RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1198/2006
af 27. juli 2006
om Den Europæiske Fiskerifond
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 36 og 37,
under henvisning til forslag fra Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
EF-fiskerflådens udvikling skal reguleres, især i overensstemmelse med de afgørelser, som Rådet og Kommissionen skal træffe i henhold til kapitel II i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (4).
(2)
Den fælles fiskeripolitiks mål bør være at sikre en bæredygtig udnyttelse af de levende akvatiske ressourcer og akvakulturen som led i en bæredygtig udvikling, idet der på en afbalanceret måde tages hensyn til de miljømæssige, økonomiske og sociale aspekter.
(3)
Den fælles fiskeripolitik omfatter bevarelse, forvaltning og udnyttelse af de levende akvatiske ressourcer og akvakulturen og forarbejdning og afsætning af fiskerivarer og akvakulturprodukter, for så vidt disse aktiviteter udøves på medlemsstaternes område eller i EF-farvande eller af EF-fiskerfartøjer eller borgere i medlemsstaterne.
(4)
I henhold til traktatens artikel 33, stk. 2, skal der tages hensyn til erhvervets særlige karakter, der følger af sektorens sociale struktur og af de strukturelle og naturbetingede forskelle mellem de forskellige områder der har med fiskeri at gøre.
(5)
Den del af den fælles fiskeripolitik, der vedrører bæredygtig udvikling, har været integreret i strukturfondsbestemmelserne siden 1993. Den bør videreføres ved hjælp af Den Europæiske Fiskerifond (i det følgende benævnt »EFF«) inden for rammerne af en bæredygtig udvikling.
(6)
Det væsentligste mål for denne forordning, nemlig den fælles fiskeripolitiks bestemmelser om bæredygtig udvikling, kan ikke i tilstrækkelig grad realiseres af medlemsstaterne på grund af strukturproblemerne i forbindelse med udviklingen af fiskeriet og de begrænsede finansielle midler, som medlemsstaterne har til rådighed i det udvidede EU, og kan derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan ved hjælp af flerårig finansiering af relevante prioriterede akser. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(7)
Den fælles fiskeripolitik og dermed EFF skal omfatte Fællesskabets prioriterede mål for bæredygtig udvikling, som blev fastlagt i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 og i Göteborg den 15. og 16. juni 2001.
(8)
Ved programmeringen bør EFF koordineres med de øvrige fonde, der har med bæredygtig udvikling at gøre, og med strukturfondene og andre fællesskabsfonde.
(9)
EFF's virksomhed og de aktiviteter, den er med til at finansiere, bør være forenelige med de øvrige fællesskabspolitikker og i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen.
(10)
Fællesskabets indsats bør supplere medlemsstaternes indsats eller søge at støtte denne indsats. Partnerskabet bør styrkes for at sikre en betydelig værditilvækst. Dette partnerskab vedrører - under fuld hensyntagen til medlemsstaternes nationale bestemmelser og praksis - regionale, lokale og andre offentlige myndigheder samt andre relevante organer, herunder dem, som er ansvarlige for miljøet og for at fremme ligestilling mellem mænd og kvinder, arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer samt andre organer. Alle partnere bør inddrages i forberedelsen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af bistanden.
(11)
I henhold til traktatens artikel 274 skal medlemsstaterne samarbejde med Kommissionen for at sikre, at principperne om forsvarlig økonomisk forvaltning overholdes. Denne forordning fastsætter derfor betingelserne for, at Kommissionen kan udøve sine beføjelser med henblik på at gennemføre Den Europæiske Unions almindelige budget.
(12)
For at EFF's aktiviteter kan blive effektive og gennemskuelige, bør medlemsstaternes og Fællesskabets ansvarsområder fastlægges helt præcist. Ansvarsområderne bør fastlægges for hver programmerings-, overvågnings-, evaluerings- og kontrolfase. Det bør primært være medlemsstaternes ansvar at iværksætte og kontrollere bistanden, uden at dette i øvrigt indskrænker Kommissionens beføjelser.
(13)
I henhold til traktatens artikel 2 og 3 skal uligheder tilstræbes fjernet og ligestilling mellem mænd og kvinder fremmes.
(14)
Kommissionen bør efter en objektiv og gennemsigtig metode foretage en vejledende fordeling af de disponible forpligtelsesbevillinger med en overvejende koncentration omkring de områder, der er omfattet af konvergensmålet.
(15)
De disponible EFF-bevillinger bør indekseres med en fast procentsats med henblik på programmeringen.
(16)
For at øge EF-midlernes løftestangseffekt ved så vidt muligt at fremme anvendelsen af private finansieringskilder og for at tage større hensyn til projekternes rentabilitet bør støtten fra EFF diversificeres og støttesatserne differentieres for at fremme Fællesskabets interesser, tilskynde til anvendelse af en lang række forskellige finansieringskilder og begrænse tilskuddene fra EFF ved at tilskynde til anvendelse af passende støtteformer.
(17)
For at styrke den strategiske side af den fælles fiskeripolitik i tråd med Fællesskabets prioriteter for bæredygtig udvikling af fiskeriet og akvakulturen bør medlemsstaterne efter en dialog med Kommissionen vedtage en national strategiplan vedrørende alle relevante aspekter af den fælles fiskeripolitik.
(18)
For at imødekomme behovet for forenkling og decentralisering bør der gennemføres programmering og økonomisk forvaltning helt og holdent på det operationelle programs og de prioriterede aksers niveau, da programtillæg og EF-støtterammer afskaffes.
(19)
Programmeringssystemet bør forenkles. EFF's aktiviteter bør derfor udmøntes i et operationelt program pr. medlemsstat i overensstemmelse med dens nationale struktur. Programmeringen skal omfatte perioden fra 1. januar 2007 til 31. december 2013.
(20)
Rådets vedtagelse af flerårige genopretnings- og forvaltningsplaner er en absolut prioritet, og de bør ledsages af planer for justering af fiskeriindsatsen, der finansieres af EFF.
(21)
Hvis en fiskeriaftale mellem Fællesskabet og et tredjeland ikke forlænges, eller hvis der sker kraftig nedskæring i fiskerimulighederne i henhold til en international aftale eller anden ordning, bør der også indføres flerårige planer for forvaltning af fiskeriindsatsen med henblik på at tilpasse EF-fiskerflåden til de nye forhold.
(22)
Fiskeriindsatsen bør kunne justeres i forbindelse med medlemsstaternes eller Kommissionens vedtagelse af hasteforanstaltninger, jf. artikel 7 og 8 i forordning (EF) nr. 2371/2002.
(23)
Fiskeriindsatsen bør også kunne justeres i forbindelse med vedtagelse af nationale ordninger for udtagning af fartøjer som led i de forpligtelser, der er fastsat i artikel 11-16 i forordning (EF) nr. 2371/2002.
(24)
EF-fiskerflådens størrelse bør justeres, så den bliver tilpasset de disponible ressourcer, som der er adgang til.
(25)
Der bør fastsættes bestemmelser for støtte til investeringer om bord, især for at tage hensyn til nødvendigheden af at omstrukturere EF-fiskerflåden, ved at der ydes støtte til fiskere og fartøjsejere til at udskifte motorer med nye motorer med samme eller mindre motoreffekt.
(26)
Der bør desuden fastsættes særlige bestemmelser for at tage hensyn til den særlige situation for kystfiskeri af mindre omfang.
(27)
I forbindelse med gennemførelsen af omstrukturering af EF-fiskerflåden er der behov for socioøkonomiske ledsageforanstaltninger.
(28)
Der bør fastsættes detaljerede regler for godtgørelser og kompensation til fiskere og ejere af fiskerfartøjer i tilfælde af midlertidigt ophør med fiskerivirksomhed.
(29)
Det er af vital betydning for fiskerisektoren, at der opnås en bæredygtig ligevægt mellem de akvatiske ressourcer og udnyttelsen af dem under hensyntagen til de miljømæssige virkninger. Der bør derfor vedtages passende foranstaltninger ikke blot for at beskytte fødekæden, men også for at tilgodese akvakulturen og forarbejdningsindustrien.
(30)
Der bør fastsættes nærmere regler for støtte til akvakultur, indlandsfiskeri, forarbejdning og afsætning af fiskerivarer og akvakulturprodukter, samtidig med at det sikres, at disse sektorer bevarer deres økonomiske levedygtighed. Der bør derfor opstilles et begrænset antal prioriterede mål for bistand og strukturstøtten bør rettes til akvakultur, indlandsfiskeri, forarbejdning og afsætning af fiskerivarer og akvakulturprodukter mod mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder med prioritet til mikrovirksomheder og små virksomheder.
(31)
Foranstaltninger af almen interesse med et bredere sigte end de foranstaltninger, som sædvanligvis træffes af private virksomheder bør også støttes af EFF.
(32)
For at mindske den fælles fiskeripolitiks samfundsøkonomiske konsekvenser er det nødvendigt at indføre ledsageforanstaltninger i form af lokale udviklingsstrategier for bæredygtig udvikling af fiskeriområderne.
(33)
I betragtning af de mange forskellige forhold, der gør sig gældende, og de mange forskellige områder i hele Fællesskabet, bør politikken for udvikling af fiskeriområderne indgå i en integreret plan, der er baseret på en relevant områdestrategi og tilpasset de lokale forhold, ligesom den bør være så decentraliseret som muligt og bør begunstige lokale aktører og være baseret på lokalt forankrede tiltag, åbne mulighed for tiltag i mindre målestok, og sikre væsentlig deltagelse af aktører fra den private sektor.
(34)
EFF bør ved hjælp af teknisk bistand støtte evalueringer, undersøgelser og udveksling af erfaringer for at lette gennemførelsen af det operationelle program og fremme nyskabende metoder og fremgangsmåder med henblik på en enkel og gennemsigtig iværksættelse.
(35)
Medlemsstaternes iværksættelse af EFF's aktiviteter, som sker ved delt forvaltning, bør ske med tilstrækkelige garantier for de nærmere bestemmelser for og kvaliteten af iværksættelsen, resultaterne og evalueringen af aktiviteterne og forsvarlig økonomisk forvaltning og kontrol heraf.
(36)
Der bør gennemføres en bedre og grundigere evaluering, for at EFF's aktiviteter kan blive mere effektiv og få større gennemslagskraft. Medlemsstaternes og Kommissionens ansvarsområder og de bestemmelser, der skal sikre, at evalueringen er pålidelig, bør derfor fastlægges.
(37)
For at sikre, at partnerskabet kommer til at fungere effektivt, og at Fællesskabets bistand fremmes på passende vis, bør der sørges for mest mulig information og offentlig omtale. De myndigheder, der er ansvarlige for forvaltningen af bistanden, bør også være ansvarlige for dette aspekt og for at holde Kommissionen underrettet om de trufne foranstaltninger.
(38)
Der bør fastsættes lofter for de offentlige bidrag til hver aktivitet.
(39)
Det vil endvidere være hensigtsmæssigt at indføre lofter for EFF's bidrag i forbindelse med den samlede offentlige udgift for hver prioriteret akse.
(40)
Med henblik på en effektiv og korrekt gennemførelse bør det fastlægges, hvilke forpligtelser medlemsstaterne har i forbindelse med forvaltnings- og kontrolsystemer, godkendelse af udgifter og forebyggelse, afsløring og korrektion af uregelmæssigheder og overtrædelser af fællesskabsretten. Med hensyn til forvaltning og kontrol er det navnlig nødvendigt at opstille retningslinjer, efter hvilke medlemsstaterne forsikrer, at systemerne er indført og fungerer tilfredsstillende.
(41)
Medlemsstaterne bør træffe passende foranstaltninger for at sikre, at forvaltnings- og kontrolsystemet funger tilfredsstillende. Med henblik herpå udpeges en forvaltningsmyndighed, en godkendelsesmyndighed og en revisionsmyndighed for hvert operationelt program, og deres ansvarsområder bør fastlægges. Disse ansvarsområder bør primært omfatte forsvarlig økonomisk gennemførelse, tilrettelæggelse af evaluering, godkendelse af udgifter, revision og overholdelse af fællesskabsretten. Kommissionen og de nationale myndigheder bør regelmæssigt mødes for at overvåge bistanden.
(42)
Det bør fastsættes, at overvågningsudvalget er en instans, der er udpeget af medlemsstaten for at sikre kvaliteten ved gennemførelsen af det operationelle program.
(43)
Indikatorer og rapporter om gennemførelsen er vigtige for overvågningen, og de bør fastlægges nærmere, så de på pålidelig måde kan afspejle forløb og kvalitet ved gennemførelsen af det operationelle program.
(44)
Der bør etableres et tættere samarbejde mellem medlemsstaterne og Kommissionen om finanskontrol, uden at dette dog indskrænker Kommissionens beføjelser på dette område.
(45)
Reglerne og procedurerne for forpligtelser og betalinger bør forenkles, så man sikrer en jævn cash flow. Gennemførelsen af det operationelle program vil kunne fremskyndes, hvis der ydes en forfinansiering på 7 % af EFF's bidrag.
(46)
Ud over at suspendere betalinger, hvis der konstateres en alvorlig mangel i forvaltnings- og kontrolsystemerne, skal der være foranstaltninger, som tillader den anvisningsbemyndigede ved delegation at standse betalingerne, hvor det er godtgjort, at der er et klart underskud med hensyn til sund forvaltning af disse systemer, eller som tillader Kommissionen at foretage fradrag i betalingerne, hvis den pågældende medlemsstat ikke har gennemført alle udestående foranstaltninger i en berigtiget handlingsplan.
(47)
For at sikre en forsvarlig forvaltning af Fællesskabets midler bør overslagene over og gennemførelsen af udgifterne forbedres. Medlemsstaterne bør derfor med regelmæssige mellemrum sende Kommissionen deres overslag over anvendelsen af Fællesskabets midler, og forsinkelser i den finansielle gennemførelse bør medføre, at forskuddet skal tilbagebetales, og at de budgetmæssige forpligtelser automatisk frigøres.
(48)
Afslutningsprocedurerne bør forenkles således, at de medlemsstater, der måtte ønske det, i overensstemmelse med en ordning, de vælger, delvis kan afslutte deres operationelle program for så vidt angår gennemførte aktiviteter. Der bør udarbejdes passende rammer herfor.
(49)
De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne forordning bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (5) efter forvaltningsproceduren i afgørelsens artikel 4. I visse tilfælde kan det dog af hensyn til effektiviteten være, at den i afgørelsens artikel 3 fastsatte rådgivningsprocedure er den mest hensigtsmæssige.
(50)
Der bør fastsættes detaljerede overgangsbestemmelser, der skal forberede den nye programmering straks efter denne forordnings ikrafttrædelse, og som sikrer, at støtten til medlemsstaterne ikke afbrydes, mens man afventer vedtagelsen af det operationelle program -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
AFSNIT I
MÅL OG GENERELLE BESTEMMELSER OM STØTTE
KAPITEL I
Anvendelsesområde og definitioner
Artikel 1
Anvendelsesområde
Ved denne forordning oprettes Den Europæiske Fiskerifond (i det følgende benævnt »EFF«), og der fastsættes rammebestemmelser for Fællesskabets støtte til bæredygtig udvikling af fiskerisektoren, fiskeriområderne og indlandsfiskeriet.
Artikel 2
Geografisk anvendelsesområde
1. Denne forordnings foranstaltninger gælder i hele Fællesskabet.
2. Uanset stk. 1 udvælger medlemsstaterne på grundlag af kriterierne i artikel 43, stk. 3 og 4, de områder, der er berettiget til støtte til bæredygtig udvikling af fiskeriområder, jf. afsnit IV, kapitel IV, om bæredygtig udvikling af fiskeriområder.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning anvendes følgende definitioner:
a)
»fiskerisektor«: den økonomiske sektor, der omfatter al produktion, forarbejdning og afsætning af fiskerivarer og akvakulturprodukter
b)
»fisker«: en person, der udøver erhvervsfiskeri om bord på et operationelt fiskerfartøj, jf. medlemsstatens regler herfor
c)
»fiskerfartøj«: et fartøj som omhandlet i artikel 3, litra c), i forordning (EF) nr. 2371/2002
d)
»akvakultur«: opdræt eller dyrkning af akvatiske organismer ved hjælp af metoder, der skal øge produktionen af de pågældende organismer ud over, hvad det naturlige miljø giver mulighed for; organismerne forbliver en fysisk eller juridisk persons ejendom i hele opdrætnings- eller dyrkningsfasen, indtil de er høstet
e)
»fiskeriområde«: et område med kyst eller søbred eller med damme eller en flodmunding, hvor en stor del af befolkningen er beskæftiget inden for fiskerisektoren
f)
»mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder«: mikrovirksomheder, små eller mellemstore virksomheder som defineret i Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (6)
g)
»operationelt program«: et dokument, der er udarbejdet af medlemsstaten og godkendt af Kommissionen, og som omfatter et sammenhængende sæt prioriterede akser, der skal løses med støtte fra EFF
h)
»programmering«: den tilrettelæggelse, beslutningstagning og finansiering, der finder sted i flere faser for over en flerårig periode at gennemføre Fællesskabets og medlemsstaternes fælles indsats for at realisere EFF's prioriterede mål
i)
»prioriteret akse«: en af prioriteterne i et operationelt program, herunder en gruppe af foranstaltninger, der er sammenhængende og har specifikke målelige mål
j)
»foranstaltning«: et sæt aktiviteter til gennemførelse af en prioriteret akse
k)
»aktivitet«: et projekt, der udvælges efter kriterier fastlagt af overvågningsudvalget og gennemføres af en eller flere modtagere, hvilket gør det muligt at realisere målene inden for den prioriterede akse, det vedrører
l)
»modtager«: en fysisk eller juridisk person, som i sidste instans er modtager af den offentlige støtte
m)
»offentlige udgifter«: ethvert offentligt tilskud til finansiering af aktiviteter, der hidrører fra statens budget, regionale og lokale myndigheders budgetter, De Europæiske Fællesskabers budget og alle lignende udgifter. Ethvert tilskud til finansiering af aktiviteter, der hidrører fra offentligretlige organer eller sammenslutninger af en eller flere regionale eller lokale myndigheder eller et eller flere offentligretlige organer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (7) betragtes som et offentligt tilskud
n)
»konvergensmål«: mål for foranstaltninger til fordel for de mindst udviklede medlemsstater og regioner i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1260/1999 (8)
o)
»formål uden for konvergensmålet«: mål som omfatter de medlemsstater og regioner, der ikke er støtteberettigede ifølge konvergensmålet i litra n)
p)
»bemyndiget organ«: ethvert offentligt eller privat organ eller tjeneste, der handler under en forvaltnings- eller attesteringsmyndigheds ansvar eller udfører opgaver på dennes vegne i forhold til støttemodtagere, der gennemfører aktiviteter
q)
»uregelmæssighed«: enhver overtrædelse af en fællesskabsbestemmelse, som kan tilskrives en økonomisk beslutningstagers handling eller undladelse, der skader eller vil kunne skade Den Europæiske Unions almindelige budget ved afholdelse af en uretmæssig udgift over det almindelige budget.
KAPITEL II
Mål og opgaver
Artikel 4
Mål
Formålet med støtten under EFF er at:
a)
støtte den fælles fiskeripolitik for at sikre, at de levende akvatiske ressourcer udnyttes, og støtte akvakulturen, således at der tilvejebringes økonomisk, miljømæssig og social bæredygtighed
b)
fremme en bæredygtig balance mellem ressourcerne og EF-fiskerflådens fiskerikapacitet
c)
fremme en bæredygtig udvikling af indlandsfiskeriet
d)
styrke driftsstrukturernes konkurrenceevne og udviklingen af økonomisk levedygtige virksomheder i fiskerisektoren
e)
fremme beskyttelsen og styrkelsen af miljøet og naturressourcerne, hvor det vedrører fiskerisektoren
f)
tilskynde til bæredygtig udvikling og forbedring af livskvaliteten i områder med aktiviteter i fiskerisektoren
g)
fremme ligestilling mellem mænd og kvinder ved udviklingen af fiskerisektoren og fiskeriområderne.
Artikel 5
Opgaver
EFF yder støtte til fiskerisektoren. De foranstaltninger, der iværksættes i henhold til denne forordning, skal bidrage til at nå de generelle mål i traktatens artikel 33 og de mål, der er opstillet som en del af den fælles fiskeripolitik. De ledsager og supplerer om nødvendigt de øvrige fællesskabsinstrumenter og -politikker.
KAPITEL III
Støtteprincipper
Artikel 6
Komplementaritet, sammenhæng og overensstemmelse
1. Støtten fra EFF skal supplere nationale, regionale og lokale foranstaltninger, der integrerer Fællesskabets prioriteter.
2. Kommissionen og medlemsstaterne sørger for, at der er sammenhæng mellem EFF's støtte og Fællesskabets politikker, prioriteter og aktiviteter, og at den supplerer Fællesskabets øvrige finansielle instrumenter. Denne sammenhæng og komplementaritet anføres navnlig i det operationelle program.
3. Aktiviteter, der finansieres af EFF, skal være i overensstemmelse med traktaten og retsakter udstedt i henhold til denne.
4. I overensstemmelse med deres respektive ansvar sikrer Kommissionen og medlemsstaterne samordningen af støtten fra EFF og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 (9), Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF), Samhørighedsfonden og andre af Fællesskabets finansielle instrumenter.
5. De aktiviteter, der finansieres af EFF, må ikke medføre en forøgelse af fiskeriindsatsen.
Artikel 7
Statsstøtte
1. Traktatens artikel 87, 88 og 89 gælder for støtte, som medlemsstaterne yder til virksomheder i fiskerisektoren, jf. dog nærværende artikels stk. 2.
2. Traktatens artikel 87, 88 og 89 gælder ikke for tilskud fra medlemsstaterne til aktiviteter, som medfinansieres af EFF, og som indgår i et operationelt program.
3. Nationale bestemmelser om offentlig finansiering ud over denne forordnings bestemmelser, jf. stk. 2, behandles som en helhed i henhold til stk. 1.
Artikel 8
Partnerskab
1. EFF's mål forfølges i tæt samarbejde (i det følgende benævnt »partnerskab«) mellem Kommissionen og den enkelte medlemsstat. Medlemsstaterne tilrettelægger i overensstemmelse med gældende nationale regler og fremgangsmåder et partnerskab med de myndigheder og organer, som den udpeger, herunder bl.a.:
a)
de kompetente regionale og lokale myndigheder og andre offentlige myndigheder
b)
økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter
c)
ethvert andet relevant organ.
2. Medlemsstaterne sørger for en bred og effektiv inddragelse af alle relevante organer i overensstemmelse med nationale regler og fremgangsmåder under hensyn til behovet for at fremme ligestilling mellem mænd og kvinder og bæredygtig udvikling ved integrering af miljøbeskyttelse og miljøforbedring.
3. Partnerskabet gennemføres i fuld overensstemmelse med de enkelte partneres respektive institutionelle, juridiske og finansielle beføjelser, som fastlagt i stk. 1.
4. Partnerskabet omfatter forberedelse, gennemførelse, overvågning og evaluering af de operationelle programmer. Medlemsstaterne inddrager alle relevante partnere i de forskellige programmeringsfaser inden for den frist, der er fastsat for hver fase.
5. Hver medlemsstat gennemfører en høring om den nationale strategiplan efter de nærmere fastsatte ordninger, som den finder mest hensigtsmæssige.
Artikel 9
Proportionalitet
1. Medlemsstaten bærer ansvaret for at gennemføre et operationelt program. Dette ansvar udøves på det rette territoriale niveau i overensstemmelse med hver enkelt medlemsstats egne institutionelle ordninger og denne forordning.
2. De midler, som Kommissionen og medlemsstaterne tager i anvendelse, kan variere afhængigt af den samlede størrelse af de offentlige udgifter, der afsættes til det operationelle program. Midlerne kan især variere i forbindelse med evaluering, kontrol og Kommissionens deltagelse i det overvågningsudvalg, der er omhandlet i artikel 63, samt i forbindelse med de årlige rapporter om gennemførelsen af de operationelle programmer.
Artikel 10
Delt forvaltning
1. Det fællesskabsbudget, der afsættes til EFF, gennemføres ved delt forvaltning mellem medlemsstaterne og Kommissionen i henhold til artikel 53, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (10), bortset fra den tekniske bistand, jf. artikel 46, stk. 1, i nærværende forordning, der gennemføres af Kommissionen ved direkte forvaltning.
Princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning finder anvendelse i overensstemmelse med artikel 48, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.
2. Kommissionen udøver sine beføjelser til at gennemføre Den Europæiske Unions almindelige budget på følgende måder:
a)
Kommissionen kontrollerer, at der findes forvaltnings- og kontrolsystemer i medlemsstaterne, og at de fungerer, jf. artikel 70 og 73.
b)
Kommissionen afbryder betalingsfristen eller suspenderer alle eller en del af udbetalingerne i henhold til artikel 88 og 89, såfremt de nationale forvaltnings- og kontrolsystemer svigter, og anvender enhver anden fornøden finansiel korrektion efter procedurerne i artikel 98 og 99.
c)
Kommissionen kontrollerer tilbagebetalingen af forskud og frigør automatisk budgetmæssige forpligtelser i henhold til artikel 81, stk. 2, og artikel 90-94.
3. Bestemmelserne i afsnit II, anden del, i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 gælder for støtte fra EFF.
Artikel 11
Ligestilling mellem mænd og kvinder
Medlemsstaterne og Kommissionen sikrer, at ligestilling mellem mænd og kvinder og integrering af kønsaspektet fremmes på EFF's forskellige gennemførelsesstadier, herunder udformnings-, iværksættelses-, overvågnings- og evalueringsstadiet.
Medlemsstaternes sørger for at fremme aktiviteter, som forbedrer kvinders rolle inden for fiskeriet.
KAPITEL IV
Finansiel ramme
Artikel 12
Midler og koncentration
1. De midler, der er til rådighed til forpligtelser fra EFF for perioden 2007-2013, andrager 3 849 mio. EUR i 2004-priser med den årlige fordeling, der er vist i bilag I.
2. 0,8 % af de midler, der er omhandlet i stk. 1, afsættes til teknisk bistand for Kommissionen, jf. artikel 46, stk. 1.
3. Med henblik på programmering og efterfølgende opførelse i Den Europæiske Unions almindelige budget indekseres de beløb, der er omhandlet i stk. 1, med 2 % årligt.
4. De budgetmidler, der er omhandlet i stk. 1, men ikke afsat i henhold til stk. 2, fordeles således, at der opnås en betydelig koncentration i de regioner, der er støtteberettigede i henhold til konvergensmålet.
