RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1279/2007
af 30. oktober 2007
om indførelse af en endelig antidumpingtold på visse typer tovværk og kabler af jern og stål med oprindelse i Den Russiske Føderation og om ophævelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse typer tovværk og kabler af jern og stål med oprindelse i Thailand og Tyrkiet
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (grundforordningen), særlig artikel 11, stk. 2, og artikel 11, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Gældende foranstaltninger
(1)
Den 2. februar 2001 indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 230/2001 (2) (forordningen om midlertidig told) midlertidige antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af visse typer tovværk og kabler af jern og stål (stålwirer) med oprindelse i Den Tjekkiske Republik, Rusland, Thailand og Tyrkiet (de tre sidste lande benævnes i det følgende »de berørte lande«). Den 2. august 2001 indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 1601/2001 (3) (den oprindelige forordning) endelige antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af stålwirer). De foranstaltninger, der blev indført vedrørende importen af stålwirer med oprindelse i Den Tjekkiske Republik, bortfaldt efter udvidelsen af Den Europæiske Union den 1. maj 2004.
(2)
Den 26. juli 2001 godtog Kommissionen ved afgørelse 2001/602/EF (4) tilsagn fra en russisk og en thailandsk eksportør i forbindelse med antidumpingforanstaltningerne, jf. betragtning 1.
(3)
Den 8. november 2005 indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 1858/2005 (5) endelige antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af visse typer tovværk og kabler af jern og stål med oprindelse i Kina, Indien, Sydafrika og Ukraine (den sideløbende procedure).
2. Anmodning om fornyede undersøgelser
a) Delvise interimsundersøgelser af de antidumpingforanstaltninger, der er iværksat mod producenter i Rusland
(4)
I 2004 modtog Kommissionen to anmodninger om delvise interimsundersøgelser i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3 (interimsundersøgelser). Anmodningerne blev indgivet af henholdsvis Open Joint Stock Company Cherepovetsky Staleprokatny Zavod (ChSPZ) og Joint Stock Company Beloretsk Iron & Steel Works (BMK), som begge er eksporterende producenter af stålwirer i Rusland, og deres omfang var begrænset til dumping.
(5)
Som det fremgik af en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (6) blev ChSPZ' navn ændret til Closed Joint Stock Company Severstal-Metiz (SSM) som følge af en fusion med Open Joint Stock Company Orlovsky Staleprokatny Zavod (OSPAZ) og Closed Joint Stock Company Severstal-Metiz. Dette navneskift fik virkning fra 1. januar 2006.
(6)
Ifølge ansøgerne havde de omstændigheder, som foranstaltningerne byggede på, ændret sig, og disse ændringer var af varig karakter. Endvidere hævdede begge eksporterende producenter, at de eksisterende antidumpingforanstaltningers niveau ikke længere var nødvendigt for at hindre dumping.
(7)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelig dokumentation til at indlede to interimsundersøgelser, og indledte disse undersøgelser den 10. august 2004 (7).
b) Delvis interimsundersøgelse af de antidumpingforanstaltninger, der er iværksat mod en eksporterende producent i Tyrkiet
(8)
Den 28. april 2006 modtog Kommissionen efter offentliggørelsen af en meddelelse om forestående udløb af gyldighedsperioden (8) en anmodning om en interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3 (sammen med en anmodning om en fornyet undersøgelse, jf. artikel 11, stk. 2 (udløbsundersøgelse) - jf. betragtning 12-15 nedenfor).
(9)
Anmodningen blev indgivet af forbindelsesudvalget for EU Wire Ropes Industries (»EWRIS« eller »ansøgeren«) på vegne af producenter, der tegner sig for en væsentlig del, i dette tilfælde over 50 %, af EF's samlede produktion af visse typer tovværk og kabler af jern og stål.
(10)
Omfanget af den interimsundersøgelse, som ansøgeren havde anmodet om, var begrænset til dumpingniveauet hos en enkelt eksporterende producent i Tyrkiet, der i øjeblikket er omfattet af toldfri eksport. Ifølge ansøgeren er foranstaltningernes niveau ikke længere tilstrækkeligt til at modvirke den skadevoldende dumping.
(11)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelig dokumentation til at indlede en interimsundersøgelse, og indledte denne undersøgelse den 3. august 2006 (9).
c) Udløbsundersøgelse af de antidumpingforanstaltninger, der er iværksat over for Rusland, Thailand og Tyrkiet
(12)
Den 28. april 2006 modtog Kommissionen efter offentliggørelsen af en meddelelse om forestående udløb af gyldighedsperioden en anmodning om en udløbsundersøgelse (sammen med anmodningen om en interimsundersøgelse - jf. betragtning 8-10 ovenfor).
(13)
Anmodningen blev indgivet af forbindelsesudvalget for EU Wire Ropes Industries (»EWRIS« eller »ansøgeren«) på vegne af producenter, der tegner sig for en væsentlig del, i dette tilfælde over 50 %, af EF's samlede produktion af visse typer tovværk og kabler af jern og stål.
(14)
Anmodningen om udløbsundersøgelse for alle lande, som i øjeblikket er omfattet af den oprindelige forordning, blev indgivet med den begrundelse, at foranstaltningernes udløb sandsynligvis ville resultere i fortsat eller fornyet dumping og skade for EF-erhvervsgrenen.
(15)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelig dokumentation til at indlede en udløbsundersøgelse, og indledte denne undersøgelse den 3. august 2006.
d) Delvis interimsundersøgelse af de antidumpingforanstaltninger, der er iværksat over for en eksporterende producent i Thailand
(16)
Kommissionen modtog en anmodning om en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3. Anmodningen blev indgivet af Usha Siam Steel Industries Public Company Ltd, en eksporterende producent af stålwirer i Thailand, og dens omfang var begrænset til dumping.
(17)
Ifølge ansøgeren havde de omstændigheder, som foranstaltningerne byggede på, ændret sig, og disse ændringer var af varig karakter. Endvidere hævdede den eksporterende producent, at de eksisterende antidumpingforanstaltningers niveau ikke længere var nødvendigt for at hindre dumping.
(18)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelig dokumentation til at indlede en interimsundersøgelse, og indledte denne undersøgelse den 22. marts 2007 (10).
3. Parter, som er berørt af undersøgelserne
(19)
Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter, repræsentanterne for eksportlandene, importørerne, EF-producenterne, brugerne og ansøgeren om indledning af en udløbsundersøgelse og en delvis interimsundersøgelse. De berørte parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for tidsfristen i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
3.1. En stikprøve af fællesskabsproducenter
(20)
På baggrund af det tilsyneladende store antal EF-producenter blev det i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17 anset for hensigtsmæssigt at undersøge, om der burde anvendes stikprøver i forbindelse med udløbsundersøgelsen. For at sætte Kommissionen i stand til at afgøre, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i bekræftende fald at udtage en sådan, blev fællesskabsimportørerne i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter indledningen af de forskellige undersøgelser og give Kommissionen de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen.
(21)
Efter en gennemgang af oplysningerne fra de 17 EF-producenter blev det besluttet at udvælge fem virksomheder til stikprøven, især på grundlag af deres produktions- og salgsmængde i undersøgelsesperioden. Stikprøven består af følgende virksomheder:
-
Bridon GmbH, Gelsenkirchen, Tyskland
-
Casar Drahtseilwerk Saar GmbH (Casar), Saarbrücken, Tyskland
-
Wire and Rope Factory Drumet S.A. (Drumet), Włocławek, Polen
-
Manuel Rodrigues de Oliveira SA & Filhos S.A. (Oliveira), Gemunde, Portugal
-
Tréfileurope S.A., Bourg-en-Bresse, Frankrig.
3.2. En stikprøve af fællesskabsimportører
(22)
På baggrund af det tilsyneladende store antal importører i Fællesskabet (anmodningen omfatter 32 importører) blev det i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17 anset for hensigtsmæssigt at undersøge, om der burde anvendes stikprøver i forbindelse med udløbsundersøgelsen. For at sætte Kommissionen i stand til at afgøre, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i bekræftende fald at udtage en sådan, blev fællesskabsimportørerne i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter indledningen af de forskellige undersøgelser og give Kommissionen de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen.
(23)
Eftersom kun en enkelt importør gav sig til kende ved at besvare stikprøveskemaet, blev det besluttet, at en stikprøve ikke var berettiget i dette tilfælde.
4. Spørgeskemaer og kontrol
(24)
Der blev derfor sendt spørgeskemaer til alle kendte eksporterende producenter i de berørte lande, den eneste importør, jf. betragtning 23 ovenfor, EF-producenterne i stikprøven og brugere.
(25)
Der blev modtaget besvarelser af spørgeskemaerne fra
-
to eksporterende producenter i Den Russiske Føderation i forbindelse med interimsundersøgelsen og en i forbindelse med udløbsundersøgelsen
-
en eksporterende producent i Thailand og dennes forretningsmæssigt forbundne importør i Det Forenede Kongerige
-
to eksporterende producenter i Tyrkiet
-
en importør, der er forretningsmæssigt forbundet med de eksporterende producenter i de berørte lande
-
de fem EF-producenter i stikprøven
-
en uafhængig importør.
(26)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på undersøgelsen, og aflagde kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a)
Rusland
-
Severstal-Metiz, Cherepovets
-
BMK, Beloretsk
b)
Thailand
-
Usha Siam Ltd, Bangkok
c)
Tyrkiet
-
Celik Halat, Izmit-Kocaeli
-
Has Çelik ve Halat Sanayi Ticaret A.S. (Has Celik), Hacilar Kayseri
d)
EF-producenter, der indgik i stikprøven
-
Bridon GmbH, Gelsenkirchen, Tyskland
-
Casar Drahtseilwerk Saar GmbH (Casar), Saarbrücken, Tyskland
-
Wire and Rope Factory Drumet S.A., Włocławek, Polen
-
Manuel Rodrigues de Oliveira SA & Filhos S.A., Gemunde, Portugal
-
Tréfileurope S.A., Bourg-en-Bresse, Frankrig.
e)
Forretningsmæssigt forbundet importør i Fællesskabet
-
Usha Martin UK Ltd, Clydebank, Det Forenede Kongerige
f)
Ikke-forretningsmæssigt forbundne importører i Fællesskabet
-
HEKO Industrieerzeugnisse GmbH, Hemer, Tyskland.
5. De af undersøgelserne omfattede perioder
(27)
Undersøgelsen vedrørende sandsynligheden for fortsat og/eller fornyet dumping og skade i forbindelse med udløbsundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. juli 2005 til den 30. juni 2006 (»udløbsundersøgelsesperioden« eller »UUP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade omfattede perioden fra den 1. januar 2003 til udgangen af UUP (den betragtede periode).
(28)
Undersøgelsesperioden for den delvise interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, vedrørende importen fra to eksporterende producenter i Rusland dækkede perioden fra 1. juli 2003 til 30. juni 2004 (interimsundersøgelsesperiode for Rusland).
(29)
Undersøgelsesperioden for den delvise interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, vedrørende importen fra den eksporterende producent i Tyrkiet (interimsundersøgelsesperiode for Tyrkiet) er den samme som UUP.
(30)
Undersøgelsesperioden for den delvise interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3, vedrørende importen fra den eksporterende producent i Thailand dækkede perioden fra 1. april 2006 til 31. marts 2007 (interimsundersøgelsesperiode for Thailand).
6. Orientering og mulighed for at fremsætte bemærkninger
(31)
Alle interesserede parter blev orienteret om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for at anbefale indførelse af en endelig antidumpingtold på tovværk og kabler af jern og stål med oprindelse i Rusland og afslutte undersøgelserne vedrørende antidumpingforanstaltninger i forbindelse med import af visse typer tovværk og kabler af jern og stål med oprindelse i Thailand og Tyrkiet. De fik også en frist til at fremsætte bemærkninger efter denne orientering. Deres bemærkninger blev overvejet og taget i betragtning, i det omfang det var relevant.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(32)
Den pågældende vare, der er omfattet af denne udløbsundersøgelse, er den samme vare som den, der defineres i den oprindelige forordning, dvs. tovværk og kabler af jern og stål, herunder lukkede tove, undtagen tovværk og kabler af rustfrit stål, med største tværmål over 3 mm, forsynet eller ikke forsynet med kroge og andet tilbehør og med oprindelse i de berørte lande (den pågældende vare). Stålwirer klassificeres i øjeblikket under KN-kode ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 og ex 7312 10 98.
(33)
En af de interesserede parter gjorde gældende, at den pågældende vare skulle opdeles i to forskellige kategorier, nemlig a) stålwirer til generelle formål og b) stålwirer af høj styrke. Denne fremførte også det synspunkt, at sidstnævnte type, som angiveligt ikke blev produceret i de eksporterende lande, ikke burde være omfattet af proceduren, fordi stålwiretyperne i denne kategori ifølge visse importører er forskellige fra stålwirerne i den anden kategori, og at der ikke er nogen konkurrence mellem de forskellige kategorier af stålwirer.
(34)
I første omgang fremførte den interesserede part ingen argumenter, der kunne dokumentere, at den vare, som importeres fra de berørte lande, ikke er den samme vare som den, der fremstilles af EF-erhvervsgrenen, eller at de pågældende stålwirer ikke konkurrerede med hinanden eller ikke var indbyrdes ombyttelige. Påstanden måtte derfor afvises.
(35)
Endvidere var denne part ikke i stand til at påvise, at definitionen og beskrivelsen af den pågældende vare, jf. betragtning 10-13 i forordningen om midlertidig told, var fejlagtig.
(36)
Definitionen af den pågældende vare i den oprindelige forordning bekræftes derfor.
2. Samme vare
(37)
Det konkluderedes i betragtning 14-19 i den oprindelige forordning, at den pågældende vare, de stålwirer, som fremstilledes og solgtes af EF-producenter, og de stålwirer, der solgtes på hjemmemarkedet og eksporteredes til Fællesskabet fra de pågældende lande, havde de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber. Disse varer ansås for at være identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
(38)
En af de interesserede parter gjorde gældende, at de importerede stålwirer er væsentlig forskellige fra dem, der fremstilles og sælges i Fællesskabet, og ikke kan sammenlignes med dem i forbindelse med de igangværende undersøgelser. Denne tilføjede, at de varer, der importeres til Fællesskabet, ikke konkurrerer direkte med de stålwirer, som fremstilles i Fællesskabet.
(39)
De samme argumenter blev fremført i forbindelse med den undersøgelse, der førte frem til konklusionerne i betragtning 15 i forordningen om midlertidig told. Da den interesserede part ikke fremkom med nye argumenter, som kunne dokumentere, at den vare, der importeres fra de berørte lande, ikke er samme vare som den, der fremstilles og sælges i Fællesskabet, måtte påstanden afvises.
(40)
De konklusioner, man nåede frem til i betragtning 14-19 i den oprindelige forordning, om samme vare kan derfor bekræftes.
C. DUMPING OG SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT OG/ELLER FORNYET DUMPING
1. Dumpingimport i undersøgelsesperioderne - generelle principper
(41)
Af konsekvenshensyn blev det i første omgang undersøgt, om der fandt dumping sted på det pågældende tidspunkt, og i bekræftende fald om foranstaltningernes udløb sandsynligvis ville føre til fortsat dumping. I anden omgang blev det i overensstemmelse med grundforordningen undersøgt, hvilke mulige virkninger interimsundersøgelserne ville få på resultaterne i den oprindelige forordning vedrørende det enkelte land.
(42)
Den generelle metode som beskrevet nedenfor er blevet anvendt på alle eksporterende producenter i de berørte lande og er den samme som i forbindelse med den oprindelige undersøgelse. Ved fremlæggelsen af undersøgelsesresultaterne vedrørende dumping for hvert af de berørte lande beskrives det derfor kun, hvad der er specifikt for det pågældende eksporterende land.
(43)
Med hensyn til fastsættelsen af den normale værdi blev det først for hver enkelt eksporterende producent fastslået, om vedkommendes samlede hjemmemarkedssalg af den pågældende vare var repræsentativt sammenlignet med vedkommendes samlede eksportsalg til Fællesskabet. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, blev hjemmemarkedssalget anset for at være repræsentativt, hvis den enkelte eksporterende producents samlede hjemmemarkedssalg udgjorde mindst 5 % af vedkommendes samlede eksportsalg til Fællesskabet.
(44)
Kommissionen udpegede efterfølgende de pågældende varetyper, som solgtes på hjemmemarkedet af de eksporterende producenter med et samlet repræsentativt hjemmemarkedssalg, og som var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet.
(45)
For hver type, der solgtes af de eksporterende producenter på hjemmemarkedet og fandtes at være direkte sammenlignelige med de typer stålwirer, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet, blev det fastsat, hvorvidt hjemmemarkedssalget var tilstrækkelig repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt type stålwire blev anset for at være tilstrækkelig repræsentativt, hvis den samlede mængde af den pågældende type, der solgtes på hjemmemarkedet i UUP eller i den relevante interimsundersøgelsesperiode, udgjorde mindst 5 % af den samlede solgte mængde af den sammenlignelige type stålwire, der eksporteredes til Fællesskabet.
(46)
Det blev også undersøgt, om salget af den enkelte type stålwire på hjemmemarkedet kunne anses for at have fundet sted i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4. Dette blev gjort ved for hver eksporterende producent i de berørte lande at fastsætte, hvor stor en andel af salget på hjemmemarkedet til uafhængige kunder af hver af de eksporterede typer af den pågældende vare der var fortjenstgivende i undersøgelsesperioden.
a)
For de varetyper, hvor over 80 % af salget på hjemmemarkedet (udtrykt i mængde) ikke fandt sted til priser under enhedsproduktionsomkostningerne, dvs. hvor den gennemsnitlige salgspris for den pågældende varetype var lig med eller højere end de gennemsnitlige produktionsomkostninger for den pågældende varetype, blev den normale værdi beregnet som gennemsnitsprisen for alle hjemmemarkedssalg af den pågældende varetype, uanset om disse salg var fortjenstgivende eller ikke.
b)
For de varetyper, hvor mindst 10 % og højst 80 % af salget på hjemmemarkedet (udtrykt i mængde) ikke fandt sted til priser under enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit af de salgspriser på hjemmemarkedet, som var lig med eller højere end enhedsproduktionsomkostningerne for den pågældende type.
c)
For de varetyper, hvor mindre end 10 % (udtrykt i mængde) blev solgt på hjemmemarkedet til priser ikke under enhedsproduktionsomkostningerne, blev det konkluderet, at den pågældende varetype ikke blev solgt i normal handel, og at den normale værdi derfor skulle fastsættes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(47)
I de tilfælde, hvor den normale værdi skulle beregnes, blev den i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3, fastsat på grundlag af produktionsomkostningerne for den pågældende varetype med tillæg for et beløb til dækning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA&G) samt en fortjenstmargen. SA&G var de omkostninger, der blev afholdt af den eksporterende producent af samme vare, og fortjenesten svarede til den eksporterende producents gennemsnitlige fortjeneste ved salg af samme vare i almindelig handel.
(48)
I alle tilfælde, hvor den pågældende vare blev eksporteret til uafhængige kunder i Fællesskabet, blev eksportprisen fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, altså på grundlag af de eksportpriser der faktisk var betalt eller skulle betales.
(49)
I de tilfælde, hvor salget fandt sted gennem en forretningsmæssigt forbundet importør eller forhandler, blev eksportprisen beregnet på grundlag af den forretningsmæssigt forbundne importørs pris ved videresalg til uafhængige kunder. Der blev foretaget justeringer for alle omkostninger, der påløb mellem import og videresalg, herunder salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt en rimelig fortjenestmargen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9. Den korrekte fortjenestmargen blev fastsat på grundlag af informationer fra ikke-forretningsmæssigt forbundne samarbejdende forhandlere/importører på markedet i Fællesskabet.
(50)
Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på grundlag af priserne ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, korrigeret for forskelle, som påvirkede prisen og prissammenligneligheden. Der blev foretaget hensigtsmæssige justeringer i alle de tilfælde, hvor justeringerne blev anset for at være rimelige, nøjagtige og veldokumenterede.
(51)
Der blev foretaget justeringer for omkostninger til indlandstransport og søfragt, forsikringsomkostninger, håndterings- og emballeringsomkostninger, kreditomkostninger og importafgifter, som alle blev trukket fra priserne ved videresalg for at nå frem til ab fabrik-prisen.
(52)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, blev der for hver samarbejdende eksporterende producent beregnet en dumpingmargen ved at sammenligne den normale værdi beregnet som et vejet gennemsnit og det vejede gennemsnit af eksportprisen.
(53)
For de lande, hvor der blev konstateret en høj grad af samarbejdsvilje (over 80 % af den samlede importerede mængde i Fællesskabet i UUP eller UP), og hvor der ikke var grund til at antage, at eksporterende producenter undlod at samarbejde, blev restdumpingmargenen fastsat til niveauet for den samarbejdende eksporterende producent med den største dumpingmargen for at sikre effektive foranstaltninger.
(54)
For de lande, hvor der blev konstateret en lav grad af samarbejdsvilje (under 80 % af den samlede importerede mængde i Fællesskabet i UUP eller UP), blev retsdumpingmargenen fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18, dvs. på grundlag af de tilgængelige oplysninger.
