3
Požadavky na chov kuřat
1. Členské státy zajistí, aby:
a)
všechny haly splňovaly požadavky stanovené v příloze I;
b)
příslušný orgán nebo úřední veterinární lékař prováděl požadované kontroly, sledování a následná opatření, včetně těch, které jsou stanoveny v příloze III.
2. Členské státy zajistí, aby maximální hustota osazení v hospodářství nebo v hale hospodářství nikdy nepřekročila 33 kg/m2.
3. Odchylně od odstavce 2 mohou členské státy umožnit chov kuřat s vyšší hustotou osazení, a to za předpokladu, že vlastník nebo držitel splňuje jak požadavky uvedené v příloze I, tak požadavky uvedené v příloze II.
4. Členské státy zajistí, aby v případě, že je udělena výjimka podle odstavce 3, maximální hustota osazení v hospodářství nebo v hale hospodářství nikdy nepřekročila 39 kg/m2.
5. Jsou-li splněna kritéria uvedená v příloze V, mohou členské státy povolit, aby maximální hustota osazení podle odstavce 4 byla zvýšena o nejvýše 3 kg/m2.
Článek 4
Odborná příprava a pokyny pro osoby, které zacházejí s kuřaty
1. Členské státy zajistí, aby chovatelé, kteří jsou fyzickými osobami, absolvovali dostatečnou odbornou přípravu pro své úkoly a aby byly k dispozici vhodné kurzy odborné přípravy.
2. Kurzy odborné přípravy uvedené v odstavci 1 jsou zaměřeny na aspekty dobrých životních podmínek zvířat a zabývají se zejména otázkami uvedenými v příloze IV.
3. Členské státy zajistí, aby byl zřízen systém pro kontrolu a schvalování kurzů odborné přípravy. Chovatel kuřat musí mít osvědčení, které je uznáváno příslušným orgánem členského státu a které potvrzuje absolvování takového kurzu odborné přípravy nebo získání zkušeností rovnocenných této odborné přípravě.
4. Členské státy mohou zkušenosti získané před 30. červnem 2010 uznat za rovnocenné účasti v těchto kurzech odborné přípravy a vydají osvědčení o uznání rovnocennosti.
5. Členské státy mohou stanovit, že požadavky uvedené v odstavcích 1 až 4 se vztahují rovněž na vlastníky.
6. Vlastník nebo chovatel poskytne osobám, které jsou jím zaměstnány nebo najaty, aby se staraly o kuřata nebo aby je chytaly a nakládaly, pokyny a vedení ohledně příslušných požadavků na dobré životní podmínky zvířat, včetně požadavků na metody porážky používané v hospodářstvích.
Článek 5
Označování drůbežího masa
Do dne 31. prosince 2009 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o možném zavedení zvláštního harmonizovaného režimu povinného označování kuřecího masa, výrobků z kuřecího masa a polotovarů z kuřecího masa, který bude založen na dodržování norem pro dobré životní podmínky zvířat.
Zpráva se bude zabývat možnými společensko-hospodářskými dopady, důsledky pro hospodářské partnery Společenství a souladu tohoto režimu označování s pravidly Světové obchodní organizace.
Ke zprávě budou přiloženy vhodné legislativní návrhy zohledňující tyto úvahy a zkušenosti získané členskými státy při uplatňování nepovinných režimů označování.
Článek 6
Zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě
1. Na základě vědeckého stanoviska Evropského úřadu pro bezpečnost potravin předloží Komise nejpozději do 31. prosince 2010 Evropskému parlamentu a Radě zprávu o vlivu genetických parametrů na zjištěné nedostatky vedoucí ke špatným životním podmínkám kuřat. Ke zprávě mohou být případně přiloženy vhodné legislativní návrhy.
2. Členské státy předloží Komisi výsledky sběru údajů založené na sledování reprezentativního vzorku hejn poražených během období o délce minimálně jednoho roku. Pro zajištění relevantní analýzy by požadavky týkající se výběru vzorků a údajů uvedené v příloze III měly být vědecky podložené, objektivní a srovnatelné a měly by být stanoveny v souladu s postupem uvedeným v článku 11.
Je možné, že členské státy budou na sběr údajů pro účely této směrnice potřebovat finanční příspěvek ze strany Společenství.
3. Na základě dostupných údajů a s ohledem na nové vědecké poznatky Komise předloží nejpozději do 30. června 2012 Evropskému parlamentu a Radě zprávu týkající se uplatňování této směrnice a jejího vlivu na dobré životní podmínky kuřat, jakož i vytvoření ukazatelů dobrých životních podmínek zvířat. Tato zpráva zohlední různé podmínky a metody produkce. Tato zpráva zohlední rovněž společensko-hospodářské a administrativní dopady této směrnice, včetně regionálních hledisek.
Článek 7
Kontroly
1. Příslušný orgán vykonává nediskriminační kontroly za účelem ověření dodržování požadavků této směrnice.
Tyto kontroly se provádějí u přiměřeného počtu zvířat chovaných v rámci členského státu, v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (ES) č. 882/2004, a mohou být prováděny současně s kontrolami pro jiné účely.
Členské státy zavedou vhodné postupy pro stanovení hustoty osazení.
2. Každý rok nejpozději dne 30. června předloží členský stát Komisi výroční zprávu o inspekcích podle odstavce 1 provedených za předchozí rok. Ke zprávě připojí seznam nejdůležitějších opatření, jež příslušný orgán přijal za účelem odstranění nejzávažnějších zjištěných problémů týkajících se dobrých životních podmínek zvířat.
Článek 8
Příručka osvědčených řídících postupů
Členské státy podporují vypracování příruček osvědčených řídících postupů, které obsahují pokyny k dodržování této směrnice. Podporují též šíření a používání těchto příruček.
Článek 9
Sankce
Členské státy stanoví pravidla týkající se sankcí za porušení vnitrostátních předpisů přijatých v souladu s touto směrnicí a přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění toho, aby byly prováděny. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující. Členské státy oznámí tato ustanovení Komisi nejpozději dne 30. června 2010 a neprodleně ji informují o všech následných změnách, kterými budou tato ustanovení dotčena.
Článek 10
Prováděcí pravomoci
Opatření nezbytná k zajištění jednotného provádění této směrnice se mohou přijmout v souladu s postupem uvedeným v článku 11.
Článek 11
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (12) (dále jen „výbor“).
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
Článek 12
Provedení
Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí nejpozději do 30. června 2010.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musejí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Článek 13
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Tato směrnice je určena členským státům.
V Lucemburku dne 28. června 2007.