Artikel 13
Maksimal overførsel
1. For at bidrage til målene om en rimelig koncentration af samhørighedsmidlerne på de mindst udviklede regioner og medlemsstater og om at mindske de gennemsnitlige uligheder i pr. capita-støtten som følge af udligning, skal den maksimale overførsel fra fondene omhandlet i stk. 2, til hver enkelt medlemsstat i henhold til nærværende forordning være som følger:
-
for medlemsstater med en gennemsnitlig BNI (KKS) pr. indbygger for 2001-2003 på under 40 % af gennemsnittet i EU-25: 3,7893 % af BNP
-
for medlemsstater med en gennemsnitlig BNI (KKS) pr. indbygger for 2001-2003 på mindst 40 %, men under 50 % af gennemsnittet i EU-25: 3,713 5 % af BNP
-
for medlemsstater med en gennemsnitlig BNI (KKS) pr. indbygger for 2001-2003 på mindst 50 %, men under 55 % af gennemsnittet i EU-25: 3,6188 % af BNP
-
for medlemsstater med en gennemsnitlig BNI (KKS) pr. indbygger for 2001-2003 på mindst 55 %, men under 60 % af gennemsnittet i EU-25: 3,5240 % af BNP
-
for medlemsstater med en gennemsnitlig BNI (KKS) pr. indbygger for 2001-2003 på mindst 60 %, men under 65 % af gennemsnittet i EU-25: 3,4293 % af BNP
-
for medlemsstater med en gennemsnitlig BNI (KKS) pr. indbygger for 2001-2003 på mindst 65 %, men under 70 % af gennemsnittet i EU-25: 3,3346 % af BNP
-
for medlemsstater med en gennemsnitlig BNI (KKS) pr. indbygger for 2001-2003 på mindst 70 %, men under 75 % af gennemsnittet i EU-25: 3,2398 % af BNP
-
derefter reduceres den maksimale overførsel med 0,09 procentpoint af BNP for hver stigning på 5 procentpoint i den gennemsnitlige BNI (KKS) pr. indbygger for 2001-2003 sammenlignet med gennemsnittet i EU-25.
2. De i stk. 1 omhandlede lofter omfatter de samlede årlige tildelinger til en medlemsstat fra EFF i henhold til denne forordning og fra EFRU, ESF og Samhørighedsfonden i henhold til forordning (EF) nr. 1083/2006, herunder EFRU-bidraget til finansiering af de grænseoverskridende aspekter ved det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument og fra førtiltrædelsesinstrumentet, og fra den del af ELFUL, der stammer fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget, Garantisektionen.
3. Kommissionens beregninger af BNP baseres på de statistikker, der blev offentliggjort i april 2005. De enkelte medlemsstaters BNP-vækstrater for 2007-2013 ifølge Kommissionens prognose fra april 2005 anvendes særskilt for hver medlemsstat.
Artikel 14
De finansielle midlers fordeling
Kommissionen udarbejder en årlig vejledende fordeling for hver medlemsstat af de forpligtelsesbevillinger, der er til rådighed for programmeringsperioden 2007-2013, idet den andel, der bidrager til konvergensmålet, holdes adskilt, ud fra følgende objektive kriterier:
a)
fiskerisektorens størrelse i medlemsstaten
b)
behovet for justering af fiskeriindsatsen,
og
c)
beskæftigelsen inden for fiskerisektoren
samtidig med at der tages hensyn til særlige situationer og behov og tidligere forpligtelsesbevillinger.
AFSNIT II
STRATEGISK TILGANG
KAPITEL I
National strategiplan
Artikel 15
National strategiplan
1. Medlemsstaterne vedtager efter passende samråd med partnerne en national strategiplan for fiskerisektoren og forelægger den for Kommissionen senest ved fremlæggelsen af det operationelle program.
Den nationale strategiplan skal gøres til genstand for en dialog mellem medlemsstaten og Kommissionen.
2. Den nationale strategiplan skal, hvor dette er relevant for medlemsstaten, indeholde en kort beskrivelse af alle aspekter af den fælles fiskeripolitik og angive de prioriterede akser og mål, et skøn over de nødvendige offentlige finansielle midler samt frister for planens gennemførelse, navnlig for så vidt angår strategien for:
a)
forvaltning og justering af EF-fiskerflåden og navnlig justering af fiskeriindsatsen og kapaciteten med hensyn til fiskeressourcernes udvikling, fremme af miljøvenlige fangstmetoder og en bæredygtig udvikling af fiskeriaktiviteterne
b)
en bæredygtig udvikling af akvakultursektoren
c)
en bæredygtig udvikling af forarbejdningen og afsætningen af fiskerivarer og akvakulturprodukter
d)
en bæredygtig udvikling af indlandsfiskeriet
e)
en bæredygtig udvikling af fiskeriområderne, herunder de kriterier, som skal danne baggrund for udpegning af de prioriterede akser
f)
fiskerisektorens konkurrenceevne, herunder forbedring af dens struktur, organisation og arbejdsmiljø
g)
bevarelse af de menneskelige ressourcer i fiskerisektoren, navnlig gennem opgradering af de faglige kvalifikationer, sikring af en bæredygtig beskæftigelse og styrkelse af kvinders stilling og rolle
h)
beskyttelse og styrkelse af den del af vandmiljøet, der er relateret til fiskerisektoren.
3. Den nationale strategiplan skal desuden, hvor dette er relevant for medlemsstaten, indeholde yderligere passende oplysninger om de prioriterede akser og mål, et skøn over de nødvendige offentlige finansielle midler samt frister, navnlig for så vidt angår strategien for:
a)
opfyldelse af kravene om inspektion og kontrol af fiskeriet samt indsamling af data og information om den fælles fiskeripolitik
b)
fiskerivareforsyning og udvikling af fiskeriaktiviteter uden for Fællesskabets farvande.
KAPITEL II
Strategisk opfølgning
Artikel 16
Strategidebat
1. Kommissionen tilrettelægger inden den 31. december 2011 på grundlag af skriftlige oplysninger fra medlemsstaterne en debat med medlemsstaterne om indholdet og fremskridtene med gennemførelsen af de nationale strategiplaner med henblik på at fremme udvekslingen af bedste praksis blandt medlemsstaterne.
2. Kommissionen underretter Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget om resultaterne af den debat, der er omhandlet i stk. 1.
AFSNIT III
PROGRAMMERING
KAPITEL I
Generelle bestemmelser om EFF
Artikel 17
Forberedelse og godkendelse af det operationelle program
1. Hver medlemsstat udarbejder et operationelt program for gennemførelsen af de politikker og prioriterede akser, som EFF skal være med til at finansiere. Det operationelle program skal hænge sammen med medlemsstatens nationale strategiplan.
2. EFF's aktiviteter omfatter ét enkelt operationelt program pr. medlemsstat i overensstemmelse med dens nationale struktur.
3. Medlemsstaten udarbejder sit operationelle program efter samråd med de regionale og lokale partnere, økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter inden for fiskerisektoren samt alle andre relevante organer i overensstemmelse med sin nationale struktur og det i artikel 8 omhandlede partnerskab.
4. Medlemsstaten forelægger Kommissionen et forslag til et operationelt program med alle de i artikel 20 omhandlede dele i god tid, så det kan vedtages så hurtigt som muligt.
5. Kommissionen vurderer under hensyntagen til den forhåndsevaluering, der er omhandlet i artikel 48, det foreslåede operationelle program for at afgøre, om det bidrager til at nå de mål, der er fastlagt i artikel 4, de vejledende principper, der er fastlagt i artikel 19, og den relevante del af den nationale strategiplan.
Finder Kommissionen inden for to måneder efter modtagelsen af det foreslåede operationelle program, at programmet ikke hænger sammen med de mål, der er omhandlet i artikel 4, de vejledende principper, der er fastlagt i artikel 19, eller den relevante del af den nationale strategiplan, kan den anmode medlemsstaten om at meddele de nødvendige supplerende oplysninger og eventuelt tilpasse det foreslåede program.
6. Medlemsstaten forelægger derefter sit operationelle program for Kommissionen, som hurtigst muligt, dog højst fire måneder efter forelæggelsen, vedtager en afgørelse, hvori den godkender programmet.
Artikel 18
Varighed og ændring af det operationelle program
1. Det operationelle program omfatter perioden fra 1. januar 2007 til 31. december 2013.
2. Det operationelle program kan tages op til fornyet gennemgang, hvis der har været større vanskeligheder med at gennemføre det, eller hvis der er sket væsentlige strategiske ændringer, eller hvis der er forvaltningsmæssige årsager til det, og det revideres eventuelt for den resterende del af perioden på medlemsstatens eller Kommissionens initiativ, efter aftale med den berørte medlemsstat, efter godkendelse fra overvågningsudvalget, jf. artikel 63.
Ved ændringen tages der især hensyn til den mellemliggende evaluering, de årlige rapporter om gennemførelsen, den årlige gennemgang og den mellemliggende evaluering, jf. henholdsvis artikel 49, 67 og 69, samt væsentlige ændringer af den fælles fiskeripolitik.
3. Kommissionen træffer sin afgørelse om anmodninger om revision af det operationelle program så hurtigt som muligt, dog senest to måneder efter, at en medlemsstat har fremsat anmodningen, såfremt det ændrede operationelle programs indhold er i overensstemmelse med artikel 20. De nærmere regler fastsættes efter proceduren i artikel 101, stk. 3.
Artikel 19
Vejledende principper for det operationelle program
Under udarbejdelsen og gennemførelsen af det i artikel 17 omhandlede operationelle program tager medlemsstaterne hensyn til følgende vejledende principper:
a)
sammenhæng med principperne for den fælles fiskeripolitik og den nationale strategiplan for navnlig at opnå en stabil og varig balance mellem fiskerikapacitet og fiskerimuligheder
b)
fremme af en harmonisk, afbalanceret og bæredygtig udvikling af økonomiske aktiviteter, arbejdspladser og menneskelige ressourcer samt beskyttelse og forbedring af miljøet
c)
en passende fordeling af de til rådighed værende finansielle midler mellem de prioriterede akser og navnlig, hvor det er relevant, et passende finansieringsniveau for aktiviteter, der henhører under afsnit IV, kapitel I (prioriteret akse 1: foranstaltninger med henblik på tilpasning af EF-fiskerflåden)
d)
fremme af de aktiviteter, der bidrager til Lissabon-strategien.
Der tilskyndes til aktiviteter, der sigter mod at fremme et bæredygtigt beskæftigelsesniveau i fiskerisektoren, navnlig ved at forbedre jobbenes kvalitet, skaffe unge adgang til erhvervet og stimulere innovationen i hele sektoren
e)
fremme af de aktiviteter, der bidrager til Göteborg-strategien, og navnlig af dem, der styrker miljødimensionen i fiskerisektoren.
Der tilskyndes til aktiviteter, der sigter mod at mindske indvirkningen af fiskerisektorens aktiviteter på miljøet og mod at fremme miljøvenlige produktionsmetoder
f)
forbedring af situationen for de menneskelige ressourcer i fiskerisektoren ved hjælp af aktiviteter, der sigter mod at opgradere og diversificere de faglige kvalifikationer, udvikle livslang læring og forbedre arbejdsvilkårene og sikkerheden
g)
tilskyndelse til aktiviteter med stor nytteværdi gennem udvikling af innovative kapaciteter, der medfører høje kvalitetsnormer og opfylder forbrugernes behov for fiskerivarer og akvakulturprodukter.
Der tilskyndes til aktiviteter, der fremmer gennemsigtigheden af miljøvenlige produktionsmetoder over for forbrugerne
h)
bidrage til en bedre forsyning og en bæredygtig udvikling af fællesskabsmarkedet for fiskerivarer og akvakulturprodukter
i)
fremme, i de forskellige faser af gennemførelsen af det operationelle program, af kønsbalancen i fiskerisektoren ved hjælp af aktiviteter, der navnlig sigter mod at mindske den kønsbaserede opdeling på arbejdsmarkedet
j)
fremme af en integreret bæredygtig udvikling af fiskeriområderne gennem fremme af det naturlige potentiale og forbedring af livskvaliteten
k)
forbedring, hvor det er relevant, af den institutionelle og administrative kapacitet med henblik på en god forvaltningspraksis i forbindelse med den fælles fiskeripolitik og en effektiv gennemførelse af det operationelle program.
Artikel 20
Det operationelle programs indhold
1. Det operationelle program skal omfatte følgende:
a)
en sammenfatning af situationen på de støtteberettigede politikområder med hensyn til stærke og svage punkter
b)
en beskrivelse af og en begrundelse for de valgte prioriterede akser under hensyntagen til den relevante del af den nationale strategiplan og de vejledende principper, der er fastlagt i artikel 19, samt den forventede virkning af den forhåndsevaluering, der er omhandlet i artikel 48
c)
særlige mål for hver enkelt prioriteret akse. Målene skal, hvis det er muligt, kvantificeres med et begrænset antal indikatorer under hensyn til proportionalitetsprincippet. Indikatorerne skal gøre det muligt at måle fremskridtene i forhold til udgangspunktet og de særlige måls effektivitet fastsat for hver enkelt prioriteret akse
d)
en kort beskrivelse af de vigtigste foranstaltninger til gennemførelse af de prioriterede akser
e)
oplysninger om, hvordan det komplementerer foranstaltningerne inden for rammerne af ELFUL, strukturfondene og Samhørighedsfonden, når det er relevant
f)
en finansieringsplan med to tabeller, der hver, hvis det er relevant, separat angiver, hvilke bevillinger der er afsat til konvergensmålet og til formål uden for konvergensmålet:
i)
en tabel med en fordeling for hvert år af det samlede planlagte tilskud fra EFF
ii)
en tabel, som for hele programmeringsperioden og for hver enkelt prioriteret akse viser, hvilket fællesskabstilskud og hvilke nationale offentlige tilskud der planlægges tildelt, hvor stort et tilskud der tildeles fra EFF til hver prioriteret akse, og hvilket beløb der er forbeholdt teknisk bistand
g)
gennemførelsesbestemmelserne for det operationelle program, herunder:
i)
medlemsstatens udpegning af de enheder, der er omhandlet i artikel 58
ii)
en beskrivelse af evaluerings- og overvågningssystemerne og overvågningsudvalgets sammensætning, jf. artikel 63
iii)
oplysning om, hvilket kompetent organ der skal modtage betalinger fra Kommissionen, og om, hvilket eller hvilke organer der har ansvaret for betalinger til støttemodtagerne
iv)
fastsættelse af procedurer for pengestrømmenes tilvejebringelse og cirkulation, der sikrer deres gennemsigtighed
v)
elementer til sikring af oplysning om og offentlig omtale af det operationelle program som omhandlet i artikel 51
vi)
en beskrivelse af de procedurer for udveksling af elektroniske data, som Kommissionen og medlemsstaten har aftalt for at overholde de betalings-, overvågnings- og evalueringskrav, der er fastsat i denne forordning.
h)
oplysning om anvendelsen af artikel 8.
2. For hver af de prioriterede akser, der er omhandlet i afsnit IV, fastsætter medlemsstaterne i det operationelle program betingelserne og procedurerne for deres anvendelse. I programmet angives det tydeligt, hvad der er formålet med de enkelte planlagte prioriterede akser.
AFSNIT IV
PRIORITEREDE AKSER
KAPITEL I
Prioriteret akse 1: foranstaltninger med henblik på tilpasning af EF-fiskerflåden
Artikel 21
Anvendelsesområde
Støtte fra EFF, der er målrettet mod tilpasning af EF-fiskerflåden, skal vedrøre følgende:
a)
offentlig støtte til ejere af fiskerfartøjer og fiskere, der berøres af planer for justering af fiskeriindsatsen, hvis disse indgår i følgende:
i)
genopretningsplaner som omhandlet i artikel 5 i forordning (EF) nr. 2371/2002
ii)
hasteforanstaltninger som omhandlet i artikel 7 og 8 i forordning (EF) nr. 2371/2002
iii)
det forhold, at en fiskeriaftale mellem Fællesskabet og et tredjeland ikke er blevet forlænget, eller at fiskerimulighederne er blevet kraftigt nedskåret i henhold til en international aftale eller en anden ordning
iv)
forvaltningsplaner som omhandlet i artikel 6 i forordning (EF) nr. 2371/2002
v)
foranstaltninger som omhandlet i artikel 9 og 10 i forordning (EF) nr. 2371/2002
vi)
nationale ordninger for udtagning af fartøjer som led i de forpligtelser, der er fastsat i artikel 11-16 i forordning (EF) nr. 2371/2002 vedrørende justering af EF-fiskerflådens fiskerikapacitet
b)
offentlig støtte til midlertidigt ophør som omhandlet i artikel 24, stk. 1, nr. vii)
c)
investeringer om bord på fiskerfartøjer og selektivitet i henhold til artikel 25
d)
offentlig støtte til kystfiskeri af mindre omfang i henhold til artikel 26
e)
socioøkonomisk kompensation i forbindelse med forvaltning af EF-fiskerflåden i henhold til artikel 27
f)
offentlig støtte som led i rednings- og omstruktureringsplaner i henhold til Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (11).
Artikel 22
Indhold af planerne for justering af fiskeriindsatsen
1. Medlemsstaterne fastlægger i den nationale strategiplan deres politik for justering af fiskeriindsatsen med henblik på at opfylde forpligtelserne i artikel 11, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2371/2002. Finansieringen af de aktiviteter, der er omhandlet i artikel 21, litra a), nr. i), skal gives prioritet.
2. Planerne for justering af fiskeriindsatsen kan omfatte alle de relevante foranstaltninger i dette kapitel.
3. I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 21, litra a), nr. i), ii) og iv), vedtager medlemsstaterne planerne for justering af fiskeriindsatsen senest seks måneder efter, at Rådet eller Kommissionen har truffet afgørelse.
I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 21, litra a), nr. iii), vedtager medlemsstaterne planerne for justering af fiskeriindsatsen for de berørte fiskerfartøjer og fiskere senest seks måneder efter at være blevet underrettet af Kommissionen.
4. Hvert år giver medlemsstaterne i de årlige og endelige gennemførelsesrapporter, jf. artikel 67, meddelelse om de resultater, de har opnået i forbindelse med gennemførelsen af deres planer for justering af fiskeriindsatsen. Resultaterne måles ved hjælp af relevante indikatorer, som er fastsat i de operationelle programmer.
Artikel 23
Offentlig støtte til endeligt ophør af fiskerivirksomhed
1. EFF bidrager til at finansiere fiskerfartøjers endelige ophør med fiskerivirksomhed, hvis dette ophør sker som led i en plan for justering af fiskeriindsatsen som omhandlet i artikel 21, litra a). Som fiskerfartøjers endelige ophør med fiskerivirksomhed betragtes kun
a)
ophugning af fiskerfartøjer
b)
genanvendelse af dem under en medlemsstats flag og registrering i Fællesskabet til andre formål end fiskeri
c)
genanvendelse af dem til at danne kunstige rev. Medlemsstaterne sørger for, at der inden sådanne aktiviteter foretages en miljøkonsekvensundersøgelse, og at de bidrager til målene i artikel 38, stk. 2, litra a).
Den offentlige støtte til endeligt ophør af fiskeri betales til ejerne af fiskerfartøjerne på grundlag af fartøjets fiskerikapacitet og eventuelt den dermed forbundne fiskerilicens.
2. Fartøjers endelige ophør med fiskerivirksomhed programmeres som nationale ordninger for udtagning af fiskerfartøjer af højst to års varighed fra datoen for deres ikrafttræden.
3. For at lette gennemførelsen af planerne for justering af fiskeriindsatsen kan medlemsstaterne udskrive offentlige udbud eller forslagsindkaldelser.
Medlemsstaterne kan også fastsætte den offentlige støttes størrelse under hensyntagen til den bedste omkostningseffektivitet på grundlag af objektive kriterier som f.eks.:
a)
fiskerfartøjets pris på det nationale marked eller dets forsikringsværdi
b)
fiskerfartøjets omsætning
c)
fiskerfartøjets alder og tonnage udtrykt i BT eller motoreffekt udtrykt i kW.
Artikel 24
Offentlig støtte til midlertidigt ophør af fiskerivirksomhed
1. EFF kan i perioden 2007-2013 bidrage til finansiering af støtteforanstaltninger for midlertidigt ophør med fiskerivirksomhed til fiskere og ejere af fiskerfartøjer for en periode på højst:
i)
tolv måneder, som kan forlænges med endnu tolv måneder i forbindelse med de planer for justering af fiskeriindsatsen, der er omhandlet i artikel 21, litra a), nr. i)
ii)
tre måneder, hvis det drejer sig om hasteforanstaltninger truffet af medlemsstaterne som omhandlet i artikel 8 i forordning (EF) nr. 2371/2002 i forbindelse med de planer for justering af fiskeriindsatsen, der er omhandlet i artikel 21, litra a), nr. ii)
iii)
seks måneder, hvis det drejer sig om hasteforanstaltninger truffet af Kommissionen som omhandlet i artikel 7 i forordning (EF) nr. 2371/2002 i forbindelse med de planer for justering af fiskeriindsatsen, der er omhandlet i artikel 21, litra a), nr. ii)
iv)
seks måneder, som kan forlænges med op til yderligere seks måneder i forbindelse med de planer for justering af fiskeriindsatsen, der er omhandlet i artikel 21, litra a), nr. iii)
v)
otte måneder i forbindelse med de planer for justering af fiskeriindsatsen, der er omhandlet i artikel 21, litra a), nr. iv), og forvaltningsplaner vedtaget på nationalt plan inden for rammerne af Fællesskabets bevarelsesforanstaltninger, såfremt sådanne planer fastsætter en gradvis reduktion af fiskeriindsatsen
vi)
tre måneder i forbindelse med de rednings- og omstruktureringsplaner, der er omhandlet i artikel 21, litra f), i den periode, hvor motorerne udskiftes
vii)
seks måneder i tilfælde af en naturkatastrofe, lukning af fiskeriet besluttet af medlemsstaterne af hensyn til folkesundheden eller en anden usædvanlig begivenhed, der ikke skyldes ressourcebevarende foranstaltninger.
2. Det finansielle tilskud fra EFF til foranstaltningerne i stk. 1, nr. i)-vi), for hver medlemsstat for hele perioden 2007-2013 må ikke overstige den højeste af følgende to tærskler: 1 mio. EUR eller 6 % af Fællesskabets finansielle støtte til sektoren i den pågældende medlemsstat.
Disse tærskler kan dog fraviges efter proceduren i artikel 101, stk. 3.
3. Der kan ikke ydes godtgørelser eller anden støtte i henhold til denne forordning for tilbagevendende sæsonbestemt indstilling af fiskeriet.
Artikel 25
Investeringer om bord på fiskerfartøjer og selektivitet
1. EFF kan kun bidrage til finansiering af udstyr og til modernisering af fiskerfartøjer på fem år eller derover på de betingelser, der er fastsat i denne artikel, og i henhold til bestemmelserne i kapitel III i forordning (EF) nr. 2371/2002.
2. Sådanne investeringer kan vedrøre forbedring af sikkerheden om bord, arbejdsforholdene, hygiejnen, produktkvaliteten, energieffektiviteten og selektiviteten, forudsat at det ikke øger fartøjernes fiskerikapacitet.
Der ydes ikke støtte til bygning af fiskerfartøjer eller til udvidelse af lastrum.
3. EFF kan bidrage til én udskiftning af motoren pr. fartøj på følgende betingelser:
a)
for fartøjer som defineret i artikel 26, stk. 1: den nye motor har samme effekt som den gamle eller lavere effekt
b)
for andre end de i litra a) omhandlede fartøjer med en længde overalt på op til 24 m: den nye motor har mindst 20 % lavere effekt end den gamle
c)
for trawlere med en længde overalt på over 24 m: den nye motor har mindst 20 % lavere effekt end den gamle, fartøjet er omfattet af en rednings- og omstruktureringsplan som omhandlet i artikel 21, litra f), og det går over til en mindre brændstofkrævende fangstmetode.
4. Den motoreffektreduktion, der er omhandlet i stk. 3, litra b) og c), kan opnås af en gruppe fartøjer for hver af de fartøjskategorier, der er omhandlet i nærværende stykkes litra b) og c).
5. Betingelserne for gennemførelse af aktiviteterne fastsat i stk. 4, kan fastsættes efter proceduren i artikel 101, stk. 3.
6. EFF kan bidrage til finansiering af udstyr og modernisering:
a)
der gør det muligt at opbevare fangster om bord, som det ikke længere er tilladt at genudsætte
b)
der indgår i projekter, som omfatter forberedelse eller afprøvning af nye tekniske foranstaltninger for en begrænset periode, som skal fastsættes af Rådet eller Kommissionen
c)
der reducerer fiskeriets indvirkning på ikke-kommercielle arter
d)
der reducerer fiskeriets indvirkning på økosystemer og havbunden
e)
der skal beskytte fangster og redskaber mod vilde prædatorer, bl.a. gennem ændring af det materiale, som dele af fiskeredskaberne er fremstillet af, forudsat at dette ikke øger fiskeriindsatsen eller undergraver fiskeredskabernes selektivitet, og at alle relevante foranstaltninger træffes for at undgå at skade prædatorerne fysisk.
7. EFF kan bidrage til finansiering af investeringer, der skal gøre fiskeredskaberne mere selektive, herunder op til to udskiftninger af fiskeredskaber i hele perioden 2007-2013, forudsat at
a)
det pågældende fiskerfartøj er omfattet af en plan for justering af fiskeriindsatsen som omhandlet i artikel 21, litra a), nr. i), ændrer sin fangstmetode og forlader det pågældende fiskeri for at overgå til et andet fiskeri, hvor ressourcetilstanden gør det muligt at fiske,
eller
b)
de nye redskaber er mere selektive og opfylder anerkendte miljøkriterier og -regler, som er mere vidtrækkende end de gældende forpligtelser i henhold til fællesskabsretten.
8. EFF kan bidrage til finansiering af den første udskiftning af fiskeredskaber
a)
for at sikre overholdelse af nye tekniske krav til selektivitet i fællesskabretten. Der kan ydes støtte indtil den dato, hvor kravene bliver obligatoriske, eller undtagelsesvis i en kort periode efter den pågældende dato, som kan fastsættes i den berørte fællesskabsret
b)
for at reducere fiskeriets indvirkning på ikke-kommercielle arter.
Artikel 26
Kystfiskeri af mindre omfang
1. Ved anvendelsen af denne artikel forstås ved »kystfiskeri af mindre omfang« fiskeri, der udøves af fartøjer med en længde overalt på under 12 m, såfremt disse ikke anvender trukne redskaber som anført i skema 3 i bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 26/2004 af 30. december 2003 om et EF-fiskerflåderegister (12).
2. Hvis EFF yder støtte til finansiering af foranstaltninger i henhold til artikel 25 til fordel for kystfiskeri af mindre omfang, kan den sats for private tilskud, der er anført i gruppe 2 i skemaet i bilag II, nedsættes med 20 procentpoint.
3. EFF kan bidrage til finansiering af de socioøkonomiske foranstaltninger i artikel 27 til fordel for kystfiskeri af mindre omfang.
4. EFF kan bidrage til betaling af præmier til fiskere og ejere af fiskerfartøjer, der er beskæftiget med kystfiskeri af mindre omfang:
a)
for at forbedre forvaltningen og kontrollen af betingelserne for adgang til bestemte fiskeriområder
b)
for at fremme tilrettelæggelsen af produktions-, forarbejdnings- og afsætningskæden for fiskerivarer
c)
for at tilskynde til frivillige tiltag, der går ud på at reducere fiskeriindsatsen for at bevare ressourcerne
d)
for at tilskynde til anvendelse af teknologiske innovationer (mere selektive fangstmetoder, der er mere vidtgående end eksisterende forpligtelser i fællesskabslovgivningen, eller innovationer for at beskytte redskaber og fangster mod prædatorer), som ikke øger fiskeriindsatsen
e)
for at forbedre faglige kvalifikationer og sikkerhedsuddannelsen.