2. Dumpingimport i undersøgelsesperioderne - landespecifikke resultater
2.1. Rusland
(55)
Der er to kendte eksporterende producenter, som fremstiller stålwirer i Rusland: Severstal-Metiz, Cherepovets (SSM) og BMK, Beloretsk (BMK). De tegner sig for 100 % af produktionen med en andel på 1,5 % af importen til EF-markedet i UUP. Begge producenter samarbejdede i forbindelse med interimsundersøgelsen, men kun den ene samarbejdede i forbindelse med udløbsundersøgelsen. Den anden producent tilkendegav, at vedkommende ikke ønskede at samarbejde i forbindelse med udløbsundersøgelsen. Denne fremførte det argument, at virksomheden kun eksporterede små mængder til EU i interimsundersøgelsesperioden for Rusland, og at virksomhedens situation ikke ændrede sig væsentligt efter interimsundersøgelsen, som blev indledt i august 2004 (jf. betragtning 4-7 ovenfor).
2.1.1. Delvis interimsundersøgelse af de foranstaltninger, der gælder for eksporterende producenter i Rusland
(56)
De delvise interimsundersøgelser begrænsede sig til at omfatte niveauet for dumpingimporten for begge de kendte russiske producenter til EU. De indsendte begge fuldstændige besvarelser af spørgeskemaet.
(57)
Den normale værdi blev fastsat i henhold til den generelle metode, der er beskrevet i betragtning 43 og 47 ovenfor.
(58)
For den ene russiske eksporterende producent var den normale værdi baseret på de faktiske hjemmemarkedspriser, jf. metoden i betragtning 46 ovenfor. For den anden russiske eksporterende producent var den normale værdi hovedsagelig baseret på de faktiske hjemmemarkedspriser, men den måtte for visse varetyper beregnes, jf. metoden i betragtning 47 ovenfor.
(59)
Til fastsættelse af eksportprisen anvendtes de generelle principper, der er beskrevet detaljeret i betragtning 48 og 49 ovenfor.
(60)
For så vidt angår den ene russiske eksporterende producents eksportsalg til Fællesskabet gennem en forretningsmæssigt forbundet handelsvirksomhed i Schweiz, blev eksportprisen fastsat på grundlag af de videresalgspriser, som den første uafhængige køber i Fællesskabet faktisk betalte eller skulle betale til handelsvirksomheden i interimsundersøgelsesperioden for Rusland.
(61)
Det bør bemærkes, at næsten al den ene russiske eksportørs eksport til Fællesskabet skete på grundlag af et pristilsagn, som Kommissionen godtog i august 2001. I den forbindelse begrænsedes fastsættelsen af eksportpriserne ikke kun til en undersøgelse af eksportørernes tidligere adfærd, men eksportprisernes sandsynlige udvikling i fremtiden blev også undersøgt. Navnlig spørgsmålet om, hvorvidt dette pristilsagn havde indvirket på eksportprisernes niveau, så de var blevet upålidelige og dermed uegnede til fastsættelse af fremtidig adfærd i forbindelse med eksport.
(62)
Endvidere blev det undersøgt, hvorvidt de eksportpriser, eksportøren opkrævede af kunder i Fællesskabet, trods pristilsagnet var pålidelige og kunne udgøre et ordentligt grundlag for beregning af dumpingmargenen i denne undersøgelse. Formålet med undersøgelsen var navnlig at prøve at vise, om de aktuelle eksportpriser til Fællesskabet var kunstigt fastsat i forhold til mindsteimportpriserne, og hvorvidt de derfor var bæredygtige i fremtiden. Undersøgelsen viste imidlertid, at det system, som anvendes til at fastsætte varekontrolnumre i denne undersøgelse, er mere avanceret end det klassifikationssystem, der blev brugt på det tidspunkt, hvor pristilsagnet blev godtaget i 2001. Det førte til den konklusion, at enhver sammenligning mellem mindsteimportprisernes varekontrolnumre og den igangværende undersøgelses ikke ville være pålidelig.
(63)
Der blev for hver enkelt varetype foretaget en sammenligning imellem eksportprisen til Fællesskabet og eksportprisen til andre tredjelande. Heraf fremgik det, at eksportprisen til tredjelande i gennemsnit var væsentlig lavere. Konklusionen var derfor, at denne virksomheds pris ved eksport til Fællesskabet ikke kunne anvendes til fastsættelse af pålidelige eksportpriser i forbindelse med nærværende undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8. I mangel af pålidelige eksportpriser for salg til EU-15 blev salg til andre lande benyttet i stedet for disse eksportpriser.
(64)
For så vidt angår sammenligningen mellem normal værdi og eksportpris, benyttedes den i betragtning 50 beskrevne metode.
(65)
Da det handelsselskab i Schweiz, der er forretningsmæssigt forbundet med en af de russiske eksporterende producenter, har funktioner, der svarer til dem, som udføres af en agent, der arbejder på provisionsbasis, blev der foretaget en justering af eksportprisen for provision, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i). Provisionens størrelse blev beregnet på grundlag af direkte beviser for forekomsten af en avance i forbindelse med sådanne funktioner.
(66)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype med den tilsvarende vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare.
(67)
Som det fremgår af betragtning 104-107 nedenfor, viste sammenligningen, at der fandt fortsat dumping sted fra BMK’s side. For SSM viste sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige salgspris til lande, hvor der ikke var noget pristilsagn, også fortsat dumping.
(68)
Det blev konstateret, at BMK’s dumpingmargen udtrykt i procent af nettoprisen, frit EF's grænse, ufortoldet, var på 36,2 %. SSM’s dumpingmargen udtrykt på samme grundlag var på 9,7 %.
(69)
I lyset af de resultater vedrørende dumpingmargenerne, som fremkom i interimsundersøgelserne, forekommer det hensigtsmæssigt at ændre antidumpingtolden for BMK til 36,2 % og for SSM til 9,7 %.
2.1.2. Udløbsundersøgelse vedrørende foranstaltninger, der er iværksat over for eksporterende producenter i Rusland
(70)
Af de to kendte producenter af stålwirer i Rusland samarbejdede kun SSM i udløbsundersøgelsen. Ud fra de indsamlede oplysninger tegnede denne virksomhed sig for næsten 100 % af Ruslands samlede eksport til Fællesskabet i UUP. Virksomheden tegnede sig også for omkring 50 % af den samlede produktion i Rusland. Eksporten til Fællesskabet var meget begrænset og lå på omkring 3 300 tons i UUP, hvilket svarer til 1,5 % af EU’s forbrug. Den tilsyneladende lave markedsandel bør ikke skjule, at der er en stor uudnyttet produktionskapacitet til rådighed i Rusland. Andelen af eksport til Fællesskabet var på under 5 % af den samarbejdende virksomheds samlede salg. Som nævnt i betragtning 61ovenfor er næsten hele den samarbejdende virksomheds eksport til Fællesskabet omfattet af en aftale om pristilsagn.
(71)
I tilfælde, hvor hjemmemarkedspriserne på en bestemt varetype, der var solgt af SSM, ikke kunne benyttes til fastsættelse af den normale værdi, fordi den pågældende type ikke var blevet solgt på hjemmemarkedet i repræsentative mængder, var det nødvendigt at anvende en anden metode. I mangel af en anden rimelig metode anvendtes en beregnet normal værdi pr. varetype, som blev oplyst af SSM og kontrolleret af Kommissionen.
(72)
For så vidt angår produktionsomkostninger, hævdede SSM, at omkostningsstrukturen for eksport til EU var anderledes, fordi de tekniske standarder i Fællesskabet og på det russiske marked var forskellige. Ifølge virksomheden skal stålwirer, som sælges på fællesskabsmarkedet, være i overensstemmelse med den såkaldte DIN-norm, hvilket ikke er påkrævet i Rusland. Tabellen med produktionsomkostninger for stålwirer, der solgtes på hjemmemarkedet og til Fællesskabet, viste, at der ikke var nogen nævneværdig forskel på de forskellige typer. For visse varetyper var produktionsomkostningerne en smule højere ved salg til hjemmemarkedet, for andre var de en smule lavere ved salg til Fællesskabet. Det konkluderedes derfor, at denne påståede forskel ikke kunne have indvirkning på dumpingberegningerne.
(73)
For så vidt angår eksport til Fællesskabet, solgte producenten den pågældende vare direkte i Fællesskabet og ikke gennem nogen forretningsmæssigt forbundet part undtagen i et tilfælde. Eksportøren dokumenterede, at transaktionen i dette ene tilfælde ikke vedrørte den pågældende vare og derfor ikke indgik i beregningerne.
(74)
For at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, korrigeret for forskelle, som påvirkede prisen og prissammenligneligheden.
(75)
Dumpingmargenen blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, fastlagt på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og de vejede gennemsnitlige eksportpriser pr. varetype. Denne sammenligning viste, at der ikke fandt dumping sted i løbet af udløbsundersøgelsesperioden.
(76)
Sammenligningen af oplysningerne om eksporten til Fællesskabet fra de eksporterende producenter og den samlede importmængde ifølge Eurostats importstatistikker tydede på, at samarbejdsniveauet var højt, da de samarbejdende eksporterende producenters eksport stort set repræsenterede den samlede import til Fællesskabet fra Rusland i undersøgelsesperioden.
2.2. Thailand
2.2.1. Interimsundersøgelse af foranstaltninger, der er iværksat over for en eksporterende producent i Thailand
(77)
Den normale værdi blev fastsat på grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales i normal handel af uafhængige kunder på hjemmemarkedet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 1. I løbet af interimsundersøgelsesperioden for Thailand solgte virksomheden den pågældende vare direkte til slutbrugere på hjemmemarkedet. Den normale værdi blev udelukkende fastsat på grundlag af fortjenstgivende salg.
(78)
Den normale værdi blev fastsat på grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales i normal handel af uafhængige kunder på hjemmemarkedet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 1.
(79)
Ansøger og samarbejdende producent Usha Siam eksporterede en begrænset mængde stålwirer til Fællesskabet i løbet af interimsundersøgelsesperioden for Thailand. Denne eksport var omfattet af en aftale om pristilsagn.
(80)
For så vidt angår det direkte salg til Fællesskabsmarkedet, blev eksportpriserne fastsat på grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales i normal handel af uafhængige kunder i Fællesskabet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
(81)
For så vidt angår eksportsalg gennem den forretningsmæssigt forbundne importør Usha Martin UK, blev eksportpriserne i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 9, beregnet på grundlag af den pris, hvortil den importerede vare første gang videresolgtes til uafhængige kunder i Fællesskabet. Der blev foretaget justering for alle omkostninger, som påløb mellem import og videresalg, herunder salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt den fortjeneste, som den forretningsmæssigt forbundne importør opnåede i Fællesskabet i undersøgelsesperioden.
(82)
Den normale værdi blev sammenlignet med den gennemsnitlige eksportpris for hver enkelt type af den pågældende vare, ab fabrik og i samme handelsled. For at sikre en rimelig sammenligning blev der taget hensyn til faktorer, som hævdedes og påvistes at berøre prisen og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev foretaget justeringer for omkostninger til indlandstransport og søfragt, forsikringsomkostninger, håndterings- og emballeringsomkostninger, kreditomkostninger og importafgifter, som alle blev trukket fra priserne ved videresalg for at nå frem til ab fabrik-prisen.
(83)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, blev dumpingmargenen fastsat pr. varetype på grundlag af en sammenligning mellem det vejede gennemsnit af den normale værdi og det vejede gennemsnit af eksportpriserne i samme handelsled. Denne sammenligning viste, at der ikke fandt dumping sted i løbet af interimsundersøgelsesperioden.
2.2.2. Udløbsundersøgelse vedrørende de foranstaltninger, der gælder for eksporterende producenter i Thailand
(84)
Ud af de tre kendte producenter af stålwirer i Thailand samarbejdede den ene i forbindelse med undersøgelsen. Ud fra de indsamlede oplysninger tegnede denne virksomhed sig for næsten 100 % af Thailands samlede eksport til Fællesskabet i UUP. Virksomheden tegnede sig også for omkring 80 % af den samlede produktion i Thailand. Eksporten til Fællesskabet var meget begrænset i undersøgelsesperioden. Den samarbejdende virksomheds eksport til Fællesskabet er omfattet af en aftale om pristilsagn.
(85)
De samlede produktionsomkostninger for den enkelte eksporterede varetype var højere end hjemmemarkedsprisen i UUP. Derfor kunne Kommissionen ikke fastsætte den normale værdi på grundlag af de priser, der i normal handel blev betalt eller skulle betales af uafhængige kunder på hjemmemarkedet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 1, for nogen af de typer af stålwirer, der eksporteredes af den samarbejdende eksporterende producent i Thailand.
(86)
Hjemmemarkedspriserne blev beregnet ud fra den eksporterende producents egne produktionsomkostninger, salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt en rimelig fortjenestmargen på 5 %, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c), og artikel 2, stk. 3.
(87)
Den samarbejdende eksporterende producent eksporterede den pågældende vare gennem en forretningsmæssigt forbundet virksomhed i Fællesskabet. Af den grund blev eksportpriserne i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 9, beregnet på grundlag af den pris, hvortil den importerede vare første gang videresolgtes til uafhængige kunder i Fællesskabet. Der blev foretaget justering for alle omkostninger, som påløb mellem import og videresalg, herunder salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt den fortjeneste, som den importerende virksomhed opnåede i Fællesskabet i undersøgelsesperioden.
(88)
Den normale værdi blev sammenlignet med den gennemsnitlige eksportpris for hver enkelt type af den pågældende vare, ab fabrik og i samme handelsled. For at sikre en rimelig sammenligning blev der taget hensyn til de forskelle i faktorer, som hævdedes og påvistes at berøre prisen og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev foretaget justeringer for omkostninger til indlandstransport og søfragt, forsikringsomkostninger, håndterings- og emballeringsomkostninger, kreditomkostninger og importafgifter, som alle blev trukket fra priserne ved videresalg for at nå frem til ab fabrik-prisen.
(89)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, blev dumpingmargenen fastsat pr. varetype på grundlag af en sammenligning mellem det vejede gennemsnit af den normale værdi og det vejede gennemsnit af eksportpriserne i samme handelsled. Denne sammenligning viste, at der var tale om en relativt lav dumpingmargen i UUP i forhold til i den oprindelige forordning. Udtrykt i procent af cif-værdien ved Fællesskabets grænse udgjorde den vejede gennemsnitlige dumpingmargen 7,6 %.
2.3. Tyrkiet
(90)
Der er to eksporterende producenter i Tyrkiet. Både Celik Halat (Halat) and Has Celik (Has) samarbejdede i forbindelse med udløbsundersøgelsen, og Has samarbejdede i forbindelse med den delvise interimsundersøgelse af sit dumpingniveau. De to producenter tegner sig for 100 % af EU’s eksport fra Tyrkiet.
2.3.1. Interimsundersøgelse af de foranstaltninger, der gælder for en eksporterende producent i Tyrkiet
(91)
Der skal mindes om, at den delvise interimsundersøgelse, jf. betragtning 10 ovenfor, vedrører en tyrkisk eksportør, der angiveligt sælger sine stålwirer i Fællesskabet til dumpingpriser.
(92)
Undersøgelsen viste, at de fleste hjemmemarkedspriser, der blev benyttet til at fastsætte den normale værdi for de varetyper, som blev eksporteret af den pågældende tyrkiske eksportør, var fortjenstgivende. Den benyttede pris var derfor den pris, der var betalt eller skulle betales i normal handel af uafhængige kunder på hjemmemarkedet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 1.
(93)
For visse varetyper blev den normale værdi beregnet ud fra producentens egne produktionsomkostninger, inkl. SA&G-omkostninger og en rimelig fortjenstmargen på 5 %, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(94)
For så vidt angår eksport til Fællesskabet, solgte den pågældende tyrkiske producent den pågældende vare direkte i Fællesskabet og ikke gennem nogen forretningsmæssigt forbundet part. Den eksportpris, som blev benyttet, var derfor den pris, der faktisk betaltes eller skulle betales for varen, når den blev solgt til eksport fra det eksporterende land til Fællesskabet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
(95)
Den normale værdi blev sammenlignet med den gennemsnitlige eksportpris for hver enkelt type af den pågældende vare, ab fabrik og i samme handelsled, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. For at sikre en rimelig sammenligning blev der i beregningerne taget hensyn til de forskelle i faktorer, som viste sig at have indvirkning på priserne og prissammenligneligheden. Der blev foretaget justeringer for omkostninger til indlandstransport og søfragt, forsikringsomkostninger, håndterings- og emballeringsomkostninger, kreditomkostninger og importafgifter, som alle blev trukket fra priserne ved videresalg for at nå frem til ab fabrik-prisen.
(96)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, blev dumpingmargenen fastsat pr. varetype på grundlag af en sammenligning mellem det vejede gennemsnit af den normale værdi og det vejede gennemsnit af eksportpriserne i samme handelsled. Generelt set viste denne sammenligning, at den vejede gennemsnitlige dumpingmargen udtrykt i procent af cif-værdien ved Fællesskabets grænse udgjorde 0,12 % og således lå på et ubetydeligt niveau.
2.3.2. Udløbsundersøgelse vedrørende de foranstaltninger, der gælder for Tyrkiet
(97)
Efter at de prøver, som er beskrevet i den generelle metode i betragtning 46 ovenfor, var blevet udført, blev det besluttet, at den normale værdi skulle beregnes for de fleste af de typer stålwirer, der eksporteres til EF af en tyrkisk eksporterende producent. Den normale værdi blev derfor beregnet ud fra producentens egne produktionsomkostninger, inkl. en rimelig fortjenstmargen på 5 %, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(98)
For den anden producents vedkommende kunne salgsprisen på hjemmemarkedet bruges til at fastsætte den normale værdi for størstedelen af varetyperne, jf. betragtning 92 og 93 ovenfor. Derfor blev den normale værdi fastsat på grundlag af de priser, der var betalt eller skulle betales i normal handel af uafhængige kunder på hjemmemarkedet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 1.
(99)
For så vidt angår eksport til Fællesskabet, solgte den tyrkiske producent den pågældende vare direkte i Fællesskabet og ikke gennem nogen forretningsmæssigt forbundet part. Den eksportpris, som blev benyttet, var den pris, der faktisk betaltes eller skulle betales for varen, når den blev solgt til eksport fra det eksporterende land til Fællesskabet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
(100)
Den normale værdi blev sammenlignet med den gennemsnitlige eksportpris for hver enkelt type af den pågældende vare, ab fabrik og i samme handelsled. For at sikre en rimelig sammenligning blev der taget hensyn til de forskelle i faktorer, som hævdedes og påvistes at berøre prisen og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev foretaget justeringer for omkostninger til indlandstransport og søfragt, forsikringsomkostninger, håndterings- og emballeringsomkostninger, kreditomkostninger og importafgifter, som alle blev trukket fra priserne ved videresalg for at nå frem til ab fabrik-prisen.
(101)
Sammenligningen mellem den gennemsnitlige eksportpris og den normale værdi for hver enkelt type af den pågældende vare viste, at kun en eksportør i Tyrkiet havde eksporteret til dumpingpriser, og at dumpingmargenen for den anden producent lå på et ubetydeligt niveau, jf. betragtning 96. Udtrykt i procent af cif-værdien ved Fællesskabets grænse udgjorde dumpingmargenen 33,6 % for den pågældende eksportør.
(102)
Det skal bemærkes, at den dumpingmargen der blev fastsat i forbindelse med den oprindelige undersøgelse for den eksportør, var høj (over 50 %), hvilket førte til en told baseret på skadesmargenen, jf. grundforordningens artikel 9, stk. 4. Den igangværende undersøgelse viser, at der stadig finder dumping sted, selv i forbindelse med mindre eksportmængder, dog på et lavere niveau.
D. DE ÆNDREDE OMSTÆNDIGHEDERS VARIGE KARAKTER
(103)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3, blev det også undersøgt, om de ændrede omstændigheder, man fandt frem til i de forskellige undersøgelser, med rimelighed kunne anses for at være af varig karakter.
(104)
Denne virksomhed er i øjeblikket pålagt en resttold på 50,7 %, som blev fastsat under den oprindelige undersøgelse på grundlag af oplysninger vedrørende en anden russisk eksportør, da BMK ikke samarbejdede i forbindelse med den undersøgelse. Den nuværende dumpingmargen på 36,2 % blev imidlertid beregnet ud fra oplysninger om BMK for hele UP.
(105)
Endvidere er der intet, der tyder på, at niveauet for den normale værdi eller den eksportpris, der er fastsat for BMK i denne undersøgelse, ikke er pålideligt. Det konstateredes, at BMK’s eksportpris ved salg til Fællesskabet i UP svarede til eksportprisen ved salg til andre lande, hvortil der solgtes væsentligt større mængder i UP.
(106)
Skønt den dumpingmargen, man nåede frem til i UP, bygger på en relativt lille mængde eksport af stålwirer til Fællesskabet, er der grund til at tro, at denne dumpingmargen bygger på ændrede omstændigheder af varig karakter.
(107)
Det er vigtigt at minde om, at SSM’s eksportpriser ved salg til Fællesskabet er omfattet af en aftale om pristilsagn, som fandt anvendelse på eksport til de 10 nye medlemsstater (EU-10), som tiltrådte EU i begyndelsen af de to sidste måneder af interimsundersøgelsesperioden for Rusland, nemlig i maj 2004. Skønt eksportpriserne over for kunder i de 15 medlemsstater, som EU bestod af før 1. maj 2004, var på niveau med pristilsagnet, konstateredes det, at salget til EU-10-kunder foregik på et lavere prisniveau. Endvidere konstateredes det, at eksport til andre tredjelande i interimsundersøgelsesperioden for Rusland foregik til væsentlig lavere priser og i betydeligt større omfang end eksport til Fællesskabet.
(108)
SSM’s lave eksportmængde af stålwirer til Fællesskabet i interimsundersøgelsesperioden for Rusland kan ikke tilskrives manglende kapacitet, da det konstateredes, at virksomheden havde betydelig uudnyttet kapacitet. Det tyder derfor klart på, at den begrænsede eksportmængde skyldes de i pristilsagnet fastsatte priser. Hvis pristilsagnet bortfaldt, er det derfor meget sandsynligt, at SSM ville sælge større mængder til lavere (dumping)priser på fællesskabsmarkedet.
(109)
Som anført ovenfor blev al eksport både til Fællesskabet og til tredjelande inddraget i denne analyse.
(110)
Undersøgelsen viste, at SSM har uudnyttet kapacitet til at øge sin eksport både til Fællesskabet og til tredjelande betydeligt. Hvis SSM, hvad alt tyder på, ville forsøge at genvinde den markedsandel, som virksomheden havde på fællesskabsmarkedet forud for indførelsen af foranstaltninger, kunne den gøre det ved at sælge til dumpingpriser på fællesskabsmarkedet. Tilmed var priserne ved salg til andre lande i gennemsnit lavere end priserne ved salg til EF-markedet, og det konkluderedes i undersøgelsen, at den pågældende vare blev solgt til dumpingpriser til ikke-EU-lande.
(111)
Den normale værdi for SSM i UP var baseret på, at en stor mængde (størstedelen af virksomhedens produktion) solgtes i almindelig handel på et konkurrencepræget hjemmemarked. Det tyder på, at det niveau for den normale værdi, som man fandt frem til i denne undersøgelse, er af varig karakter.
(112)
Det er opfattelsen, at SSM’s eksportmængde til Fællesskabet uden antidumpingforanstaltninger ville vokse væsentligt, og at eksportpriserne ville dale betydeligt. Det konkluderes derfor, at de påståede ændrede omstændigheder, for så vidt angår SSM’s eksportpriser, ikke med rimelighed kan betragtes som værende af varig karakter.
(113)
Interimsundersøgelsen viste, at den samarbejdende thailandske eksportørs eksport til Fællesskabet ikke skete til dumpingpriser. Den thailandske eksportørs eksportpriser ved salg til Fællesskabet viste sig også at svare til eksportpriserne ved salg til parter i andre tredjelande, hvortil der blev solgt større mængder.
(114)
Endvidere viste det sig, at den thailandske eksportør udviklede sit distributionsnetværk og leverede stålwirer til en bredere vifte af kunder i resten af verden. Der blev etableret datterselskaber i Australien, Singapore og USA. Ushas lave eksportmængde af stålwirer til Fællesskabet kan derfor ikke tilskrives manglende kapacitet, da virksomheden stort set ikke har nogen uudnyttet kapacitet.
(115)
Det er opfattelsen, at Ushas eksportmængde til Fællesskabet uden antidumpingforanstaltninger (det vil i øjeblikket sige pristilsagn) ikke ville vokse væsentligt, og virksomhedens eksportpriser ville næppe blive påvirket. På baggrund af ovennævnte kendsgerninger og betragtninger kan det konkluderes, at de ændrede omstændigheder for Ushas vedkommende må opfattes som værende af varig karakter i betragtning af, at virksomheden ikke har nogen nævneværdig uudnyttet kapacitet og med sin eksport navnlig fokuserer på en række andre eksportmarkeder end Fællesskabet, hvor eksportpriserne er væsentlig højere end på fællesskabsmarkedet.
(116)
Importen til Fællesskabet af stålwirer med oprindelse i Tyrkiet er vokset betydeligt siden 2005. På det tidspunkt konkluderedes det i en interimsundersøgelse, at hvis der ikke fandt dumping sted, var det passende at ophæve foranstaltningerne for den ansøgende tyrkiske eksportørs vedkommende.
(117)
Denne interimsundersøgelse af samme producent har bekræftet, at virksomhedens eksport til Fællesskabet ikke fandt sted til dumpingpriser. Tilmed fandtes virksomhedens produktionskapacitet at være begrænset i forhold til Fællesskabets forbrug. Derfor kan det konkluderes, at de ændrede omstændigheder, der blev fastslået i interimsundersøgelsen, er af varig karakter.
(118)
De producenter, der samarbejder i forbindelse med denne undersøgelse, tegner sig næsten for den samlede import til EU fra de berørte lande. Undersøgelsen af, om der eventuelt fortsat ville finde dumping sted, hvis foranstaltningerne bortfaldt, blev derfor i vidt omfang foretaget på grundlag af oplysningerne fra disse samarbejdende eksporterende producenter. Navnlig de samarbejdende eksporterende producenters prisadfærd på andre eksportmarkeder samt deres produktion, produktionskapacitet og lagerbeholdninger blev undersøgt.
(119)
For at fastslå, om der var sandsynlighed for fortsat dumping, betragtede Kommissionen den nuværende situation i de berørte lande og hos de parter, der var berørt af undersøgelsen. I givet fald så den også på, om der fandt dumping sted på eksport til Fællesskabet. Der blev også foretaget en analyse af andre eksporterende producenters prispolitik, produktion og produktionskapacitet i de lande, der er berørt af undersøgelserne. Analysen blev baseret på markedsinformationer fra EF-erhvervsgrenen og eksporterende producenter, Eurostats importstatistikker og, i det omfang det var muligt, eksportstatistikker fra de berørte lande.
(120)
SSM formåede at øge produktionen i udløbsundersøgelsesperioden med 7 % i forhold til 2005.
(121)
Produktionskapaciteten forblev stabil i den betragtede periode, mens den gennemsnitlige kapacitetsudnyttelse i Rusland lå på 60 til 65 % i undersøgelsesperioden. Det kan derfor konkluderes, at de eksporterende producenter i Rusland har kapacitet til at øge deres eksport til EF-markedet, hvis foranstaltningerne skulle blive ophævet.
(122)
Endvidere anslås Ruslands samlede produktionskapacitet for den pågældende vare omtrent at svare til EU's samlede forbrugsniveau i UUP, nemlig 220 000 tons. Eftersom det russiske marked ikke er i stand til at håndtere dette udbudsniveau, kunne russiske producenter vælge at kanalisere denne uudnyttede kapacitet til Fællesskabet til dumpingpriser, hvis foranstaltningerne bortfaldt.
(123)
Af betragtning 61 og 62 fremgik det, at eksport til Fællesskabet ikke fandt sted til dumpingpriser, fordi der fandtes et pristilsagn. Det blev også påvist, at de mindsteimportpriser, som blev fastsat sammen med pristilsagnet, påvirkede den pågældende russiske virksomheds prissætning på fællesskabsmarkedet. Det konkluderedes derfor, at eksportprisen over for Fællesskabet ikke var pålidelig, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
(124)
Priserne over for tredjelande blev derfor betragtet som mere pålidelige, da de ikke var underlagt nogen begrænsninger i UUP.
(125)
I løbet af UUP var de russiske eksportpriser ved salg til tredjelande også generelt lavere end prisniveauet i Fællesskabet. Hvis foranstaltningerne blev ophævet, ville de russiske eksportører derfor sandsynligvis begynde at eksportere stålwirer i store mængder til Fællesskabet til lavere priser end dem i pristilsagnet. Derfor forekommer det sandsynligt, at fornyet dumping ville finde sted, hvis de indførte antidumpingforanstaltninger blev ophævet. Dette er navnlig relevant i betragtning af den nuværende situation vedrørende pristilsagn.
(126)
De russiske eksportørers adfærd og pristilsagnets indflydelse på niveauet for eksportprisen ved salg til Fællesskabet, det fremherskende lavere prisniveau i tredjelande og den store uudnyttede produktionskapacitet er klare indicier for, at russiske producenter efter al sandsynlighed ville vende sig mod fællesskabsmarkedet med betydelige mængder eksportvarer til dumpingpriser, hvis foranstaltningerne blev ophævet.
(127)
Den samarbejdende producent i Thailand er samtidig den dominerende producent og tegner sig for størstedelen, nemlig omkring 80 %, af den installerede produktionskapacitet og nuværende produktion af stålwirer i Thailand. Undersøgelsen viste, at denne producent udnyttede sin produktionskapacitet fuldt ud, at de to andre kendte thailandske producenter næsten ikke er til stede på fællesskabsmarkedet, og at de ikke havde nogen stor uudnyttet produktionskapacitet.
(128)
Undersøgelsen viste, at selvom den samarbejdende eksporterende producent solgte til dumpingpriser på fællesskabsmarkedet, var dennes salgsmængder meget lave. Det konstateredes på baggrund af virksomhedens eksport på verdensplan, at virksomheden sætter fokus på en række andre eksportmarkeder end Fællesskabet, navnlig USA, Singapore, Indonesien, Australien, Japan og Malaysia. Der blev endog oprettet datterselskaber i disse lande.
(129)
Den samarbejdende eksporterende producent overholdt pristilsagnet og solgte på baggrund af de nuværende høje markedspriser til priser, som lå over de aftalte mindstepriser i mange tilfælde. Der er ingen andre thailandske virksomheder, der eksporterer den pågældende vare til fællesskabsmarkedet.
(130)
I løbet af UUP var Ushas salgsmængde til resten af verden betydelig højere end salget til Fællesskabet, på trods af at eksportprisniveauet i Fællesskabet i gennemsnit var 9,5 % højere end i resten af verden.
(131)
Ud fra ovenstående kendsgerninger og betragtninger er det usandsynligt, at den samarbejdende eksporterende producent i Thailand vil eksportere store mængder til Fællesskabet, selvom foranstaltningerne blev ophævet. De andre to producenter i Thailand synes ikke at have et internationalt distributionsnetværk, som ville gøre det muligt for dem at gå aggressivt ind på markedet i Fællesskabet og vinde markedsandele.
(132)
Ifølge de oplysninger, der fremkom i løbet af undersøgelsen, forblev produktionskapaciteten uændret i undersøgelsesperioden, og kapacitetsudnyttelsen voksede. Det konstateredes derfor, at begge tyrkiske virksomheder når op på at udnytte 90 % af deres produktionskapacitet. Der er ikke andre virksomheder, der fremstiller den pågældende vare i Tyrkiet.
(133)
Endvidere noteredes det, at andelen af dumpingimport fra Tyrkiet (fra Celik Halat) på markedet i Fællesskabet er under 0,5 %, hvoraf 10 % ikke engang konkurrerede med fællesskabsproduktionen, fordi den vedrørte varetyper, som ikke fremstilles af EF-erhvervsgrenen. Eftersom Has ikke foretog dumpingeksport, var markedsandelen af dumpingimport fra Tyrkiet meget lav. Derfor udgør kun en lille del af eksporten fra Tyrkiet dumpingeksport, der er i direkte konkurrence med EF-erhvervsgrenen.
(134)
Ud fra ovenstående betragtninger er det usandsynligt, at de samarbejdende eksporterende producenter ville eksportere store mængder til Fællesskabets marked, selvom foranstaltningerne blev ophævet. På det grundlag er det ikke sandsynligt, at der vil forekomme fortsat eller fornyet dumping.
E. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT ELLER FORNYET SKADE
1. Definition af produktionen i Fællesskabet og EF-erhvervsgrenen
(135)
Stålwirer fremstilles af 29 producenter i Fællesskabet, og der blev fremstillet omkring 202 000 tons i UUP.
(136)
Som det var tilfældet i den oprindelige undersøgelse, konstateredes det, at en række EF-producenter importerede den pågældende vare. De importerede mængder var imidlertid ubetydelige i sammenligning med deres produktion (under 1 % af deres produktionsmængde), og der var ingen importerede varer med oprindelse i de berørte lande. Det konkluderedes derfor, at der ikke var grund til at undlade at lade nogen af disse producenter være omfattet af definitionen af produktionen i Fællesskabet.
(137)
Stålwirer fremstillet af disse 29 EF-producenter udgør derfor den samlede produktion i Fællesskabet, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1.
(138)
Anmodningen om interims- og udløbsundersøgelse blev støttet af 22 EF-producenter, og de samarbejdede alle i forbindelse med undersøgelsen. Det blev undersøgt, om disse samarbejdende producenter udgjorde en stor andel af Fællesskabets samlede produktion af den pågældende vare, og man nåede frem til, at de tegnede sig for 87 % af den samlede EF-produktion af den pågældende vare i UUP og i de forskellige interimsundersøgelsesperioder.
(139)
Kommissionen fandt derfor, at de 22 samarbejdende EF-producenter, der bakkede op om undersøgelserne, udgjorde erhvervsgrenen i Fællesskabet, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4. De benævnes i det følgende »EF-erhvervsgrenen«.
2. Situationen på markedet i Fællesskabet
2.1. Forbruget på markedet i Fællesskabet
(140)
Forbruget i Fællesskabet blev beregnet på grundlag af
-
salgsmængden for de EF-producenter, som udgør EF-erhvervsgrenen
-
anslået salg for de andre producenter på fællesskabsmarkedet med udgangspunkt i oplysninger fra anmodningen, og
-
Eurostats oplysninger om import af den pågældende vare fra de berørte lande og tredjelande.
(141)
Mellem 2003 og UUP voksede Fællesskabets forbrug med over 46 000 tons, svarende til 26 %, og nåede op på et samlet forbrug på over 222 000 tons i UP.
Tabel 1
2003
2004
2005
UUP
Forbruget i Fællesskabet
(tons)
176 438
195 363
214 529
222 456
Indeks
100
111
122
126
2.2. Udviklingen i import og prisunderbud fra Rusland
2.2.1. Importmængde, markedsandel og priser på importen fra Rusland
(142)
Importmængden fra Den Russiske Føderation af den pågældende vare og dens markedsandel udviklede sig således, som det fremgår af nedenstående tabel.
Tabel 2
2003
2004
2005
UUP
Importmængde
(tons)
2 198
1 844
2 908
3 323
Indeks
100
84
132
151
Markedsandel
1,2 %
0,9 %
1,4 %
1,5 %
Indeks
100
75
117
125
(143)
I den betragtede periode voksede importen fra Rusland med 51 % fra 2 198 tons i 2003 til 3 323 tons i UUP. Importens andel af Fællesskabets forbrug voksede i mellemtiden fra 1,2 % til 1,5 %, dvs. med 25 %.
(144)
Den metode, der benyttes til at beregne prisunderbuddet i dette tilfælde, er identisk med den, som beskrives i betragtning 136-140 i forordningen om midlertidig told. De pågældende eksportørers pris ved Fællesskabets grænse blev for hver enkelt varetype sammenlignet med EF-erhvervsgrenens ab fabrik-pris. Resultatet af sammenligningen blev udtrykt i procent af EF-erhvervsgrenens ab fabrik-pris.
(145)
SSM’s prisniveau over for kunder i Fællesskabet er højst sandsynligt blevet påvirket af det tilsagn, som blev accepteret i forbindelse med den oprindelige forordning. Ikke desto mindre konstateredes der et betydeligt underbudsniveau på 49 %.
(146)
I lyset af ovenstående resultater ser det bestemt ud til, at den russiske eksports relativt lave markedsandel skyldes de antidumpingforanstaltninger, der er iværksat mod Rusland. I betragtning af det russiske prisniveau og omfanget af den dumpingeksport, som Rusland foretager, er det meget sandsynligt, at den store uudnyttede kapacitet i landet nemt kunne bruges til at øge eksporten til Fællesskabets marked.
2.3. Importmængder, -markedsandele og -priser for varer fra andre lande, der er berørt af denne undersøgelse
(147)
Der skal mindes om, at det i betragtning 131 og 134 blev konkluderet, at der ikke var nogen risiko for fornyet dumpingimport af stålwirer med oprindelse i Thailand og Tyrkiet. Tendensen for importen af den pågældende vare fra andre lande, der er berørt af denne undersøgelse, blev også undersøgt. Importmængderne og -markedsandelene for de andre lande, der er berørt af denne undersøgelse, har udviklet sig på følgende måde:
Tabel 3
2003
2004
2005
UUP
Thailand
Importmængde
(tons)
368
160
86
118
Heraf dumpingimport
0
Samlet markedsandel
0,21 %
0,08 %
0,04 %
0,05 %
Tyrkiet
Importmængde
(tons)
2 248
2 223
4 246
4 805
Heraf dumpingimport
1 089
Samlet markedsandel
1,27 %
1,11 %
1,98 %
2,16 %
(148)
Tabellen viser, at importmængderne fra Thailand har været ubetydelige i den betragtede periode med en markedsandel på 0,1 % i UUP.
(149)
Den samlede import fra Tyrkiet voksede fra 2 248 tons til 4 805 tons fra 2003 til udgangen af UUP, altså med 113 %. I markedsandele blev den næsten fordoblet og voksede fra 1,3 % til 2,2 %. I forhold til fællesskabsmarkedets samlede størrelse er importmængden fra Tyrkiet dog ikke særlig stor.
(150)
Det skal imidlertid bemærkes, at den største eksporterende producent i Tyrkiet ikke har fået pålagt nogen told. Dette har formentlig gjort det muligt for denne eksporterende producent at øge sit salg til EU til forholdsvis høje priser.
(151)
Den metode, der benyttes til at beregne prisunderbuddet i dette tilfælde, er identisk med den, som beskrives i betragtning 136-140 i forordningen om midlertidig told. De pågældende eksportørers pris ved Fællesskabets grænse blev for hver enkelt varetype sammenlignet med EF-erhvervsgrenens ab fabrik-pris. Resultatet af sammenligningen blev udtrykt i procent af EF-erhvervsgrenens ab fabrik-pris.
(152)
Uanset ovennævnte betragtninger konstateredes der et prisunderbud på 24 % på dumpingimport fra Tyrkiet, medens underbudsniveauet for import med oprindelse i Thailand var på omkring 1 %.
2.4. Importmængder og -markedsandele for varer fra andre lande, der er berørt af antidumpingforanstaltninger, men ikke af denne undersøgelse
(153)
Der mindes om, at der er indført antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af tovværk og kabler af stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Indien, Sydafrika og Ukraine. Disse antidumpingforanstaltninger var gældende i hele den betragtede periode:
Tabel 4
2003
2004
2005
UUP
Folkerepublikken Kina
Import (tons)
1 545
3 374
6 581
7 560
Indeks
100
218
426
489
Gennemsnitspris (EUR pr. ton)
1 088
1 120
1 063
947
Markedsandel
0,9 %
1,7 %
3,1 %
3,4 %
Indien
Import (tons)
4 218
4 832
6 551
6 108
Indeks
100
115
155
145
Gennemsnitspris (EUR pr. ton)
902
1 036
1 130
1 123
Markedsandel
2,3 %
2,5 %
3,1 %
2,7 %
Sydafrika
Import (tons)
184
795
577
941
Indeks
100
433
314
512
Gennemsnitspris (EUR pr. ton)
1 303
1 471
1 584
1 573
Markedsandel
0,1 %
0,4 %
0,3 %
0,4 %
Ukraine
Import (tons)
1 222
1 438
1 149
776
Indeks
100
118
94
63
Gennemsnitspris (EUR pr. ton)
866
712
752
662
Markedsandel
0,7 %
0,7 %
0,5 %
0,3 %
Tons i alt
6 785
10 978
16 177
16 012
Samlet markedsandel
3,7 %
5,6 %
7,5 %
7,2 %
(154)
Det er bemærkelsesværdigt, at importen fra lande, over for hvilke der er iværksat antidumpingforanstaltninger, voksede betydeligt i den betragtede periode, både i mængde med 135 % og for så vidt angår markedsandele fra 3,7 % til 7,2 % i samme periode.
2.5. Importmængder og -markedsandele for varer fra andre lande, der ikke er berørt af antidumpingforanstaltninger
(155)
Importen fra andre tredjelande udviklede sig som vist nedenfor.
Tabel 5
2003
2004
2005
UUPP
Samlet mængde (i tons), heraf:
42 486
54 983
58 843
61 271
Indeks
100
129
138
144
Sydkorea
22 400
32 121
34 634
36 408
Indeks
100
143
155
163
Malaysia
4 836
4 426
5 123
6 642
Indeks
100
92
106
137
Nordkorea
150
1 626
2 212
3 324
Indeks
100
1 084
1 475
2 216
(156)
Importen fra lande, over for hvilke der ikke er iværksat antidumpingforanstaltninger, er vokset med omkring 19 000 tons, svarende til 44 %, i den betragtede periode. Størstedelen af denne import er med oprindelse i Sydkorea.
3. EF-erhvervsgrenens økonomiske situation
3.1. Indledende bemærkninger
(157)
På baggrund af det store antal EF-producenter, der udgør EF-erhvervsgrenen, blev det i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17 besluttet at udvælge en stikprøve af EF-producenter, jf. betragtning 20 og 21 ovenfor. De fem EF-producenter, som stikprøven består af, blev udvalgt, fordi de udgør den største repræsentative produktionsmængde, der med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed. De omtales i betragtning 26 ovenfor.
(158)
Nedennævnte skadesoplysninger bygger derfor både på de resultater, man nåede frem til på grundlag af stikprøverne blandt EF-producenterne, og på de resultater, der fremkom i forbindelse med de 22 producenter, som udgør EF-erhvervsgrenen. Af klarhedshensyn fremgår det udtrykkeligt, hvornår skadesfaktorerne bygger på oplysninger fra stikprøven. Når dette ikke er tilfældet, stammer oplysningerne fra de 22 EF-producenter, som udgør EF-erhvervsgrenen.
3.2. Produktion, installeret produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelsesgrad
(159)
Tabel 6
2003
2004
2005
UUP
Produktion (tons)
149 957
148 536
161 611
176 119
Indeks
100
99
108
117
Installeret produktionskapacitet (tons)
229 066
229 654
245 343
247 833
Indeks
100
100
107
108
Kapacitetsudnyttelsesgrad
65 %
65 %
66 %
71 %
Indeks
100
99
101
109
(160)
I den betragtede periode steg hele EF-erhvervsgrenens produktion med omkring 26 000 tons, svarende til 17 %. Den øgede produktion bør ses i lyset af EF-forbruget, der voksede med 46 000 tons, svarende til 26 %, og EF-erhvervsgrenens øgede eksport i samme periode.