Artikel 27
Socioøkonomisk kompensation i forbindelse med forvaltning af EF-fiskerflåden
1. EFF kan bidrage til finansiering af følgende socioøkonomiske foranstaltninger, som medlemsstaterne foreslår for fiskere, der berøres af udviklingen inden for fiskeriet:
a)
diversificering af aktiviteterne, så der skabes alternative beskæftigelsesmuligheder for fiskere
b)
opgradering af de faglige kvalifikationer, navnlig hos unge fiskere
c)
planer for omskoling til jobmuligheder uden for havfiskeri
d)
tidlig afgang fra fiskeriet, herunder førtidspensionering
e)
engangskompensation til fiskere, som har arbejdet om bord på et fartøj i mindst 12 måneder som fiskere, forudsat at det fiskerfartøj, på hvilket modtagerne har arbejdet, er omfattet af endeligt ophør, jf. artikel 23. Denne kompensation skal tilbagebetales pro rata temporis, hvis modtagerne vender tilbage som fiskere inden for et tidsrum på mindre end ét år efter modtagelsen.
2. EFF kan yde individuelle præmier til fiskere under 40 år, som kan godtgøre, at de har arbejdet mindst fem år som fiskere eller har en tilsvarende erhvervsuddannelse, og som for første gang erhverver delvis eller fuld ejendomsret til et fiskerfartøj udstyret til havfiskeri, der har en længde overalt på under 24 m, og er på mellem 5 og 30 år.
3. Præmien må ikke overstige 15 % af omkostningerne til erhvervelsen af ejendomsretten eller overstige 50 000 EUR.
4. Betingelserne i henhold til stk. 1, litra e), og stk. 2, kan ændres efter proceduren i artikel 101, stk. 3.
KAPITEL II
Prioriteret akse 2: akvakultur, indlandsfiskeri, forarbejdning og afsætning af fiskerivarer og akvakulturprodukter
Artikel 28
Anvendelsesområde for intervention i akvakulturproduktion
1. Støtte, der er målrettet mod akvakulturproduktion, kan ydes til følgende:
a)
foranstaltninger til produktive investeringer i akvakultur
b)
miljøvenlige akvakulturforanstaltninger
c)
folkesundhedsforanstaltninger
d)
dyresundhedsforanstaltninger.
2. Overdragelse af ejendomsretten til en virksomhed er ikke berettiget til fællesskabsstøtte.
3. Støtte i henhold til stk. 1 kan bidrage til livslang læring.
4. Foretages der aktiviteter som omhandlet i artikel 29, 31 og 32 for at garantere overholdelse af standarder for miljø, menneskers og dyrs sundhed, hygiejne eller dyrevelfærd i henhold til fællesskabslovgivningen, kan der ydes støtte indtil det tidspunkt, hvor standarderne bliver obligatoriske for virksomhederne.
5. Medlemsstaterne skal sørge for, at der findes passende mekanismer til at undgå uheldige virkninger, specielt risikoen for overskydende produktionskapacitet eller uheldig indvirkning på bevarelsen af fiskeressourcerne.
6. Der ydes kun støtte til de aktiviteter, der er omhandlet i bilag II til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (13), såfremt der er forelagt de oplysninger, som kræves i nævnte direktivs bilag IV.
Artikel 29
Foranstaltninger til produktive investeringer i akvakultur
1. EFF kan yde støtte til investeringer inden for opførelse, udvidelse, udrustning og modernisering af produktionsanlæg særligt med henblik på at forbedre arbejdsvilkårene, hygiejnen, folke- og dyresundheden og produktkvaliteten, reducere de negative konsekvenser eller styrke de positive virkninger for miljøet. Investeringerne skal bidrage til et eller flere af følgende mål:
a)
omlægning til nye arter og produktion af arter med gode afsætningsudsigter
b)
gennemførelse af akvakulturmetoder, der i betragtelig grad reducerer de negative konsekvenser eller styrker de positive virkninger for miljøet sammenholdt med de metoder, der normalt anvendes inden for akvakultursektoren
c)
støtte til traditionelle akvakulturaktiviteter, som er vigtige for at bevare og udvikle både den økonomiske og sociale struktur og miljøet
d)
støtte til indkøb af udstyr, der skal beskytte anlæggene mod vilde prædatorer
e)
forbedring af arbejds- og sikkerhedsforhold for personer beskæftiget med akvakultur.
2. Investeringsstøtten begrænses til:
a)
mikrovirksomheder samt små og mellemstore virksomheder
b)
virksomheder som ikke er omfattet af definitionen i artikel 3, litra f), med færre end 750 ansatte eller med en omsætning på under 200 mio. EUR.
3. Uanset stk. 2 kan der ydes støtte til alle virksomheder i regionerne i EU's yderste periferi og på perifere græske øer.
4. Medlemsstaterne sikrer, at mikrovirksomheder og små virksomheder gives prioritet.
Artikel 30
Miljøvenlige akvakulturforanstaltninger
1. EFF kan bidrage til ydelsen af kompensation for anvendelse af akvakulturproduktionsmetoder, som er med til at beskytte og forbedre miljøet og bevare naturen.
2. Formålet med støtten er at fremme:
a)
akvakulturformer, der omfatter beskyttelse og styrkelse af miljøet, naturressourcerne og den genetiske diversitet samt forvaltning af landskabet og traditionelle kendetegn i akvakulturområder
b)
deltagelse i den fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision, som blev indført ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 761/2001 af 19. marts 2001 om organisationers frivillige deltagelse i en fællesskabsordning for miljøledelse og miljørevision (EMAS) (14)
c)
økologisk akvakultur, jf. Rådets forordning (EØF) nr. 2092/91 af 24. juni 1991 om økologisk produktionsmetode for landbrugsprodukter og om angivelse heraf på landbrugsprodukter og levnedsmidler (15)
d)
bæredygtig akvakultur, som er forenelig med særlige miljøbegrænsninger som følge af udpegelsen af Natura 2000-områder i overensstemmelse med Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (16).
3. For at modtage kompensation i henhold til denne artikel skal modtagerne heraf forpligte sig til i mindst fem år at anvende miljøvenlige akvakulturforanstaltninger, der er mere vidtgående end anvendelse af normal god akvakulturpraksis. For så vidt angår støtte ydet i henhold til stk. 2, litra a), skal de miljøvenlige fordele ved sådanne akvakulturforanstaltninger påvises ved en forhåndsanalyse, der skal gennemføres af kompetente organer, som medlemsstaten har udpeget.
4. Medlemsstaterne beregner kompensationerne på grundlag af et eller flere af følgende kriterier:
a)
indkomsttab
b)
ekstraudgifter, der kan opstå som følge af anvendelsen af miljøvenlige akvakulturmetoder
c)
behovet for at yde støtte til gennemførelse af projektet
d)
særlige ulemper eller investeringsudgifter for enheder inden for eller nær Natura 2000-områder.
5. Der ydes en engangskompensation:
a)
i henhold til stk. 2, litra a), på grundlag af et maksimumsbeløb pr. hektar af virksomhedens areal, som miljøvenlige akvakulturforanstaltninger finder anvendelse på
b)
i henhold til stk. 2, litra c), for en periode på højst to år i den periode, hvor virksomheden omstilles til økologisk produktion
c)
i henhold til stk. 2, litra d), for en periode på højst to år, der ligger efter datoen for afgørelsen om oprettelse af Natura 2000-området og kun for akvakulturenheder, der eksisterede før denne afgørelse.
Artikel 31
Folkesundhedsforanstaltninger
EFF kan yde kompensation til bløddyrsopdrættere for midlertidigt ophør med høst af opdrættede bløddyr. Der kan, hvis kontaminering af bløddyr som følge af spredning af toksisk plankton eller forekomst af biotoksinholdigt plankton medfører, at høsten af hensyn til folkesundheden indstilles, ydes kompensation:
-
i mere end fire måneder i træk,
eller
-
hvis tabet som følge af indstillingen af høsten beløber sig til mere end 35 % af den pågældende virksomheds årsomsætning beregnet på grundlag virksomhedens gennemsnitsomsætning i de foregående tre år.
Der kan højst ydes kompensation i 12 måneder i hele programmeringsperioden.
Artikel 32
Dyresundhedsforanstaltninger
EFF kan bidrage til finansiering af kontrol med og eliminering af sygdomme inden for akvakultur i henhold til Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet (17).
Artikel 33
Indlandsfiskeri
1. Ved »indlandsfiskeri« forstås i denne artikel fiskeri udført i kommercielt øjemed af fartøjer, der udelukkende fisker i indre farvande eller ved andre anordninger, der anvendes i forbindelse med isfiskeri.
2. Støtte til indlandsfiskeri kan omfatte investeringer til opførelse, udvidelse, udrustning og modernisering af faciliteter til indlandsfiskeri med henblik på at forbedre sikkerheden, arbejdsvilkårene, hygiejnen og produktkvaliteten, folke- og dyresundheden eller at reducere de negative konsekvenser eller styrke de positive virkninger for miljøet.
Investeringerne om bord på fartøjerne kan støttes efter de relevante bestemmelser i artikel 25.
3. EFF kan støtte ombygning af fartøjer, der anvendes i indlandsfiskeri, til andet end fiskeri. De nationale myndigheder træffer passende foranstaltninger til at sikre, at fartøjer, der modtager støtte fra EFF i henhold til dette stykke, ikke vender tilbage til fiskeriet.
4. Hvis der i en fællesskabsretsakt er fastsat foranstaltninger til artsgenopretning i indre farvande, kan EFF yde støtte til foranstaltninger til midlertidigt ophør med fiskeri i indre farvande for fiskere og ejere af fiskerfartøjer, der udelukkende opererer i indre farvande. Støtten begrænses til højst 12 måneder i hele programmeringsperioden og for de pågældende fartøjer.
5. Overdragelse af ejendomsretten til en virksomhed er ikke berettiget til fællesskabsstøtte.
6. Med forbehold af stk. 3 og 4 er endeligt eller midlertidigt ophør af fiskeri og bygning af fartøjer til fiskeri i indre farvande ikke støtteberettiget.
7. Investeringer er ikke støtteberettiget, hvis der er risiko for, at de bringer balancen mellem fiskerflådens størrelse og de fiskeressourcer, der er til rådighed, i fare.
8. Forvaltningsmyndigheden træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at fartøjer, der modtager støtte fra EFF i henhold til denne artikel, fortsat udelukkende fisker i indre farvande.
Artikel 34
Investeringer i forarbejdning og afsætning
1. EFF kan støtte investeringer i forarbejdning og afsætning af fiskerivarer og akvakulturprodukter.
2. Overdragelse af ejendomsretten til en virksomhed er ikke berettiget til fællesskabsstøtte.
3. EFF kan også støtte livslang læring.
4. Investeringer er ikke berettiget til støtte, hvis de vedrører fiskerivarer og akvakulturprodukter, som er bestemt til at blive anvendt og forarbejdet til andre formål end konsum, medmindre investeringerne udelukkende vedrører behandling, forarbejdning og afsætning af affald fra fiskerivarer og akvakulturprodukter.
5. Foretages der aktiviteter for at garantere overholdelse af standarder for miljø, menneskers og dyrs sundhed, hygiejne eller dyrevelfærd i henhold til fællesskabslovgivningen, kan der ydes støtte, indtil det tidspunkt, hvor standarderne bliver obligatoriske for virksomhederne.
Artikel 35
Støtteberettigede foranstaltninger inden for forarbejdning og afsætning
1. EFF kan yde støtte ved opførelse, udvidelse, udrustning og modernisering af virksomheder, for så vidt der navnlig sigtes mod at gennemføre et eller flere af følgende mål:
a)
forbedring af arbejdsvilkårene
b)
forbedring og overvågning af sundheds- og hygiejneforholdene samt produktkvaliteten
c)
fremstilling af højkvalitetsprodukter til nichemarkeder
d)
mindskelse af de negative konsekvenser for miljøet
e)
større anvendelse af mindre udnyttede arter, biprodukter og affald
f)
fremstilling eller afsætning af nye produkter ved anvendelse af ny teknologi eller udvikling af innovative produktionsmetoder
g)
afsætning af produkter, der hovedsagelig stammer fra lokale landinger og akvakultur.
2. Investeringerne skal først og fremmest tage sigte på at fremme bæredygtig beskæftigelse inden for fiskerisektoren.
3. Investeringsstøtten begrænses til:
a)
mikrovirksomheder samt små og mellemstore virksomheder
b)
virksomheder som ikke er omfattet af artikel 3, litra f), med færre end 750 ansatte eller med en omsætning på under 200 mio. EUR.
4. Uanset stk. 3 kan der ydes støtte til alle virksomheder i regionerne i EU's yderste periferi og på perifere græske øer.
5. Medlemsstaterne sikrer, at mikrovirksomheder og små virksomheder gives prioritet.
6. Der ydes ikke fællesskabsstøtte til investeringer i detailhandelen.
KAPITEL III
Prioriteret akse 3: foranstaltninger af fælles interesse
Artikel 36
Anvendelsesområde
1. EFF kan støtte foranstaltninger af fælles interesse med et bredere anvendelsesområde end foranstaltninger, som private virksomheder normalt træffer, og som bidrager til at gennemføre den fælles fiskeripolitiks mål.
2. Sådanne foranstaltninger kan omfatte:
a)
kollektive aktioner
b)
beskyttelse og udvikling af den akvatiske fauna og flora
c)
fiskerihavne, landingssteder og nødhavne
d)
udvikling af nye markeder og forbrugerkampagner
e)
pilotprojekter
f)
ombygning af fiskerfartøjer med henblik på anvendelse til andre formål.
Artikel 37
Kollektive aktioner
EFF kan støtte foranstaltninger af fælles interesse, som gennemføres med aktiv deltagelse af operatørerne selv eller organisationer, der handler på producenternes vegne, eller andre organisationer, medlemsstaten har anerkendt, for så vidt foranstaltningerne især har til formål at:
a)
bidrage bæredygtigt til bedre forvaltning eller bevarelse af ressourcerne
b)
fremme selektive fiskerimetoder eller fiskeredskaber og nedbringelse af bifangster
c)
fjerne mistede fangstredskaber fra havbunden for at bekæmpe spøgelsesfiskeri
d)
forbedre arbejdsvilkårene og sikkerheden
e)
bidrage til at skabe åbenhed på markederne for fiskerivarer og akvakulturprodukter, herunder sporbarhed
f)
forbedre kvalitet og fødevaresikkerhed
g)
udvikle, omstrukturere eller forbedre akvakulturanlæg
h)
foretage investeringer vedrørende produktions-, forarbejdnings- eller afsætningsudstyr og infrastruktur, herunder til affaldsbehandling
i)
opgradere de faglige kvalifikationer eller udvikle nye uddannelsesmetoder og -værktøjer
j)
fremme partnerskab mellem forskere og operatører inden for fiskerisektoren
k)
oprette netværk og udveksle oplysninger og bedste praksis mellem organisationer til fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder og andre interessenter
l)
bidrage til at nå målene for kystfiskeri med mindre fartøjer som omhandlet i artikel 26, stk. 4, i denne forordning
m)
forbedre forvaltningen og kontrollen af betingelserne for adgang til fiskeriområder, især ved udarbejdelse af lokale forvaltningsplaner godkendt af de kompetente nationale myndigheder
n)
oprette producentorganisationer anerkendt i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 104/2000 af 17. december 1999 om den fælles markedsordning for fiskerivarer og akvakulturprodukter (18) og muliggøre omstrukturering af disse samt gennemførelse af deres planer om kvalitetsforbedring
o)
udføre feasibility-undersøgelser i forbindelse med fremme af partnerskaber med tredjelande i fiskerisektoren.
Støtte i henhold til litra n) ydes i højst tre år efter datoen for anerkendelsen eller datoen for afgørelsen om omstrukturering af producentorganisationen og skal være gradvis faldende i denne treårsperiode.
Artikel 38
Foranstaltninger til beskyttelse og udvikling af den akvatiske fauna og flora
1. EFF kan støtte foranstaltninger af fælles interesse, der skal beskytte og udvikle den akvatiske fauna og flora, samtidig med at vandmiljøet forbedres.
2. Sådanne foranstaltninger skal vedrøre:
a)
bygning eller etablering af faste eller mobile anlæg med henblik på at beskytte og udvikle den akvatiske fauna og flora,
eller
b)
genoprettelse af indre vandveje, herunder vandrende arters gydepladser og vandringsveje,
eller
c)
beskyttelse og forbedring af miljøet inden for rammerne af Natura 2000, hvis foranstaltningerne direkte vedrører fiskeriaktiviteter, bortset fra driftsomkostninger.
Direkte udsætning er dog ikke støtteberettiget, medmindre det udtrykkeligt er en bevaringsforanstaltning i henhold til en fællesskabsretsakt.
3. Aktionerne skal gennemføres af offentlige eller halvoffentlige organer, anerkendte handelssammenslutninger eller andre organer, som medlemsstaten har udpeget til det formål.
Artikel 39
Fiskerihavne, landingssteder og nødhavne
1. EFF kan støtte investeringer i eksisterende offentlige eller private fiskerihavne af interesse for alle de fiskere og akvakulturproducenter, der bruger dem, og som har til formål at forbedre de tjenesteydelser, som tilbydes.
EFF kan også støtte investeringer til omstrukturering af landingssteder og til forbedring af forholdene for fisk, der landes af kystfiskere på eksisterende landingssteder, der er udpeget af de kompetente nationale myndigheder.
2. Sådanne investeringer skal navnlig vedrøre:
a)
forbedring af forholdene for landing, forarbejdning og opbevaring af fiskerivarer og akvakulturprodukter i havnene og auktionering
b)
brændstof-, is-, vand- og elforsyning
c)
udstyr til vedligeholdelse og reparation af fiskerfartøjer
d)
bygning, modernisering og udvidelse af kajer, der øger sikkerheden ved landing og lastning
e)
elektronisk forvaltning af fiskeriaktiviteter
f)
forbedring af sikkerhed og arbejdsvilkår
g)
opbevaring og behandling af affald
h)
foranstaltninger til nedbringelse af genudsætning.
3. Med henblik på at forbedre fiskernes sikkerhed kan EFF også støtte sikkerhedsrelaterede investeringer i forbindelse med bygning eller modernisering af små nødhavne.
Artikel 40
Udvikling af nye markeder og forbrugerkampagner
1. EFF kan støtte foranstaltninger af fælles interesse med henblik på at føre en kvalitets- og forædlingspolitik og udvikle nye markeder eller forbrugerkampagner for fiskerivarer og akvakulturprodukter.
2. Aktiviteterne må ikke gælde varemærker eller henvise til bestemte lande eller geografiske områder, medmindre det drejer sig om produkter, der er anerkendt i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og levnedsmidler (19).
3. Sådanne foranstaltninger skal navnlig vedrøre:
a)
gennemførelse af regionale, nationale eller tværnationale salgsfremstød for fiskerivarer og akvakulturprodukter
b)
forsyning af markedet med arter, som der er overskud af, eller som er underudnyttede, og som normalt genudsættes eller ikke er af erhvervsmæssig interesse
c)
gennemførelse af en kvalitetspolitik for fiskerivarer og akvakulturprodukter
d)
fremme af produkter, der er blevet til ved hjælp af miljøvenlige metoder
e)
fremme af produkter, der er anerkendt i henhold til forordning (EF) nr. 510/2006
f)
kvalitetscertificering, herunder indførelse af et mærke og certificering af produkter, der er fanget eller opdrættet ved hjælp af miljøvenlige produktionsmetoder
g)
kampagner til forbedring af fiskerivarers, akvakulturprodukters og fiskerisektorens image
h)
gennemførelse af markedsundersøgelser.
Artikel 41
Pilotprojekter
1. EFF kan støtte pilotprojekter, herunder eksperimenterende brug af mere selektive fangstmetoder, der går ud på at erhverve og udbrede ny teknisk viden, og som gennemføres af en erhvervsdrivende, en anerkendt handelssammenslutning eller et andet organ, som medlemsstaten har udpeget til det formål, i partnerskab med et videnskabeligt eller teknisk organ.
2. Pilotprojekterne i stk. 1 kan:
a)
på betingelser, der ligner de reelle produktionsbetingelser, afprøve, om en nyskabende teknologi er teknisk eller økonomisk levedygtig for derigennem at erhverve og udbrede teknisk og økonomisk viden om den afprøvede teknologi
b)
bruges til at afprøve forvaltningsplaner og planer for fordeling af fiskeriindsatsen, herunder eventuelt oprettelse af zoner med forbud mod fiskeri, for at evaluere de biologiske og økonomiske konsekvenser, og forsøgsudsætning
c)
udvikle og afprøve metoder, der forbedrer redskabsselektiviteten, reducerer bifangster, genudsætninger eller miljøpåvirkninger, navnlig på havbunden
d)
afprøve alternative typer af fiskeriforvaltningsteknikker.
Et pilotprojekt skal altid følges op videnskabeligt, således at der kan opnås brugbare resultater.
3. Der skal udarbejdes tekniske rapporter, som er tilgængelige for offentligheden, om resultaterne af de pilotprojekter, der finansieres i henhold til stk. 1.
Artikel 42
Ombygning af fiskerfartøjer med henblik på anvendelse til andre formål
EFF kan yde støtte til ombygning af fiskerfartøjer under en medlemsstats flag og registreret i Fællesskabet med henblik på anvendelse til uddannelses- eller forskningsformål inden for fiskerisektoren eller til andre aktiviteter end fiskeri. Disse aktiviteter er begrænset til at foregå i offentligt eller halvoffentligt regi.
KAPITEL IV
Prioriteret akse 4: bæredygtig udvikling af fiskeriområder
Artikel 43
Støtteområder
1. EFF kan som supplement til de øvrige fællesskabsinstrumenter yde støtte til bæredygtig udvikling og forbedring af livskvaliteten i de støtteberettigede fiskeriområder som led i en overordnet strategi, der skal støtte gennemførelsen af den fælles fiskeripolitiks mål, især under hensyntagen til dens socioøkonomiske virkninger.
2. Formålet med foranstaltningerne til bæredygtig udvikling af fiskeriområderne er:
a)
at bevare den økonomiske og sociale velstand i disse områder og udnytte fiskerivarerne og akvakulturprodukterne bedre
b)
at bevare og udvikle arbejdspladser i fiskeriområderne ved hjælp af støtte til diversificering eller økonomisk og social omstrukturering af områder, der står over for socioøkonomiske vanskeligheder som følge af ændringer i fiskerisektoren
c)
at fremme kystmiljøets kvalitet
d)
at fremme det nationale og tværnationale samarbejde mellem fiskeriområder.
3. Et fiskeriområde, der udvælges til at modtage støtte, skal være begrænset i størrelse og er normalt mindre end et NUTS III-område i den fælles nomenklatur for regionale enheder i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 af 26. maj 2003 om indførelse af en fælles nomenklatur for regionale enheder (NUTS) (20). Området bør være tilstrækkeligt sammenhængende set ud fra et geografisk, økonomisk og socialt synspunkt.
4. Støtten bør fortrinsvis fokusere på områder med:
a)
lav befolkningstæthed,
eller
b)
fiskeri i nedgang,
eller
c)
små fiskersamfund.
5. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om de områder, der er udvalgt til finansiering under denne prioriterede akse, og medtager disse oplysninger i den kommende årlige gennemførelsesrapport som omhandlet i artikel 67.
Artikel 44
Støtteberettigede foranstaltninger
1. Som led i den bæredygtige udvikling af fiskeriområderne kan der ydes støtte til:
a)
styrkelse af konkurrenceevnen på fiskeriområdet
b)
omstrukturering og omlægning af økonomiske aktiviteter, især ved fremme af økoturisme, såfremt disse aktiviteter ikke medfører en forøgelse af fiskeriindsatsen
c)
diversificering ved fremme af yderligere beskæftigelsesmuligheder for fiskere, så der skabes flere job uden for fiskerisektoren
d)
forøgelse af værdien af fiskerivarer
e)
støtte til små fiskeri- og turistinfrastrukturer og -tjenesteydelser til gavn for små fiskersamfund
f)
beskyttelse af miljøet i fiskeriområderne, så de forbliver attraktive, fornyelse og udvikling af kystlandsbyer med fiskeriaktiviteter og beskyttelse og fremme af naturarven og den arkitektoniske kulturarv
g)
genetablering af produktionspotentialet inden for fiskerisektoren, når det er blevet ødelagt af naturkatastrofer eller industrikatastrofer
h)
fremme af interregionalt og tværnationalt samarbejde mellem grupper i fiskeriområder, især ved oprettelse af netværk og udbredelse af bedste praksis
i)
erhvervelse af færdigheder og forenkling af forberedelse og gennemførelse af en lokal udviklingsstrategi
j)
gruppernes driftsudgifter.
2. EFF kan også svarende til højst 15 % af den berørte prioriterede akse finansiere foranstaltninger som f.eks. fremme og forbedring af faglige kvalifikationer, omskoling og jobintegration, især til fordel for kvinder, forudsat at disse foranstaltninger udgør en integrerende del af en strategi for bæredygtig udvikling, og at de er direkte forbundet med de foranstaltninger, som er beskrevet i stk. 1.
3. Støtte, der ydes i henhold til stk. 1, kan omfatte foranstaltninger som omhandlet i kapitel I, II og III bortset fra foranstaltningerne i artikel 23 og 24. Når der ydes støtte til aktiviteter, der er i overensstemmelse med disse foranstaltninger, finder de relevante betingelser og de skalaer for tilskud pr. aktivitet, der er fastlagt i henholdsvis kapitel I, II og III og bilag II, anvendelse.
4. Modtagerne af støtte som omhandlet i stk. 1, litra b) og c), og stk. 2 skal enten være arbejdstagere i fiskerisektoren eller have et job, der er knyttet til sektoren.
5. Driftsomkostningerne for grupperne må generelt ikke overstige 10 % af et fiskeriområdes samlede budget. Medlemsstaterne kan undtagelsesvis og fra sag til sag beslutte, at denne tærskel må overskrides, navnlig hvis grupperne ikke kan oprettes på basis af eksisterende erfarne organisationer.
6. Hvis en foranstaltning, der er støtteberettiget i henhold til denne artikel, også er berettiget til støtte fra et andet fællesskabsstøtteinstrument, skal medlemsstaten ved udarbejdelsen af sit operationelle program gøre det klart, om foranstaltningen støttes af EFF eller af et andet fællesskabsstøtteinstrument.
Artikel 45
Deltagelse i bæredygtig udvikling af fiskeriområder
1. Der gennemføres foranstaltninger for at bidrage til den bæredygtige udvikling af fiskeriområder på et givent område af lokale enheder eller grupper (i det følgende benævnt »gruppen«), der repræsenterer offentlige og private partnere fra de forskellige relevante lokale socioøkonomiske sektorer, og som i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet har tilstrækkelig administrativ og finansiel kapacitet til at forvalte støtten og sikre, at aktiviteterne afsluttes med et godt resultat. Gruppen bør om muligt baseres på eksisterende erfarne organisationer.
2. Gruppen foreslår og gennemfører en integreret, lokal udviklingsstrategi baseret på en lokalt forankret tilgang og i forståelse med forvaltningsmyndigheden.
3. Det område, som en gruppe har ansvaret for, skal være sammenhængende og have en tilstrækkelig kritisk masse målt i menneskelige, finansielle og økonomiske ressourcer til at støtte en holdbar lokal udviklingsstrategi.