(161)
Produktionsstigningen udløste også en forøgelse af produtionskapaciteten på 8 %, så den nåede op på næsten 248 000 tons i UUP.
(162)
Kapacitetsudnyttelsesgraden forblev relativt stabil de første år af den betragtede periode. På grund af den øgede produktion voksede kapacitetsudnyttelsesgraden imidlertid i UUP fra omkring 65 % til over 70 %.
3.3. Lagerbeholdninger - oplysninger fra stikprøven
Tabel 7
2003
2004
2005
UUP
Lagerbeholdninger (tons)
11 565
10 236
11 465
12 652
Indeks
100
89
99
109
Lagerbeholdninger i % af det samlede salg
20
17
18
18
(163)
Lagerbeholdningernes niveau er forblevet relativt stabilt i den betragtede periode, navnlig i forhold til salget.
3.4. Salgsmængde, markedsandel af EF-forbruget og vækst
Tabel 8
2003
2004
2005
UUP
Salgsmængde (tons)
107 032
106 542
112 687
116 625
Indeks
100
100
105
109
Markedsandel af EF-forbruget
60,7 %
54,5 %
52,5 %
52,4 %
Indeks
100
90
87
86
Vækst i omsætningen (1 000 EUR)
217 912
230 267
262 495
297 009
Indeks
100
106
120
136
(164)
EF-erhvervsgrenens salgsmængde på fællesskabsmarkedet forblev relativt stabil i absolutte tal i den betragtede periode. Man kunne konstatere en stigning på 9 % i salgsmængden i UUP, men dette bør ses i lyset af udviklingen i EF-forbruget, som steg med 26 %.
(165)
På baggrund af udviklingen i EF-forbruget og trods voksende salgsmængder dalede EF-erhvervsgrenens markedsandel betydeligt i den betragtede periode. EF-erhvervsgrenen mistede over 8 procentpoint af andelen af EF-forbruget i den periode.
(166)
EF-erhvervsgrenens samlede omsætning steg med 36 % i den betragtede periode. Dette bør primært ses i lyset af stigende salgspriser pr. ton, som især afspejler højere omkostninger og indkøbspriser på råmaterialer.
3.5. Salgspriser og faktorer, som påvirker EF-salgspriserne - oplysninger fra stikprøven
Tabel 9
2003
2004
2005
UUP
Gennemsnitssalgspris
(EUR pr. ton)
1 902
2 058
2 170
2 142
Indeks
100
108
114
113
Gennemsnitsomkostninger til råmaterialer (valsetråd)
(EUR pr. ton)
511
559
662
734
Indeks
100
109
129
143
(167)
EF-erhvervsgrenens gennemsnitssalgspriser på fællesskabsmarkedet steg med 240 EUR pr. ton svarende til 13 % i den betragtede periode. Undersøgelsen viste, at dette tydeligvis afspejlede prisstigningerne på råmaterialer, først og fremmest valsetråd af stål. Omkostningerne til indkøb af valsetråd steg med 223 EUR pr. ton i den betragtede periode, svarende til 43 %, sammenlignet med omkostningerne i begyndelsen af den betragtede periode.
(168)
En af de producenter, der var omfattet af definitionen på EF-erhvervsgrenen, købte råmaterialer, herunder valsetråd, af forretningsmæssigt forbundne parter (vertikalt integrerede stålgrupper). Det blev derfor undersøgt, om de forretningsmæssigt forbundne leverandørers priser over fællesskabsproducenter svarede til dem, som de forretningsmæssigt forbundne leverandører anvendte ved salg til uafhængige kunder. Det konstateredes, at priserne ved salg til fællesskabsproducenterne svarede til priserne ved salg til uafhængige kunder, og at denne stigning også afspejlede den generelle prisstigning på stål i den betragtede periode. Det konkluderedes derfor, at gennemsnitsomkostningerne til råmaterialer for de fællesskabsproducenter, der var vertikalt integrerede, også skulle indgå i beregningerne.
3.6. Beskæftigelse og lønninger - oplysninger fra stikprøven
Tabel 10
2003
2004
2005
UUP
Ansatte
1 023
999
1 064
1 087
Indeks
100
98
104
106
Løn pr. ansat (EUR)
33 943
36 674
37 987
38 348
Indeks
100
108
112
113
Lønninger pr. produceret ton
606
634
614
592
Indeks
100
105
101
98
(169)
På baggrund af ovennævnte øgede produktion og salgsmænde voksede antallet af ansatte i EF-erhvervsgrenen med 6 % i den betragtede periode.
(170)
Lønningerne pr. ansat er også steget i den betragtede periode på linje med de generelt stigende lønninger i denne periode. Det konstateredes imidlertid, at gennemsnitslønomkostningerne pr. produceret ton kunne sættes en smule ned i den betragtede periode.
3.7. Produktivitet - oplysninger fra stikprøven
Tabel 11
2003
2004
2005
UUP
Produceret ton pr. ansat
56
58
62
65
Indeks
100
103
110
116
(171)
EF-erhvervsgrenens produktivitetsniveau øgedes betydeligt i den betragtede periode. Dette viser, erhvervsgrenen er i stand til at tilpasse sig situationen på fællesskabsmarkedet.
3.8. Den faktiske dumpingmargens størrelse og overvindelse af virkningerne af tidligere dumping
(172)
For så vidt angår den faktiske dumpingmargens størrelse, kan virkningerne for EF-erhvervsgrenen i betragtning af mængden af og priserne på importen fra de berørte lande ikke anses for ubetydelige.
3.9. Rentabilitet, afkast af investeringer og likviditet - oplysninger fra stikprøven
Tabel 12
2003
2004
2005
UUP
Fortjeneste på EF-salg
-0,1 %
+0,4 %
+4,6 %
+5,3 %
Afkast af de samlede aktiver
-18,8 %
+14,1 %
+26 %
+24,4 %
Likviditet (i % af det samlede salg)
+0,1
+1,2
+4,3
+6,2
(173)
På baggrund af den positive udvikling i rentabiliteten i den betragtede periode viste likviditeten og afkastet af aktiverne også en positiv tendens i den periode. Efter et mindre tab i 2003 var EF-erhvervsgrenen i stand til langsomt men sikkert at øge sin fortjeneste både i forhold til sit salg og i forhold til sine aktiver. Dette skyldes sandsynligvis den stærkt øgede produktivitet.
(174)
Ikke desto mindre skal det nævnes, at denne situation hurtigt kan ændre sig på grund af det høje prisniveau på stål på markedet, særligt hvis antidumpingforanstaltningerne fik lov at bortfalde, og store importmængder til dumpingpriser fik adgang til markedet.
Tabel 13
2003
2004
2005
UUP
Investeringer
46 570
43 158
51 362
56 538
Indeks
100
93
110
121
3.10. Investeringer og evne til at tilvejebringe kapital - oplysninger fra stikprøven
(175)
Investeringsniveauet hos virksomhederne i stikprøven øgedes med 21 % i den betragtede periode og bør ses i lyset af voksende produktionskapacitet.
(176)
Ingen af EF-producenterne gjorde opmærksom på nogen særlige problemer i forbindelse med deres evne til at tilvejebringe kapital.
3.11. Konklusion vedrørende EF-erhvervsgrenens økonomiske situation
(177)
Undersøgelsen viste, at siden indførelsen af antidumpingforanstaltninger på stålwirer formåede EF-erhvervsgrenen at forbedre sin økonomiske situation. De fleste skadesfaktorer, som f.eks. salgsmængden, produktionen, produktionskapaciteten og produktiviteten, kunne forbedres. Dette lykkedes på et stærkt voksende marked, da forbruget øgedes med 26 % i den betragtede periode.
(178)
At EF-erhvervsgrenen mistede markedsandele viser imidlertid, at den ikke kunne udnytte denne positive situation på fællesskabsmarkedet fuldt ud.
(179)
Undersøgelsen viste også, at EF-erhvervsgrenen formåede at forbedre sin overordnede finansielle situation. Stigningen på 13 % i salgspriserne i UUP gjorde erhvervsgrenen rentabel trods en væsentlig stigning i priserne på råmaterialer. Som følge heraf øgedes også afkastet af aktiverne og likviditeten i den betragtede periode. Konklusionen er derfor, at EF-erhvervsgrenens situation er blevet bedre, sammenlignet med perioden før der blev indført foranstaltninger, men at den stadig er sårbar.
4. EF-erhvervsgrenens eksportaktiviteter - oplysninger fra stikprøven
Tabel 14
2003
2004
2005
UUP
Eksportsalg (tons)
8 475
11 870
10 618
13 374
Indeks
100
140
125
157
% af det samlede salg
15
21
19
22
Gennemsnitspris
(EUR pr. ton)
2 123
2 302
2 835
3 063
Indeks
100
108
134
144
(180)
Eksportresultaterne for den del af EF-erhvervsgrenen, der indgik i stikprøven, forbedredes betydeligt i den betragtede periode. Eksportsalget steg med 57 % i den betragtede periode. Også i forhold til det samlede salg øgedes eksportsalget fra 15 % til 22 %.
(181)
Gennemsnitsprisen pr. ton for eksportsalg er også væsentlig højere end gennemsnitsprisen for salg på fællesskabsmarkedet, jf. betragtning 167. De højere priser på eksporterede stålwirer skyldes, at det er mere sofistikerede varer, der medfører større omkostninger til råmaterialer og højere produktionsomkostninger. Trods højere produktionsomkostninger bidrog EF-erhvervsgrenens eksportresultater væsentligt til EF-erhvervsgrenens samlede rentabilitet.
5. Konklusion vedrørende sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade
(182)
Undersøgelsen viste, at den uudnyttede kapacitet i Rusland er betydelig, og at der ikke ville være noget umiddelbart til hinder for at udnytte denne kapacitet, hvis foranstaltningerne udløb. Endvidere forventes de russiske producenter at omdirigere en væsentlig del af deres nuværende salg fra markeder i tredjelande til Fællesskabet, eftersom priserne er højere dér. Tilsammen ville der blive tale om betydelige mængder, og veletablerede distributionskanaler i Fællesskabet for russisk eksport ville fremme processen.
(183)
Endvidere fremgår det af det konstaterede betydelige dumping- og prisunderbudsniveau, den kendsgerning, at pristilsagn ser ud til at fungere som »gulvpris«, og det lave prisniveau for russisk eksport til andre tredjelande, at ovennævnte væsentligt større eksport til Fællesskabet ville ske til dumpingpriser, som ville ligge betydeligt under EF-erhvervsgrenens priser og omkostninger.
(184)
Den kombinerede virkning af sådanne mængder og priser ville sandsynligvis føre til en betydelig forværring af den stadig skrøbelige EF-erhvervsgrens situation. Uanset om EF-erhvervsgrenens svar herpå ville være et dalende salg (og dermed en dalende produktion), faldende priser eller begge dele, ville der være tale om en markant forværret økonomisk situation, hvor man vendte tilbage til en situation med vanskeligheder, som man kunne konstatere forud for indførelsen af de oprindelige foranstaltninger.
(185)
Derfor konkluderes det, at der er stor sandsynlighed for fornyet skadevoldende dumping, hvis foranstaltningerne vedrørende importen af stålwirer med oprindelse i Rusland får lov at udløbe.
F. FÆLLESSKABETS INTERESSER
1. Indledende bemærkninger
(186)
Det blev i henhold til grundforordningens artikel 21 undersøgt, om det ville være imod Fællesskabets interesser som helhed at opretholde de nuværende antidumpingforanstaltninger. Fastlæggelsen af Fællesskabets interesser blev baseret på en vurdering af alle de involverede parters interesser. Den aktuelle undersøgelse vedrører en situation, hvor der allerede er indført antidumpingforanstaltninger, og gør det muligt at vurdere eventuelle uønskede negative virkninger af de nuværende antidumpingforanstaltninger på de pågældende parter.
(187)
Det blev på dette grundlag undersøgt, om der fandtes tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at opretholde foranstaltninger i denne bestemte sag trods konklusionerne om sandsynligheden for fortsat eller fornyet skadelig dumping.
2. EF-erhvervsgrenens interesser
(188)
Som beskrevet ovenfor er der stor sandsynlighed for fornyet skadevoldende dumping, hvis foranstaltningerne mod russiske eksportører ophæves.
(189)
Der mindes om, at ikke mindre end 22 producenter i Fællesskabet, som repræsenterer omkring 87 % af den samlede produktion af stålwirer i Fællesskabet, samarbejdede med Kommissionen i forbindelse med undersøgelsen og tilkendegav deres støtte til fortsatte foranstaltninger.
(190)
Hvis antidumpingforanstaltningerne mod import fra de berørte lande opretholdes, bliver det lettere for EF-erhvervsgrenen at opretholde og evt. forbedre den nuværende situation. Der er stor sandsynlighed for fornyet skadevoldende dumping i betydelige mængder, som EF-erhvervsgrenen sandsynligvis ikke vil kunne modstå. EF-erhvervsgrenen vil derfor fortsat drage fordel af de nuværende antidumpingforanstaltninger, hvis de opretholdes, navnlig fordi der også er truffet foranstaltninger mod import af stålwirer med oprindelse i Kina, Indien, Sydafrika og Ukraine.
3. Importørernes interesser
(191)
I forordningen om midlertidig told, jf. betragtning 202, blev det forklaret, at distributionen af stålwirer i Fællesskabet var præget af, at der var et betydeligt antal importører/forhandlere. Skønt anmodningen om denne udløbsundersøgelse omfattede en liste med 32 importører/forhandlere, som alle blev kontaktet, var der imidlertid kun tre importører, som samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, hvoraf en importør importerede den pågældende vare.
(192)
Denne importør fokuserede nemlig i sin hovedaktivitet på stålwirer (mellem 55 og 85 %), og det konstateredes, at dennes økonomiske resultater ikke var blevet væsentligt påvirket af de iværksatte foranstaltninger.
4. Leverandørernes interesser
(193)
Som det fremgår af betragtning 197-198 i forordningen om midlertidig told, er det vigtigste råmateriale i produktionen af stålwirer industrielle stålwirer, som fremstilles af valsetråd af stål.
(194)
Det konstateredes, at en række af fællesskabsproducenterne af stålwirer var vertikalt integreret, dvs. at de havde forretningsmæssigt forbundne leverandører af industrielle stålwirer. Mens to forretningsmæssigt forbundne leverandører besvarede spørgsmål vedrørende priser på råmaterialer, jf. betragtning 168 ovenfor, var der ingen ikke-forretningsmæssigt forbundne leverandører af råmaterialer, som gav sig til kende.
(195)
Uanset om det drejer sig om en forretningsmæssigt forbundet eller en ikke-forretningsmæssigt forbundet leverandør af råmaterialer til EF-erhvervsgrenen, er det klart, at disse leverandører til EF-erhvervsgrenen ville lide betydelig skade, hvis foranstaltningerne fik lov at bortfalde, og som følge heraf ville EF-erhvervsgrenens salgsmængder dale. Det kunne derfor klart konkluderes, at opretholdelsen af antidumpingforanstaltninger ville være i EF-erhvervsgrenens råmaterialeleverandørers interesse.
5. Brugernes interesser
(196)
Kommissionen kontaktede direkte 21 brugere af stålwirer i Fællesskabet, men ikke en eneste bruger gav sig til kende eller samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
(197)
På det grundlag var det Kommissionens opfattelse, at brugerne ikke havde nogen tvingende grund til ikke at ønske opretholdelse af antidumpingforanstaltningerne.
6. Konklusion om Fællesskabets interesser
(198)
I betragtning af alle ovenstående forhold konkluderes det, at der ikke er nogen tvingende grunde til ikke at opretholde de nuværende antidumpingforanstaltninger.
G. TILSAGN
(199)
Kommissionen godtog SSM’s pristilsagn ved afgørelse 2001/602/EF af 26. juli 2001, jf. betragtning 2 ovenfor. Interimsundersøgelsen afslørede, at siden godtagelsen af tilsagnet i 2001 har SSM’s varesortiment ændret sig betydeligt.
(200)
I tilsagnet klassificeres de stålwirer, som de producerer, i et betydeligt antal varetyper med væsentlige prisudsving inden for den enkelte type. Undersøgelsen bekræftede, at virksomheden havde alvorlige problemer med at klassificere de forskellige varetyper ordentligt og i overensstemmelse med tilsagnets bestemmelser. Dette skyldtes delvis begrænsninger i regnskabssystemet, som ikke skabte mulighed for at skelne ordentligt mellem de forskellige typer stålwirer. Lignende problemer blev allerede konstateret under overvågningen af tilsagnet og førte til et advarselsbrev.
(201)
Det konkluderedes derfor, at tilsagnet i sin nuværende form ikke længere er anvendeligt og må trækkes tilbage ved Kommissionens afgørelse.
(202)
Begge russiske eksportører afgav et tilsagn inden for fristen efter den endelige fremlæggelse, men ingen af dem afgav et acceptabelt tilsagn inden for den i grundforordningens artikel 8, stk. 2, fastsatte tidsfrist, nemlig et tilsagn, som afspejlede undersøgelsesresultaterne, og som opdelte de forskellige varer i kategorier, der var anvendelige og havde begrænsede prisvariationer.
(203)
Da spørgsmålene vedrørende tilbagetrækningen af tilsagnet kom frem på et sent tidspunkt i proceduren, bør begge russiske eksportører ekstraordinært have tilladelse til at fremsætte deres tilbud om tilsagn efter udløbet af den normale frist, men inden for 10 kalenderdage fra denne forordnings ikrafttræden. Kommissionen får i givet fald tilladelse til at fremsætte forslag til ændring af denne forordning i overensstemmelse hermed.
H. AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
(204)
Alle parter blev orienteret om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for at anbefale, at de gældende foranstaltninger vedrørende importen fra Rusland opretholdes, og at satserne ændres, hvis det er berettiget. Parterne fik desuden en frist til at fremsætte bemærkninger til ovennævnte orientering. Der blev ikke modtaget bemærkninger, som kunne ændre ovenstående konklusioner.
(205)
Det følger af ovenstående, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 2, at antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af stålwirer med oprindelse i de berørte lande bør opretholdes, for så vidt angår Rusland, og ophæves, for så vidt angår Tyrkiet og Thailand.
I. TOLD
(206)
På baggrund af konklusionerne vedrørende fortsat dumping, sandsynligheden for fornyet skade og Fællesskabets interesser bør antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af stålwirer med oprindelse i Rusland bekræftes for at forhindre, at dumpingimporten forvolder EF-erhvervsgrenen fornyet skade.
(207)
I lyset af resultaterne af interimsundersøgelserne vedrørende de to russiske virksomheder forekommer det hensigtsmæssigt at ændre antidumpingtolden for BMK til 36,2 % og for SSM til 9,7 %.
(208)
I lyset af resultaterne vedrørende Tyrkiet og manglende indikationer af risiko for fornyet dumping i fremtiden bør antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af stålwirer med oprindelse i dette land ophæves.
(209)
I lyset af resultaterne vedrørende Thailand, nemlig ingen dumping i løbet af interimsundersøgelsesperioden for Thailand og manglende indikationer af risiko for fornyet dumping i fremtiden, bør antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af stålwirer med oprindelse i dette land endvidere også ophæves -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af tovværk og kabler af jern og stål, herunder lukkede tove, undtagen tovværk og kabler af rustfrit stål, med største tværmål over 3 mm, forsynet eller ikke forsynet med kroge og andet tilbehør henhørende under KN-kode ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 og ex 7312 10 98 (Taric-kode 7312108111, 7312108112, 7312108119, 7312108190, 7312108311, 7312108312, 7312108319, 7312108390, 7312108511, 7312108512, 7312108519, 7312108590, 7312108911, 7312108912, 7312108919, 7312108990, 7312109811, 7312109812, 7312109819 og 7312109890) med oprindelse i Den Russiske Føderation.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af nedenstående virksomheder:
Virksomhed
Told (%)
Taric-tillægskode
Joint Stock Company Beloretsk Iron & Steel Works
1 Blukhera Street, Beloretsk, Republic of Bashkortostan, 453500, Rusland
36,2
A694
Closed Joint Stock Company Severstal-Metiz
162600 Ul. 50-letiya Oktyabrya 1/33, Cherepovets, Vologda Region, Russia
9,7
A217
Alle andre virksomheder
50,7
A999
3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet fastsættes.
Artikel 2
Antidumpingprocedurerne vedrørende importen af tovværk og kabler af jern og stål, herunder lukkede tove, undtagen tovværk og kabler af rustfrit stål, med største tværmål over 3 mm, forsynet eller ikke forsynet med kroge og andet tilbehør henhørende under KN-kode ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 og ex 7312 10 98 med oprindelse i Thailand og Tyrkiet afsluttes, og de antidumpingforanstaltninger, som blev indført over for disse lande ved forordning (EF) nr. 1601/2001, ophæves.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 30. oktober 2007.
NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1279/2007
ze dne 30. října 2007,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo na některá železná nebo ocelová lana a kabely pocházející z Ruské federace a zrušují antidumpingová opatření na dovoz některých železných nebo ocelových lan a kabelů pocházejících z Thajska a Turecka
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 11 odst. 2 a 3 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. ŘÍZENÍ
1. Platná opatření
(1)
Dne 2. února 2001 uložila Rada nařízením č. 230/2001 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingová opatření na dovoz některých železných nebo ocelových lan a kabelů (dále jen „SWR“) pocházejících z České republiky, Ruska, Thajska a Turecka (na tři posledně jmenované země se dále odkazuje jako na „dotčené země“). Dne 2. srpna 2001 uložila Rada nařízením (ES) č. 1601/2001 (3) (dále jen „původní nařízení“) konečná antidumpingová opatření na dovoz SWR. Opatření uložená na dovozy SWR pocházejících z České republiky pozbyla platnosti po rozšíření Evropské unie dne 1. května 2004.
(2)
Dne 26. července 2001 Komise rozhodnutím 2001/602/ES (4) přijala závazky nabídnuté jedním ruským a jedním thajským vývozcem v souvislosti s antidumpingovými opatřeními uvedenými v 1. bodě odůvodnění.
(3)
Dne 8. listopadu 2005 Rada nařízením (ES) č. 1858/2005 (5) uložila konečná antidumpingová opatření na dovoz některých ocelových lan a kabelů pocházejících z Čínské lidové republiky, Indie, Jižní Afriky a Ukrajiny (dále jen „souběžné řízení“).
2. Žádost o přezkumy
a) Částečné prozatímní přezkumy platných antidumpingových opatření vůči vyvážejícím výrobcům v Rusku
(4)
V roce 2004 obdržela Komise dvě žádosti o částečné prozatímní přezkumy podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (dále jen „prozatímní přezkumy“). Tyto žádosti, omezené na dumping, byly předloženy společnostmi Open Joint Stock Company Cherepovetsky Staleprokatny Zavod (dále jen „ChSPZ“) a Joint Stock Company Beloretsk Iron & Steel Works (dále jen „BMK“), jež jsou obě vyvážejícími výrobci SWR v Rusku.
(5)
Jak je vysvětleno v oznámení zveřejněném v Úředním věstníku Evropské unie (6), společnost ChSPZ změnila svůj název na Closed Joint Stock Company Severstal-Metiz (dále jen „SSM“), a to v důsledku fúze se společnostmi Open Joint Stock Company Orlovsky Staleprokatny Zavod (dále jen „OSPAZ“) a Closed Joint Stock Company Severstal-Metiz. Tato změna názvu vešla v platnost dne 1. ledna 2006.
(6)
Podle žadatelů se změnily okolnosti, na jejichž základě byla zavedena opatření, a tyto změny jsou trvalé povahy. Kromě toho oba vyvážející výrobci tvrdili, že stávající úroveň antidumpingových opatření již není k vyrovnání dumpingu nutná.
(7)
Poté, co Komise po konzultaci s poradním výborem stanovila, že existují důkazy dostatečně opodstatňující zahájení dvou prozatímních přezkumů, zahájila tyto přezkumy dne 10. srpna 2004 (7).
b) Částečný prozatímní přezkum platných antidumpingových opatření vůči jednomu vyvážejícímu výrobci v Turecku
(8)
Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím ukončení platnosti (8) obdržela Komise dne 28. dubna 2006 žádost o prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení (byla obdržena společně s žádostí o přezkum podle čl. 11 odst. 2 (dále jen „přezkum před pozbytím platnosti“), o níž se pojednává níže ve 12. až 15. bodě odůvodnění).
(9)
Žádost podal styčný výbor odvětví ocelových lan v EU (dále jen „EWRIS“ nebo „žadatel“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě přes 50 %, celkové výroby některých železných a ocelových lan a kabelů ve Společenství.
(10)
Prozatímní přezkum, o nějž požádal žadatel, byl omezen na dumping ze strany jediného vyvážejícího výrobce v Turecku (v současnosti zatížen nulovým clem). Podle žadatele již úroveň opatření nedostačuje k vyrovnání účinku dumpingu, který působí újmu.
(11)
Poté, co Komise po konzultaci s poradním výborem stanovila, že existují důkazy dostatečně opodstatňující zahájení prozatímního přezkumu, zahájila tento přezkum dne 3. srpna 2006 (9).
c) Přezkum před pozbytím platnosti platných antidumpingových opatření vůči Rusku, Thajsku a Turecku
(12)
Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím ukončení platnosti obdržela Komise dne 28. dubna 2006 žádost o přezkum před pozbytím platnosti (žádost byla obdržena společně s žádostí o prozatímní přezkum, o níž se pojednává výše v 8. až 11. bodě odůvodnění).
(13)
Žádost podal styčný výbor odvětví ocelových lan v EU (dále jen „EWRIS“ nebo „žadatel“), jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě přes 50 %, celkové výroby některých železných a ocelových lan a kabelů ve Společenství.
(14)
Žádost o přezkum před pozbytím platnosti se týkala všech zemí, na které se v současnosti vztahuje původní nařízení, a její odůvodnění se opíralo o to, že pozbytí platnosti opatření bude mít pravděpodobně za následek přetrvávání nebo obnovení dumpingu a újmy vůči výrobnímu odvětví Společenství.
(15)
Poté, co Komise po konzultaci s poradním výborem stanovila, že existují důkazy dostatečně opodstatňující zahájení přezkumu před pozbytím platnosti, zahájila tento přezkum dne 3. srpna 2006.
d) Částečný prozatímní přezkum platných antidumpingových opatření vůči jednomu vyvážejícímu výrobci v Thajsku
(16)
Komise obdržela žádost o částečný prozatímní přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení. Tuto žádost, omezenou na dumping, podala společnost Usha Siam Steel Industries Public Company Ltd., vyvážející výrobce SWR v Thajsku.
(17)
Podle žadatele se změnily okolnosti, na jejichž základě byla zavedena opatření, a tyto změny jsou trvalé povahy. Kromě toho vyvážející výrobce uvedl, že stávající úroveň antidumpingových opatření již údajně není k vyrovnání dumpingu nutná.
(18)
Poté, co Komise po konzultaci s poradním výborem stanovila, že existují důkazy dostatečně opodstatňující zahájení prozatímního přezkumu, zahájila tento přezkum dne 22. března 2007 (10).
3. Strany dotčené šetřeními
(19)
Komise oficiálně podala zprávu vyvážejícím výrobcům, orgánům vyvážejících zemí, dovozcům, výrobcům ve Společenství, uživatelům a žadateli o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti a částečných prozatímních přezkumů. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost k podání písemných vyjádření a žádostí o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení šetření. Všem stranám, které o slyšení ve stanovené lhůtě požádaly a uvedly, že existují konkrétní důvody, proč by měly být vyslyšeny, bylo slyšení umožněno.
3.1. Výběr vzorku výrobců ve Společenství
(20)
Vzhledem ke zjevně velkému počtu výrobců ve Společenství bylo uznáno za přiměřené posoudit, zda v rámci přezkumu před pozbytím platnosti bude nutný výběr vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli výrobci ve Společenství požádáni v souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení, aby se přihlásili do 15 dnů od zahájení příslušného přezkumu a poskytli Komisi údaje požadované v oznámení o zahájení přezkumu.
(21)
Po posouzení údajů předložených 17 výrobci ve Společenství byl učiněn závěr, že do vzorku bude vybráno pět společností, především na základě objemu jejich výroby a prodeje během OŠ. Vzorek se skládá z těchto společností:
-
Bridon GmbH, Gelsenkirchen, Německo,
-
Casar Drahtseilwerk Saar GmbH (dále jen „Casar“), Saarbrücken, Německo,
-
Wire and Rope Factory Drumet S.A. (dále jen „Drumet“), Włocławek, Polsko,
-
Manuel Rodrigues de Oliveira SA & Filhos S.A. (dále jen „Oliveira“), Gemunde, Portugalsko,
-
Tréfileurope S.A., Bourg-en-Bresse, Francie.
3.2. Výběr vzorku dovozců ve Společenství
(22)
Vzhledem ke zjevně velkému počtu dovozců ve Společenství (v žádosti uvedeno 32 dovozců) bylo uznáno za přiměřené posoudit, zda v rámci přezkumu před pozbytím platnosti bude nutný výběr vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli dovozci ve Společenství požádáni v souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení, aby se přihlásili do 15 dnů od zahájení příslušného přezkumu a poskytli Komisi údaje požadované v oznámení o zahájení přezkumu.
(23)
Jelikož se však formou odpovědi na jednoduchý dotazník přihlásil pouze jediný dovozce, bylo rozhodnuto, že v tomto případě nelze výběr vzorku opodstatnit.
4. Dotazníky a ověřování
(24)
Byly proto zaslány dotazníky všem známým vyvážejícím výrobcům v dotčených zemích, jedinému dovozci, na něhož se odkazuje ve 23. bodě odůvodnění výše, výrobcům ve Společenství zařazeným do vzorku a uživatelům.
(25)
Na dotazník byly obdrženy odpovědi od těchto stran:
-
2 vyvážející výrobci v Ruské federaci pro účely prozatímního přezkumu a jeden pro účely přezkumu před pozbytím platnosti,
-
1 vyvážející výrobce v Thajsku a jeho dovozce ve spojení ve Spojeném království,
-
2 vyvážející výrobci v Turecku,
-
1 dovozce, který je ve spojení s vyvážejícími výrobci v dotčených zemích,
-
5 výrobců ve Společenství zařazených do vzorku,
-
1 dovozce, který není ve spojení.
(26)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné pro svou analýzu, a vykonala inspekce na místě v prostorách následujících společností:
a)
Rusko
-
Severstal-Metiz, Cherepovets,
-
BMK, Beloretsk;
b)
Thajsko
-
Usha Siam Ltd., Bangkok;
c)
Turecko
-
Celik Halat, Izmit-Kocaeli,
-
Has Çelik ve Halat Sanayi Ticaret A.S. (dále jen „Has Celik“), Hacilar Kayseri;
d)
Výrobci ve Společenství zařazení do vzorku
-
Bridon GmbH, Gelsenkirchen, Německo,
-
Casar Drahtseilwerk Saar GmbH (dále jen „Casar“), Saarbrücken, Německo,
-
Wire and Rope Factory Drumet S.A., Włocławek, Polsko,
-
Manuel Rodrigues de Oliveria SA & Filhos S.A., Gemunde, Portugalsko,
-
Tréfileurope S.A., Bourg-en-Bresse, Francie;
e)
Dovozce ve Společenství, který je ve spojení
-
Usha Martin UK Ltd., Clydebank, Spojené království;
f)
Dovozci ve Společenství, kteří nejsou ve spojení
-
HEKO Industrieerzeugnisse GmbH, Hemer, Německo.
5. Předmětná období, pokrytá přezkumnými šetřeními
(27)
Šetření pravděpodobnosti přetrvávání anebo obnovení dumpingu a újmy pro účely přezkumu před pozbytím platnosti pokrývalo období od 1. července 2005 do 30. června 2006 (dále jen „období přezkumného šetření před pozbytím platnosti“ nebo „OPŠPP“). Zkoumání trendů předmětných pro vyhodnocení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy pokrývalo období od 1. ledna 2003 do konce OPŠPP (dále jen „posuzované období“).
(28)
Období šetření pro účely částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, týkající se dovozů od dvou vyvážejících výrobců v Rusku, pokrývalo období od 1. července 2003 do 30. června 2004 (dále jen „období prozatímního přezkumu pro Rusko“).
(29)
Předmětné období šetření pro účely částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, týkající se dovozů od vyvážejícího výrobce v Turecku (dále jen „období prozatímního přezkumu pro Turecko“) je stejné jako OPŠPP.
(30)
Období šetření pro účely částečného prozatímního přezkumu podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, týkající se dovozů od vyvážejícího výrobce v Thajsku, pokrývalo období od 1. dubna 2006 do 31. března 2007 (dále jen „období prozatímního přezkumu pro Thajsko“).
6. Poskytnutí informací a možnost uplatnit připomínky
(31)
Všechny zúčastněné strany byly informovány o zásadních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo zamýšleno doporučit uložení konečného antidumpingového cla z některých železných a ocelových lan a kabelů pocházejících z Ruska a ukončení šetření týkajících se antidumpingových opatření vůči dovozům některých železných a ocelových lan a kabelů pocházejících z Thajska a Turecka. Byla jim rovněž dána lhůta, aby se mohly k poskytnutým informacím vyjádřit. Tyto připomínky byly zváženy a v náležitých případech byly vzaty v úvahu.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(32)
Výrobek dotčený tímto přezkumem před pozbytím platnosti je totožný s výrobkem popsaným v původním nařízení, tj. lana a kabely, včetně uzavřených lan, ze železa nebo oceli, ne však z nerezavějící oceli, s největším rozměrem příčného průřezu větším než 3 mm, též s připojenými tvarovkami, pocházející z dotčených zemí (dále jen „dotčený výrobek“). SWR se v současné době zařazují do kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98.
(33)
Jedna zúčastněná strana namítala, že dotčený výrobek je nutno rozdělit do dvou skupin, konkrétně na a) SWR pro všestranné účely a b) vysoce výkonné SWR. Strana dále namítala, že druhou uvedenou skupinu, která údajně není ve vyvážejících zemích vyráběna, je nutno vyloučit z řízení, jelikož dle některých dovozců se typy SWR v této kategorii liší od SWR v první uvedené kategorii a tyto SWR si navzájem nekonkurují.
(34)
Tato zúčastněná strana především neuvedla žádné skutečnosti, které by dokládaly, že výrobek dovážený z dotčených zemí není obdobný výrobku vyráběnému výrobním odvětvím Společenství, ani že předmětné SWR si navzájem nekonkurují nebo nejsou zaměnitelné. Toto tvrzení proto bylo nutno zamítnout.
(35)
Dále tato strana nebyla schopna prokázat, že definice a popis dotčeného výrobku, jak je definuje 10. až 13. bod odůvodnění prozatímního nařízení, jsou chybné.
(36)
Potvrzuje se proto definice dotčeného výrobku v původním nařízení.
2. Obdobný výrobek
(37)
Ve 14. až 19. bodě odůvodnění původního nařízení se dospělo k závěru, že dotčený výrobek, SWR vyráběné a prodávané výrobci ve Společenství a SWR prodávané na domácích trzích a vyvážené do Společenství z dotčených zemí, sdílejí shodné základní fyzické a chemické vlastnosti. Tyto výrobky se pokládají za obdobné ve smyslu čl. 1. odst. 4 základního nařízení.
(38)
Jedna zúčastněná strana namítala, že dovážené SWR se podstatně odlišují od SWR vyráběných a prodávaných ve Společenství, a nelze je tudíž pro účely nynějších šetření srovnávat. Tato strana namítala, že tyto výrobky dovážené do Společenství nekonkurují přímo SWR vyráběným ve Společenství.
(39)
Stejné argumenty byly předloženy při šetření, které vyústilo ve zjištění formulovaná v 15. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož zúčastněná strana neuvedla žádné nové skutečnosti, jež by dokládaly, že výrobek dovážený z dotčených zemí není obdobný výrobku vyráběnému a prodávanému ve Společenství, bylo nutno tento požadavek zamítnout.
(40)
Zjištění formulovaná ve 14. až 19. bodě odůvodnění původního nařízení a týkající se obdobného výrobku lze proto potvrdit.
C. DUMPING A PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
1. Dumping dovozů v průběhu období přezkumného šetření - všeobecné zásady
(41)
V zájmu důslednosti bylo v prvním kroku zkoumáno, zda v současnosti dochází k dumpingu a zda by pozbytí platnosti opatření pravděpodobně vedlo k přetrvávání dumpingu. Ve druhém kroku byly v souladu se základním nařízením zkoumány podle jednotlivých zemí možné důsledky prozatímních přezkumů pro zjištění původního nařízení.
(42)
Níže uvedená obecná metodika byla uplatněna na všechny vyvážející výrobce v dotčených zemích a je totožná s metodikou původního šetření. Prezentace zjištění o dumpingu za jednotlivé dotčené země proto pouze popisuje to, co je pro každou vyvážející zemi specifické.
(43)
Pro potřeby stanovení běžné hodnoty bylo nejdříve pro každého jednotlivého vyvážejícího výrobce zjištěno, zda jeho celkový domácí prodej dotčeného výrobku je reprezentativní ve srovnání s jeho celkovým vývozním prodejem do Společenství. V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení byl domácí prodej považován za reprezentativní tehdy, pokud celkový objem domácího prodeje každého vyvážejícího výrobce dosáhl nejméně 5 % v poměru k jeho celkovému objemu vývozního prodeje do Společenství.
(44)
Následně pak byly zjišťovány typy dotčeného výrobku prodávané na domácím trhu vyvážejícími výrobci, které dosahují celkově reprezentativního objemu domácího prodeje a jsou totožné nebo přímo srovnatelné s typy prodávanými za účelem vývozu do Společenství.
(45)
U každého typu výrobku prodávaného vyvážejícími výrobci na jejich domácích trzích, jenž je podle zjištění přímo srovnatelný s typy SWR prodávanými za účelem vývozu do Společenství, bylo stanoveno, zda jsou domácí prodeje dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Domácí prodej určitého typu SWR byl hodnocen jako dostatečně reprezentativní tehdy, jestliže celkový objem domácího prodeje daného typu během OPŠPP nebo během příslušného období prozatímního přezkumného šetření představoval 5 % nebo více z celkového objemu prodeje srovnatelného typu SWR vyvezeného do Společenství.
(46)
Dále bylo zkoumáno, zda domácí prodeje jednotlivých typů SWR lze pokládat za uskutečněné v běžném obchodním styku, tedy v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto zkoumání, provedené jednotlivě pro všechny vyvážející výrobce v dotčených zemích, se dělo prostřednictvím zjištění podílu ziskového domácího prodeje každého vyváženého typu dotčeného výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření.
a)
V případě typů výrobku, kde více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu nebylo pod náklady na jednotku, tj. kde průměrná prodejní cena dotčeného typu výrobku byla rovna průměrným výrobním nákladům na dotčený typ výrobku nebo byla vyšší, se běžná hodnota vypočetla jako průměrná cena veškerého domácího prodeje předmětného typu výrobku bez ohledu na to, zda byl tento prodej ziskový či nikoli.
b)
V případě typů výrobku, kde nejméně 10 % a ne více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu nebylo pod náklady na jednotku, se běžná hodnota vypočetla jako vážená průměrná prodejní cena takových transakcí, které se uskutečnily ve výši nákladů na jednotku předmětného typu nebo nad touto výší.
c)
V případě typů výrobku, kde bylo méně než 10 % objemu prodáno na domácím trhu za cenu, která nebyla pod náklady na jednotku, se dotčený typ výrobku nepokládal za prodaný v běžném obchodním styku, a běžná hodnota pak proto musela být početně zjištěna v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(47)
V případech, kde bylo běžné hodnoty nutno početně zjistit, byly hodnoty početně zjištěny v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení, tj. na základě výrobních nákladů na dotčený typ s připočtením prodejních, správních a režijních nákladů a ziskového rozpětí. Výše prodejních, správních a režijních nákladů byl náklad vzniklý vyvážejícímu výrobci na obdobný výrobek a částka zisku se rovnala průměrnému zisku realizovanému vyvážejícím výrobcem z prodeje obdobného výrobku v běžném obchodním styku.
(48)
V případech, kdy dotčený výrobek byl vyvážen nezávislým odběratelům ve Společenství, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení, jmenovitě na základě skutečně zaplacených nebo splatných vývozních cen.
(49)
V případech, kdy prodej probíhal prostřednictvím dovozce nebo obchodníka ve spojení, byla vývozní cena početně zjištěna na základě cen takového dovozce ve spojení pro další prodej nezávislým odběratelům. Byla provedena úprava o všechny náklady vzniklé mezi aktem dovozu a dalšího prodeje, včetně prodejních, správních a režijních nákladů a přiměřeného ziskového rozpětí, a to v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Odpovídající ziskové rozpětí bylo stanoveno na základě údajů poskytnutých spolupracujícími obchodníky/dovozci, kteří nejsou ve spojení a působí na trhu Společenství.
(50)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Pro účely spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly u činitelů, které ovlivňují ceny a tím srovnatelnost cen. Přiměřeně tomu byla provedena úprava ve všech případech, které byly podle zjištění odůvodněné, s přesnými údaji a podložené důkazy.
(51)
Byla provedena úprava i pro vnitrozemskou a námořní dopravu, pojistné náklady, manipulační a balicí náklady, náklady na úvěry a dovozní cla, které byly odečteny od ceny při dalším prodeji, aby se tak dospělo k ceně ze závodu.
(52)
Dumpingové rozpětí bylo v souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení vypočteno zvlášť pro každého spolupracujícího vyvážejícího výrobce, a to na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozní ceny.
(53)
V případě zemí, kde zjištěná úroveň spolupráce byla vysoká (více než 80 % ze všech množství dovezených do Společenství během OPŠPP nebo příslušného OPŠ), a kde nebylo důvodu předpokládat, že by některý vyvážející výrobce přestal spolupracovat, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni spolupracujícího vyvážejícího výrobce s nejvyšším dumpingovým rozpětím, aby se tak zabezpečila účinnost opatření.
(54)
V případě zemí, kde zjištěná úroveň spolupráce byla nízká (méně než 80 % ze všech množství dovezených do Společenství během OPŠPP nebo příslušného OPŠ), bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno v souladu s článkem 18 základního nařízení, tj. na základě dostupných údajů.
2. Dumping dovozu během období přezkumného šetření - specifická zjištění podle zemí
2.1 Rusko
(55)
V Rusku existují dva vyvážející výrobci, o nichž je známo, že vyrábějí SWR: Severstal-Metiz, Cherepovets (dále jen „SSM“) a BMK, Beloretsk (dále jen „BMK“). Připadá na ně proto 100 % výroby a představují podíl 1,5 % na dovozech na trh Společenství během OPŠPP. Oba výrobci spolupracovali při prozatímním přezkumu, avšak pouze jeden spolupracoval při přezkumném šetření před pozbytím platnosti. Druhý výrobce dal najevo, že spolupracovat při přezkumu před pozbytím platnosti si nepřeje. Namítal, že kromě skutečnosti, že společnost během období prozatímního přezkumu pro Rusko vyvážela do EU pouze malá množství, situace společnosti se po prozatímním přezkumu, který byl zahájen v srpnu 2004 (viz 4. až 7. bod odůvodnění výše), významným způsobem nezměnila.