4. Aktiviteter under den lokale udviklingsstrategi udvælges af gruppen og skal være i overensstemmelse med foranstaltningerne i artikel 44. Størstedelen af aktiviteterne skal ledes af den private sektor.
5. Medlemsstater eller regioner, afhængigt af de institutionelle forhold, kan tilskynde til oprettelse af et netværk, der udbreder oplysninger og især udveksler bedste praksis.
KAPITEL V
Prioriteret akse 5: teknisk bistand
Artikel 46
Teknisk bistand
1. EFF kan på Kommissionens initiativ og/eller vegne anvende indtil 0,8 % af sin årlige tildeling til at finansiere den forberedelse, overvågning, administrative og tekniske støtte, evaluering og revision, der er nødvendig for at gennemføre denne forordning.
Sådanne foranstaltninger gennemføres i henhold til artikel 53, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 og andre relevante bestemmelser i samme forordning og i gennemførelsesbestemmelserne hertil, som gælder for denne form for gennemførelse af Den Europæiske Unions almindelige budget.
Foranstaltningerne skal omfatte:
a)
evalueringer, rapporter fra eksperter, statistikker og undersøgelser, også af almen karakter, vedrørende EFF's drift
b)
foranstaltninger, der henvender sig til partnerne, modtagerne af støtte fra EFF og den brede offentlighed, herunder oplysningsvirksomhed
c)
foranstaltninger til udbredelse af oplysninger, oprettelse af netværk, bevidstgørelse, fremme af samarbejde og udveksling af erfaringer i hele Fællesskabet
d)
installering, drift og sammenkobling af elektroniske forvaltnings-, overvågnings-, kontrol- og evalueringssystemer
e)
forbedring af evalueringsmetoderne og udveksling af oplysninger om den praksis, der følges på dette område
f)
etablering af tværnationale netværk og fælleskabsnetværk af aktører inden for bæredygtig udvikling af fiskeriområder med henblik på at fremme udveksling af erfaringer og udbredelse af bedste praksis, stimulere og gennemføre tværregionalt og tværnationalt samarbejde og udbrede information.
2. På en medlemsstats initiativ kan EFF i henhold til det operationelle program anvende indtil 5 % af det samlede beløb, der er afsat til programmet, til at finansiere aktioner vedrørende forberedelse, forvaltning, overvågning, evaluering, offentlig omtale, kontrol og revision af det operationelle program samt oprettelse af netværk. Denne tærskel kan undtagelsesvis og under behørigt begrundede omstændigheder overskrides.
3. På en medlemsstats initiativ kan EFF i henhold til det operationelle program også finansiere aktioner, der skal forbedre den administrative kapacitet i medlemsstaten, hvis regioner alle er støtteberettiget efter konvergensmålet.
4. Den type tekniske bistandsforanstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, fastsættes efter proceduren i artikel 101, stk. 2.
AFSNIT V
STØTTEEFFEKTIVITET OG OFFENTLIG OMTALE
KAPITEL I
Evaluering af de operationelle programmer
Artikel 47
Generelle bestemmelser
1. Det operationelle program skal underkastes forhåndsevaluering, midtvejsevaluering og efterfølgende evaluering i overensstemmelse med artikel 48, 49 og 50.
Formålet med evalueringerne er at forbedre EFF-støttens kvalitet og effektivitet og gennemførelsen af det operationelle program. Desuden evalueres programmernes virkning med hensyn til de vejledende principper, der er fastlagt i artikel 19, den relevante del af de nationale strategiplaner og medlemsstaternes særlige problemer, samtidig med at der tages hensyn til behovet for bæredygtig udvikling af fiskerisektoren og konsekvenserne for miljøet.
2. EFF-støttens effektivitet skal vurderes på grundlag af følgende kriterier:
a)
EFF's generelle indvirkning på målene i artikel 4
b)
indvirkningen af de prioriterede akser, der er indeholdt i det operationelle program.
3. De evalueringer, der er omhandlet i stk. 1, første afsnit, foretages enten på medlemsstatens eller Kommissionens ansvar i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og i partnerskab mellem Kommissionen og den pågældende medlemsstat.
4. Medlemsstaterne tilvejebringer de menneskelige ressourcer og finansielle midler, der er nødvendige for at gennemføre evalueringerne, tilrettelægger udarbejdelsen og indsamlingen af de krævede data og udnytter overvågningssystemets forskellige oplysninger.
5. De evalueringsmetoder og standarder, der skal anvendes, fastlægges efter proceduren i artikel 101, stk. 3.
6. Evalueringen skal foretages af eksperter, der er uafhængige af de myndigheder, der er omhandlet i artikel 58. Resultaterne offentliggøres, medmindre de myndigheder, der er ansvarlige for evalueringen, udtrykkeligt gør indvendinger, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (21).
7. Evalueringerne finansieres over det operationelle programs budget for teknisk bistand, hvis medlemsstaterne er ansvarlige for gennemførelsen af dem, og over Kommissionens budget for teknisk bistand, hvis den er ansvarlig for gennemførelsen.
Artikel 48
Forhåndsevaluering
1. Formålet med forhåndsevalueringen er at sikre sammenhæng mellem de vejledende principper, der er fastlagt i artikel 19, den relevante del af den nationale strategiplan og det operationelle program og en optimal anvendelse af budgetmidlerne under det operationelle program og at forbedre programmeringskvaliteten.
2. Medlemsstaterne foretager en forhåndsevaluering af det operationelle program i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og de evalueringsmetoder og standarder, der skal fastsættes efter proceduren i artikel 47, stk. 5.
3. Medlemsstaterne forelægger forhåndsevalueringen senest ved fremlæggelsen af det operationelle program.
Artikel 49
Mellemliggende evaluering
1. Formålet med den mellemliggende evaluering er at undersøge hele eller en del af det operationelle programs effektivitet for at tilpasse det og forbedre støttens kvalitet og gennemførelsen af den.
2. Et operationelt program underkastes mellemliggende evaluering i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet efter en sådan tidsplan, at der kan tages hensyn til resultaterne med henblik på den strategidebat, der er omhandlet i artikel 16.
3. De mellemliggende evalueringer tilrettelægges på medlemsstaternes ansvar og forvaltningsmyndighedernes initiativ i samråd med Kommissionen i henhold til de evalueringsmetoder og standarder, der skal fastsættes efter proceduren i artikel 47, stk. 5. De mellemliggende evalueringer sendes til overvågningsudvalget for det operationelle program og til Kommissionen.
Artikel 50
Efterfølgende evaluering
1. Ved den efterfølgende evaluering undersøges udnyttelsen af midlerne, det operationelle programs effektivitet og nyttevirkning samt dets virkning i forhold til målene i artikel 4 og de vejledende principper, der er fastlagt i artikel 19. Den skal bruges til at finde frem til de faktorer, der har været afgørende for, om gennemførelsen af det operationelle program har været vellykket eller ej, herunder med hensyn til bæredygtighed og bedste praksis.
2. Den efterfølgende evaluering foretages på Kommissionens initiativ og ansvar i samråd med medlemsstaten og forvaltningsmyndigheden, der skal indsamle de oplysninger, der er nødvendige for, at den kan gennemføres.
3. Den efterfølgende evaluering skal afsluttes senest den 31. december 2015.
KAPITEL II
Information og offentlig omtale
Artikel 51
Information og offentlig omtale
1. Medlemsstaterne informerer om og sørger for offentlig omtale af det operationelle program, aktiviteterne og fællesskabstilskuddet. Informationerne skal videregives til offentligheden. De skal gøre opmærksom på Fællesskabets rolle og sikre åbenhed omkring EFF-støtten.
2. Forvaltningsmyndigheden for det operationelle program er ansvarlig for dets offentlige omtale som følger:
a)
Den informerer potentielle modtagere, fiskeriorganisationer, erhvervsorganisationer, økonomiske interesseorganisationer og arbejdsmarkedets parter, organer, der fremmer ligestilling mellem mænd og kvinder, samt berørte ikke-statslige organisationer, herunder miljøorganisationer, om de muligheder, der ligger i programmet, og reglerne for adgang til finansiering.
b)
Den informerer modtagerne om fællesskabstilskuddet.
c)
Den informerer offentligheden om Fællesskabets rolle i de operationelle programmer og om resultaterne heraf.
3. Medlemsstaterne giver hvert år Kommissionen meddelelse om, hvilke initiativer der er taget i forbindelse med denne artikel, inden for rammerne af de årlige og endelige gennemførelsesrapporter, der er omhandlet i artikel 67.
AFSNIT VI
FINANSIELT TILSKUD FRA EFF
KAPITEL I
Tilskud fra EFF
Artikel 52
Den offentlige støttes intensitet
Den offentlige støttes maksimale intensitet er fastsat i tabellen i bilag II.
Artikel 53
Tilskud fra EFF
1. Kommissionens afgørelse om godkendelse af et operationelt program fastsætter maksimumssatsen og maksimumsbeløbet for tilskuddet fra EFF separat for konvergensmålet og formål uden for konvergensmålet til hver prioriteret akse.
2. Tilskuddet fra EFF beregnes i forhold til de samlede offentlige udgifter.
3. Tilskuddet fra EFF fastsættes for hver prioriteret akse. For EFF's tilskud gælder følgende lofter:
a)
75 % af de samlede offentlige udgifter, som medfinansieres af EFF i regioner, der er støtteberettiget efter konvergensmålet, jf. dog stk. 7, 8 og 9 nedenfor
b)
50 % af de samlede offentlige udgifter, som medfinansieres i regioner, der ikke er støtteberettiget efter konvergensmålet, jf. dog stk. 7, 8 og 9 nedenfor.
Uanset dette kan medlemsstaterne i det operationelle program anvende en ensartet sats for hver region for så vidt angår de enkelte foranstaltninger.
4. Minimumstilskuddet fra EFF til en prioriteret akse er 20 % af de samlede offentlige udgifter.
5. Minimumsstøtten fra EFF til en aktivitet er 5 % af de samlede offentlige udgifter til aktiviteten.
6. Den samlede støtte fra EFF til en aktivitet må ikke overstige 95 % af de samlede offentlige udgifter til aktiviteten.
7. Når aktiviteter, der finansieres af EFF, henhører under artikel 24 eller 27, hvor disse indgår i en plan for justering af fiskeriindsatsen som omhandlet i artikel 21, litra a), nr. i), eller henhører under artikel 26, stk. 3 eller 4, forhøjes loftet for EFF's tilskud til prioriteret akse 1 med op til 10 procentpoint i regioner, der er støtteberettiget efter konvergensmålet, og med op til 15 procentpoint i regioner, der ikke er støtteberettiget efter konvergensmålet.
Denne forhøjelse er proportional med forholdet mellem de samlede udgifter til aktiviteter i første afsnit og de samlede udgifter til prioriteret akse 1.
8. Når aktiviteter, der finansieres af EFF, henhører under artikel 23, forhøjes loftet for EFF's tilskud til prioriteret akse 1 med op til 10 procentpoint i regioner, der er støtteberettiget efter konvergensmålet, og med op til 25 procentpoint i regioner, der ikke er støtteberettiget efter konvergensmålet.
Denne forhøjelse er proportional med forholdet mellem de samlede udgifter til aktiviteter i første afsnit og de samlede udgifter til prioriteret akse 1.
9. Når EFF finansierer aktiviteter på de perifere græske øer, der er ugunstigt stillet på grund af deres afsides beliggenhed, og i regioner i EU's yderste periferi, forhøjes loftet for EFF's tilskud til hver prioriteret akse med op til 10 procentpoint i regioner, der er støtteberettiget efter konvergensmålet, og med op til 35 procentpoint i regioner, der ikke er støtteberettiget efter konvergensmålet.
Denne forhøjelse er for hver prioriteret akses vedkommende proportional med forholdet mellem de samlede udgifter til aktiviteter i stk. 1 og de samlede udgifter til den prioriterede akse.
10. Foranstaltninger til teknisk bistand, der gennemføres på Kommissionens initiativ eller på dennes vegne, finansieres af EFF med 100 %.
Artikel 54
Ingen kumulering
Udgifter, som medfinansieres af EFF, kan ikke modtage støtte fra et andet finansielt fællesskabsinstrument.
Artikel 55
Støtteberettigede udgifter
1. Udgifter, der reelt er afholdt af modtagerne i perioden fra den dato, hvor det operationelle program forelægges Kommissionen, eller fra den 1. januar 2007, idet den tidligste dato er gældende, og til den 31. december 2015, er berettiget til støtte fra EFF. Medfinansierede aktiviteter må ikke være afsluttet, før perioden for støtteberettigelse begynder.
2. Uanset stk. 1 kan bidrag, der er naturalydelser, afskrivningsomkostninger og generalomkostninger behandles som udgifter, som modtagerne har betalt i forbindelse med gennemførelsen af aktiviteterne, når følgende betingelser er opfyldt:
a)
Ifølge reglerne i stk. 4 om udgifters støtteberettigelse, er sådanne udgifter støtteberettigede.
b)
Udgifterne dokumenteres ved hjælp af regnskabsbilag med bevisværdi svarende til fakturaer.
c)
I tilfælde af bidrag, der er naturalydelser, overstiger medfinansieringen fra EFF ikke den samlede støtteberettigede udgift, fraregnet værdien af sådanne bidrag.
3. Udgifter er kun berettiget til støtte fra EFF, hvis de er blevet afholdt til aktiviteter, som der er truffet afgørelse om af forvaltningsmyndigheden i overensstemmelse med de kriterier, som overvågningsudvalget på forhånd har fastsat.
Nye udgifter, der kommer til ved ændring af et operationelt program som omhandlet i artikel 18, er støtteberettiget fra det tidspunkt, hvor anmodningen om ændring af det operationelle program indgives til Kommissionen.
4. Reglerne om udgifters støtteberettigelse fastlægges af medlemsstaterne, medmindre andet er fastsat i denne forordning. De omfatter de samlede udgifter, der anmeldes under det operationelle program.
5. Følgende udgifter er ikke berettiget til støtte fra EFF:
a)
moms, bortset fra ikke-refunderbar moms, når denne reelt og definitivt betales af en anden modtager end ikke-afgiftspligtige personer som omhandlet i artikel 4, stk. 5, første afsnit, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter - Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (22)
b)
renter af gæld, jf. dog stk. 8
c)
køb af jord for et beløb, der overstiger 10 % af de samlede støtteberettigede udgifter til den pågældende aktivitet
d)
bolig.
6. Stk. 1, 3 og 4 berører ikke artikel 46, stk. 1.
7. Ved aktiviteter, hvor modtageren ikke afholder udgifter, udgøres udgifter, der er berettiget til støtte fra EFF, af den offentlige støtte, der ydes til modtageren.
8. Uanset stk. 5, litra b), kan tilskuddet fra EFF ydes i en anden form end direkte støtte uden tilbagebetalingspligt. De nærmere regler fastsættes efter proceduren i artikel 101, stk. 3.
Artikel 56
Aktiviteternes varighed
1. Medlemsstaterne eller forvaltningsmyndigheden sørger for, at tilskuddet fra EFF til en aktivitet kun bevares, hvis aktiviteten ikke inden for et tidsrum på fem år fra tidspunktet for de nationale myndigheders eller forvaltningsmyndighedens afgørelse om tilskud fra EFF undergår en væsentlig ændring:
a)
der påvirker aktivitetens art eller betingelserne for dens iværksættelse eller giver en virksomhed eller et offentligt organ en uretmæssig fordel,
eller
b)
som enten skyldes en ændring i de ejendomsretlige forhold for en infrastruktur eller en produktionsvirksomheds ophør eller flytning.
2. Forvaltningsmyndigheden underretter i den årlige og endelige gennemførelsesrapport, der er omhandlet i artikel 67, Kommissionen om ændringer som omhandlet i stk. 1.
3. Uretmæssigt udbetalte beløb skal inddrives i henhold til afsnit VIII, kapitel II og III.
4. Medlemsstaterne og Kommissionen sørger for, at EFF ikke yder støtte til virksomheder, som er eller har været genstand for en inddrivelsesprocedure i henhold til stk. 3 efter overførsel af en produktionsaktivitet inden for en medlemsstat eller til en anden medlemsstat.
AFSNIT VII
FORVALTNING, OVERVÅGNING OG KONTROL
KAPITEL I
Forvaltnings- og kontrolsystemer
Artikel 57
Almindelige principper for forvaltnings- og kontrolsystemer
1. Systemerne til forvaltning og kontrol af medlemsstaternes operationelle programmer skal sikre følgende:
a)
en definition af forvaltnings- og kontrolorganernes opgaver og en opgavefordeling inden for hvert organ
b)
overholdelse af princippet om opgaveadskillelse mellem og inden for sådanne organer
c)
procedurer til sikring af, at de udgifter, der anmeldes under det operationelle program, er korrekte og formelt rigtige
d)
pålidelige edb-systemer til regnskabsføring, overvågning og regnskabsaflæggelse
e)
et rapporterings- og overvågningssystem, hvis det ansvarlige organ uddelegerer opgavernes udførelse til et andet organ
f)
ordninger for revision af, at systemerne fungerer
g)
systemer og procedurer, der garanterer et tilstrækkeligt revisionsspor
h)
rapporterings- og overvågningsprocedurer vedrørende uregelmæssigheder og inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb.
2. De foranstaltninger, der er fastsat i litra e) og f), skal stå i forhold til de samlede offentlige udgifter, der tildeles det pågældende operationelle program.
Artikel 58
Udpegning af myndigheder
1. For det operationelle program udpeger medlemsstaten følgende:
a)
en forvaltningsmyndighed til at forvalte det operationelle program
b)
en attesteringsmyndighed til at godkende udgiftsanmeldelser og betalingsanmodninger, før de sendes til Kommissionen
c)
en revisionsmyndighed, der arbejder uafhængigt af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden, med ansvar for at kontrollere, om forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer effektivt.
2. Medlemsstaten kan udpege et eller flere bemyndigede organer til at udføre nogle af eller alle forvaltningsmyndighedens eller attesteringsmyndighedens opgaver under denne myndigheds ansvar.
3. Medlemsstaten fastsætter regler for sit forhold til de myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, og for deres forhold til Kommissionen.
4. Nogle eller alle de myndigheder, der er omhandlet i stk. 1, kan tilhøre det samme organ, jf. dog artikel 57, stk. 1, litra b).
Artikel 59
Forvaltningsmyndighedens opgaver
Forvaltningsmyndigheden for et operationelt program har ansvaret for forvaltning og gennemførelse af det operationelle program i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning og navnlig for:
a)
at sikre, at aktiviteter udvælges til finansiering i overensstemmelse med de kriterier, der gælder for det operationelle program, og at de er i overensstemmelse med de relevante fællesskabsregler og nationale regler i hele gennemførelsesperioden
b)
at efterprøve, at medfinansierede varer og tjenesteydelser leveres, og at de udgifter, som modtagerne har anmeldt, rent faktisk er afholdt og er i overensstemmelse med fællesskabsreglerne og de nationale regler; der kan foretages stikprøvekontrol på stedet i overensstemmelse med de nærmere bestemmelser, som Kommissionen vedtager efter proceduren i artikel 101, stk. 3
c)
at sikre, at der findes et system til elektronisk registrering og lagring af regnskabsregistreringer for hver aktivitet under det operationelle program, og at de gennemførelsesdata, der er nødvendige for den økonomiske forvaltning, overvågningen, kontrollen, revisionen og evalueringen, indsamles.
d)
at sikre, at modtagere og andre organer, der medvirker ved gennemførelsen af aktiviteter, enten har et separat regnskabssystem eller en passende regnskabskode for alle transaktioner med tilknytning til aktiviteten, uden at dette berører nationale regnskabsregler
e)
at sikre, at de i artikel 48 og 49 nævnte evalueringer af de operationelle programmer foretages i overensstemmelse med artikel 47
f)
at etablere procedurer til sikring af, at alle de udgifts- og revisionsbilag, som er nødvendige for at sikre et passende revisionsspor, opbevares i overensstemmelse med artikel 87
g)
at sikre, at attesteringsmyndigheden og revisionsmyndigheden modtager alle de nødvendige oplysninger om procedurer og kontrol i forbindelse med udgifterne med henblik på henholdsvis godkendelse og revision
h)
at opstille retningslinjer for arbejdet i overvågningsudvalget og forsyne det med de dokumenter, der er nødvendige for at overvåge, hvordan det operationelle program er gennemført sammenholdt med det særlige mål
i)
at udarbejde og efter overvågningsudvalgets godkendelse forelægge Kommissionen de årlige og endelige rapporter om gennemførelsen
j)
at sikre overholdelse af kravene om information og offentlig omtale i artikel 51.
Artikel 60
Attesteringsmyndighedens opgaver
Et operationelt programs attesteringsmyndighed har ansvaret for:
a)
at udarbejde og forelægge Kommissionen godkendte udgiftsoversigter og betalingsanmodninger
b)
at godkende:
i)
at udgiftsoversigten er nøjagtig og udarbejdet på grundlag af pålidelige regnskabssystemer og er baseret på kontrollerbare bilag
ii)
at de anmeldte udgifter er i overensstemmelse med de relevante fællesskabsregler og nationale regler og er afholdt i forbindelse med aktiviteter, der er udvalgt til finansiering i overensstemmelse med de gældende kriterier for programmet og fællesskabsreglerne og de nationale regler
c)
at forvisse sig om, at de modtagne oplysninger om procedurerne og den kontrol, der er foretaget i forbindelse med udgifterne i oversigten over udgifter, er tilstrækkeligt godkendelsesgrundlag
d)
med henblik på godkendelsen at tage hensyn til resultaterne af alle revisioner, der er foretaget af revisionsmyndigheden eller under dennes ansvar
e)
at opbevare regnskabsregistreringer i elektronisk form for så vidt angår de udgifter, der er anmeldt til Kommissionen
f)
at føre regnskab over inddrivelige beløb og beløb, der trækkes tilbage efter hel eller delvis annullering af tilskuddet til en aktivitet. Beløb, der inddrives, inden det operationelle program afsluttes, og som skal tilbagebetales til Den Europæiske Unions almindelige budget, efter at der er foretaget finansielle korrektioner i henhold til artikel 97, fradrages i den næste oversigt over udgifter.
Artikel 61
Revisionsmyndighedens opgaver
1. Et operationelt programs revisionsmyndighed har ansvaret for:
a)
at sørge for, at der foretages revision for at kontrollere, om det operationelle programs forvaltnings- og kontrolsystem fungerer effektivt
b)
at sørge for, at der foretages revision af aktiviteter på grundlag af passende stikprøver for at efterprøve anmeldte udgifter
c)
senest ni måneder efter godkendelsen af det operationelle program at forelægge Kommissionen en revisionsstrategi, der omfatter de organer, som skal udføre den i litra a) og b) omhandlede revision, den metode, der skal anvendes, stikprøvemetoden for revision af aktiviteter og den vejledende revisionsplan, der skal sikre, at de vigtigste organer revideres, og at revisionerne er jævnt fordelt over hele programmeringsperioden
d)
at sørge for, at forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden modtager alle nødvendige oplysninger om den revision og kontrol, der er foretaget
e)
senest den 31. december hvert år fra 2008 frem til 2015:
i)
at forelægge Kommissionen en årlig kontrolrapport, hvori der redegøres for resultaterne af de revisioner af det operationelle program, der i henhold til revisionsstrategien er udført i den forløbne 12-månedersperiode, der slutter den 30. juni det pågældende år, og gøres opmærksom på eventuelle mangler, der er konstateret i systemerne til forvaltning og kontrol af programmet. Den første rapport, der skal forelægges senest den 31. december 2008, skal omfatte perioden fra 1. januar 2007 til 30. juni 2008. Oplysningerne om de revisioner, der udføres i perioden efter 1. juli 2015, medtages i den endelige kontrolrapport, der støtter den erklæring om afslutning, der er omhandlet i litra f)
ii)
at afgive en udtalelse på grundlag af den kontrol og revision, der er foretaget på revisionsmyndighedens ansvar, om, hvorvidt forvaltnings- og kontrolsystemet fungerer effektivt, så det giver en rimelig sikkerhed for, at de oversigter over udgifter, der er forelagt for Kommissionen, er korrekte, og dermed en rimelig sikkerhed for, at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige
iii)
hvis det er relevant i henhold til artikel 85, at forelægge en erklæring om delvis afslutning med en vurdering af, om de pågældende udgifter er lovlige og formelt rigtige
f)
at forelægge Kommissionen en erklæring om afslutning senest den 31. marts 2017 med en vurdering af, hvorvidt anmodningen om betaling af saldoen er gyldig og de underliggende transaktioner, som er omfattet af den endelige oversigt over udgifter, er lovlige og formelt rigtige, støttet af en endelig kontrolrapport.
2. Revisionsmyndigheden sørger for, at der i revisionsarbejdet tages hensyn til internationalt anerkendte revisionsstandarder.
3. Udføres de revisioner og den kontrol, der er omhandlet i stk. 1, litra a) og b), af et andet organ end revisionsmyndigheden, sørger revisionsmyndigheden for, at dette organ arbejder uafhængigt.
4. Kommissionen fremsætter sine bemærkninger til den revisionsstrategi, der fremlægges i henhold til stk. 1, litra c), senest tre måneder efter at have modtaget den. Foreligger der ingen bemærkninger inden for dette tidsrum, betragtes rapporten som godkendt.
KAPITEL II
Overvågning
Artikel 62
Overvågningsprincipper
1. Overvågningen omfatter en gennemgang af, om det operationelle program er gennemført korrekt.
2. Overvågningen foretages i første omgang af overvågningsudvalget og forvaltningsmyndigheden.
3. Kommissionen deltager i overvågningen gennem sin deltagelse i overvågningsudvalget og den årlige gennemgang af det operationelle program, der navnlig omfatter en analyse af den årlige gennemførelse og kontrolrapporterne.
4. Oplysninger mellem Kommissionen og medlemsstaterne i denne forbindelse udveksles elektronisk efter gennemførelsesbestemmelserne i artikel 102.
Artikel 63
Overvågningsudvalg
Medlemsstaten nedsætter et overvågningsudvalg for det operationelle program efter aftale med forvaltningsmyndigheden og høring af partnerne i henhold til artikel 8. Overvågningsudvalget nedsættes senest tre måneder efter den dato, hvor medlemsstaten underrettes om afgørelsen om godkendelse af det operationelle program.
Overvågningsudvalget udarbejder selv sin forretningsorden inden for den pågældende medlemsstats institutionelle, juridiske og finansielle rammer og fastsætter den efter aftale med forvaltningsmyndigheden for at udføre sine opgaver i overensstemmelse med denne forordning.
Artikel 64
Sammensætning
1. Formandskabet for overvågningsudvalget varetages af en repræsentant for medlemsstaten eller forvaltningsmyndigheden.
Udvalgets sammensætning bestemmes af medlemsstaten i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, og forvaltningsmyndigheden.
2. En repræsentant for Kommissionen deltager på Kommissionens eget initiativ i overvågningsudvalgets arbejde som rådgiver.