2.1.1 Částečný prozatímní přezkum platných opatření vůči vyvážejícím výrobcům v Rusku
(56)
Částečné prozatímní přezkumy byly v případě obou známých ruských výrobců pro EU omezeny na úroveň dumpingu. Oba odevzdali dotazníky vyplněné v úplnosti.
(57)
Běžná hodnota byla stanovena v souladu s obecnou metodikou popsanou výše ve 43. a 47. bodě odůvodnění.
(58)
U jednoho ruského vyvážejícího výrobce byla běžná hodnota založena na skutečných domácích cenách v souladu s metodikou stanovenou výše ve 46. bodě odůvodnění. U druhého ruského vyvážejícího výrobce byla běžná hodnota založena hlavně na skutečných domácích cenách, pro některé typy výrobků ji však bylo nutno početně zjistit v souladu s metodikou vyloženou výše ve 47. bodě odůvodnění.
(59)
Pro určení vývozní ceny byly použity všeobecné zásady, podrobně objasněné výše ve 48. a 49. bodě odůvodnění.
(60)
Pokud jde o vývozní prodej do Společenství realizovaný jedním z ruských vyvážejících výrobců prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení se sídlem ve Švýcarsku, byla vývozní cena stanovena na základě cen pro další prodej skutečně zaplacených nebo splatných této společnosti prvním nezávislým kupujícím ve Společenství během období prozatímního přezkumu pro Rusko.
(61)
Je třeba konstatovat, že téměř všechny vývozy uskutečněné jedním ruským vývozcem do Společenství se realizovaly v režimu cenového závazku, který Komise přijala v srpnu 2001. V této souvislosti se určení vývozních cen neomezovalo pouze na zkoumání chování vývozců v minulosti, ale byl také zkoumán pravděpodobný vývoj vývozních cen v budoucnosti. Zejména byla zkoumána otázka, zda existence tohoto závazku ovlivnila výši vývozních cen natolik, že by byly ceny pro stanovení budoucího vývoje vývozu nespolehlivé.
(62)
Rovněž bylo zkoumáno, zda navzdory existenci cenového závazku jsou vývozní ceny účtované vývozcem odběratelům se sídlem ve Společenství spolehlivé a mohou tvořit řádnou základnu pro výpočet dumpingového rozpětí tohoto vývozce pro účely současného šetření. Šetření mělo zejména ukázat, zda běžné vývozní ceny do Společenství nejsou ve vztahu k minimálním dovozním cenám (dále jen „MDC“) uměle nastavené, a zda jsou tedy udržitelné také v budoucnosti. Šetření však ukázalo, že systém používaný ke stanovení kódových čísel výrobku (dále jen „PCN“) pro účely tohoto šetření byl mnohem důmyslnější než klasifikační systém používaný v době, kdy byl v roce 2001 přijat uvedený závazek. To vedlo k závěru, že jakékoli srovnávání mezi PCN pro MDC a cenami v rámci nynějšího šetření by nebylo spolehlivé.
(63)
Bylo provedeno srovnání podle typu mezi vývozními cenami do Společenství a cenami účtovanými třetím zemím. Srovnání ukázalo, že vývozní ceny do třetích zemí byly v průměru podstatně nižší. Byl proto učiněn závěr, že vývozní cenu této společnosti do Společenství nelze v kontextu současného přezkumu použít ke stanovení spolehlivých vývozních cen ve smyslu čl. 2 odst. 8 základního nařízení. Vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici spolehlivé vývozní ceny pro prodeje do EU-15, byly jako zástupné hodnoty těchto vývozních cen použity prodeje do jiných zemí.
(64)
Srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou se řídilo postupem popsaným v 50. bodě odůvodnění.
(65)
Jelikož obchodník ve spojení se sídlem ve Švýcarsku jednoho z ruských vyvážejících výrobců plní funkce obdobné funkcím obchodního zástupce vykonávajícího svou činnost za úplatu formou provize, byla provedena úprava vývozní ceny o provizi v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení. Výše provize byla vypočtena na základě přímého důkazu, který dokládal existenci obchodní přirážky uplatňované v souvislosti se zmíněnými funkcemi.
(66)
Podle čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání váženého průměru běžné hodnoty v členění podle jednotlivých typů s váženým průměrem vývozní ceny odpovídajícího typu dotčeného výrobku.
(67)
Jak je dále objasněno níže ve 104. až 107. bodě odůvodnění, srovnání prokázalo existenci přetrvávajícího dumpingu v případě BMK. V případě SSM prokázalo srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem prodejní ceny do zemí, v nichž neplatil závazek, rovněž existenci přetrvávajícího dumpingu.
(68)
Dumpingové rozpětí BMK, vyjádřené jako procentní podíl čisté ceny franko hranice Společenství před proclením, činilo dle zjištění 36,2 %. Dumpingové rozpětí SSM vyjádřené stejným způsobem činilo dle zjištění 9,7 %.
(69)
Ve světle výsledků dumpingových rozpětí stanovených v rámci prozatímních přezkumných šetření se pokládá za přiměřené pozměnit antidumpingové clo použitelné pro BMK na sazbu 36,2 % a pro SSM na sazbu 9,7 %.
2.1.2 Přezkum před pozbytím platnosti platných opatření vůči vyvážejícím výrobcům v Rusku
(70)
Ze dvou známých výrobců SWR v Rusku spolupracoval při přezkumném šetření před pozbytím platnosti pouze SSM. Podle shromážděných údajů představovala tato společnost téměř 100 % celkových vývozů Ruska do Společenství během OPŠPP. Tato společnost také reprezentovala zhruba 50 % celkové ruské výroby. Vývozy do Společenství byly na nízké úrovni a dosáhly během OPŠPP asi 3 300 tun, což představuje 1,5 % spotřeby EU. Tento zřetelně nízký podíl na trhu nemůže zakrýt skutečnost, že v Rusku je k dispozici velká volná výrobní kapacita. Podíl vývozů do Společenství v kvantitativním vyjádření činil méně než 5 % celkových prodejů spolupracující společnosti. Jak je zmíněno výše v 61. bodě odůvodnění, téměř veškerý vývoz ze strany spolupracující společnosti do Společenství podléhá dohodě o cenovém závazku.
(71)
Vždy, když nebylo pro účely stanovení běžné hodnoty možno použít domácí ceny určitého typu výrobku prodávaného SSM, jelikož se neprodával na domácím trhu v reprezentativních množstvích, bylo nutno použít jinou metodu. Při neexistenci jakékoli jiné přiměřené metody byla použita početně zjištěná běžná hodnota v členění podle typu výrobku, jak ji uvedla SSM a ověřila Komise.
(72)
Pokud jde o výrobní náklady, vznesla SSM připomínku, že nákladová struktura v případě vývozů do EU je odlišná, a to z důvodu odlišných technických norem ve Společenství a na ruském trhu. Podle společnosti musí SWR prodávané na trhu Společenství splňovat požadavky tzv. norem DIN, zatímco v Rusku tento požadavek neplatí. Tabulka se zařazením výrobních nákladů (VN) na SWR prodávané na domácím trhu a do Společenství ukázala, že neexistují významné rozdíly mezi různými typy. U některých typů výrobku byly domácí VN mírně vyšší, u jiných byly VN pro Společenství mírně nižší. Dospělo se proto k závěru, že tento údajný rozdíl nemohl mít na výpočet dumpingu vliv.
(73)
Pokud jde o vývozy do Společenství, výrobce s výjimkou jediné transakce prodával dotčený výrobek přímo ve Společenství bez zasahování jakékoli strany ve spojení. Vývozce předložil důkazy, že tato jedna transakce se netýkala dotčeného výrobku, a proto nebyla při výpočtu brána v úvahu.
(74)
Pro účely zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly u činitelů, které ovlivňují cenu a tím srovnatelnost cen.
(75)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozních cen v členění podle typu výrobku. Toto srovnání prokázalo nepřítomnost dumpingu během období přezkumného šetření před pozbytím platnosti.
(76)
Srovnání údajů týkajících se vývozů do Společenství a poskytnutých vyvážejícími výrobci s celkovým objemem dovozů odvozeným z dovozních statistik Eurostatu ukázalo, že úroveň spolupráce byla vysoká, jelikož spolupracující vyvážející výrobce zhruba představoval veškeré dovozy Společenství z Ruska během OŠ.
2.2 Thajsko
2.2.1 Prozatímní přezkum platných opatření vůči jednomu vyvážejícímu výrobci v Thajsku
(77)
Běžná hodnota byla založena na ceně zaplacené nebo splatné v běžném obchodním styku nezávislými odběrateli na domácím trhu v souladu s čl. 2 odst. 1 základního nařízení. Během období prozatímního přezkumného šetření pro Thajsko prodávala společnost dotčený výrobek přímo konečným uživatelům na domácím trhu. Běžná hodnota byla založena pouze na ziskových prodejích.
(78)
Běžná hodnota byla založena na ceně zaplacené nebo splatné v běžném obchodním styku nezávislými odběrateli na domácím trhu v souladu s čl. 2 odst. 1 základního nařízení.
(79)
Žadatel a spolupracující výrobce Usha Siam vyvezl během období prozatímního přezkumu pro Thajsko do Společenství omezené množství SWR. Tyto vývozy podléhaly cenovému závazku.
(80)
V případě přímého prodeje na trh Společenství byly vývozní ceny založené na ceně zaplacené nebo splatné v běžném obchodním styku nezávislými odběrateli ve Společenství v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(81)
V případě vývozního prodeje prováděného prostřednictvím dovozce ve spojení, Usha Martin UK, byly vývozní ceny početně zjištěny na základě cen, za které byl dovezený výrobek poprvé dále prodán nezávislým odběratelům ve Společenství v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení. Byla provedena úprava o všechny náklady vzniklé mezi aktem dovozu a dalšího prodeje, včetně prodejních, režijních a správních nákladů a zisku realizovaného ve Společenství dovozcem ve spojení během období šetření.
(82)
Bylo provedeno srovnání běžné hodnoty s průměrnou vývozní cenou jednotlivých typů dotčeného výrobku, a to na základě ceny ze závodu a stejné obchodní úrovně. V souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení a pro účely spravedlivého srovnání bylo přihlédnuto k rozdílům u činitelů, na které bylo upozorněno a které prokazatelně ovlivňují ceny a tím srovnatelnost cen. Byly provedeny úpravy o vnitrozemskou a námořní dopravu, pojistné náklady, manipulační a balicí náklady, náklady na úvěry a dovozní cla, které byly odečteny z ceny dalšího prodeje, aby se tak dospělo k ceně ze závodu.
(83)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno v členění podle typu výrobku na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozní ceny na stejné obchodní úrovni. Toto srovnání prokázalo nepřítomnost dumpingu během období prozatímního přezkumného šetření.
2.2.2 Přezkum před pozbytím platnosti platných opatření vůči vyvážejícím výrobcům v Thajsku
(84)
Ze tří známých výrobců SWR v Thajsku spolupracovala při šetření jedna společnost. Podle shromážděných údajů tato společnost představovala téměř 100 % celkového thajského vývozu do Společenství během OPŠPP. Společnost rovněž reprezentovala zhruba 80 % celkové thajské výroby. Během období přezkumného šetření byly vývozy do Společenství na velmi nízké úrovni. Vývozy spolupracující společnosti do Společenství podléhají cenovému závazku.
(85)
Bylo zjištěno, že úplné výrobní náklady na jednotlivé typy vyváženého výrobku byly během OPŠPP vyšší než domácí cena. V důsledku toho nebylo možné stanovit běžnou hodnotu na základě cen zaplacených nebo splatných v běžném obchodním styku nezávislými odběrateli na domácím trhu, v souladu s čl. 2 odst. 1 základního nařízení, pro žádný typ SWR vyvážený thajským spolupracujícím vyvážejícím výrobcem.
(86)
Domácí ceny byly početně zjištěny na základě výrobních, prodejních, režijních a správních nákladů vyvážejícího výrobce a přiměřeného ziskového rozpětí ve výši 5 %, a to na základě čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení a v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(87)
Spolupracující vyvážející výrobce vyvážel dotčený výrobek prostřednictvím společnosti ve spojení se sídlem ve Společenství. V důsledku toho a v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení byly vývozní ceny početně zjištěny na základě cen, za které byl dovezený výrobek poprvé dále prodán nezávislým odběratelům ve Společenství. Byla provedena úprava o všechny náklady vzniklé mezi aktem dovozu a dalšího prodeje, včetně prodejních, režijních a správních nákladů a zisku realizovaného ve Společenství dovážející společností během období přezkumného šetření.
(88)
Bylo provedeno srovnání běžné hodnoty s průměrnou vývozní cenou jednotlivých typů dotčeného výrobku, a to na základě ceny ze závodu a stejné obchodní úrovně. V souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení a pro účely spravedlivého srovnání bylo přihlédnuto k rozdílům u činitelů, na které bylo upozorněno a které prokazatelně ovlivňují ceny a tím srovnatelnost cen. Byly provedeny úpravy o vnitrozemskou a námořní dopravu, pojistné náklady, manipulační a balicí náklady, náklady na úvěry a dovozní cla, které byly odečteny z ceny dalšího prodeje, aby se tak dospělo k ceně ze závodu.
(89)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno v členění podle typu výrobku na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozní ceny na stejné obchodní úrovni. Srovnání prokázalo v porovnání s původním nařízením existenci poměrně nízkého dumpingu během OPŠPP. Vážený průměr dumpingového rozpětí vyjádřený jako procentní podíl z cen CIF na hranice Společenství činil 7,6 %.
2.3 Turecko
(90)
V Turecku existují dva vyvážející výrobci; oba - Celik Halat (dále jen „Halat“) a Has Celik (dále jen „Has“) - spolupracovali při přezkumném šetření před pozbytím platnosti a společnost Has spolupracovala při částečném prozatímním přezkumu týkajícím se její úrovně dumpingu. Na tyto dva výrobce připadá 100 % tureckých vývozů do EU.
2.3.1 Prozatímní přezkum platných opatření vůči jednomu vyvážejícímu výrobci v Turecku
(91)
Připomíná se, že částečný prozatímní přezkum zmíněný výše v 10. bodě odůvodnění se týká jednoho tureckého vývozce, který údajně provádí dumping svých SWR ve Společenství.
(92)
Šetření prokázalo, že většina domácích cen použitých ke stanovení běžné hodnoty u typů výrobku vyvážených dotčeným tureckým vývozcem byla ziskových. Použitá cena tudíž byla cenou zaplacenou nebo splatnou v běžném obchodním styku nezávislými odběrateli na domácím trhu v souladu s čl. 2 odst. 1 základního nařízení.
(93)
Pro některé typy výrobku byla běžná hodnota početně zjištěna na základě vlastních výrobních nákladů výrobce, včetně prodejních, správních a režijních nákladů a přiměřeného ziskového rozpětí ve výši 5 %, v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(94)
Pokud jde o vývozy do Společenství, dotčený turecký výrobce prodával dotčený výrobek přímo ve Společenství bez zasahování jakékoli strany ve spojení. Uvažovaná vývozní cena tudíž byla cenou skutečně zaplacenou nebo splatnou za výrobek prodaný za účelem vývozu ze země vývozu do Společenství v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(95)
Bylo provedeno srovnání běžné hodnoty s průměrnou vývozní cenou jednotlivých typů dotčeného výrobku, a to na základě ceny ze závodu a stejné obchodní úrovně v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Pro účely zajištění spravedlivého srovnání bylo přihlédnuto k rozdílům u činitelů, na které bylo upozorněno a které prokazatelně ovlivňují ceny a tím srovnatelnost cen. Byly provedeny úpravy o vnitrozemskou a námořní dopravu, pojistné náklady, manipulační a balicí náklady, náklady na úvěry a dovozní cla, které byly odečteny z ceny dalšího prodeje, aby se tak dospělo k ceně ze závodu.
(96)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo dumpingové rozpětí stanoveno v členění podle typu výrobku na základě srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým průměrem vývozní ceny na stejné obchodní úrovni. Celkově srovnání prokázalo, že vážený průměr dumpingového rozpětí vyjádřený jako procentní podíl z cen CIF na hranice Společenství činil 0,12 %, tj. dosahoval zanedbatelné úrovně.
2.3.2 Přezkum před pozbytím platnosti platných opatření vůči Turecku
(97)
Po provedení přezkoušení popsaných ve všeobecné metodice ve 46. bodě odůvodnění bylo zjištěno, že pro většinu typů SWR vyvážených jedním tureckým výrobcem do ES bude nutno běžnou hodnotu početně zjistit. Běžná hodnota byla proto vypočtena na základě vlastních výrobních nákladů výrobce včetně přiměřeného ziskového rozpětí ve výši 5 %, v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení.
(98)
Pro druhého výrobce, jak bylo objasněno výše v 92. a 93. bodě odůvodnění, mohly být pro většinu typů výrobku ke stanovení běžné hodnoty použity domácí prodejní ceny. Proto byla běžná hodnota založena na ceně zaplacené nebo splatné v běžném obchodním styku nezávislými odběrateli na domácím trhu v souladu s čl. 2 odst. 1 základního nařízení.
(99)
Pokud jde o vývozy do Společenství, turečtí výrobci prodávali dotčený výrobek přímo ve Společenství bez zasahování jakékoli strany ve spojení. Uvažovaná vývozní cena byla cenou skutečně zaplacenou nebo splatnou za výrobek prodaný za účelem vývozu ze země vývozu do Společenství v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(100)
Bylo provedeno srovnání běžné hodnoty s průměrnou vývozní cenou jednotlivých typů dotčeného výrobku, a to na základě ceny ze závodu a stejné obchodní úrovně. V souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení a pro účely spravedlivého srovnání bylo přihlédnuto k rozdílům u činitelů, na které bylo upozorněno a které prokazatelně ovlivňují ceny a tím srovnatelnost cen. Byly provedeny úpravy o vnitrozemskou a námořní dopravu, pojistné náklady, manipulační a balicí náklady, náklady na úvěry a dovozní cla, které byly odečteny z ceny dalšího prodeje, aby se tak dospělo k ceně ze závodu.
(101)
Srovnání průměrné vývozní ceny s běžnou hodnotou jednotlivých typů dotčeného výrobku prokázalo existenci dumpingu pouze u jednoho vývozce v Turecku a zanedbatelného rozpětí u druhého výrobce (viz 96. bod odůvodnění). Dumpingové rozpětí vyjádřené jako procentní podíl z cen CIF na hranice Společenství činilo pro daného vývozce 33,6 %.
(102)
Je třeba konstatovat, že v případě tohoto vývozce dumpingové rozpětí stanovené během počátečního šetření bylo vysoké (více než 50 %), což vedlo ke clu stanovenému na základě rozpětí újmy v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení. Šetření provedené v rámci současného přezkumu ukazuje, že dumping přetrvává nadále i při menších objemech vývozu, byť na nižší úrovni.
D. TRVALÁ POVAHA ZMĚNĚNÝCH OKOLNOSTÍ
(103)
V souladu s čl. 11 odst. 3 základního nařízení bylo též zkoumáno, zda změněné okolnosti, jejichž existenci odhalily příslušné přezkumy, mohou být trvalé povahy.
(104)
Společnost v současné době podléhá zbytkovému clu stanovenému v sazbě 50,7 % určené během původního šetření na základě údajů platných pro jiného ruského vývozce, jelikož BMK při uvedeném šetření nespolupracovala. Nicméně stávající dumpingové rozpětí, stanovené ve výši 36,2 %, bylo vypočteno na základě údajů platných pro BMK za celé OPŠ.
(105)
Kromě toho neexistovaly žádné známky toho, že úroveň běžné hodnoty nebo vývozní ceny stanovené pro BMK při současném šetření není spolehlivá. Vývozní cena BMK do Společenství během OPŠ byla podle zjištění podobná ceně, za niž vyváží do jiných zemí, kam byla během OPŠ prodána značně vyšší množství.
(106)
Přestože se dumpingové rozpětí zjištěné při OPŠ zakládá na relativně nízkém objemu vývozů SWR do Společenství, existují důvody k závěru, že zjištěné dumpingové rozpětí se zakládá na změněných okolnostech trvalé povahy.
(107)
Je důležité připomenout si, že vývozní ceny SSM do Společenství podléhají cenovému závazku, který se stal použitelným pro vývoz do 10 nových členských států (EU 10), které vstoupily do EU počátkem posledních dvou měsíců období prozatímního přezkumu pro Rusko, konkrétně v květnu 2004. Přestože vývozní ceny účtované odběratelům se sídlem v 15 členských státech tvořících EU před 1. květnem 2004 byly na úrovni stanovené závazkem, prodeje odběratelům v EU-e 10 se podle zjištění uskutečňovaly za ceny nižší úrovně. Dále pak bylo zjištěno, že vývoz do ostatních třetích zemí během období prozatímního přezkumu pro Rusko se uskutečňoval za významně nižší ceny a ve značně větších objemech než v případě vývozů do Společenství.
(108)
Nízký objem vývozů SWR do Společenství dosahovaný SSM během období prozatímního přezkumu pro Rusko nelze přičítat kapacitním omezením, jelikož bylo zjištěno, že společnost má k dispozici významnou volnou výrobní kapacitu. Zdá se proto zjevné, že nízký objem vývozů je výsledkem cen uložených cenovými závazky. To napovídá, že pokud by cenový závazek zanikl, je velmi pravděpodobné, že SSM by prodávala na trhu Společenství větší objemy za nižší (a tedy dumpingové) ceny.
(109)
Jak je uvedeno výše, všechny vývozy - do Společenství i do třetích zemí - byly při této analýze vzaty v úvahu.
(110)
Šetření prokázalo, že SSM má volnou kapacitu, která jí umožňuje významně zvýšit vývozy jak do Společenství, tak do třetích zemí. Pokud, jak je to pravděpodobné, by se SSM pokusila obnovit podíl na trhu Společenství, který měla před uvalením opatření, mohla by toho dosáhnout prodejem za dumpingové ceny na trhu Společenství. Kromě toho byly ceny pro ostatní země v průměru nižší než ceny pro trh Společenství a šetření dospělo k závěru, že dotčený výrobek se do zemí mimo EU prodával za dumpingové ceny.
(111)
Běžná hodnota SSM v rámci OPŠ byla založena na velkém objemu (naprostá většina výroby společnosti) prodaném v běžném obchodním styku na konkurenčním domácím trhu. To ukazuje, že úroveň běžné hodnoty zjištěná při současném šetření je trvalé povahy.
(112)
V důsledku toho se má za to, že při neexistenci antidumpingových opatření by vývozní objemy SSM do Společenství prudce stouply a vývozní ceny by se významně snížily. Činí se proto závěr, že údajně změněné okolnosti týkající se vývozních cen SSM nelze odůvodněně pokládat za změny trvalé povahy.
(113)
Prozatímní přezkumné šetření prokázalo, že vývozy do Společenství uskutečňované spolupracujícím thajským vývozcem se neděly za dumpingové ceny. Bylo také zjištěno, že vývozní ceny účtované thajským vývozcem do Společenství byly podobné cenám účtovaným stranám se sídlem v dalších třetích zemích, kam se prodávala větší množství.
(114)
Navíc bylo zjištěno, že thajský vývozce vybudoval svou distribuční síť a dodával SWR širšímu okruhu odběratelů ve zbytku světa. Byly zřízeny prodejní dceřiné společnosti v Austrálii, Singapuru a Spojených státech. Malý objem vývozu SWR společnosti Usha do Společenství nelze proto přičítat omezením kapacity, jelikož společnost fakticky žádnou volnou kapacitu nemá.
(115)
Po úvaze se má za to, že při neexistenci antidumpingových opatření (tj. současného cenového závazku), by se objemy vyvážené společností Usha do Společenství nijak významně nezvýšily a vývozní ceny společnosti by prakticky nebyly ovlivněny. Na základě výše uvedených skutečností a zvážení lze učinit závěr, že při neexistenci významné volné kapacity a s přihlédnutím k tomu, že společnost se při vývozu převážně zaměřuje na několik jiných vývozních trhů než na trh Společenství, přičemž tamější vývozní ceny jsou výrazně vyšší než ceny na trhu Společenství, lze změněné okolnosti týkající se společnosti Usha pokládat za změny trvalé povahy.
(116)
Dovozy SWR pocházejících z Turecka do Společenství od roku 2005 významně vzrostly. V té době prozatímní přezkum dospěl k závěru, že při neexistenci dumpingu je přiměřené zrušit opatření v míře, v níž se týkají žadatele - tureckého vývozce.
(117)
Nynější prozatímní přezkum v případě téhož výrobce potvrdil, že jeho vývozy do Společenství se uskutečňovaly v cenách, u nichž nebyl zjištěn dumping. Navíc bylo zjištěno, že výrobní kapacita společnosti byla ve srovnání se spotřebou Společenství omezená. V důsledku toho lze učinit závěr, že změna okolností zjištěná při prozatímním přezkumu je trvalé povahy.
(118)
Výrobci spolupracující při tomto šetření představují prakticky veškeré dovozy do EU z dotčených zemí. Zkoumání toho, zda by bylo pravděpodobné, že by dumping přetrvával, pokud by byla opatření zrušena, se proto do značné míry opíralo o údaje, které poskytli tito spolupracující vyvážející výrobci. Zejména bylo zkoumáno chování spolupracujících vyvážejících výrobců při tvorbě cen vůči dalším vývozním trhům, jejich výroba, výrobní kapacita a zásoby.
(119)
Pro účely určení, zda existuje pravděpodobnost přetrvávání dumpingu, prostudovala Komise stávající situaci dotčených zemí a stran dotčených šetřením. V relevantních případech Komise rovněž věnovala pozornost možné existenci dumpingu vývozů do Společenství. Byla také zpracována analýza chování při tvorbě cen, výroby a výrobní kapacity dalších vyvážejících výrobců v zemích dotčených šetřeními. Tato analýza byla založena na shromážděných údajích o trhu, které poskytlo výrobní odvětví Společenství a vyvážející výrobci, na dovozních statistikách Eurostatu a na dostupných vývozních statistikách dotčených zemí.
(120)
SSM se podařilo během období přezkumného šetření před pozbytím platnosti navýšit výrobu o 7 % ve srovnání s rokem 2005.
(121)
Zatímco výrobní kapacita zůstávala během posuzovaného období stabilní, průměrné využití kapacity v Rusku dosahovalo podle zjištění za období přezkumného šetření zhruba 60 až 65 %. Lze tudíž učinit závěr, že vyvážející výrobci v Rusku mají kapacity ke zvýšení svého vývozu na trh Společenství v případě, že by opatření byla zrušena.
(122)
Kromě toho se celková kapacita Ruska, pokud jde o dotčený výrobek, odhaduje přibližně na úrovni celkové spotřeby EU během OPŠPP, konkrétně na 220 000 tun. Vzhledem k tomu, že ruský trh není schopen takový objem nabídky absorbovat, mohou se ruští výrobci v případě zrušení opatření rozhodnout přesměrovat tuto volnou kapacitu do Společenství za dumpingové ceny.
(123)
V 61. a 62. bodě odůvodnění bylo objasněno, že s ohledem na existenci cenového závazku se vývozy do Společenství neuskutečňovaly na dumpingové úrovni. Bylo rovněž doloženo, že MDC stanovené při cenovém závazku ovlivňovaly tvorbu cen dotčené ruské společnosti na trhu Společenství. Byl proto učiněn závěr, že vývozní cena do Společenství není spolehlivá ve smyslu čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(124)
Ceny do třetích zemí byly tudíž posouzeny jako spolehlivější, jelikož během OPŠPP nebyly předmětem žádného omezování.
(125)
Během OPŠPP také byly ruské vývozní ceny do třetích zemí obecně nižší než cenová úroveň ve Společenství. Proto je v případě zrušení opatření pravděpodobné, že ruští vývozci by exportovali SWR do Společenství ve velkých objemech a za ceny nižší než odpovídající současnému cenovému závazku. V důsledku toho se jeví jako pravděpodobné, že by došlo k obnovení dumpingu, pokud by byla platná antidumpingová opatření zrušena. Toto platí zejména z hlediska nynější situace, pokud jde o cenový závazek.
(126)
Chování ruských vývozců a vliv cenového závazku na úroveň vývozních cen do Společenství, převládající nižší úroveň cen ve třetích zemích a velká dostupná volná výrobní kapacita jsou jasnými známkami toho, že ruští výrobci by se v případě zrušení opatření pravděpodobně znovu vrátili na trh Společenství s významnými objemy za dumpingové ceny.
(127)
Thajský spolupracující výrobce je dominantním výrobcem v Thajsku a představuje významný podíl, konkrétně zhruba 80 %, instalované výrobní kapacity a skutečné výroby SWR v Thajsku. Šetření prokázalo, že tento výrobce vyráběl při plném využití kapacity a že druzí dva známí thajští výrobci na trhu Společenství prakticky nepůsobí a nemají ani k dispozici žádné větší výrobní kapacity.
(128)
Šetření prokázalo, že i v případě, kdy by spolupracující vyvážející výrobce prodával na trhu Společenství za dumpingové ceny, byly by objemy jeho prodejů extrémně nízké. Na základě celosvětového vývozu této společnosti bylo usouzeno, že společnost se zaměřuje více na několik dalších vývozních trhů než na trh Společenství, jmenovitě na USA, Singapur, Indonésii, Austrálii, Japonsko a Malajsii. V těchto zemích byly dokonce zřízeny prodejní dceřiné společnosti.
(129)
Spolupracující vyvážející výrobce respektoval cenový závazek a s ohledem na současné vysoké tržní ceny prodával často v cenách nad sjednané minimální ceny. Neexistují žádné další thajské společnosti, které by vyvážely dotčený výrobek na trh Společenství.
(130)
Během OPŠPP byl objem prodejů společnosti Usha do zbytku světa významně vyšší než prodeje do Společenství, a to bez ohledu na skutečnost, že úroveň vývozních cen do Společenství byla v průměru o 9,5 % vyšší než ve zbytku světa.
(131)
Na základě výše uvedených skutečností a úvah je nepravděpodobné, že spolupracující vyvážející výrobce v Thajsku bude vyvážet na trh Společenství velké objemy, a to ani v případě zrušení opatření. Druzí dva thajští výrobci podle všeho nemají zřízenou žádnou mezinárodní distribuční síť, která by jim umožňovala agresivně vstoupit na trh Společenství a získat na něm podíl.
(132)
Podle údajů shromážděných během šetření zůstávala výrobní kapacita během období, jež bylo předmětem šetření, nezměněná a využití kapacit se zvyšovalo. Bylo zjištěno, že v důsledku toho obě turecké společnosti dosáhly zhruba 90 % své výrobní kapacity. V Turecku neexistují žádné další společnosti vyrábějící SWR.
(133)
Kromě toho bylo zjištěno, že podíl dumpingových dovozů z Turecka (od společnosti Celik Halat) na trh Společenstvá je menší než 0,5 %, z čehož 10 % dokonce ani nekonkuruje výrobě Společenství, jelikož se týkají typů výrobku, které nejsou výrobním odvětvím Společenství vyráběny. Jelikož bylo zjištěno, že se společnost Has nedopouští dumpingu, byl tržní podíl dumpingových dovozů z Turecka velmi nízký. Proto jen malý podíl dovozů z Turecka představuje dumping a konkuruje přímo výrobnímu odvětví Společenství.
(134)
Po zvážení výše uvedených argumentů je nepravděpodobné, že by spolupracující vyvážející výrobci vyváželi na trh Společenství velké objemy, a to ani v případě zrušení opatření. Vzhledem k tomu tedy neexistuje žádná pravděpodobnost obnovení nebo přetrvávání dumpingu.
E. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ ÚJMY
1. Vymezení výroby Společenství a výrobního odvětví Společenství
(135)
SWR vyrábí 29 výrobců ve Společenství a výroba podle zjištění dosahovala během OPŠPP asi 202 000 tun.
(136)
Podobně jako při původním šetření bylo zjištěno, že někteří výrobci ve Společenství dotčený výrobek dovážejí. Dovážená množství jsou nicméně zanedbatelná ve srovnání s jejich vlastní výrobou (méně než 1 % jejich objemu výroby) a neexistovaly žádné dovážené výrobky pocházející z dotčených zemí. Byl proto učiněn závěr, že neexistuje žádné opodstatnění pro vyloučení těchto výrobců z vymezení výroby Společenství.
(137)
SWR vyráběná těmito 29 výrobci ve Společenství proto představuje celkovou výrobu ve Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(138)
Žádost o prozatímní přezkum a přezkum před pozbytím platnosti byla podpořena 22 výrobci ve Společenství; ti všichni souhlasili, že budou při šetření spolupracovat. Bylo zkoumáno, zda tito spolupracující výrobci představují významný podíl na celkové výrobě dotčeného výrobku ve Společenství a bylo zjištěno, že na tyto výrobce připadá 87 % celkové výroby dotčeného výrobku ve Společenství během OPŠPP i různých období prozatímních přezkumných šetření.
(139)
Bylo proto usouzeno, že 22 spolupracujících a podporujících výrobců ve Společenství představuje výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení. Dále se zde na ně proto odkazuje jako na „výrobní odvětví Společenství“.
2. Situace na trhu Společenství
2.1 Spotřeba na trhu Společenství
(140)
Spotřeba Společenství byla stanovena na základě těchto údajů:
-
objemy prodejů výrobců ve Společenství tvořících výrobní odvětví Společenství,
-
odhady prodejů dalších výrobců na trhu Společenství na základě údajů poskytnutých v rámci žádosti,
-
údaje Eurostatu o dovozech dotčeného výrobku z dotčených zemí i ze třetích zemí.
(141)
V období mezi rokem 2003 a OPŠPP vzrostla spotřeba Společenství o více než 46 000 tun, tedy o 26 %, a dosáhla celkového objemu spotřeby více než 222 000 tun během OPŠ.
Tabulka 1
2003
2004
2005
OPŠPP
Spotřeba Společenství
(v tunách)
176 438
195 363
214 529
222 456
Index
100
111
122
126
2.2 Vývoj dovozů a cenového podbízení z Ruska
2.2.1 Objemy, tržní podíl a ceny dovozů z Ruska
(142)
Objemy a tržní podíly dovozů dotčeného výrobku z Ruské federace se vyvíjely způsobem uvedeným v následující tabulce.
Tabulka 2
2003
2004
2005
OPŠPP
Objem dovozů
(v tunách)
2 198
1 844
2 908
3 323
Index
100
84
132
151
Podíl na trhu
1,2 %
0,9 %
1,4 %
1,5 %
Index
100
75
117
125
(143)
Během posuzovaného období vzrostly dovozy z Ruské federace o 51 %, a to z 2 198 tun v roce 2003 na 3 323 tuny během OPŠPP. Podíl dovozů na spotřebě Společenství se v tomto mezidobí zvýšil z 1,2 % na 1,5 %, tedy o 25 %.
(144)
Přístup, kterým se řídil výpočet cenového podbízení, je v tomto případě shodný s přístupem popsaným ve 136. až 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Cena na hranice Společenství účtovaná dotčenými vývozci byla srovnána podle jednotlivých typů s cenami ze závodu výrobního odvětví Společenství. Výsledek tohoto srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl na cenách ze závodu výrobního odvětví Společenství.
(145)
Úroveň ceny účtované ze strany SSM odběratelům se sídlem ve Společenství byla s největší pravděpodobností ovlivňována závazkem přijatým v kontextu původního nařízení. Přesto byla zjištěna významná úroveň podbízení ve výši 49 %.
(146)
S ohledem na výše uvedená zjištění se zdá, že relativně nízký podíl ruských vývozů na trhu je nepochybně vyvolán platnými antidumpingovými opatřeními vůči Rusku. Vzhledem k úrovni ruských cen a velkému rozsahu dumpingu v současnosti zjištěnému v případě Ruska je vysoce pravděpodobné, že velké volné kapacity, které jsou v této zemi k dispozici, by mohly být snadno využity ke zvýšení vývozů na trh Společenství.
2.3 Objemy, podíly na trhu a ceny dovozů z ostatních zemí dotčených tímto přezkumem
(147)
Připomíná se, že ve 131. a 134. bodě odůvodnění se dospělo k závěru, že neexistuje žádné riziko obnovení dumpingu u dovozů SWR pocházejících z Thajska a Turecka. Trendy dovozů dotčeného výrobku z ostatních zemí dotčených tímto přezkumem byly prozkoumány rovněž. Objemy dovozů a podíly na trhu u ostatních zemí dotčených tímto přezkumem se vyvíjely takto:
Tabulka 3
2003
2004
2005
OPŠPP
Thajsko
Objem dovozů
(v tunách)
368
160
86
118
Z toho dumpingové dovozy
0
Podíl na trhu celkem
0,21 %
0,08 %
0,04 %
0,05 %
Turecko
Objem dovozů
(v tunách)
2 248
2 223
4 246
4 805
Z toho dumpingové dovozy
1 089
Podíl na trhu celkem
1,27 %
1,11 %
1,98 %
2,16 %
(148)
Tabulka ukazuje, že dovozy z Thajska byly během posuzovaného období objemově nevýznamné, s podílem na trhu ve výši 0,1 % během OPŠPP.
(149)
Celkové dovozy z Turecka vzrostly z 2 248 tun na 4 805 tun od roku 2003 do konce OPŠPP, čili o 113 %. Ve smyslu podílu na trhu se téměř zdvojnásobily, a sice z 1,3 % na 2,2 %. Přesto v poměru k celkové velikosti trhu Společenství nebyly objemy dovozů z Turecka příliš významné.
(150)
Je však třeba konstatovat, že hlavní vyvážející výrobce v Turecku má nulovou sazbu cla vztahující se na jeho vývoz. To možná tomuto vyvážejícímu výrobci umožnilo zvýšit svůj prodej do EU v relativně vysokých cenách.
(151)
Přístup, kterým se řídil výpočet cenového podbízení, je v tomto případě shodný s přístupem popsaným ve 136. až 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Cena na hranice Společenství účtovaná dotčenými vývozci byla srovnána podle jednotlivých typů s cenami ze závodu výrobního odvětví Společenství. Výsledek tohoto srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl na cenách ze závodu výrobního odvětví Společenství.
(152)
Přes výše uvedené úvahy a závěry bylo u dumpingových dovozů z Turecka zjištěno cenové podbízení v rozsahu 24 %, přičemž úroveň podbízení u dovozů pocházejících z Thajska dosahovala podle zjištění zhruba 1 %.
2.4 Objemy a podíly na trhu u dovozů z dalších zemí dotčených antidumpingovými opatřeními, avšak nedotčených tímto přezkumem
(153)
Připomíná se, že jsou uložena antidumpingová opatření na ocelová lana a kabely pocházející z Čínské lidové republiky, Indie, Jižní Afriky a Ukrajiny. Tato antidumpingová opatření byla platná po celé posuzované období:
Tabulka 4
2003
2004
2005
OPŠPP
Čínská lidová republika
Dovozy (v tunách)
1 545
3 374
6 581
7 560
Index
100
218
426
489
Průměrná cena (EUR/tuna)
1 088
1 120
1 063
947
Podíl na trhu
0,9 %
1,7 %
3,1 %
3,4 %
Indie
Dovozy (v tunách)
4 218
4 832
6 551
6 108
Index
100
115
155
145
Průměrná cena (EUR/tuna)
902
1 036
1 130
1 123
Podíl na trhu
2,3 %
2,5 %
3,1 %
2,7 %
Jižní Afrika
Dovozy (v tunách)
184
795
577
941
Index
100
433
314
512
Průměrná cena (EUR/tuna)
1 303
1 471
1 584
1 573
Podíl na trhu
0,1 %
0,4 %
0,3 %
0,4 %
Ukrajina
Dovozy (v tunách)
1 222
1 438
1 149
776
Index
100
118
94
63
Průměrná cena (EUR/tuna)
866
712
752
662
Podíl na trhu
0,7 %
0,7 %
0,5 %
0,3 %
Celkem tun
6 785
10 978
16 177
16 012
Podíl na trhu celkem
3,7 %
5,6 %
7,5 %
7,2 %
(154)
Stojí za povšimnutí, že dovozy ze zemí v režimu antidumpingových opatření během posuzovaného období významně vzrostly, jednak ve smyslu objemu, kde došlo ke zvýšení o 135 %, jednak ve smyslu podílu na trhu, kde během téhož období došlo ke zvýšení ze 3,7 % na 7,2 %.
2.5 Objemy a podíly na trhu u dovozů z dalších zemí nedotčených žádnými antidumpingovými opatřeními
(155)
Dovozy z dalších třetích zemí se vyvíjely následujícím způsobem.
Tabulka 5
2003
2004
2005
OPŠPP
Celkem objemy (v tunách) z toho:
42 486
54 983
58 843
61 271
Index
100
129
138
144
Jižní Korea
22 400
32 121
34 634
36 408
Index
100
143
155
163
Malajsie
4 836
4 426
5 123
6 642
Index
100
92
106
137
Severní Korea
150
1 626
2 212
3 324
Index
100
1 084
1 475
2 216
(156)
Dovozy ze zemí nepodléhajících antidumpingovým opatřením se během posuzovaného období zvýšily zhruba o 19 000, čili o 44 %. Převážná část těchto dovozů pochází z Jižní Koreje.
3. Hospodářská situace výrobního odvětví Společenství
3.1 Předběžné poznámky
(157)
Vzhledem k velkému počtu výrobců ve Společenství, kteří tvoří výrobní odvětví Společenství, bylo rozhodnuto provést výběr vzorku výrobců ve Společenství v souladu s článkem 17 základního nařízení, jak je vyloženo výše ve 20. a 21. bodě odůvodnění. Pět výrobců ve Společenství, kteří byli zařazeni do vzorku, bylo vybráno proto, že představují největší reprezentativní objem výroby, který lze přešetřit v rámci vymezeného času. Jsou uvedeni výše ve 26. bodě odůvodnění.
(158)
Údaje o újmě uvedené níže se proto opírají jednak o zjištění učiněná na úrovni těchto do vzorku zařazených výrobců ve Společenství, jednak o zjištění učiněná na úrovni 22 výrobců tvořících výrobní odvětví Společenství. Pro účely jednoznačnosti je výslovně uváděno, kdy se údaje o faktorech újmy týkají informací získaných ze vzorku. Pokud takový odkaz není uveden, znamená to, že údaje byly získány od 22 výrobců ve Společenství tvořících výrobní odvětví Společenství.