Artikel 65
Opgaver
Overvågningsudvalget forvisser sig om, at effektiviteten og kvaliteten af gennemførelsen af det operationelle program er i overensstemmelse med følgende bestemmelser:
a)
Det behandler og godkender kriterierne for udvælgelse af de aktiviteter, der skal finansieres, inden seks måneder efter godkendelsen af det operationelle program og godkender eventuelle revisioner af disse kriterier i overensstemmelse med programmeringsbehovene.
b)
Det vurderer med jævne mellemrum, hvor langt man er nået i virkeliggørelsen af de særlige mål for det operationelle program på grundlag af dokumenter fra forvaltningsmyndigheden.
c)
Det gennemgår resultaterne af gennemførelsen, herunder virkeliggørelsen af målene for hver prioriteret akse og de mellemliggende evalueringer, der er omhandlet i artikel 49
d)
Det gennemgår og godkender den årlige og den endelige rapport om gennemførelsen, jf. artikel 67, inden de sendes til Kommissionen.
e)
Det underrettes om den årlige kontrolrapport og om Kommissionens eventuelle relevante bemærkninger til rapporten.
f)
Det kan på medlemsstatens initiativ blive underrettet om de skriftlige oplysninger til Kommissionen, jf. artikel 16, stk. 1.
g)
Det kan foreslå forvaltningsmyndigheden enhver revision eller gennemgang af det operationelle program, som vil kunne gøre det muligt at nå EFF's mål, som fastlagt i artikel 4, eller forbedre forvaltningen af programmet, herunder dets økonomiske forvaltning.
h)
Det behandler og godkender alle forslag om ændring af indholdet af Kommissionens afgørelse om tilskud fra EFF.
Artikel 66
Overvågningsordninger
1. Forvaltningsmyndigheden og overvågningsudvalget sikrer kvaliteten af gennemførelsen af det operationelle program.
2. Forvaltningsmyndigheden og overvågningsudvalget foretager overvågningen ved hjælp af finansielle indikatorer og de indikatorer, der er omhandlet i artikel 20, stk. 1, litra c), som fastlagt i det operationelle program.
3. Hvis støtten giver mulighed herfor, opdeles statistikkerne efter køn og efter de støttemodtagende virksomheders størrelse.
4. Med henblik herpå udveksler Kommissionen og medlemsstaterne data ad elektronisk vej i henhold til gennemførelsesbestemmelserne, som er vedtaget i overensstemmelse med proceduren i artikel 102.
Artikel 67
Årlige rapporter og endelige rapporter om gennemførelsen
1. Senest den 30. juni hvert år, første gang i 2008, sender forvaltningsmyndigheden Kommissionen en årlig rapport og senest den 31. marts 2017 en endelig rapport om gennemførelsen af det operationelle program.
2. For at opnå et klart overblik over gennemførelsen af det operationelle program skal rapporterne i stk. 1 indeholde følgende oplysninger:
a)
fremskridtene i gennemførelsen af det operationelle program og de prioriterede akser i forhold til de særlige kontrollerbare mål med kvantificering, hvis og når dette er muligt under anvendelse af de i artikel 20, stk. 1, litra c), omhandlede indikatorer, i forbindelse med den prioriterede akse
b)
ændringer i de generelle forhold, der har direkte indflydelse på gennemførelsen af bistanden, især væsentlige samfundsøkonomiske ændringer, ændringer i nationale, regionale eller sektorale politikker og eventuelt deres konsekvenser for sammenhængen mellem støtten fra EFF og støtten fra andre finansielle instrumenter
c)
den finansielle gennemførelse af det operationelle program med separat angivelse for konvergensmålet og formål uden for konvergensmålet for hver prioriteret akse:
i)
af de udgifter, der er betalt af modtagerne, og som er inkluderet i betalingsanmodninger sendt til forvaltningsmyndigheden, og det tilsvarende offentlige tilskud
ii)
af de samlede betalinger, der er modtaget fra Kommissionen, og en kvantificering af de finansielle indikatorer, jf. artikel 66, stk. 2,
og
iii)
af de udgifter, der er betalt af det organ, der er ansvarligt for udbetalinger til modtagerne
d)
de skridt, som forvaltningsmyndigheden og overvågningsudvalget har taget for at sikre en korrekt og effektiv gennemførelse, navnlig:
i)
overvågnings- og evalueringsforanstaltninger, herunder ordninger for indsamling af data
ii)
et sammendrag af eventuelle væsentlige problemer med gennemførelsen af det operationelle program og eventuelle foranstaltninger, der er truffet, bl.a. som svar på bemærkninger fremsat i henhold til artikel 69, stk. 2
iii)
brugen af teknisk bistand
e)
de foranstaltninger, der er truffet for at sikre oplysninger om og offentlig omtale af det operationelle program
f)
brugen af støtte, der er frigivet efter annullering som omhandlet i artikel 96, stk. 2, til forvaltningsmyndigheden eller en anden offentlig myndighed i løbet af det operationelle programs gennemførelsesperiode
g)
tilfælde, hvor der er afsløret en væsentlig ændring som omhandlet i artikel 56
h)
væsentlige problemer med at efterkomme fællesskabsretten, som er opstået under gennemførelsen af det operationelle program, og de foranstaltninger, der er truffet for at afhjælpe dem.
Omfanget af de oplysninger, der sendes til Kommissionen, skal stå i et rimeligt forhold til de samlede offentlige udgifter til det pågældende operationelle program. Disse oplysninger kan, hvor det er hensigtsmæssigt, gives i sammenfattet form.
De oplysninger, der er omhandlet i litra b), d), e), f), og g), medtages ikke, såfremt der ikke er nogen væsentlig ændring i forhold til den foregående rapport.
3. De i stk. 1 omhandlede rapporter betragtes som tilfredsstillende, hvis de indeholder alle de relevante oplysninger, der er anført i stk. 2. Kommissionen underretter medlemsstaten om, hvorvidt disse rapporter er tilfredsstillende, inden for en frist på 15 arbejdsdage.
4. Kommissionen træffer inden to måneder afgørelse om forvaltningsmyndighedens årlige rapport om gennemførelsen. For den endelige rapport om gennemførelsen er fristen fem måneder. Hvis Kommissionen ikke reagerer inden for den fastsatte frist, anses rapporten for at være godkendt.
Artikel 68
Kommissionens årlige rapport
1. Senest den 31. december hvert år og første gang i 2008, sender Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en rapport om gennemførelsen af denne forordning i det foregående år.
2. I denne rapport sammenfattes de vigtigste udviklingstendenser og udfordringer i forbindelse med gennemførelsen af de operationelle programmer.
3. Kommissionens årlige rapport skal desuden omfatte følgende:
a)
en kort beskrivelse af EFF's aktiviteter for hver medlemsstat, herunder en opdeling af de bevillinger, der er disponeret over, og de bevillinger, der er betalt pr. medlemsstat, samt Kommissionens og medlemsstaternes anvendelse af teknisk bistand
b)
en vurdering af EFF's koordinering med strukturfondene og ELFUL
c)
resultaterne af de evalueringer, der er omhandlet i artikel 49, så snart de foreligger
d)
når fjerde årlige rapport er forelagt, og igen når den rapport, der omfatter programmeringens sidste år, er forelagt, en oversigt over de revisioner af medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolsystemer, som er foretaget på Kommissionens vegne, og over resultatet af de revisioner af støtten fra EFF, som medlemsstaterne har foretaget, med angivelse af eventuelle finansielle korrektioner.
4. Rapporten baseres på Kommissionens gennemgang og vurdering af medlemsstaternes årlige rapporter og andre disponible oplysninger. Navnlig i 2012 baseres rapporten tillige på resultatet af den strategidebat, der er omhandlet i artikel 16, stk. 1, og andre disponible oplysninger. I rapporten gøres der rede for, hvilke foranstaltninger medlemsstaterne og Kommissionen har truffet eller skal træffe af hensyn til den fornødne opfølgning på resultaterne i rapporten.
Artikel 69
Årlig gennemgang af de operationelle programmer
1. Hvert år, når den i artikel 67 omhandlede årlige rapport om gennemførelsen forelægges, gennemgår Kommissionen og forvaltningsmyndigheden under hensyntagen til Kommissionens udtalelse de fremskridt, der er gjort i gennemførelsen af det operationelle program, de vigtigste resultater, der er opnået i løbet af det foregående år, den finansielle gennemførelse samt andre faktorer med henblik på at forbedre gennemførelsen.
Eventuelle aspekter vedrørende forvaltnings- og kontrolsystemets måde at fungere på, som behandles i den årlige kontrolrapport, jf. artikel 61, stk. 1, litra e), nr. i), kan også gennemgås, eventuelt kan denne gennemgang ske med deltagelse fra revisionsmyndigheden.
2. Efter gennemgangen i stk. 1, eventuelt under inddragelse af revisionsmyndigheden, kan Kommissionen fremsætte bemærkninger til medlemsstaten og forvaltningsmyndigheden, som underretter overvågningsudvalget herom. Medlemsstaten underretter Kommissionen om de foranstaltninger, der er truffet som reaktion på disse bemærkninger.
3. Når de efterfølgende evalueringer af støtten i programmeringsperioden 2000-2006 foreligger, gennemgås de samlede resultater i forbindelse med den efterfølgende årlige gennemgang.
KAPITEL III
Medlemsstaternes og Kommissionens ansvar
Afdeling 1
Medlemsstaternes ansvar
Artikel 70
Forvaltning og kontrol
1. Medlemsstaterne har ansvaret for forvaltningen af og kontrollen med de operationelle programmer, navnlig ved hjælp af følgende foranstaltninger:
a)
der skal sikre, at forvaltnings- og kontrolsystemerne for det operationelle program er blevet etableret efter artikel 57-61, og at systemerne fungerer effektivt
b)
der skal forebygge, afsløre og rette op på uregelmæssigheder og inddrive uretmæssigt udbetalte beløb, eventuelt inkl. morarenter. De giver Kommissionen meddelelse herom og holder den underrettet om udviklingen med hensyn til administrative og retlige skridt.
2. Når beløb, der er udbetalt uretmæssigt til en modtager, ikke kan inddrives, er medlemsstaten ansvarlig for, at de tabte beløb tilbagebetales til Den Europæiske Unions almindelige budget, hvis det fastslås, at tabet skyldes uregelmæssigheder eller forsømmelse fra dens side.
Artikel 71
Etablering af forvaltnings- og kontrolsystemer
1. Inden indgivelsen af den første mellemliggende betalingsanmodning eller senest 12 måneder efter godkendelsen af det operationelle program forelægger medlemsstaterne Kommissionen en beskrivelse af systemerne, som navnlig omfatter organisationen af og procedurerne for:
a)
forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden og de formidlende organer
b)
revisionsmyndigheden og alle andre organer, der foretager revisioner under dennes ansvar.
2. Beskrivelsen omhandlet i stk. 1 ledsages af en rapport, som indeholder resultaterne af en vurdering af systemernes udformning og en udtalelse om deres overensstemmelse med artikel 57-61. Hvis udtalelsen indeholder forbehold, anføres manglernes betydning i rapporten. Medlemsstaten underretter Kommissionen om, hvilke korrigerende foranstaltninger der skal træffes, og efter hvilken tidsplan de skal gennemføres, og bekræfter efterfølgende, at foranstaltningerne er gennemført, og at de dertil knyttede forbehold er blevet trukket tilbage.
Den i første afsnit omhandlede rapport anses for at være accepteret, og den første mellemliggende betaling foretages under følgende omstændigheder:
a)
senest tre måneder efter modtagelsen af rapporten, når der ikke er taget forbehold med hensyn til udtalelsen i første afsnit, og der ikke foreligger bemærkninger fra Kommissionen
b)
hvis udtalelsen indeholder forbehold, efter at det over for Kommissionen er bekræftet, at der er truffet korrigerende foranstaltninger vedrørende de centrale elementer i de systemer, der er indført, og de dertil knyttede forbehold er blevet trukket tilbage, og der ikke er bemærkninger fra Kommissionen inden for tre måneder efter datoen for bekræftelsen.
Når forbeholdene kun vedrører en enkelt prioriteret akse foretages den første mellemliggende betaling for det operationelle programs øvrige prioriterede akser, for hvilke der ikke er nogen forbehold.
3. Den i stk. 2 omhandlede rapport og udtalelse udarbejdes af revisionsmyndigheden eller af et offentligt eller privat organ, der handler uafhængigt af forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden og udfører sit arbejde under hensyn til internationalt anerkendte revisionsstandarder.
Afdeling 2
Kommissionens ansvar
Artikel 72
Kommissionens ansvar
1. Kommissionen forvisser sig efter proceduren i artikel 71 om, at medlemsstaterne har etableret forvaltnings- og kontrolsystemer, der er i overensstemmelse med artikel 57-61, og på grundlag af de årlige kontrolrapporter og den årlige udtalelse fra revisionsmyndigheden samt sine egne revisioner, at systemerne fungerer effektivt i de operationelle programmers gennemførelsesperiode.
2. Uden at det berører medlemsstaternes revisioner, kan Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen med et varsel på mindst ti arbejdsdage, undtagen i hastetilfælde, foretage revisioner på stedet af, om forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt, herunder eventuelt revision af det operationelle programs aktiviteter. Medlemsstatens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for medlemsstaten kan deltage i sådanne revisioner.
Kommissionens tjenestemænd eller repræsentanter for Kommissionen, der er behørigt bemyndigede til at foretage revisioner på stedet, skal have adgang til bøger og alle andre dokumenter vedrørende udgifter finansieret af EFF, herunder dokumenter og metadata udarbejdet eller modtaget og registreret på et elektronisk medium.
Ovennævnte revisionsbeføjelser berører ikke anvendelsen af nationale bestemmelser, ifølge hvilke visse handlinger er forbeholdt myndighedspersoner, der er specifikt udpeget efter national lovgivning. Bemyndigede repræsentanter for Kommissionen må bl.a. ikke deltage i besøg på personers private bopæl eller formel udspørgning af personer inden for rammerne af den berørte medlemsstats nationale lovgivning. De skal dog have adgang til de oplysninger, der tilvejebringes på denne måde.
3. Kommissionen kan anmode en medlemsstat om at foretage revision på stedet for at undersøge, om systemerne fungerer effektivt, eller om en eller flere transaktioner er forskriftsmæssige. Kommissionens tjenestemænd eller bemyndigede repræsentanter for Kommissionen kan deltage i revisionen.
Artikel 73
Samarbejde med medlemsstaternes revisionsmyndigheder
1. Kommissionen samarbejder med revisionsmyndigheden for det operationelle program for at koordinere deres respektive revisionsplaner og -metoder og udveksler straks resultaterne af den revision, der er foretaget af forvaltnings- og kontrolsystemerne, med henblik på at udnytte ressourcerne bedst muligt og undgå unødigt dobbeltarbejde.
Kommissionen og revisionsmyndigheden mødes regelmæssigt, og mindst en gang om året, medmindre andet aftales mellem dem, for sammen at gennemgå den årlige kontrolrapport og udtalelse, der fremlægges i henhold til artikel 61, og for at udveksle synspunkter om andre spørgsmål i forbindelse med forbedring af forvaltningen og kontrollen af det operationelle program.
2. Ved fastlæggelsen af sin egen revisionsstrategi fastlægger Kommissionen de operationelle programmer, for hvilke udtalelsen om systemets overensstemmelse, jf. artikel 71, stk. 2, er uden forbehold, eller hvor forbeholdene er blevet trukket tilbage efter korrigerende foranstaltninger, hvor revisionsmyndighedens revisionsstrategi er tilfredsstillende, og hvor der på grundlag af resultaterne af Kommissionens og medlemsstatens revisioner er opnået rimelig vished for, at forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer effektivt.
3. For disse operationelle programmers vedkommende kan Kommissionen konkludere, at den først og fremmest kan henholde sig til den udtalelse, der er omhandlet i artikel 61, stk.1, litra e), nr. ii), for så vidt angår effektiviteten af den måde, systemerne fungerer på, og at den kun vil foretage revisioner på stedet, hvis der er tegn på mangler ved systemet, som har indflydelse på udgifter, der er godkendt over for Kommissionen i et år, for hvilket der ikke er afgivet udtalelse i henhold til artikel 61, stk.1, litra e), nr. ii), som ikke indeholder noget forbehold med hensyn til sådanne mangler.
Når Kommissionen når frem til en sådan konklusion, underretter den den pågældende medlemsstat herom. Hvis der er tegn på mangler, kan den anmode medlemsstaten om at foretage revisioner i henhold til artikel 72, stk.3, eller selv foretage revisioner i medfør af artikel 72, stk. 2.
AFSNIT VIII
ØKONOMISK FORVALTNING
KAPITEL I
Økonomisk forvaltning
Afdeling 1
Budgetmæssige forpligtelser
Artikel 74
Budgetmæssige forpligtelser
Fællesskabets budgetmæssige forpligtelser med hensyn til de operationelle programmer (i det følgende benævnt »budgetmæssige forpligtelser«) indgås årligt og separat for hvert konvergensmål/formål uden for konvergensmålet i en periode mellem den 1. januar 2007 og den 31. december 2013. Den første budgetmæssige forpligtelse indgås, inden Kommissionen vedtager afgørelsen om at godkende det operationelle program. Hver efterfølgende forpligtelse indgås af Kommissionen, som hovedregel inden den 30. april hvert år, på grundlag af afgørelsen om at yde tilskud fra EFF, jf. artikel 17.
Afdeling 2
Betalinger
Artikel 75
Fælles betalingsbestemmelser
1. Kommissionens betalinger af tilskud fra EFF foretages i overensstemmelse med budgetbevillingerne. Hver betaling konteres den tidligst indgåede budgetmæssige forpligtelse.
2. Betalingerne sker i form af forfinansiering, mellemliggende betalinger og betaling af saldoen. Beløbene udbetales til det organ, som medlemsstaten har udpeget.
3. Senest den 30. april hvert år sender medlemsstaterne Kommissionen et foreløbigt overslag over dens forventede betalingsanmodninger for det indeværende og det efterfølgende regnskabsår.
4. Al korrespondance om finansielle transaktioner mellem Kommissionen og de myndigheder og organer, som medlemsstaterne har udpeget, foregår elektronisk i overensstemmelse med de gennemførelsesbestemmelser, der er omhandlet i artikel 102. I tilfælde af force majeure, og specielt hvis det fælles edb-system ikke fungerer, eller der mangler en fast forbindelse, kan medlemsstaten sende udgiftsoversigten og betalingsanmodningen i papirudgave.
Artikel 76
Regler for beregning af mellemliggende betalinger
1. Mellemliggende betalinger beregnes ved at anvende Fællesskabets medfinansieringssats som fastsat i den gældende finansieringsplan for denne prioriterede akse og det pågældende mål på det offentlige tilskud, som er anført i den udgiftsoversigt, der er godkendt af attesteringsmyndigheden for hver prioriteret akse og hvert konvergensmål/formål uden for konvergensmålet.
2. Som en undtagelse til stk. 1, anses en mellemliggende betaling for at være det EF-støttebeløb, der er udbetalt eller skal udbetales til modtagerne i forbindelse med den prioriterede akse og det pågældende mål, hvis medlemsstaten indgiver en specifik og behørigt begrundet anmodning herom. Medlemsstaten skal specificere dette beløb i udgiftsoversigten.
Artikel 77
Regler for beregning af saldobetalinger
Saldobetalinger udgør det laveste af følgende to beløb:
a)
det beløb, der beregnes ved at anvende Fællesskabets medfinansieringssats som fastsat i den gældende finansieringsplan for denne prioriterede akse og det pågældende mål på det offentlige tilskud, som er anført i den endelige udgiftsoversigt, der er godkendt af attesteringsmyndigheden for hver prioriteret akse og hvert konvergensmål/formål uden for konvergensmålet
b)
det EF-støttebeløb, som er udbetalt eller skal udbetales til modtagerne i forbindelse med hver prioriteret akse og hvert mål. Dette beløb skal af medlemsstaten opgives i den seneste udgiftsoversigt, der er godkendt af attesteringsmyndigheden for hver prioriteret akse og hvert mål.
Artikel 78
Udgiftsoversigt
1. Alle udgiftsoversigter omfatter for hver prioriteret akse og hvert mål de samlede støtteberettigede udgifter, som modtagerne har afholdt i forbindelse med gennemførelsen af aktiviteterne, og det tilsvarende offentlige tilskud, som er udbetalt eller skal udbetales til modtagerne i henhold til vilkårene for det offentlige tilskud. Modtagernes udgifter skal dokumenteres ved hjælp af kvitterede fakturaer eller regnskabsdokumenter med tilsvarende bevisværdi. I forbindelse med aktiviteter, der ikke er forbundet med udgifter for modtageren, udgøres de udgifter, der er godkendt af attesteringsmyndigheden og forelagt for Kommissionen, af det offentlige tilskud, der er udbetalt til modtageren.
2. For så vidt angår artikel 76, stk. 2, og artikel 77, litra b), skal det samlede EF-støttebeløb, som er udbetalt eller skal udbetales til modtagerne, endvidere tydeligt fremgå af udgiftsoversigterne.
Artikel 79
Sammenlægning af forfinansiering og mellemliggende betalinger
1. Forfinansiering og mellemliggende betalinger må sammenlagt ikke overstige 95 % af EFF's tilskud til det operationelle program.
2. Når dette loft er nået, vedbliver attesteringsmyndigheden med at meddele Kommissionen alle udgiftsoversigter, som er godkendt den 31. december i år n, samt de beløb, der er blevet inddrevet for EFF i årets løb, senest inden udgangen af februar i år n+1.
Artikel 80
Ubeskårne betalinger til modtagerne
Medlemsstaterne forvisser sig om, at betalingsorganerne sørger for, at modtagerne modtager det fulde offentlige tilskud så hurtigt som muligt. Der må ikke fradrages eller tilbageholdes noget beløb eller opkræves yderligere specifikke afgifter eller andre afgifter med tilsvarende virkning, som reducerer tilskuddene til modtagerne.
Afdeling 3
Forfinansiering
Artikel 81
Betaling
1. Efter at Kommissionen har truffet afgørelse om godkendelse af EFF's tilskud til et operationelt program, udbetaler Kommissionen ét forfinansieringsbeløb for perioden 2007-2013 til det organ, som medlemsstaten har udpeget. Dette forfinansieringsbeløb udgør 7 % af EFF's tilskud til det operationelle program. Det kan fordeles over to regnskabsår i overensstemmelse med det budget, EFF har til rådighed.
2. Hele forfinansieringsbeløbet tilbagebetales til Kommissionen af det af medlemsstaten udpegede organ, hvis der ikke er fremsendt nogen betalingsanmodning under det operationelle program inden 24 måneder efter Kommissionens betaling af første rate af forfinansieringsbeløbet.
3. Eventuelle renter af forfinansieringen konteres det pågældende operationelle program, idet det betragtes som en indtægt for medlemsstaten i form af nationalt offentligt tilskud og angives til Kommissionen, når det operationelle program er endelig afsluttet.
4. Det beløb, der betales som forfinansiering, udlignes fuldstændigt i Kommissionens regnskaber, når det operationelle program afsluttes, jf. artikel 86 i denne forordning.
Afdeling 4
Mellemliggende betalinger
Artikel 82
Mellemliggende betalinger
Der foretages mellemliggende betalinger i forbindelse med det operationelle program. Den første mellemliggende betaling foretages i overensstemmelse med artikel 71, stk. 2.
Artikel 83
Godkendelse af betalingsanmodninger
1. Enhver mellemliggende betaling fra Kommissionen forudsætter, at følgende betingelser er opfyldt:
a)
en betalingsanmodning og en udgiftsoversigt skal være tilsendt Kommissionen, jf. artikel 78
b)
Kommissionen har i hele perioden for hver prioriteret akse og hvert mål ikke udbetalt mere end den maksimale støtte fra EFF som fastsat i den gældende finansieringsplan
c)
forvaltningsmyndigheden skal have sendt Kommissionen den seneste årlige gennemførelsesrapport, jf. artikel 67, stk. 1 og 3
d)
der foreligger ikke en begrundet udtalelse fra Kommissionen vedrørende en overtrædelse, jf. traktatens artikel 226, i forbindelse med den eller de aktiviteter, hvortil udgifterne er opgivet i den pågældende betalingsanmodning.
2. Hvis en eller flere af betingelserne i stk. 1 ikke er opfyldt, underretter Kommissionen inden en frist på en måned medlemsstaten og attesteringsmyndigheden, således at der kan træffes de nødvendige foranstaltninger til at rette op på situationen.
Artikel 84
Betalingsprocedure
1. Attesteringsmyndigheden sørger for, at anmodninger om mellemliggende betalinger til det operationelle program grupperes og så vidt muligt sendes til Kommissionen på tre forskellige tidspunkter i løbet af året. Betalingsanmodningen skal være sendt senest den 31. oktober, hvis Kommissionen skal kunne foretage en betaling i løbet af det igangværende år.
2. Hvis der er midler til rådighed, og der ikke er forekommet afbrydelse af betalingsfristen eller suspension af betalinger i overensstemmelse med artikel 88 og 89, foretager Kommissionen de mellemliggende betalinger senest to måneder efter registreringen hos Kommissionen af en betalingsanmodning, der opfylder betingelserne i artikel 83, er indgået hos Kommissionen.
Afdeling 5
Saldobetaling og afslutning af programmet
Artikel 85
Delvis afslutning
1. De operationelle programmer kan delvis afsluttes på tidspunkter, som fastsættes af medlemsstaten.
Delvis afslutning vedrører aktiviteter, der er afsluttet i perioden indtil den 31. december i det foregående år. I denne forordning anses en aktivitet for at være afsluttet, når de dermed forbundne aktiviteter rent faktisk er udført, og når alle modtagernes udgifter og de tilsvarende offentlige tilskud til den pågældende aktivitet er blevet betalt.
2. Delvis afslutning foretages på betingelse af, at medlemsstaten senest den 31. december i et givet år sender Kommissionen:
a)
en udgiftsoversigt vedrørende aktiviteterne i stk. 1
b)
en erklæring om delvis afslutning i overensstemmelse med artikel 61, stk. 1, litra e), nr. iii).
3. Eventuelle finansielle korrektioner i henhold til artikel 96 og 97 vedrørende aktiviteter, der er omfattet af en delvis afslutning, skal forstås som finansielle nettokorrektioner.
Artikel 86
Betingelser for betaling af saldoen
1. Kommissionen betaler saldoen, forudsat at
a)
medlemsstaten senest den 31. marts 2017 har sendt en betalingsanmodning med følgende dokumenter:
i)
en anmodning om betaling af saldoen og en udgiftsoversigt, jf. artikel 78
ii)
den endelige rapport om gennemførelsen af det operationelle program med oplysningerne i artikel 67
iii)
en erklæring om afslutning i overensstemmelse med artikel 61, stk. 1, litra f),
og
b)
der ikke foreligger en begrundet udtalelse fra Kommissionen vedrørende en overtrædelse, jf. traktatens artikel 226, i forbindelse med den eller de aktiviteter, hvortil udgifterne er opgivet i den pågældende betalingsanmodning.
2. Hvis Kommissionen ikke får sendt de i stk. 1 omhandlede dokumenter, frigøres saldoen automatisk, jf. artikel 90.
3. Kommissionen underretter medlemsstaten om sin udtalelse om indholdet af den erklæring om afslutning, der er omhandlet i stk. 1, litra a), nr. iii), inden fem måneder fra modtagelsesdatoen. Hvis Kommissionen ikke svarer inden for denne fem-måneders frist, anses erklæringen om afslutning for at være accepteret.
4. Med forbehold af disponible midler betaler Kommissionen saldoen senest 45 dage efter den seneste af følgende datoer:
a)
den dato, hvor den accepterer den endelige rapport, jf. artikel 67, stk. 4
b)
den dato, hvor den accepterer erklæringen om afslutning, jf. stk. 1, litra a), nr. iii).
5. Restbeløbet af den budgetmæssige forpligtelse frigøres 12 måneder efter betalingen, jf. dog stk. 6.
Kommissionen underretter medlemsstaterne om datoen for afslutningen af det operationelle program inden en frist på to måneder.
6. Uanset resultaterne af revisioner foretaget af Kommissionen eller Den Europæiske Revisionsret kan den saldo, som Kommissionen har betalt i forbindelse med det operationelle program, ændres senest ni måneder efter datoen for dens betaling, eller, hvis der er tale om en negativ saldo, som skal tilbagebetales af medlemsstaten, inden ni måneder efter datoen for udstedelsen af debetnotaen. En sådan ændring af saldoen ændrer ikke datoen for afslutningen af det operationelle program, der er meddelt i henhold til stk. 5.
Artikel 87
Adgang til bilag
1. Forvaltningsmyndigheden sørger for, at alle udgifts- og revisionsbilag i forbindelse med det pågældende operationelle program opbevares til brug for Kommissionen og Den Europæiske Revisionsret i:
a)
en periode på tre år efter afslutningen af et operationelt program
b)
en periode på tre år efter det år, hvor den delvise afslutning fandt sted, for så vidt angår udgifts- og revisionsbilag i forbindelse med aktiviteter som omhandlet i stk. 2.
Disse perioder afbrydes i tilfælde af søgsmål eller på behørigt begrundet anmodning af Kommissionen.
2. Forvaltningsmyndigheden stiller efter anmodning en liste over afsluttede aktiviteter, som er blevet delvis afsluttet i henhold til artikel 85, til rådighed for Kommissionen.
3. Bilagene opbevares enten i de originale udgaver eller i udgaver, der er attesteret som værende i overensstemmelse med de originale udgaver, på almindeligt anerkendte datamedier.
Afdeling 6
Afbrydelse af betalingsfristen og suspension af betalinger
Artikel 88
Afbrydelse af betalingsfristen
1. Betalingsfristen kan afbrydes af den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede, jf. forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, i en periode på højst seks måneder, hvis
a)
der i en rapport fra et nationalt revisionsorgan eller fællesskabsrevisionsorgan er tegn på, at der er alvorlige mangler i forvaltnings- og kontrolsystemerne,
eller
b)
den anvisningsberettigede skal foretage supplerende kontrol som følge af oplysninger, han modtager, og hvorved han bliver opmærksom på, at der til udgifterne i en godkendt udgiftsoversigt knytter sig en alvorlig uregelmæssighed, som ikke er korrigeret.
2. Medlemsstaten og attesteringsmyndigheden skal straks underrettes om grunden til afbrydelsen. Afbrydelsen bringes til ophør, så snart medlemsstaten har truffet de fornødne foranstaltninger.
Artikel 89
Suspension af betalinger
1. Kommissionen kan suspendere alle eller en del af de mellemliggende betalinger vedrørende de prioriterede akser eller det operationelle program, hvis:
a)
der er konstateret en alvorlig mangel ved forvaltnings- og kontrolsystemet for det operationelle program, som påvirker pålideligheden af proceduren for godkendelse af betalinger, og for hvis vedkommende der ikke er truffet korrigerende foranstaltninger,
eller
b)
der til udgifterne i en godkendt udgiftsoversigt knytter sig en alvorlig uregelmæssighed, der ikke er korrigeret,
eller
c)
en medlemsstat i alvorlig grad har misligholdt sine forpligtelser i henhold til artikel 70.
2. Kommissionen kan beslutte at suspendere alle eller en del af de mellemliggende betalinger efter at have givet medlemsstaten mulighed for at fremsætte bemærkninger inden to måneder.
3. Kommissionen bringer suspensionen af alle eller en del af de mellemliggende betalinger til ophør, når medlemsstaten har truffet de fornødne foranstaltninger, som gør det muligt at ophæve suspensionen. Hvis medlemsstaten ikke træffer de fornødne foranstaltninger, kan Kommissionen beslutte at annullere hele eller en del af EF-tilskuddet til det operationelle program i henhold til artikel 97.
Afdeling 7
Automatisk frigørelse
Artikel 90
Principper
1. Kommissionen frigør automatisk enhver del af en budgetmæssig forpligtelse i forbindelse med et operationelt program, som ikke er blevet anvendt til betaling af forfinansieringen eller de mellemliggende betalinger, eller som den ikke har modtaget nogen betalingsanmodning for, jf. artikel 83, senest den 31. december i det andet år efter året for den budgetmæssige forpligtelse i forbindelse med det operationelle program.
2. Den del af budgetforpligtelsen, som stadig er åben den 31. december 2015, frigøres automatisk, hvis Kommissionen ikke har modtaget en acceptabel betalingsanmodning senest den 31. marts 2017.
3. Hvis denne forordning træder i kraft efter den 1. januar 2007, forlænges fristen for den første automatiske frigørelse, jf. stk. 1, for den første forpligtelses vedkommende med det antal måneder, der ligger mellem den 1. januar 2007 og datoen for indgåelsen af den første budgetmæssige forpligtelse.
Artikel 91
Undtagelser fra frigørelsesfristen
Hvis Kommissionen skal træffe afgørelse efter afgørelsen om godkendelse af det operationelle program for at godkende bistand eller en støtteordning, begynder fristen for automatisk frigørelse fra tidspunktet for den seneste afgørelse. De pågældende beløb fastlægges på grundlag af en tidsplan fra medlemsstaten.
Artikel 92
Afbrydelse af fristen som følge af retsforfølgning og administrativ klage
Det beløb, der kan berøres af automatisk frigørelse, nedsættes med de beløb, som godkendelsesmyndigheden ikke har kunnet anmelde til Kommissionen, fordi aktiviteterne er blevet suspenderet på grund af søgsmål eller en administrativ klage med opsættende virkning, såfremt medlemsstaten senest den 31. december i det andet år efter året for den i artikel 90 omhandlede budgetmæssige forpligtelse sender Kommissionen oplysninger med en begrundelse derfor.
For den del af forpligtelserne, som stadig er åben den 31. december 2015, afbrydes fristen i artikel 90, stk. 2, på de samme betingelser, som gælder for beløbet med tilknytning til de pågældende aktiviteter.
Der kan anmodes om ovennævnte nedsættelse én gang, hvis suspensionen har varet indtil et år eller flere gange for årene mellem den retlige eller administrative beslutning om at suspendere gennemførelsen af aktiviteten og datoen for den endelige retlige eller administrative beslutning.
Artikel 93
Undtagelser fra den automatiske frigørelse
Følgende lades ude af betragtning ved beregningen af den automatiske frigørelse:
a)
den del af den budgetmæssige forpligtelse, for hvilken en betalingsanmodning er indgivet, men hvis refusion er afbrudt eller suspenderet af Kommissionen den 31. december i det andet år efter året for den i artikel 90 omhandlede budgetmæssige forpligtelse og i overensstemmelse med artikel 88 og 89. Når det problem, som førte til afbrydelsen eller suspensionen, er blevet løst, finder reglen om automatisk frigørelse anvendelse på den berørte del af den budgetmæssige forpligtelse
b)
den del af den budgetmæssige forpligtelse, for hvilken en betalingsanmodning er indgivet, men hvis refusion er nedsat, navnlig som følge af manglende budgetmidler
c)
den del af den budgetmæssige forpligtelse, for hvilken det ikke har været muligt at indgive en acceptabel betalingsanmodning på grund af force majeure, som i alvorlig grad har påvirket gennemførelsen af det operationelle program. De nationale myndigheder, som påberåber sig force majeure, skal påvise dens direkte konsekvenser for gennemførelsen af hele eller en del af det operationelle program.
Artikel 94
Procedure
1. Kommissionen underretter medlemsstaten og de berørte myndigheder i god tid, når der er risiko for anvendelse af den automatiske frigørelse i henhold til artikel 90.
2. Kommissionen giver medlemsstaten og de berørte myndigheder meddelelse om størrelsen af den automatiske frigørelse på grundlag af de oplysninger, som den er i besiddelse af.
3. Medlemsstaten har to måneder fra modtagelsen af de pågældende oplysninger til at godkende beløbet eller fremsætte sine bemærkninger. Kommissionen foretager den automatiske frigørelse senest ni måneder efter fristen i artikel 90.
4. Tilskud fra EFF til det operationelle program nedsættes for det pågældende år med det automatisk frigjorte beløb. Medlemsstaten fremlægger senest to måneder efter datoen for frigørelsen en revideret finansieringsplan, der afspejler den nedsatte støtte mellem en eller flere af de prioriterede akser i det operationelle program. Sker dette ikke, foretager Kommissionen en forholdsmæssig nedsættelse af de beløb, der er afsat til hver prioriteret akse.
Afdeling 8
Brug af euro
Artikel 95
Brug af euro
1. Beløbene i medlemsstatens fremlagte operationelle program, godkendte udgiftsoversigter, betalingsanmodninger og udgifter, der er angivet i de årlige og endelige rapporter om gennemførelsen, udtrykkes i euro.
2. Kommissionens afgørelser om operationelle programmer og Kommissionens forpligtelser og betalinger udtrykkes og gennemføres i euro.
3. De medlemsstater, der ikke har indført euroen som national valuta på datoen for betalingsanmodningen, omregner udgifterne i national valuta til euro.
Disse beløb omregnes til euro til Kommissionens månedlige regnskabskurs for den måned, hvor udgifterne er registreret i de regnskaber, som attesteringsmyndigheden for det operationelle program fører. Kommissionen offentliggør hver måned denne kurs elektronisk.
4. Når en medlemsstat indfører euroen som national valuta, finder omregningsproceduren i det foregående stykke fortsat anvendelse på alle udgifter, der er opført i attesteringsmyndighedens regnskaber inden ikrafttrædelsesdatoen for den faste omregningskurs mellem den nationale valuta og euroen.
KAPITEL II
Finansielle korrektioner
Afdeling 1
Medlemsstaternes finansielle korrektioner
Artikel 96
Medlemsstaternes finansielle korrektioner
1. Medlemsstaten har i første instans ansvaret for at undersøge uregelmæssigheder og reagere på tegn på større ændringer, som har indflydelse på arten af eller betingelserne for gennemførelse af eller kontrollen med aktiviteterne eller det operationelle program, og foretage de nødvendige finansielle korrektioner.
2. Medlemsstaten foretager de finansielle korrektioner, der er nødvendige i forbindelse med enkeltstående eller systembetingede uregelmæssigheder, som afsløres i forbindelse med aktiviteter eller det operationelle program. Medlemsstaternes korrektioner består i hel eller delvis annullering af det offentlige tilskud til det operationelle program. Medlemsstaterne tager hensyn til uregelmæssighedernes art og betydning og det økonomiske tab for EFF.
De EFF-midler, der frigøres på denne måde, kan indtil den 31. december 2015 genanvendes af medlemsstaten til det operationelle program, jf. dog stk. 3.
3. Det tilskud, som er annulleret i henhold til stk. 2, må ikke genanvendes til den eller de aktiviteter, som har været genstand for korrektionen, eller, hvis der foretages en finansiel korrektion for en systemfejl, til eksisterende aktiviteter under hele eller en del af den prioriterede akse, hvor denne systembetingede uregelmæssighed opstod.
4. Hvis der er tale om systembetingede uregelmæssigheder, udvider medlemsstaten sine undersøgelser til at omfatte alle aktiviteter, som kan tænkes at være berørt.
Afdeling 2
Kommissionens finansielle korrektioner
Artikel 97
Kriterier for korrektionerne
1. Kommissionen kan foretage finansielle korrektioner ved at annullere hele eller en del af fællesskabstilskuddet til et operationelt program, hvis den efter den nødvendige gennemgang konkluderer, at:
a)
der er en alvorlig mangel ved forvaltnings- og kontrolsystemet for programmet, som har bragt det fællesskabstilskud, der allerede er betalt til programmet, i fare
b)
udgifterne i en godkendt udgiftsoversigt er ukorrekte og ikke er blevet korrigeret af medlemsstaten før indledningen af korrektionsproceduren i henhold til dette stykke
c)
en medlemsstat ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til artikel 96 før indledningen af korrektionsproceduren i henhold til dette stykke.
2. Kommissionen baserer sine finansielle korrektioner på konstaterede enkeltstående uregelmæssigheder under hensyn til, om uregelmæssigheden er systembetinget, når den fastlægger, om der bør anvendes en fast korrektion eller en ekstrapoleret korrektion.
3. Når Kommissionen fastsætter korrektionens størrelse, tager den hensyn til uregelmæssighedens art og betydning og omfanget og de finansielle virkninger af de mangler, der er konstateret ved det operationelle program.
4. Hvis Kommissionen baserer sin holdning på forhold, der er konstateret af andre revisorer end revisorerne i dens egne tjenestegrene, drager den sine egne konklusioner om de finansielle følger efter gennemgang af de foranstaltninger, som den pågældende medlemsstat har truffet i henhold til artikel 96, stk. 2, de oplysninger, der er fremlagt i medfør af artikel 70, stk. 1, litra b), og medlemsstatens eventuelle svar.
Artikel 98
Procedure
1. Før Kommissionen træffer afgørelse om en finansiel korrektion, indleder den proceduren ved at meddele medlemsstaten sine foreløbige konklusioner og anmode den om at fremsætte sine bemærkninger inden to måneder.
Hvis Kommissionen foreslår en finansiel korrektion på basis af ekstrapolation eller til en fast sats, skal medlemsstaten have mulighed for ved en gennemgang af de pågældende dokumenter at godtgøre, at uregelmæssighedens faktiske omfang var mindre end det, der fremgår af Kommissionens vurdering. Efter aftale med Kommissionen kan medlemsstaten begrænse omfanget af gennemgangen til en passende del eller stikprøve af de pågældende dokumenter. Bortset fra i behørigt begrundede tilfælde må den tid, der gives til denne gennemgang, ikke overstige en yderligere periode på to måneder efter den periode på to måneder, der er nævnt i første afsnit.
2. Kommissionen tager hensyn til det bevismateriale, medlemsstaten fremlægger inden for de frister, der er omhandlet i stk. 1.
3. Hvis medlemsstaten ikke accepterer Kommissionens foreløbige konklusioner, indbyder Kommissionen medlemsstaten til at deltage i en høring, hvor begge parter i samarbejde søger at nå til enighed om bemærkningerne og de konklusioner, der skal drages deraf.
4. Hvis der opnås enighed, kan medlemsstaten genanvende de pågældende EFF-midler i overensstemmelse med artikel 96, stk. 2, andet afsnit.
5. Hvis der ikke er opnået enighed, træffer Kommissionen afgørelse om den finansielle korrektion inden seks måneder efter høringsdatoen under hensyn til alle de oplysninger og bemærkninger, der er fremkommet under proceduren. Hvis der ikke finder nogen høring sted, begynder fristen på seks måneder to måneder efter modtagelsen af Kommissionens indbydelse.
Artikel 99
Medlemsstaternes forpligtelser
En finansiel korrektion foretaget af Kommissionen berører ikke medlemsstatens forpligtelse til at søge inddrivelse i henhold til artikel 96, stk. 2, og inddrive statsstøtte i henhold til artikel 87 i traktaten og artikel 14 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 88 (23).
KAPITEL III
Tilbagebetaling
Artikel 100
Tilbagebetaling
1. Enhver skyldig tilbagebetaling til Den Europæiske Unions almindelige budget foretages før den forfaldsdato, der er anført i indtægtsordren, som er udstedt i henhold til artikel 72 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002. Forfaldsdatoen er den sidste dag i den anden måned efter indtægtsordrens udstedelse.
2. Enhver forsinkelse i tilbagebetalingen giver anledning til morarenter fra forfaldsdatoen indtil datoen for den faktiske betaling. Rentesatsen er den sats, som Den Europæiske Centralbank anvender i sine vigtigste refinansieringstransaktioner den første arbejdsdag i den måned, hvor beløbet forfalder til betaling, forhøjet med 1 1/2 procentpoint.
AFSNIT IX
KOMITÉ
Artikel 101
Komité
1. Kommissionen bistås af Komitéen for Den Europæiske Fiskerifond (i det følgende benævnt »komitéen«).
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.
Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
4. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.
Artikel 102
Gennemførelsesbestemmelser
Gennemførelsesbestemmelserne til denne forordning vedtages efter proceduren i artikel 101, stk. 3.
AFSNIT X
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 103
Overgangsbestemmelser
1. Denne forordning er ikke til hinder for videreførelse eller ændring, herunder hel eller delvis ophævelse, af støtte, der er godkendt af Kommissionen i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 4028/86 (24), (EF) nr. 3699/93 (25), (EF) nr. 2468/98 (26) og (EF) nr. 2792/1999 (27) eller enhver anden lovgivning, der gælder for denne støtte pr. 31. december 2006, og som derfor finder anvendelse på denne støtte, indtil deres gyldighedsperiode ophører.
2. Som undtagelse fra artikel 31, stk. 2, artikel 32, stk. 4, og artikel 37, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (28) skal beløb, hvorover der er disponeret med henblik på støtte, som medfinansieres af det finansielle instrument til udvikling af fiskeriet (FIUF), oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 1263/1999 af 21. juni 1999 om Det Finansielle Instrument til Udvikling af Fiskeriet (29) og som er godkendt af Kommissionen mellem den 1. januar 2000 og den 31. december 2006, og for hvilke den erklæring, der attesterer, at udgifterne faktisk er afholdt, den endelige rapport om gennemførelsen, herunder den situationsrapport, som omhandles i artikel 1, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 366/2001 (30) samt den erklæring, som omhandles i artikel 38, stk. 1, litra f), i forordning (EF) nr. 1260/1999, ikke er tilsendt Kommissionen senest 15 måneder efter sidste frist for støtteberettigelse, som fastsat i afgørelsen om bidrag fra FIUF, automatisk frigøres af Kommissionen senest seks måneder efter den frist, der giver anledning til tilbagebetaling af uretmæssigt udbetalte beløb.
3. Hvis det bliver nødvendigt med specifikke foranstaltninger for at lette overgangen fra det gældende system til det system, der indføres ved denne forordning, vedtages de efter proceduren i artikel 101, stk. 3.
Sådanne foranstaltninger vedtages navnlig for at integrere eksisterende fællesskabsstøtte, der er godkendt af Kommissionen for perioden 2000-2006, i den EFF-støtte, der er omhandlet i denne forordning.
Artikel 104
Ophævelse af tidligere forordninger
1. Forordning (EF) nr. 1263/1999 og (EF) nr. 2792/1999 ophæves med virkning fra den 1. januar 2007, jf. dog artikel 103, stk. 1.
2. Henvisninger til de ophævede forordninger betragtes som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 105
Revision
Rådet tager denne forordning op til revision senest den 31. december 2013 i overensstemmelse med traktatens artikel 37.
Artikel 106
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juli 2006.
NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1198/2006
ze dne 27. července 2006
o Evropském rybářském fondu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 36 a 37 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozvoj rybářského loďstva Společenství musí být regulován zejména podle rozhodnutí, která mají Rada a Komise přijímat na základě kapitoly II nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (4).
(2)
Cílem společné rybářské politiky by mělo být zajištění udržitelného využívání živých vodních zdrojů a akvakultury v rámci udržitelného rozvoje, přičemž je třeba vyváženě zohlednit environmentální, hospodářská a sociální hlediska.
(3)
Působnost společné rybářské politiky se vztahuje na zachování, řízení a využívání živých vodních zdrojů a akvakultury, jakož i na zpracování a uvádění na trh produktů rybolovu a akvakultury, pokud jsou tyto činnosti vykonávány na území členských států, ve vodách Společenství, rybářskými plavidly Společenství nebo státními příslušníky členských států.
(4)
Podle čl. 33 odst. 2 Smlouvy je třeba přihlížet ke zvláštní povaze činnosti, vyplývající ze sociální struktury odvětví a ze strukturálních a přírodních rozdílů mezi různými oblastmi, které jsou do rybářských činností zapojeny.
(5)
Prvek udržitelného rozvoje ve společné rybářské politice byl integrován do pravidel, kterými se od roku 1993 řídí strukturální fondy. O jeho provádění by se mělo usilovat v rámci udržitelného rozvoje prostřednictvím Evropského rybářského fondu (dále jen „fond“).
(6)
Jelikož hlavního cíle tohoto nařízení, totiž pokračovat ve společné rybářské politice, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států z důvodu strukturálních obtíží, s nimiž se potýkají při rozvoji odvětví rybolovu, a omezených finančních prostředků členských států v rozšířené Evropě, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Společenství poskytováním víceletého financování zaměřeného na odpovídající priority, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(7)
Společná rybářská politika, a tedy i fond, musí zahrnovat priority Společenství v oblasti udržitelného rozvoje, jak byly definovány v závěrech ze zasedání Evropské rady v Lisabonu ve dnech 23. a 24. března 2000 a v Göteborgu ve dnech 15. a 16. června 2001.
(8)
Programování by mělo zajistit koordinaci fondu s dalšími fondy zaměřenými na udržitelný rozvoj a se strukturálními fondy a dalšími fondy Společenství.
(9)
Činnost fondu a operace, na jejichž financování se podílí, by měly být slučitelné s ostatními politikami Společenství a v souladu se všemi právními předpisy Společenství.
(10)
Činnost Společenství by měla doplňovat činnost členských států nebo by jejím cílem mělo být k této činnosti přispívat. K zajištění významné přidané hodnoty je třeba posílit partnerství. Toto partnerství, s řádným ohledem na vnitrostátní předpisy a zvyklosti členských států, zahrnuje regionální, místní a další veřejné orgány, jakož i jiné vhodné subjekty, včetně těch, jež jsou odpovědné za životní prostředí a za prosazování rovnosti mezi ženami a muži, hospodářských a sociálních partnerů a jiných příslušných subjektů. Dotyční partneři by se měli účastnit přípravy, provádění, monitorování a hodnocení pomoci.
(11)
Podle článku 274 Smlouvy mají členské státy spolupracovat s Komisí, aby zajistily soulad se zásadami řádného finančního řízení. K tomuto účelu stanoví toto nařízení podmínky, které Komisi umožní vykonávat její povinnosti související s plněním souhrnného rozpočtu Evropské unie.
(12)
Mají-li být činnosti fondu účinné a průhledné, je třeba přesně vymezit povinnosti členských států a Společenství. Tyto povinnosti je třeba stanovit pro každou fázi programování, monitorování, hodnocení a kontroly. Za provádění a kontrolu pomoci by měly odpovídat především členské státy, aniž jsou dotčeny pravomoci svěřené Komisi.
(13)
Články 2 a 3 Smlouvy stanoví odstranění nerovností a podporují rovné zacházení pro muže a ženy.
(14)
Komise by měla objektivní a průhlednou metodou vypracovat orientační rozpis dostupných položek závazků s hlavním důrazem na regiony způsobilé v rámci cíle „Konvergence“.
(15)
Rozpočtové prostředky, které jsou dostupné z fondu, by se měly pro účely programování paušálně indexovat.
(16)
Pro posílení multiplikačního účinku prostředků Společenství co největším upřednostněním využití soukromých zdrojů financování a pro lepší zohledňování ziskovosti operací by formy pomoci dostupné z fondu měly být diverzifikovány a míry pomoci by měly být rozlišovány s cílem prosazovat zájem Společenství, napomáhat využití široké škály finančních zdrojů a omezit příspěvek fondu podporou využití vhodných forem pomoci.
(17)
Pro posílení strategického obsahu společné rybářské politiky v souladu s prioritami Společenství týkajícími se udržitelného rozvoje rybolovu a akvakultury by měl členský stát na základě dialogu s Komisí přijmout národní strategický plán zahrnující všechny příslušné aspekty společné rybářské politiky.
(18)
Programování a finanční řízení by měly být prováděny na úrovni samotného operačního programu a prioritních os, aby bylo vyhověno potřebě zjednodušení a decentralizace, s tím, že komplementy programu a rámce podpory Společenství již nebudou pokračovat.
(19)
Systém programování by měl být zjednodušen. K tomuto účelu by činnosti fondu měly mít podobu jediného operačního programu pro každý členský stát, v souladu s jeho vnitrostátní strukturou. Programové období zahrnuje dobu od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013.
(20)
Přijetí víceletých plánů obnovy a plánů řízení je pro Radu nejvyšší prioritou a tyto plány by měly být doprovázeny plány na úpravu intenzity rybolovu v rámci fondu.
(21)
Neobnovení dohody o rybolovu mezi Společenstvím a některou třetí zemí nebo podstatné snížení rybolovných práv podle mezinárodní dohody nebo jiné úpravy by rovněž mělo vést k přijetí víceletých plánů řízení intenzity rybolovu s cílem přizpůsobit rybářské loďstvo Společenství nové situaci.
(22)
Je třeba rovněž přijmout ustanovení o úpravě intenzity rybolovu v souvislosti s přijetím nouzových opatření členskými státy nebo Komisí, jak je stanoveno v článcích 7 a 8 nařízení (ES) č. 2371/2002.
(23)
Je třeba rovněž přijmout ustanovení o úpravě intenzity rybolovu v souvislosti s přijetím národních programů pro vyřazování plavidel z provozu jako součást povinností stanovených v článcích 11 až 16 nařízení (ES) č. 2371/2002.
(24)
Rybářské loďstvo Společenství je třeba upravit, aby se přizpůsobilo dostupným a přístupným zdrojům.
(25)
Je třeba rovněž přijmout ustanovení pro podporu investic do plavidel, zejména řešit potřeby restrukturalizace rybářského loďstva Společenství podporou rybářů a majitelů lodí tak, aby vyměnili staré motory za nové se stejným nebo nižším výkonem.
(26)
Kromě toho by měla být přijata zvláštní ustanovení řešící zvláštní podmínky drobného pobřežního rybolovu.
(27)
K provádění restrukturalizace rybářského loďstva Společenství budou nutná doprovodná socioekonomická opatření.
(28)
Je třeba stanovit pravidla pro přidělování příspěvků a vyrovnávacích plateb rybářům a majitelům rybářských plavidel v případech dočasného zastavení rybolovných činností.
(29)
Pro odvětví rybolovu je naprosto nezbytné, aby byla dosažena udržitelná rovnováha mezi živými vodními zdroji a jejich využitím, se řádným ohledem na vliv na životní prostředí. Je proto třeba přijmout vhodná opatření nejen k ochraně potravního řetězce, ale i pro akvakulturu a zpracovatelský průmysl.
(30)
Je třeba stanovit pravidla pro poskytování podpory pro akvakulturu, vnitrozemský rybolov, zpracování produktů rybolovu a akvakultury a jejich uvádění na trh tak, aby byla zajištěna hospodářská životaschopnost těchto odvětví. K tomuto účelu je nezbytné stanovit omezený počet prioritních cílů pomoci a zaměřit strukturální podporu pro akvakulturu, zpracování produktů rybolovu a akvakultury a jejich uvádění na trh na mikropodniky a malé a střední podniky, přičemž se upřednostní mikropodniky a malé podniky.
(31)
Fond by měl také podporovat opatření společného zájmu, která mají širší oblast působnosti než opatření běžně přijímaná soukromými podniky.
(32)
Je nutné přijmout doprovodná opatření pro společnou rybářskou politiku, zejména snižující její socioekonomický dopad prostřednictvím provádění místních rozvojových strategií udržitelného rozvoje rybářských oblastí.