3.2 Výroba, instalovaná výrobní kapacita a míra využití kapacity
(159)
Tabulka 6
2003
2004
2005
OPŠPP
Výroba (v tunách)
149 957
148 536
161 611
176 119
Index
100
99
108
117
Instalovaná výrobní kapacita (v tunách)
229 066
229 654
245 343
247 833
Index
100
100
107
108
Míra využití kapacity
65 %
65 %
66 %
71 %
Index
100
99
101
109
(160)
Během posuzovaného období vzrostla výroba celého výrobního odvětví Společenství zhruba o 26 000 tun, čili o 17 %. Toto zvýšení je nutno posuzovat z hlediska spotřeby Společenství, která vzrostla o 46 000 tun, čili o 26 %, a nárůstu vývozu výrobního odvětví Společenství během téhož období.
(161)
Zvýšení výroby bylo rovněž iniciováno nárůstem výrobní kapacity o 8 %, která tak během OPŠPP dosáhla téměř 248 000 tun.
(162)
Míra využití kapacity zůstávala během prvních let posuzovaného období poměrně stabilní. Nicméně během OPŠPP v důsledku nárůstu výroby míra využití kapacity vzrostla ze zhruba 65 % na více než 70 %.
3.3 Zásoby - údaje shromážděné ze vzorku
Tabulka 7
2003
2004
2005
OPŠPP
Zásoby (v tunách)
11 565
10 236
11 465
12 652
Index
100
89
99
109
Zásoby jako % z celkových prodejů
20 %
17 %
18 %
18 %
(163)
Stav zásob zůstával během posuzovaného období poměrně stabilní, zvláště v poměru k prodejům.
3.4 Objem prodejů a podíl na trhu spotřeby Společenství a růst
Tabulka 8
2003
2004
2005
OPŠPP
Objem prodejů (v tunách)
107 032
106 542
112 687
116 625
Index
100
100
105
109
Podíl na trhu spotřeby Společenství
60,7 %
54,5 %
52,5 %
52,4 %
Index
100
90
87
86
Růst obratu prodeje (v tis. EUR)
217 912
230 267
262 495
297 009
Index
100
106
120
136
(164)
Objem prodejů výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství zůstával v absolutním vyjádření během posuzovaného období poměrně stabilní. Během OPŠPP byl zaznamenán nárůst objemu prodejů o 9 %, tento výkon je však nutno posuzovat z hlediska vývoje spotřeby Společenství, která se zvýšila o 26 %.
(165)
Z pohledu vývoje spotřeby Společenství a přes rostoucí objem prodejů se podíl výrobního odvětví na trhu Společenství během posuzovaného období značně snížil. Výrobní odvětví Společenství za toto období ztratilo více než 8 procentních bodů z podílu na spotřebě Společenství.
(166)
Celkový obrat prodejů výrobního odvětví Společenství vzrostl během posuzovaného období o 36 %. To je nutno primárně posuzovat ve světle nárůstu prodejních cen za tunu, v němž se především odrážejí vyšší náklady a nákupní ceny surovin.
3.5 Prodejní ceny a faktory ovlivňující ceny ve Společenství - údaje shromážděné ze vzorku
Tabulka 9
2003
2004
2005
OPŠPP
Průměrná prodejní cena
(EUR/tuna)
1 902
2 058
2 170
2 142
Index
100
108
114
113
Průměrná pořizovací cena surovin (válcovaný drát)
(EUR/tuna)
511
559
662
734
Index
100
109
129
143
(167)
Průměrná prodejní cena výrobního odvětví Společenství na trhu Společenství se během posuzovaného období zvýšila o 240 EUR/tuna, čili o 13 %. Šetření prokázalo, že to bylo jednoznačně odrazem nárůstu cen surovin, především ocelového válcovaného drátu. Nákupní pořizovací cena válcovaného drátu se zvýšila během posuzovaného období o 223 EUR/tuna, čili o 43 % ve srovnání s pořizovací cenou na počátku posuzovaného období.
(168)
Jeden z výrobců zařazených do vymezení výrobního odvětví Společenství podle zjištění nakupoval suroviny, včetně válcovaného drátu, od stran ve spojení („vertikálně integrované ocelářské skupiny“). Bylo proto zkoumáno, zda ceny dodavatelů ve spojení účtované výrobcům ve Společenství byly v souladu s cenami účtovanými dodavatelem ve spojení nezávislým odběratelům. Bylo zjištěno, že ceny účtované výrobcům ve Společenství byly v souladu s cenami pro nezávislé odběratele a že uvedené zvýšení rovněž odráží všeobecné zvýšení cen ocele během posuzovaného období. Byl proto učiněn závěr, že průměrné pořizovací ceny surovin nakupovaných výrobci ve Společenství, kteří jsou vertikálně integrováni, je rovněž třeba zahrnout do výpočtů.
3.6 Zaměstnanost a mzdy - údaje shromážděné ze vzorku
Tabulka 10
2003
2004
2005
OPŠPP
Zaměstnanci
1 023
999
1 064
1 087
Index
100
98
104
106
Mzdy / zaměstnanec (v EUR)
33 943
36 674
37 987
38 348
Index
100
108
112
113
Mzdy na vyrobenou tunu
606
634
614
592
Index
100
105
101
98
(169)
Vzhledem k výše zmíněnému zvýšenému objemu výroby a prodejů se během posuzovaného období zvýšil počet zaměstnanců ve výrobním odvětví Společenství o 6 %.
(170)
Během posuzovaného období vzrostly také mzdové náklady na zaměstnance, a to v souladu s všeobecným růstem mezd během tohoto období. Bylo však zjištěno, že průměrné mzdové náklady na vyrobenou tunu bylo možno během posuzovaného období mírně snižovat.
3.7 Produktivita - údaje shromážděné ze vzorku
Tabulka 11
2003
2004
2005
OPŠPP
Vyrobená tuna / zaměstnanec
56
58
62
65
Index
100
103
110
116
(171)
Úroveň produktivity zaznamenaná pro výrobní odvětví Společenství během posuzovaného období výrazně vzrostla. To dokazuje, že výrobní odvětví je schopné přizpůsobovat se situaci na trhu Společenství.
3.8 Rozsah skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(172)
Pokud jde o dopad rozsahu skutečného dumpingového rozpětí na výrobní odvětví Společenství, nelze tento dopad s ohledem na objem a ceny dovozů z dotčených zemí pokládat za zanedbatelný.
3.9 Ziskovost, návratnost investic a pohyb peněžních prostředků - údaje shromážděné ze vzorku
Tabulka 12
2003
2004
2005
OPŠPP
Zisk z prodejů ve Společenství
-0,1 %
+0,4 %
+4,6 %
+5,3 %
Návratnost celkových aktiv
-18,8 %
+14,1 %
+26 %
+24,4 %
Peněžní tok (jako % z celkových prodejů)
+0,1 %
+1,2 %
+4,3 %
+6,2 %
(173)
Vzhledem k pozitivnímu vývoji ziskovosti během posuzovaného období vykazovaly během téhož období pozitivní trendy také peněžní toky a návratnost aktiv. Po mírné ztrátě v roce 2003 dokázalo výrobní odvětví Společenství pomalu, leč vytrvale zvyšovat své zisky, jak ve vztahu k prodejům, tak ve vztahu ke svým aktivům. Tento výkon lze pravděpodobně přičítat výraznému zvýšení produktivity.
(174)
Nicméně se připomíná, že tato situace se může prudce změnit v důsledku vysokých úrovní cen oceli, které převládají na trhu, ovšem zvláště tehdy, pokud by se povolilo zrušení antidumpingových opatření a byl by umožněn vstup velkých objemů dumpingových dovozů na trh.
Tabulka 13
2003
2004
2005
OPŠPP
Investice
46 570
43 158
51 362
56 538
Index
100
93
110
121
3.10 Investice a schopnost získávat kapitál - údaje shromážděné ze vzorku
(175)
Úroveň investic zaznamenaná na úrovni společností ve vzorku se během posuzovaného období zvýšila o 21 % a je třeba ji posuzovat s přihlédnutím ke zvýšení výrobní kapacity.
(176)
Žádný z výrobců ve Společenství neohlásil konkrétní problémy týkající se jeho schopnosti získávat kapitál.
3.11 Závěr o hospodářské situaci výrobního odvětví Společenství
(177)
Šetření prokázalo, že od uložení antidumpingových opatření na SWR dokázalo výrobní odvětví Společenství svou hospodářskou situaci zlepšovat. Bylo možno navýšit většinu faktorů újmy, jako je objem prodejů, výroba a výrobní kapacita a produktivita. Tohoto výkonu bylo dosaženo na prudce rostoucím trhu, kde se během posuzovaného období zvýšila spotřeba o 26 %.
(178)
Skutečnost, že výrobní odvětví Společenství ztratilo podíl na trhu, však ukazuje, že nemohlo plně využívat výhod této pozitivní situace na trhu Společenství.
(179)
Šetření také prokázalo, že výrobní odvětví Společenství bylo schopno zlepšovat svou celkovou finanční situaci. Zvýšení prodejních cen o 13 % během OPŠPP umožnilo výrobnímu odvětví dosáhnout ziskovosti, a to navzdory významnému nárůstu cen surovin. V důsledku toho se během posuzovaného období zlepšila také návratnost aktiv a pohyb peněžních prostředků. Byl proto učiněn závěr, že ačkoli se situace výrobního odvětví Společenství ve srovnání s obdobím předcházejícím uložení opatření zlepšila, zůstává nadále křehká.
4. Vývozní aktivity výrobního odvětví Společenství - údaje shromážděné ze vzorku
Tabulka 14
2003
2004
2005
OPŠPP
Vývozní prodeje (v tunách)
8 475
11 870
10 618
13 374
Index
100
140
125
157
% z celkových prodejů
15 %
21 %
19 %
22 %
Průměrná cena
(EUR/tuna)
2 123
2 302
2 835
3 063
Index
100
108
134
144
(180)
Vývozní výkonnost do vzorku zařazeného výrobního odvětví Společenství se během posuzovaného období výrazně zlepšila. Vývozní prodeje během posuzovaného období vzrostly o 57 %. Vývozní prodeje se také zvýšily v poměru k celkovým prodejům, a to z 15 % na 22 %.
(181)
Průměrná cena na tunu u vývozních prodejů je rovněž výrazně vyšší než průměrná cena u prodejů na trhu Společenství (viz 167. bod odůvodnění). Vyšší ceny SWR při vývozu plynou z toho, že tyto výrobky jsou sofistikovanější, vyvolávají vyšší pořizovací ceny surovin a vyšší výrobní náklady. Bez ohledu na vyšší výrobní náklady přispěla vývozní výkonnost výrobního odvětví Společenství významně k celkové ziskovosti výrobního odvětví Společenství.
5. Závěr k pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy
(182)
Šetření prokázalo, že volné kapacity dostupné pro Rusko jsou značné a že neexistují žádné zjevné důvody, které by bránily aktivaci těchto kapacit v případě pozbytí platnosti opatření. Navíc je pravděpodobné, že ruští výrobci přesměrují podstatný objem svého nynějšího prodeje ze třetích zemí do Společenství, kde převládají vyšší ceny. Uvedená množství by byla dohromady podstatná a šlo by o proces usnadňovaný existencí dobře zavedených distribučních kanálů ve Společenství pro ruské vývozy.
(183)
Kromě toho byly pozorovány významné rozsahy dumpingu a podbízení, skutečnost, že podbízení funguje zřejmě jako nejnižší práh cen, a dále, že nízká úroveň cen praktikovaná při ruském vývozu do jiných třetích zemí ukazuje na to, že by se uskutečňovaly výše zmíněné podstatně vyšší objemy vývozů do Společenství za dumpingové ceny, které by se pohybovaly významně pod cenami a náklady výrobního odvětví Společenství.
(184)
Spojený efekt takových objemů a cen by pravděpodobně vedl k významnému zhoršení stále ještě křehké situace výrobního odvětví Společenství. Bez ohledu na to, zda by výrobní odvětví Společenství na tuto věc reagovalo propadem prodejů (a tedy i výroby), snížením cen nebo obojím, nastalo by podstatné finanční zhoršení a obnovily by se obtíže, které byly zjištěny před uložením původních opatření.
(185)
Na tomto základě se činí závěr, že existuje jednoznačná pravděpodobnost obnovení dumpingu působícího újmu v případě, že by bylo umožněno pozbytí platnosti antidumpingových opatření na dovozy SWR pocházející z Ruské federace.
F. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ
1. Předběžné poznámky
(186)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo prošetřeno, zda by zachování stávajících antidumpingových opatření bylo v rozporu se zájmem Společenství jako celku. Určení zájmu Společenství bylo založeno na vyhodnocení všech různých souvisejících zájmů. Současné šetření analyzuje situaci, kdy antidumpingová opatření již byla zavedena, a umožňuje vyhodnotit jakýkoli nepřiměřený negativní dopad současných antidumpingových opatření na dotčené strany.
(187)
Na tomto základě bylo zkoumáno, zda navzdory závěrům o pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení dumpingu působícího újmu existují přesvědčivé důvody, které by vedly k závěru, že zachování opatření v tomto zvláštním případě není v zájmu Společenství.
2. Zájem výrobního odvětví Společenství
(188)
Jak bylo objasněno výše, existuje jednoznačná pravděpodobnost obnovení dumpingu působícího újmu, pokud by byla zrušena opatření platná pro ruské vývozce.
(189)
Připomíná se, že při tomto šetření s Komisí spolupracovalo a svou podporu zachování opatření vyjádřilo nejméně 22 výrobců ve Společenství, kteří reprezentují přibližně 87 % celkové výroby SWR ve Společenství.
(190)
Zachování antidumpingových opatření na dovoz z dotčených zemí by posílilo možnosti výrobního odvětví Společenství udržet a dokonce posílit jeho stávající situaci. Existuje jednoznačná pravděpodobnost obnovení dumpingu působícího újmu v podstatných objemech, které výrobní odvětví Společenství pravděpodobně nebude schopno unést. Výrobní odvětví Společenství by proto nadále mělo požívat výhody ze zachování stávajících antidumpingových opatření, zejména proto, že existují také opatření proti dovozům ocelových lan a kabelů pocházejících z ČLR, Indie, Jižní Afriky a Ukrajiny.
3. Zájem dovozců
(191)
V prozatímním nařízení (202. bod odůvodnění) bylo objasněno, že pro distribuci SWR ve Společenství je charakteristická existence významného počtu dovozců a obchodníků. Přesto, ačkoli žádost o nynější přezkum před pozbytím platnosti obsahovala seznam 32 dovozců a obchodníků, kteří byli všichni kontaktováni, spolupracovali při šetření pouze tři dovozci, z nichž pouze u jednoho dovozce bylo zjištěno dovážení dotčeného výrobku.
(192)
Hlavní činnost tohoto dovozce se skutečně soustředila na SWR (v rozmezí 55 % až 85 %) a bylo zjištěno, že jeho finanční výkonnost není nijak vážně ovlivňována platnými opatřeními.
4. Zájem dodavatelů
(193)
Jak bylo podrobněji objasněno ve 197. a 198. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, hlavní surovinou používanou při výrobě SWR je průmyslový ocelový drát, který se vyrábí z ocelového válcovaného drátu.
(194)
Bylo zjištěno, že někteří výrobci SWR ve Společenství jsou vertikálně integrováni, tj. že mají dodavatele průmyslového ocelového drátu ve spojení. Dva výrobci ve spojení odpověděli na dotazy týkající se cen surovin (viz výše 168. bod odůvodnění) a žádný dodavatel surovin, který není ve spojení, se nepřihlásil.
(195)
Bez ohledu na pozici dodavatele surovin ve spojení či nikoli vůči výrobnímu odvětví Společenství je v případě těchto dodavatelů ve Společenství zjevné, že by významně utrpěli, pokud by bylo umožněno pozbytí platnosti opatření, a že by v důsledku toho poklesl objem prodejů výrobního odvětví Společenství. Lze proto učinit jednoznačný závěr, že zachování antidumpingových opatření by bylo v zájmu dodavatelů surovin ve Společenství.
5. Zájem uživatelů
(196)
Komise přímo kontaktovala 21 uživatele SWR ve Společenství, avšak ani jeden uživatel se nepřihlásil a nespolupracoval při šetření.
(197)
Na tomto základě byl po úvaze učiněn závěr, že tito uživatelé nemají žádné přesvědčivé důvody proti zachování antidumpingových opatření.
6. Závěr o zájmu Společenství
(198)
S přihlédnutím ke všem uvedeným faktorům se činí závěr, že neexistují žádné přesvědčivé důvody proti zachování stávajících antidumpingových opatření.
G. ZÁVAZKY
(199)
Jak je uvedeno výše ve 2. bodě odůvodnění, Komise přijala nabídku závazku ze strany SSM rozhodnutím 2001/602/ES ze dne 26. července 2001. Prozatímní přezkum ukázal, že od přijetí závazku v roce 2001 se významně změnil sortiment výroby SSM.
(200)
V rámci závazku byly vyráběné SWR rozděleny do velkého počtu typů výrobku s výraznými cenovými rozdíly u každého typu. Přezkumné šetření potvrdilo, že společnost měla velké problémy s náležitou klasifikací jednotlivých typů výrobku v souladu s podmínkami závazku. Částečně to bylo způsobeno omezenými možnostmi účetního systému, který neumožňoval náležité rozlišování jednotlivých typů SWR. Podobné problémy již byly zjištěny při sledování závazku a byly důvodem pro zaslání písemného upozornění.
(201)
Proto byl učiněn závěr, že závazek je ve své stávající podobě neúčinný a musí být rozhodnutím Komise odvolán.
(202)
Oba ruští vývozci nabídli závazek v příslušné lhůtě po poskytnutí konečných informací, avšak žádný z nich nenabídl přijatelný závazek ve lhůtě podle čl. 8 odst. 2 základního nařízení, tj. závazek, který by zohlednil zjištění přezkumů a který by rozdělil jednotlivé výrobky do přijatelných kategorií s omezenými cenovými rozdíly.
(203)
Vzhledem k tomu, že informace týkající se odvolání závazku byly poskytnuty v pozdějším stadiu řízení, mělo by být oběma ruským vývozcům výjimečně umožněno dokončit plnění závazku po uplynutí obvyklých lhůt, avšak během deseti kalendářních dnů od vstupu tohoto nařízení v platnost. V případě potřeby může Komise navrhnout odpovídající změnu tohoto nařízení.
H. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(204)
Všem stranám byly sděleny podstatné skutečnosti, úvahy a povinnosti, na jejichž základě byl přijat záměr doporučit zachování existujících opatření na dovozy z Ruska a pozměnit tam, kde je to odůvodněné, úroveň těchto opatření. Stranám byla po podání informací též poskytnuta lhůta pro předložení připomínek a požadavků. Žádné z obdržených připomínek nebyly povahy, která by vedla ke změně výše uvedených závěrů.
(205)
Z výše uvedeného vyplývá, že podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení je nutno antidumpingová opatření vůči dovozům SWR pocházejících z dotčených zemí zachovat pro Rusko a zrušit pro Turecko a Thajsko.
I. CLA
(206)
S ohledem na závěry ohledně přetrvávání dumpingu, pravděpodobnosti obnovení újmy a zájmu Společenství je nutno potvrdit antidumpingová opatření na dovozy SWR pocházejících z Ruska, aby se tak zamezilo obnovení újmy působené výrobnímu odvětví Společenství dumpingovými dovozy.
(207)
S ohledem na zjištění z prozatímních přezkumů, která se týkají dvou ruských společností, se pokládá za přiměřené pozměnit antidumpingové clo použitelné pro BMK na sazbu 36,2 % a pro SSM na sazbu 9,7 %.
(208)
Avšak s přihlédnutím ke zjištěním týkajícím se Turecka a vzhledem k tomu, že nic nenasvědčuje možnému obnovení dumpingu v budoucnosti, je třeba zrušit antidumpingová opatření týkající se dovozů SWR pocházejících z této země.
(209)
Dále pak s přihlédnutím ke zjištěním týkajícím se Thajska, tj. neexistenci dumpingu během období prozatímního přezkumu pro Thajsko, a vzhledem k tomu, že nic nenasvědčuje možnému obnovení dumpingu v budoucnosti, je třeba zrušit antidumpingová opatření vůči dovozům SWR pocházejících z této země,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovozy železných nebo ocelových lan a kabelů, včetně uzavřených lan, kromě lan a kabelů z nerezavějící oceli, s největším rozměrem příčného průřezu větším než 3 mm, též s připojenými tvarovkami, kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98 (kódy TARIC 7312108111, 7312108112, 7312108119, 7312108190, 7312108311, 7312108312, 7312108319, 7312108390, 7312108511, 7312108512, 7312108519, 7312108590, 7312108911, 7312108912, 7312108919, 7312108990, 7312109811, 7312109812, 7312109819 a 7312109890) pocházejících z Ruské federace.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Společenství před proclením se pro výrobky uvedené v odstavci 1 a vyrobené společnostmi uvedenými níže stanoví takto:
Společnost
Sazba cla
(%)
Doplňkový kód TARIC
Joint Stock Company Beloretsk Iron & Steel Works
1 Blukhera Street, Beloretsk, Republic of Bashkortostan, 453500, Rusko
36,2
A694
Closed Joint Stock Company Severstal-Metiz
162600 Ul. 50-letiya Oktyabrya 1/33, Cherepovets, Vologda Region, Russia
9,7
A217
Všechny ostatní společnosti
50,7
A999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Antidumpingové řízení týkající se dovozů železných nebo ocelových lan a kabelů, včetně uzavřených lan, kromě lan a kabelů z nerezavějící oceli, s největším rozměrem příčného průřezu větším než 3 mm, též s připojenými tvarovkami, kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98 pocházejících z Thajska a Turecka se ukončuje a antidumpingová opatření uložená pro tyto země nařízením (ES) č. 1601/2001 se zrušují.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 30. října 2007.