(33)
S ohledem na rozdílnost situací a oblastí v rámci Společenství by politika rozvoje pobřežních rybářských oblastí měla být součástí integrovaného přístupu založeného na vhodné územní strategii, měla by být přizpůsobená místnímu prostředí, co nejvíce decentralizovaná, měla by upřednostňovat účast těch, kteří se v daném prostředí pohybují, měla by být založena na iniciativě zdola, měla by umožňovat méně rozsáhlé operace a měla by zajišťovat významnou účast představitelů soukromého sektoru.
(34)
Fond by měl formou technické pomoci poskytovat podporu hodnocením, studiím a výměnám zkušeností s cílem usnadnit provádění operačních programů a podpořit inovační přístupy a postupy pro jednoduché a průhledné provádění.
(35)
Provádění operací fondu členskými státy prostřednictvím sdíleného řízení by mělo poskytovat dostatečné záruky, pokud jde o způsoby a kvalitu provádění, výsledky operací a jejich hodnocení, jakož i řádné finanční řízení a jeho kontrolu.
(36)
Účinnost a účinek operací fondu závisí také na dokonalejším a důkladnějším hodnocení. V tomto ohledu je třeba stanovit povinnosti členských států a Komise, jakož i pravidla pro zajištění spolehlivosti hodnocení.
(37)
V zájmu dobrého pracovního partnerství a řádné propagace pomoci Společenství je třeba zajistit co nejširší informovanost o této pomoci a její propagaci. Orgány příslušné pro řízení pomoci by měly odpovídat za toto hledisko a za průběžné informování Komise o přijatých opatřeních.
(38)
Je vhodné stanovit stropy pro příspěvky z veřejných zdrojů na každou operaci.
(39)
Rovněž je vhodné stanovit stropy pro příspěvek z fondu v poměru k celkovým veřejným výdajům na každou prioritní osu.
(40)
Pro zaručení účinného a správného provádění by měly být přesně stanoveny povinnosti členských států, pokud jde o řídicí a kontrolní systémy, certifikaci výdajů a prevenci, zjišťování a nápravu nesrovnalostí a porušování práva Společenství. Pokud jde o řízení a kontrolu, je nutné zejména stanovit, jakými způsoby členské státy poskytnou ujištění, že systémy budou zavedeny a budou uspokojivě fungovat.
(41)
Členské státy by měly přijmout odpovídající opatření pro zajištění řádného fungování řídicích a kontrolních systémů. K tomuto účelu by pro každý operační program měl být určen řídicí orgán, certifikační orgán a auditní orgán a vymezeny jejich povinnosti. Tyto povinnosti by se měly týkat především řádného finančního provádění, organizace hodnocení, certifikace výdajů, auditu a zajištění souladu s právem Společenství. Je třeba organizovat pravidelné schůzky Komise a dotyčných vnitrostátních orgánů za účelem monitorování pomoci.
(42)
Je třeba stanovit, že monitorovací výbor je orgánem jmenovaným členským státem pro účely zajištění kvality provádění operačního programu.
(43)
Ukazatele a zprávy o provádění jsou pro monitorování nezbytné a měly by být lépe definovány, aby spolehlivě odrážely vývoj a kvalitu provádění operačního programu.
(44)
Je třeba posílit spolupráci mezi členskými státy a Komisí v oblasti finanční kontroly, aniž jsou dotčeny stávající pravomoci Komise v této oblasti.
(45)
Pravidla a postupy, kterými se řídí závazky a platby, je třeba zjednodušit, aby byl zajištěn pravidelný peněžní tok. Provádění operačního systému by pomohla urychlit předběžná platba ve výši 7 % příspěvku z fondu.
(46)
Kromě pozastavení plateb v případě, že jsou v řídicích a kontrolních systémech zjištěny závažné nedostatky, by měla existovat opatření umožňující, aby pověřená schvalující osoba přerušila platby v případě, že existují důkazy o možných významných nedostatcích v řádném fungování těchto systémů, nebo aby Komise provedla srážku z plateb, pokud dotyčný členský stát neprovedl veškerá zbývající opatření v nápravném akčním plánu.
(47)
Pro zajištění řádného finančního řízení prostředků Společenství je třeba zlepšit odhadování a provádění výdajů. Za tím účelem by měly členské státy pravidelně zasílat Komisi své odhady využití prostředků Společenství a veškerá zpoždění ve finančním provádění by měla vyústit ve vrácení záloh a automatické zrušení závazků.
(48)
Postupy pro ukončení by se měly zjednodušit, a tak poskytnout členským státům, které si to přejí, možnost částečně ukončit operační program vzhledem k dokončeným operacím, a to podle harmonogramu, který si zvolí; pro tento účel by měl být stanoven vhodný rámec.
(49)
Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (5) řídicím postupem stanoveným v článku 4 uvedeného rozhodnutí. Avšak v určitých případech a z důvodů efektivity je nejvhodnějším postupem poradní postup stanovený v článku 3 uvedeného rozhodnutí.
(50)
Je třeba stanovit podrobná přechodná ustanovení, která umožní přípravu nového programování bezprostředně po vstupu tohoto nařízení v platnost a která zajistí, že pomoc členským státům nebude v období do přijetí operačního programu podle tohoto nařízení přerušena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
CÍLE A OBECNÁ PRAVIDLA POMOCI
KAPITOLA I
Oblast působnosti a definice
Článek 1
Oblast působnosti
Tímto nařízením se zřizuje Evropský rybářský fond (dále jen „fond“) a definuje se rámec podpory Společenství pro udržitelný rozvoj odvětví rybolovu, rybolovných oblastí a vnitrozemského rybolovu.
Článek 2
Územní působnost
1. Opatření stanovená v tomto nařízení se použijí na celém území Společenství.
2. Odchylně od odstavce 1 vyberou členské státy na základě kritérií stanovených v čl. 43 odst. 3 a 4 způsobilé oblasti, které budou mít nárok na pomoc poskytovanou podle kapitoly IV hlavy IV týkající se udržitelného rozvoje rybolovných oblastí.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„odvětvím rybolovu“ hospodářské odvětví včetně veškerých činností produkce, zpracovávání a uvádění na trh produktů rybolovu a akvakultury;
b)
„rybářem“ osoba, která vykonává profesionální rybolov na palubě provozovaného rybářského plavidla, jak je chápána daným členským státem;
c)
„rybářským plavidlem“ plavidlo ve smyslu čl. 3 písm. c) nařízení (ES) č. 2371/2002;
d)
„akvakulturou“ pěstování nebo chov vodních organismů za použití postupů určených ke zvýšení produkce těchto organismů nad přirozenou kapacitu životního prostředí; organismy zůstávají po dobu pěstování nebo chovu majetkem fyzické nebo právnické osoby až do doby svého sběru;
e)
„rybolovnou oblastí“ oblast, která zahrnuje pobřeží moře nebo jezera nebo zahrnuje rybníky nebo ústí řeky, s významnou úrovní zaměstnanosti v odvětví rybolovu;
f)
„mikropodniky a malými a středními podniky“ mikropodniky a malé nebo střední podniky, jak jsou vymezeny v doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003 o definici mikropodniků a malých a středních podniků (6);
g)
„operačním programem“ jednotný dokument vypracovaný členským státem a schválený Komisí, který obsahuje ucelený soubor prioritních os, jichž má být dosaženo pomocí podpory z fondu;
h)
„programováním“ proces organizace, přijímání rozhodnutí a financování v několika fázích, určený k víceletému provádění společné akce Společenství a členských států za účelem dosažení prioritních cílů fondu;
i)
„prioritní osou“ jedna z priorit operačního programu skládající se ze skupiny opatření, které spolu vzájemně souvisejí a mají konkrétní měřitelné cíle;
j)
„opatřením“ soubor operací zaměřených na provádění prioritní osy;
k)
„operací“ projekt vybraný v souladu s kritérii stanovenými monitorovacím výborem a prováděný jedním nebo více příjemci, což umožňuje dosáhnout cílů prioritní osy, k níž se vztahuje;
l)
„příjemcem“ fyzická nebo právnická osoba, která je konečným příjemcem veřejné podpory;
m)
„veřejným výdajem“ veřejný příspěvek na financování operací, který pochází z rozpočtu státu, regionálních nebo místních orgánů anebo Evropských společenství, a jakýkoli podobný výdaj. Za veřejný příspěvek se považuje každý příspěvek na financování operací pocházející z rozpočtu veřejnoprávních subjektů nebo sdružení jednoho nebo více regionálních nebo místních orgánů nebo veřejnoprávních subjektů jednajících v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (7);
n)
„cílem ‚Konvergence‘“ cíl opatření pro nejméně rozvinuté členské státy a regiony v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1083/2006 ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1260/1999 (8);
o)
„cílem pro oblasti mimo cíl ‚Konvergence‘“ cíl zahrnující členské státy a regiony, které nejsou způsobilé v rámci cíle „Konvergence“ vymezeného v písmenu n);
p)
„zprostředkujícím subjektem“ veřejný či soukromý subjekt nebo služba, za jehož činnost odpovídá řídicí nebo certifikační orgán nebo který z pověření takového orgánu plní povinnosti vůči příjemcům provádějícím operace;
q)
„nesrovnalostí“ porušení právních předpisů Společenství v důsledku jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, které vede nebo by mohlo vést ke ztrátě v souhrnném rozpočtu Evropské unie, a to započtením neoprávněného výdaje do souhrnného rozpočtu.
KAPITOLA II
Cíle a úkoly
Článek 4
Cíle
Pomoc poskytovaná fondem se zaměří na:
a)
podporu společné rybářské politiky tak, aby bylo zajištěno využívání živých vodních zdrojů, a podporu akvakultury zabezpečující udržitelnost z hospodářského, environmentálního a sociálního hlediska;
b)
prosazování udržitelné rovnováhy mezi zdroji a rybolovnou kapacitou rybářského loďstva Společenství;
c)
podporu udržitelného rozvoje vnitrozemského rybolovu;
d)
posílení konkurenceschopnosti provozních struktur a rozvoj ekonomicky perspektivních společností v odvětví rybolovu;
e)
podporu ochrany a zlepšování životního prostředí a přírodních zdrojů souvisejících s odvětvím rybolovu;
f)
podporu udržitelného rozvoje a zlepšování kvality života v oblastech s činnostmi v odvětví rybolovu;
g)
prosazování rovnosti žen a mužů při rozvoji odvětví rybolovu a rybářských oblastí.
Článek 5
Úkoly
Fond podporuje odvětví rybolovu. Opatření učiněná podle tohoto nařízení přispějí k dosažení obecných cílů stanovených v článku 33 Smlouvy a cílů vymezených jako součást společné rybářské politiky. Podle potřeby doplňuje ostatní nástroje a politiky Společenství.
KAPITOLA III
Zásady pomoci
Článek 6
Doplňkovost, provázanost a soulad
1. Fond poskytuje podporu, která vnitrostátní opatření, včetně opatření na regionální a místní úrovni, doplňuje tím, že do nich začleňuje priority Společenství.
2. Komise a členské státy zajistí, aby byla pomoc z fondu provázána s politikami, prioritami a činnostmi Společenství a vzájemně se doplňovala s dalšími finančními nástroji Společenství. Tato provázanost a doplňkovost se uvede zejména v operačním programu.
3. Operace financované z fondu musí být v souladu se Smlouvou a s akty přijatými na jejím základě.
4. Komise a členské státy v souladu se svými povinnostmi zajišťují koordinaci mezi pomocí z fondu a pomocí z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), zřízeného nařízením Rady (ES) č. 1290/2005 (9), Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu, Fondu soudržnosti a dalších finančních nástrojů Společenství.
5. Operace financované z fondu nesmějí zvyšovat intenzitu rybolovu.
Článek 7
Státní podpora
1. Aniž je dotčen odstavec 2, platí pro podporu poskytnutou členskými státy podnikům v odvětví rybolovu články 87, 88 a 89 Smlouvy.
2. Články 87, 88 a 89 Smlouvy se nepoužijí na finanční příspěvky členských států na operace spolufinancované z fondu a ustanovené jako součást operačního programu.
3. Vnitrostátní předpisy zavádějící financování z veřejných prostředků, které přesahuje ustanovení tohoto nařízení o finančních příspěvcích podle odstavce 2, se posuzují jako celek na základě odstavce 1.
Článek 8
Partnerství
1. Cíle fondu jsou sledovány v rámci úzké spolupráce (dále jen „partnerství“) mezi Komisí a každým členským státem. Členské státy navazují v souladu s platnými vnitrostátními pravidly a postupy partnerství s orgány a subjekty, které určí, jako jsou:
a)
příslušné regionální, místní a jiné orgány veřejné moci;
b)
hospodářští a sociální partneři;
c)
veškeré jiné vhodné subjekty.
2. Členské státy zajistí v souladu s vnitrostátními pravidly a postupy široké a účinné zapojení všech vhodných subjektů, s přihlédnutím k potřebě prosazovat rovnost mužů a žen a udržitelný rozvoj prostřednictvím začlenění ochrany a zlepšování životního prostředí.
3. Partnerství se uskutečňuje v plném souladu s příslušnými institucionálními, právními a finančními pravomocemi každé kategorie partnerů vymezených v odstavci 1.
4. Partnerství zahrnuje přípravu, provádění, monitorování a hodnocení operačního programu. Členské státy zapojí všechny vhodné partnery do jednotlivých fází programování ve lhůtě stanovené pro každou fázi.
5. Každý členský stát konzultuje svůj národní strategický plán postupem, který považuje za nejvhodnější.
Článek 9
Proporcionalita
1. Za provádění operačního programu odpovídá členský stát. Tuto povinnost vykonává na vhodné územní úrovni v souladu s institucionálním uspořádáním každého členského státu a s tímto nařízením.
2. Prostředky používané Komisí a členskými státy se mohou lišit podle celkové výše veřejných výdajů na daný operační program. To platí zejména pro prostředky používané k hodnocení, kontrole a účasti Komise v monitorovacím výboru podle článku 63 a pro výroční zprávy o provádění operačních programů.
Článek 10
Sdílené řízení
1. Rozpočet Společenství přidělený fondu je plněn v rámci sdíleného řízení, na němž se podílejí členské státy a Komise v souladu s čl. 53 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (10), s výjimkou technické pomoci podle čl. 46 odst. 1 tohoto nařízení, kterou provádí Komise v rámci přímého řízení.
V souladu s čl. 48 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 se použije zásada řádného finančního řízení.
2. Komise vykonává své povinnosti související s plněním souhrnného rozpočtu Evropské unie těmito způsoby:
a)
kontroluje existenci a řádné fungování řídicích a kontrolních systémů v členských státech v souladu s články 70 a 73;
b)
staví platební lhůty nebo pozastavuje všechny platby nebo jejich část v souladu s články 88 a 89, pokud dojde k selhání vnitrostátních řídicích a kontrolních systémů, a uplatňuje veškeré další nezbytné finanční opravy postupem podle článků 98 a 99;
c)
kontroluje úhradu plateb předběžného financování a automaticky ruší rozpočtové závazky v souladu s čl. 82 odst. 2 a s články 90 až 94.
3. Pro pomoc z fondu se použije hlava II části druhé nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.
Článek 11
Rovnost mužů a žen
Členské státy a Komise zajistí podporu rovnosti mužů a žen a začlenění hlediska rovnosti pohlaví během jednotlivých fází provádění fondu, včetně návrhu, provádění, monitorování a hodnocení.
Členské státy zajistí, aby byla podporována opatření k posílení úlohy žen v odvětví rybolovu.
KAPITOLA IV
Finanční rámec
Článek 12
Zdroje a soustředění
1. Zdroje, které jsou k dispozici na závazky z fondu pro období 2007-2013, se stanoví na 3 849 milionů EUR v cenách z roku 2004 v souladu s ročním rozpisem stanoveným v příloze I.
2. 0,8 % prostředků uvedených v odstavci 1 se přidělí na technickou pomoc pro Komisi, jak je uvedeno v článku 46.
3. Pro programování a následné zahrnutí do souhrnného rozpočtu Evropské unie jsou částky uvedené v odstavci 1 indexovány sazbou 2 % ročně.
4. Rozpis rozpočtových zdrojů podle odstavce 1 nepřidělených podle odstavce 2 se provede tak, aby jejich významná část byla soustředěna na regiony způsobilé v rámci cíle „Konvergence“.
Článek 13
Maximální úroveň převodů
1. Za účelem přispění k cílům odpovídající koncentrace finančních prostředků na podporu soudržnosti do nejméně rozvinutých regionů a členských států a omezení rozdílů v průměrných intenzitách podpory na obyvatele vyplývajících ze stanovení stropů se maximální úroveň převodů z fondů uvedených v odstavci 2 jednotlivým členským státům podle tohoto nařízení stanoví takto:
-
pro členské státy, jejichž průměrný HND (PPS) na obyvatele za období 2001-2003 nedosahuje 40 % průměru EU-25: 3,7893 % jejich HDP,
-
pro členské státy, jejichž průměrný HND (PPS) na obyvatele za období 2001-2003 je nejméně 40 %, ale nižší než 50 % průměru EU-25: 3,7135 % jejich HDP,
-
pro členské státy, jejichž průměrný HND (PPS) na obyvatele za období 2001-2003 je nejméně 50 %, ale nižší než 55 % průměru EU-25: 3,6188 % jejich HDP,
-
pro členské státy, jejichž průměrný HND (PPS) na obyvatele za období 2001-2003 je nejméně 55 %, ale nižší než 60 % průměru EU-25: 3,5240 % jejich HDP,
-
pro členské státy, jejichž průměrný HND (PPS) na obyvatele za období 2001-2003 je nejméně 60 %, ale nižší než 65 % průměru EU-25: 3,4293 % jejich HDP,
-
pro členské státy, jejichž průměrný HND (PPS) na obyvatele za období 2001-2003 je nejméně 65 %, ale nižší než 70 % průměru EU-25: 3,3346 % jejich HDP,
-
pro členské státy, jejichž průměrný HND (PPS) na obyvatele za období 2001-2003 je nejméně 70 %, ale nižší než 75 % průměru EU-25: 3,2398 % jejich HDP,
-
následně se maximální úroveň převodů snižuje o 0,09 procentního bodu HDP za každý přírůstek 5 procentních bodů průměrného HND (PPS) na obyvatele za období 2001-2003 ve srovnání s průměrem EU-25.
2. Stropy uvedené v odstavci 1 zahrnují celkové roční přidělené finanční prostředky z Evropského rybářského fondu pro jakýkoli členský stát podle tohoto nařízení a z Evropského fondu pro regionální rozvoj, Evropského sociálního fondu a Fondu soudržnosti podle nařízení (ES) č. 1083/2006, včetně příspěvku Evropského fondu pro regionální rozvoj na financování přeshraniční části nástroje evropského sousedství a partnerství a nástroje předvstupní pomoci a z části Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova pocházející z orientační sekce Evropského zemědělského orientačního a záručního fondu (EZOZF).
3. Výpočty HDP prováděné Komisí budou založeny na příslušných statistických údajích zveřejněných v dubnu roku 2005. Individuální národní míry růstu HDP pro období 2007-2013 projektované Komisí v dubnu roku 2005 se použijí pro každý členský stát samostatně.
Článek 14
Rozpis finančních prostředků
Komise navrhne orientační rozpis položek závazků, které jsou k dispozici pro programové období 2007-2013, podle jednotlivých členských států, přičemž vyčlení část přispívající k cíli „Konvergence“ a k rozdělení použije tato objektivní kritéria:
a)
velikost odvětví rybolovu v členském státě,
b)
potřebný rozsah úpravy intenzity rybolovu, a
c)
úroveň zaměstnanosti v odvětví rybolovu,
přičemž vezme v úvahu konkrétní situace a potřeby a položky závazků přidělené v minulosti.
HLAVA II
STRATEGICKÝ PŘÍSTUP
KAPITOLA I
Národní strategický plán
Článek 15
Národní strategický plán
1. Každý členský stát přijme po náležité konzultaci s partnery národní strategický plán pro odvětví rybolovu a předloží jej Komisi nejpozději spolu s předložením operačního programu.
Národní strategický plán je poté předmětem dialogu mezi členským státem a Komisí.
2. Národní strategický plán obsahuje, pokud je to pro daný členský stát relevantní, souhrnný popis všech hledisek společné rybářské politiky a stanoví priority, cíle, odhadované finanční prostředky z veřejných zdrojů a lhůty pro své provádění, zejména s ohledem na strategii pro:
a)
řízení a přizpůsobení rybářského loďstva Společenství, a zejména úpravu intenzity a kapacity rybolovu s ohledem na situaci, pokud jde o rybolovné zdroje, podporu metod rybolovu šetrných k životnímu prostředí a udržitelný rozvoj rybolovných činností;
b)
udržitelný rozvoj odvětví akvakultury;
c)
udržitelný rozvoj zpracovávání a uvádění na trh produktů rybolovu a akvakultury;
d)
udržitelný rozvoj vnitrozemského rybolovu;
e)
udržitelný rozvoj rybolovných oblastí, včetně kritérií pro určení prioritních oblastí;
f)
konkurenceschopnost odvětví rybolovu, včetně zlepšení jeho struktury, organizace a pracovního prostředí;
g)
zachování lidských zdrojů v odvětví rybolovu, zejména prostřednictvím zlepšování odborných schopností, zajištění udržitelných pracovních míst a posilování postavení a úlohy ženy;
h)
ochranu a zlepšování vodního prostředí spojeného s odvětvím rybolovu.
3. Národní strategický plán dále obsahuje, pokud je to pro daný členský stát relevantní, další náležité informace o prioritách, cílech, odhadovaných nezbytných finančních prostředcích z veřejných zdrojů a lhůtách, zejména s ohledem na strategii pro:
a)
dodržování požadavků na kontrolu a řízení rybolovných činností a sběr údajů a informací o společné rybářské politice;
b)
strategii dodávek produktů rybolovu a rozvoj rybolovných činností mimo vody Společenství.
KAPITOLA II
Následné strategické hodnocení
Článek 16
Strategická rozprava
1. Do 31. prosince 2011 uspořádá Komise rozpravu s členskými státy o obsahu a pokroku při provádění národních strategických plánů na základě písemných informací poskytnutých členskými státy za účelem podpory sdílení osvědčených postupů mezi členskými státy.
2. Komise informuje Evropský parlament, Radu, Evropský hospodářský a sociální výbor a Výbor regionů o výsledku rozpravy uvedené v odstavci 1.
HLAVA III
PROGRAMOVÁNÍ
KAPITOLA I
Obecná ustanovení o fondu
Článek 17
Příprava a schválení operačního programu
1. Každý členský stát vypracuje operační program pro provádění politik a priorit spolufinancovaných z fondu. Operační program musí být v souladu s národním strategickým plánem.
2. Činnosti fondu mají podobu jediného operačního programu pro každý členský stát, v souladu s jeho vnitrostátním uspořádáním.
3. Členský stát vypracuje svůj operační program po ukončení úzkých konzultací s regionálními, místními, hospodářskými a sociálními partnery v odvětví rybolovu, jakož i se všemi dalšími vhodnými subjekty, v souladu se svým vnitrostátním uspořádáním a s partnerstvím podle článku 8.
4. Členský stát předloží Komisi návrh operačního programu obsahující všechny prvky uvedené v článku 20 včas, aby jej bylo možné co nejdříve přijmout.
5. Komise posoudí navrhovaný operační program a stanoví, zda přispívá k cílům stanoveným v článku 4, k hlavním zásadám stanoveným v článku 19 a k příslušné části národního strategického plánu, s přihlédnutím k hodnocení ex ante podle článku 48.
Pokud Komise do dvou měsíců od doručení navrhovaného operačního programu dojde k závěru, že operační program není v souladu s cíli stanovenými v článku 4, s hlavními zásadami uvedenými v článku 19 nebo s příslušnou částí národního strategického plánu, může členský stát vyzvat, aby poskytl veškeré nezbytné doplňující informace a případně navrhovaný program odpovídajícím způsobem upravil.
6. Členský stát poté předloží svůj operační program Komisi, která přijme rozhodnutí o jeho schválení co nejrychleji, avšak nejpozději čtyři měsíce po předložení.
Článek 18
Trvání a revize operačního programu
1. Operační program zahrnuje období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013.
2. Každý operační program může být znovu posouzen, vyskytnou-li se závažnější obtíže při jeho provádění, dojde-li k zásadním strategickým změnám nebo v zájmu řádného řízení, a v případě potřeby na zbytek období revidován z podnětu členského státu nebo Komise, po dohodě s dotyčným členským státem a po schválení monitorovacím výborem podle článku 63.
Při revizi se přihlíží zejména k hodnocení v polovině období, k výročním zprávám o provádění a k ročním hodnocením podle článků 49, 67 a 69 a k důležitým změnám společné rybářské politiky.
3. Komise rozhodne o žádosti o revizi operačního programu co nejdříve, avšak nejpozději dva měsíce po podání žádosti členským státem, za předpokladu, že obsah revidovaného operačního programu je v souladu s článkem 20. Prováděcí pravidla se stanoví postupem podle čl. 101 odst. 3.
Článek 19
Hlavní zásady pro operační program
Členské státy berou při přípravě operačního programu podle článku 17 a provádění operačního programu v úvahu tyto hlavní zásady:
a)
soulad se zásadami společné rybářské politiky a národního strategického plánu za účelem dosáhnout zejména trvalé rovnováhy mezi rybolovnou kapacitou a rybolovnými právy;
b)
zlepšení harmonického, vyrovnaného a udržitelného rozvoje hospodářských činností, pracovních příležitostí a lidských zdrojů, jakož i ochranu a zlepšení životního prostředí;
c)
vhodné rozdělení dostupných finančních zdrojů mezi priority, a zejména popřípadě vhodnou úroveň financování operací podle kapitoly I (Prioritní osa 1: opatření k přizpůsobení rybářského loďstva Společenství) hlavy IV;
d)
podpora operací přispívajících k Lisabonské strategii.
Podpoří se operace, jejichž cílem je prosazovat udržitelnou úroveň zaměstnanosti v odvětví rybolovu, zejména prostřednictvím zlepšování kvality pracovních míst, poskytování přístupu mladým lidem k tomuto povolání a povzbuzení inovací v rámci celého odvětví;
e)
prosazování operací přispívajících k Göteborské strategii, a zejména těch, které zlepšují environmentální rozměr odvětví rybolovu.
Podpoří se operace, jejichž cílem je snížení vlivu činností v odvětví rybolovu na životní prostředí a podpora produkčních metod šetrných k životnímu prostředí;
f)
zlepšení situace lidských zdrojů v odvětví rybolovu prostřednictvím operací, jejichž cílem je zlepšování a diverzifikace odborných schopností, rozvoj celoživotního učení a zlepšení pracovních podmínek a bezpečnosti na pracovišti;
g)
podpora operací s vysokou přidanou hodnotou pomocí rozvoje inovačních kapacit, které zajišťují vysoké normy jakosti a splňují požadavky spotřebitele na produkty rybolovu a akvakultury.
Podpoří se operace prosazující průhlednost výrobních metod šetrných k životnímu prostředí pro spotřebitele;
h)
přispění k lepšímu zásobování a udržitelnému rozvoji trhu Společenství s produkty rybolovu a akvakultury;
i)
podpora vyváženého zastoupení žen a mužů v odvětví rybolovu během jednotlivých fází provádění operačního programu prostřednictvím operací, jejichž cílem je zejména snížit na trhu práce vyloučení na základě pohlaví;
j)
podpora integrovaného udržitelného rozvoje rybolovných oblastí prostřednictvím posilování jejich vlastního potenciálu a zlepšování kvality života;
k)
popřípadě zlepšování institucionálních a správních kapacit zaměřené na řádnou správu společné rybářské politiky a účinné provádění operačního programu.
Článek 20
Obsah operačního programu
1. Operační program obsahuje:
a)
shrnutí situace v oblastech politik způsobilých pro podporu z hlediska silných a slabých stránek;
b)
popis a odůvodnění zvolených prioritních os s ohledem na příslušnou část národního strategického plánu a hlavní zásady uvedené v článku 19, jakož i očekávaný dopad vyplývající z hodnocení ex ante podle článku 48;
c)
konkrétní cíle pro každou prioritní osu. Tyto cíle jsou kvantifikovány, je-li to možné, pomocí omezeného počtu ukazatelů, s přihlédnutím k zásadě proporcionality. Ukazatele musí umožňovat měření pokroku ve vztahu k výchozí situaci a účinnosti cílů stanovených pro každou prioritní osu;
d)
souhrnný popis hlavních opatření zamýšlených pro provádění prioritních os;
e)
případně informace o doplňkovosti s opatřeními v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova, strukturálních fondů a Fondu soudržnosti;
f)
finanční plán obsahující dvě tabulky, z nichž každá popřípadě samostatně uvádí položky vyčleněné na cíl „Konvergence“ a cíl pro oblasti mimo cíl „Konvergence“:
i)
tabulka uvádějící rozdělení částky celkového finančního přídělu, který představuje plánovaný příspěvek z fondu, na jednotlivé roky,
ii)
tabulka, ve které je pro celé programové období a pro každou prioritní osu uvedena výše finančního přídělu, který představuje plánovaný příspěvek Společenství a příspěvky z veřejných zdrojů jednotlivých členských států, míra příspěvku z fondu pro každou prioritní osu a částka přidělená pro technickou pomoc;
g)
prováděcí opatření k operačnímu programu, včetně:
i)
určení subjektů uvedených v článku 58 členským státem,
ii)
popisu hodnoticích a monitorovacích systémů a složení monitorovacího výboru podle článku 63,
iii)
informací o subjektu příslušném pro příjem plateb prováděných Komisí a o subjektu nebo subjektech odpovědných za uskutečňování plateb příjemcům,
iv)
stanovení postupů pro mobilizaci a oběh finančních toků za účelem zajištění jejich průhlednosti,
v)
prvků zaměřených na zajištění propagace a poskytování informací o operačním programu podle článku 51,
vi)
popisu postupů dohodnutých mezi Komisí a členským státem pro výměnu údajů v elektronické podobě za účelem splnění požadavků na platby, monitorování a hodnocení podle tohoto nařízení;
h)
informací o uplatňování článku 8.
2. Členský stát ve svém operačním programu pro každou z prioritních os podle hlavy IV stanoví podmínky a postupy jejich použití. Program zejména jasně stanoví účel každé plánované prioritní osy.
HLAVA IV
PRIORITNÍ OSY
KAPITOLA I
Prioritní osa 1: opatření k přizpůsobení rybářského loďstva Společenství
Článek 21
Oblast působnosti
Podpora z fondu určená na přizpůsobení rybářského loďstva Společenství se týká:
a)
veřejné podpory pro majitele plavidel a rybáře, kteří jsou dotčeni plány úpravy intenzity rybolovu, pokud jsou tyto plány součástí:
i)
plánů obnovy uvedených v článku 5 nařízení (ES) č. 2371/2002,
ii)
nouzových opatření uvedených v článcích 7 a 8 nařízení (ES) č. 2371/2002,
iii)
neobnovení dohod o rybolovu uzavřených mezi Společenstvím a třetí zemí nebo významného snížení rybolovných práv na základě mezinárodní dohody nebo jiného ujednání,
iv)
plánů řízení podle článku 6 nařízení (ES) č. 2371/2002,
v)
opatření uvedených v článcích 9 a 10 nařízení (ES) č. 2371/2002,
vi)
národních programů vyřazování plavidel z provozu jako součásti povinností stanovených v článcích 11 až 16 nařízení (ES) č. 2371/2002 o úpravě rybolovné kapacity rybářského loďstva Společenství;
b)
veřejné podpory dočasného zastavení rybolovných činností podle čl. 24 odst. 1 bodu vii);
c)
investic do rybářských plavidel a selektivnosti podle článku 25;
d)
veřejné podpory pro drobný pobřežní rybolov podle článku 26;
e)
socioekonomických vyrovnávacích opatření pro správu rybářského loďstva Společenství podle článku 27;
f)
veřejné podpory v rámci záchranných a restrukturalizačních plánů podle pokynů Společenství pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci podniků v obtížích (11).
Článek 22
Obsah plánů úpravy intenzity rybolovu
1. Každý členský stát stanoví v národním strategickém plánu politiku pro úpravu intenzity rybolovu ke splnění povinností podle čl. 11 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002. Přednost se dává financování operací uvedených v čl. 21 písm. a) bodě i).
2. Plány na úpravu intenzity rybolovu mohou obsahovat všechna příslušná opatření stanovená v této kapitole.
3. V případech stanovených v čl. 21 písm. a) bodech i), ii) a iv) přijmou členské státy plány úpravy intenzity rybolovu do šesti měsíců ode dne přijetí rozhodnutí Rady nebo Komise.
V případech stanovených v čl. 21 písm. a) bodě iii) přijmou členské státy plány úpravy intenzity rybolovu pro dotčená plavidla a rybáře do šesti měsíců od oznámení Komisí.
4. Každý rok sdělí členský stát ve výroční a závěrečné zprávě o provádění podle článku 67 výsledky dosažené při provádění svého plánu úpravy intenzity rybolovu. Výsledky se měří pomocí důležitých ukazatelů stanovených v operačních programech.
Článek 23
Veřejná podpora v případě trvalého zastavení rybolovných činností
1. Z fondu se přispěje na financování trvalého zastavení rybolovných činností rybářských plavidel za předpokladu, že je toto zastavení součástí plánu úpravy intenzity rybolovu uvedeného v čl. 21 písm. a). Trvalého zastavení rybolovných činností rybářského plavidla lze dosáhnout pouze:
a)
vrakováním rybářského plavidla;
b)
jeho přeřazením na jinou než rybolovnou činnost, pod vlajkou členského státu a registrované ve Společenství;
c)
jeho přeřazením za účelem vytvoření umělých útesů. Členské státy zajistí, aby bylo před provedením takových operací vypracováno posouzení vlivu na životní prostředí a aby tyto operace přispěly k cílům uvedeným v čl. 38 odst. 2 písm. a).
Veřejná podpora poskytnutá majitelům rybářských plavidel na trvalé zastavení rybolovných činností se vztahuje na rybolovnou kapacitu plavidla a případně na licenci k rybolovu s ní spojenou.
2. Trvalé zastavení rybolovných činností rybářských plavidel se programuje ve formě národních programů vyřazování plavidel z provozu stanovených na dobu nejvýše dvou let ode dne jejich vstupu v platnost.
3. Pro zjednodušení provádění plánů úpravy intenzity rybolovu mohou členské státy vypsat výběrová řízení nebo vyzvat k předkládání návrhů.
Členské státy mohou rovněž stanovit míru veřejné podpory s tím, že přihlédnou k nejvyšší efektivnosti nákladů na základě objektivních kritérií, jako jsou:
a)
cena rybářského plavidla zaznamenaná na trhu daného členského státu nebo jeho pojistná hodnota;
b)
obrat rybářského plavidla;
c)
stáří rybářského plavidla a jeho tonáž vyjádřená v hrubých tunách nebo výkon motoru vyjádřený v kW.
Článek 24
Veřejná podpora v případě dočasného zastavení rybolovných činností
1. Z fondu lze přispívat na financování opatření pro podporu pro rybáře a majitele rybářských plavidel při dočasném zastavení rybolovných činností v období 2007-2013 na dobu nejvýše:
i)
dvanácti měsíců, která může být prodloužena o dalších dvanáct měsíců, v rámci plánů úpravy intenzity rybolovu podle čl. 21 písm. a) bodu i);
ii)
tří měsíců v případě nouzových opatření členských států uvedených v článku 8 nařízení (ES) č. 2371/2002 v rámci plánů úpravy intenzity rybolovu podle čl. 21 písm. a) bodu ii);
iii)
šesti měsíců v případě nouzových opatření Komise uvedených v článku 7 nařízení (ES) č. 2371/2002 v rámci plánů úpravy intenzity rybolovu podle čl. 21 písm. a) bodu ii);
iv)
šesti měsíců, která může být prodloužena o dalších šest měsíců, v rámci plánů úpravy intenzity rybolovu podle čl. 21 písm. a) bodu iii);
v)
osmi měsíců v rámci plánů úpravy intenzity rybolovu podle čl. 21 písm. a) bodu iv) a plánů řízení přijatých na vnitrostátní úrovni v rámci opatření Společenství pro zachování zdrojů a za podmínky, že je v těchto plánech stanoveno postupné snižování intenzity rybolovu;
vi)
tří měsíců v rámci záchranných a restrukturalizačních plánů podle čl. 21 písm. f) na dobu výměny motorů;
vii)
šesti měsíců v případě přírodní katastrofy, uzavření loviště, o kterém rozhodl členský stát z důvodu veřejného zdraví, nebo jiných výjimečných událostí, které nejsou důsledkem opatření pro zachování zdrojů.
2. Finanční příspěvek z fondu na opatření uvedená v odst. 1 bodech i) až vi) nesmí během celého období 2007-2013 přesáhnout na jeden členský stát vyšší z těchto mezních hodnot: 1 milion EUR nebo 6 % finančního příspěvku Společenství přiděleného odvětví v daném členském státě.
Tyto mezní hodnoty však mohou být překročeny postupem podle čl. 101 odst. 3.
3. Opakující se sezonní pozastavení rybolovu není důvodem pro přidělení dávek nebo plateb podle tohoto nařízení.
Článek 25
Investice do rybářských plavidel a selektivnosti
1. Z fondu lze přispívat na financování zařízení a modernizaci rybářských plavidel starých pět let nebo více pouze za podmínek podle tohoto článku a v souladu s kapitolou III nařízení (ES) č. 2371/2002.
2. Tyto investice se mohou týkat zlepšení bezpečnosti plavidel, pracovních podmínek, hygieny, jakosti produktů, energetické účinnosti a selektivnosti za předpokladu, že se tím nezvýší schopnost plavidel lovit ryby.
Podpora se neposkytuje na stavbu rybářských plavidel ani na zvýšení počtu nádrží na ryby.
3. Z fondu lze přispět na výměnu jednoho motoru na jedno plavidlo za předpokladu, že:
a)
u plavidel vymezených v čl. 26 odst. 1 je výkon nového motoru stejný nebo menší než u starého motoru;
b)
u jiných plavidel do 24 metrů celkové délky, než jsou plavidla uvedená v písmenu a), je výkon nového motoru nejméně o 20 % nižší než u starého motoru;
c)
u trawlerů o více než 24 metrech celkové délky je výkon nového motoru nejméně o 20 % nižší než u starého motoru, dané plavidlo je předmětem záchranného a restrukturalizačního plánu podle čl. 21 písm. f) a přechází na palivově méně náročný způsob rybolovu.
4. Snížení výkonu motoru podle odst. 3 písm. b) a c) může být dosaženo u skupiny plavidel v každé kategorii plavidel uvedených v písmenech b) a c) uvedeného odstavce.
5. Podmínky pro provedení úprav podle odstavce 4 mohou být stanoveny postupem podle čl. 101 odst. 3.
6. Z fondu lze přispívat na financování zařízení a modernizačních prací:
a)
umožňujících, aby byly na palubě ponechány úlovky, jejichž vyhození zpět do moře již není povoleno;
b)
které jsou součástí projektů zahrnujících přípravu nebo testování nových technických opatření na omezenou dobu stanovenou Radou nebo Komisí;
c)
které sníží vliv rybolovu na neobchodní živočišné druhy;
d)
které sníží vliv rybolovu na ekosystémy a mořské dno;
e)
na ochranu úlovků a lovného zařízení před volně žijícími predátory, a to i pomocí změn materiálu součástí lovného zařízení, pokud to nezvýší intenzitu rybolovu ani nenaruší selektivnost lovného zařízení a pokud jsou učiněna veškerá vhodná opatření k zamezení fyzické újmy predátorům.
7. Fond může přispět na financování investic určených pro dosažení selektivnosti lovných zařízení, včetně nejvýše dvou výměn lovných zařízení za celé období 2007-2013, za předpokladu, že:
a)
se na dané rybářského plavidlo vztahuje plán úpravy intenzity rybolovu uvedený v čl. 21 písm. a) bodě i), pokud dané plavidlo mění metodu rybolovu a opouští dotyčné loviště za účelem přesunu do jiného loviště, kde stav zdrojů umožňuje rybolov, nebo
b)
nové zařízení je selektivnější a splňuje uznávaná environmentální kritéria a postupy, jež přesahují stávající regulační požadavky podle práva Společenství.
8. Z fondu lze přispět na financování první výměny lovného zařízení:
a)
za účelem zajištění souladu s novými technickými požadavky na selektivnost podle práva Společenství. Podporu lze poskytovat až do dne, kdy se tyto požadavky stanou závaznými, nebo výjimečně i po krátké období po tomto dni, které lze stanovit v dotyčných právních předpisech Společenství;
b)
která sníží vliv rybolovu na neobchodní živočišné druhy.
Článek 26
Drobný pobřežní rybolov
1. Pro účely tohoto článku se „drobným pobřežním rybolovem“ rozumí rybolov prováděný rybářskými plavidly o celkové délce menší než 12 metrů, která nepoužívají vlečná zařízení uvedená v tabulce 3 v příloze I nařízení Komise (ES) č. 26/2004 ze dne 30. prosince 2003 o rejstříku rybářského loďstva Společenství (12).
2. Pokud jsou z fondu financována opatření podle článku 25 ve prospěch drobného pobřežního rybolovu, může být podíl soukromé finanční účasti uvedený ve skupině 2 tabulky v příloze II snížen o 20 procentních bodů.
3. Z fondu lze přispívat na financování socioekonomických opatření podle článku 27 ve prospěch drobného pobřežního rybolovu.
4. Z fondu lze přispívat na vyplácení prémií pro rybáře a majitele rybářských plavidel, kteří se podílejí na drobném pobřežním rybolovu, za účelem:
a)
zlepšení řízení a kontroly podmínek přístupu do některých rybolovných oblastí;
b)
podpory organizace výrobního, zpracovatelského a obchodního řetězce pro produkty rybolovu;
c)
podpory dobrovolných kroků zaměřených na snížení intenzity rybolovu s cílem zachování zdrojů;
d)
podpory využití technologických inovací (selektivnějších lovných technik, které přesahují stávající regulační požadavky podle práva Společenství, nebo inovací na ochranu lovných zařízení a úlovků před predátory), které nezvyšují intenzitu rybolovu;
e)
zlepšení odborných schopností a bezpečnostní přípravy.
Článek 27
Socioekonomická vyrovnávací opatření za správu rybářského loďstva Společenství
1. Z fondu lze přispívat na financování socioekonomických opatření navržených členskými státy pro rybáře, jichž se dotýkají změny v odvětví rybolovu, která zahrnují:
a)
diverzifikaci činností s cílem podporovat vícenásobná zaměstnání pro rybáře;
b)
zvyšování odborné kvalifikace, zejména pro mladé rybáře;
c)
programy rekvalifikace v zaměstnáních mimo odvětví námořního rybolovu;
d)
předčasný odchod z odvětví rybolovu, včetně předčasného odchodu do důchodu;
e)
jednorázovou vyrovnávací platbu pro rybáře, kteří pracovali na plavidle nejméně dvanáct měsíců jako rybáři, pokud bylo plavidlo, na kterém byli příjemci zaměstnáni, předmětem trvalého zastavení rybolovných činností ve smyslu článku 23. Tato vyrovnávací platba musí být vrácena poměrně podle uplynulé doby, začne-li příjemce znovu vykonávat rybářské povolání v době kratší než jeden rok po jejím vyplacení.
2. Z fondu lze poskytovat individuální prémie rybářům mladším 40 let, kteří mohou prokázat, že vykonávali rybářské povolání alespoň pět let nebo mají rovnocenné odborné vzdělání, a kteří se poprvé stali majiteli nebo spolumajiteli rybářského plavidla vybaveného pro námořní rybolov, jehož celková délka nepřesahuje 24 metrů a jehož stáří se pohybuje od pěti do 30 let.
3. Prémie nepřekročí 15 % pořizovací ceny plavidla nebo podílu na něm ani částku 50 000 EUR.
4. Podmínky stanovené v odst. 1 písm. e) a odstavci 2 lze změnit postupem podle čl. 101 odst. 3.
KAPITOLA II
Prioritní osa 2: akvakultura, vnitrozemský rybolov, zpracovávání produktů rybolovu a akvakultury a jejich uvádění na trh
Článek 28
Rozsah intervenčních opatření v produkci akvakultury
1. Podpora na směrování produkce akvakultury může být poskytnuta na:
a)
opatření pro produktivní investice do akvakultury;
b)
opatření na ochranu vodního prostředí;
c)
opatření na ochranu veřejného zdraví;
d)
opatření v oblasti zdraví zvířat.
2. Převod vlastnictví podniku není způsobilý k získání podpory Společenství.
3. Podpora podle odstavce 1 může přispívat na celoživotní učení.
4. S ohledem na operace podle článků 29, 31 a 32, pokud se uskutečňují z důvodu zajištění souladu s normami podle práva Společenství, které se týkají životního prostředí, zdraví lidí a zvířat, hygieny nebo dobrých životních podmínek zvířat, může být podpora poskytována do dne, kterým se normy stanou pro podniky závaznými.
5. Členské státy zajistí, aby existovaly odpovídající mechanismy pro zamezení kontraproduktivním dopadům, zejména riziku vytváření přebytečné produkční kapacity nebo riziku nepříznivého působení na politiku zachování rybolovných zdrojů.
6. Pro operace podle přílohy II směrnice Rady 85/337/EHS ze dne 27. června 1985 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí (13) se podpora udělí pouze v případě, že byly poskytnuty informace uvedené v příloze IV uvedené směrnice.
Článek 29
Opatření pro produktivní investice do akvakultury
1. Z fondu lze poskytovat podporu na investice do výstavby, rozšíření, vybavení a modernizace výrobních zařízení, zejména s cílem zlepšit pracovní podmínky, hygienu, zdraví lidí a zvířat a jakost produktů anebo snížit nepříznivý vliv nebo zesílit kladné účinky na životní prostředí. Investice musí přispívat k jednomu nebo více z těchto cílů:
a)
přechod na nové druhy a produkci druhů s dobrými vyhlídkami na trhu;
b)
zavádění akvakulturních metod, které ve srovnání s běžnou praxí v odvětví akvakultury výrazně snižují nepříznivý vliv nebo zesilují kladné účinky na životní prostředí;
c)
podpora tradičních akvakulturních činností důležitých pro zachování a rozvoj hospodářské i sociální struktury a životního prostředí;
d)
podpora nákupu zařízení na ochranu rybářských hospodářství před volně žijícími predátory;
e)
zlepšení pracovních a bezpečnostních podmínek pracovníků v oblasti akvakultury.
2. Investiční podpora je omezena na:
a)
mikropodniky a malé a střední podniky a
b)
podniky, které nespadají pod definici v čl. 3 písm. f), pokud mají méně než 750 zaměstnanců nebo obrat nižší než 200 milionů EUR.
3. Odchylně od odstavce 2 lze poskytovat podporu všem podnikům v nejvzdálenějších regionech a na odlehlých řeckých ostrovech.
4. Členské státy zajistí, aby byly upřednostňovány mikropodniky a malé podniky.
Článek 30
Opatření na ochranu vodního prostředí
1. Z fondu lze poskytovat podporu na poskytování vyrovnávací platby za využití akvakulturních výrobních metod, které napomáhají ochraně životního prostředí a jeho zlepšování a ochraně přírody.
2. Cílem pomoci je podpora:
a)
forem akvakultury, které zahrnují ochranu a zlepšování životního prostředí, přírodních zdrojů a genetické rozmanitosti, jakož i udržování krajiny a tradičních charakteristik akvakulturních oblastí;
b)
účasti v systému řízení podniků a auditu z hlediska ochrany životního prostředí zavedeném nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 761/2001 ze dne 19. března 2001 o dobrovolné účasti organizací v systému řízení podniků a auditu z hlediska ochrany životního prostředí (EMAS) (14);
c)
ekologické akvakultury ve smyslu nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 ze dne 24. června 1991 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin (15);
d)
udržitelné akvakultury slučitelné s konkrétními environmentálními omezeními vycházejícími z vymezení oblastí NATURA 2000 v souladu se směrnicí Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (16).
3. Chtějí-li příjemci získat vyrovnávací platby podle tohoto článku, musí se zavázat plnit po dobu nejméně pěti let požadavky na ochranu vodního prostředí, které přesahují pouhé použití běžné správné praxe v oblasti akvakultury. U podpory uvedené v odst. 2 písm. a) musí být environmentální přínos takových závazků prokázán v předběžném posouzení vlivu, které provádějí příslušné orgány určené členským státem.
4. Členské státy vypočítají vyrovnávací platby na základě jednoho nebo více z těchto kritérií:
a)
ušlé příjmy;
b)
dodatečné náklady, které mohou být způsobeny použitím metod chránících vodní prostředí;
c)
potřeba poskytnutí finanční podpory pro uskutečnění projektu;
d)
konkrétní nevýhody nebo investiční náklady pro jednotky nacházející se uvnitř nebo poblíž oblastí NATURA 2000.
5. Jednorázová vyrovnávací platba se stanoví:
a)
podle odst. 2 písm. a) na základě maximální částky na hektar plochy podniku, na který se vztahují závazky v oblasti vodního prostředí;
b)
podle odst. 2 písm. c) nejvýše na dobu dvou let během období přechodu podniku na ekologické zemědělství;
c)
podle odst. 2 písm. d) nejvýše na určitou dobu dvou let následující po dni přijetí rozhodnutí zřizujícího oblast NATURA 2000 a pouze pro akvakulturní jednotky existující před přijetím uvedeného rozhodnutí.
Článek 31
Opatření na ochranu veřejného zdraví
Z fondu lze poskytovat vyrovnávací platbu chovatelům měkkýšů při dočasném přerušení sběru chovaných měkkýšů. Vyrovnávací platbu lze poskytovat v případech, kdy sběr musí být přerušen v zájmu ochrany veřejného zdraví kvůli kontaminaci měkkýšů způsobené rozšířením planktonu produkujícího toxiny nebo přítomností planktonu obsahujícího biotoxiny:
-
na dobu více než čtyř po sobě jdoucích měsíců, nebo
-
pokud ztráta utrpěná následkem přerušení sběru přesahuje hodnotu 35 % ročního obratu dotčeného podniku, přičemž roční obrat je stanoven na základě průměrného obratu podniku během předešlých tří let.
Maximální doba, na kterou může být vyrovnávací platba poskytnuta, je dvanáct měsíců v celém programovém období.
Článek 32
Opatření v oblasti zdraví zvířat
Z fondu lze přispívat na financování tlumení a eradikace chorob v akvakultuře podle rozhodnutí Rady 90/424/EHS ze dne 26. června 1990 o některých výdajích ve veterinární oblasti (17).
Článek 33
Vnitrozemský rybolov
1. Pro účely tohoto nařízení se „vnitrozemským rybolovem“ rozumí rybolov provozovaný pro obchodní účely plavidly, která jsou provozována výlučně ve vnitrozemských vodách, nebo prostřednictvím jiných zařízení používaných pro rybolov pod ledem.
2. Podpora vnitrozemského rybolovu se může vztahovat na investice do výstavby, rozšíření, vybavení a modernizace zařízení pro vnitrozemský rybolov za účelem zlepšení bezpečnosti, pracovních podmínek, hygieny, jakosti produktů, zdraví lidí a zvířat anebo snížení nepříznivého vlivu nebo dosažení příznivého vlivu na životní prostředí.
Na investice do plavidel lze poskytovat podporu v souladu s příslušnými ustanoveními článku 25.
3. Z fondu lze poskytovat podporu na přeřazení plavidel provozujících vnitrozemský rybolov na činnost jinou než rybolov. Příslušné vnitrostátní orgány přijmou vhodná opatření s cílem zajistit, aby plavidla, která obdrží podporu z fondu podle tohoto odstavce, nezačala znovu provozovat rybolov.
4. Jsou-li v právním předpisu Společenství stanovena opatření k obnově druhů žijících ve vnitrozemských vodách, může fond poskytnout podporu pro opatření k dočasnému zastavení vnitrozemské rybolovné činnosti rybářům a majitelům plavidel provozovaných výlučně ve vnitrozemských vodách. Podpora pro dotyčné plavidlo je omezena nejvýše na celkem dvanáct měsíců během celého programového období.
5. Pro získání podpory Společenství není způsobilý převod vlastnictví podniku.
6. Aniž jsou dotčeny odstavce 3 a 4, nejsou pro pomoc způsobilé trvalé nebo dočasné zastavení rybolovných činností a výstavba plavidel provozovaných ve vnitrozemských vodách.
7. Investice nejsou způsobilé pro pomoc, pokud by mohly ohrozit rovnováhu mezi velikostí loďstva a odpovídajícími dostupnými rybolovnými zdroji.
8. Řídicí orgán přijme veškerá opatření nezbytná k zajištění toho, aby byla plavidla, která obdrží finanční pomoc z fondu podle tohoto článku, i nadále provozována výlučně ve vnitrozemských vodách.
Článek 34
Investice do zpracovávání a uvádění na trh
1. Z fondu lze poskytovat podporu na investice do zpracovávání a uvádění na trh produktů rybolovu a akvakultury.
2. Pro získání podpory Společenství není způsobilý převod vlastnictví podniku.
3. Z fondu lze rovněž poskytovat podporu na celoživotní učení.
4. Podporu nelze poskytnout na investice týkající se produktů rybolovu a akvakultury, které mají být použity a zpracovány pro účely jiné než pro lidskou spotřebu, s výjimkou investic výlučně do oblasti nakládání s odpady z produktů rybolovu a akvakultury a jejich zpracovávání a uvádění na trh.
5. Pokud se operace uskutečňují z důvodu zajištění souladu s normami podle práva Společenství v oblasti životního prostředí, zdraví lidí a zvířat, hygieny nebo dobrých životních podmínek zvířat, může být podpora poskytována do dne, kterým se normy stanou pro podniky závaznými.
Článek 35
Způsobilá opatření v oblasti zpracování a uvádění na trh
1. Z fondu lze poskytovat podporu na výstavbu, rozšíření, vybavení a modernizaci podniků, která je zaměřena zejména na dosažení jednoho nebo více z těchto cílů:
a)
zlepšení pracovních podmínek;
b)
zlepšení a monitorování veřejného zdraví a hygienických podmínek nebo jakosti produktů;
c)
výroba vysoce jakostních výrobků pro úzce specializované trhy;
d)
snížení nepříznivého vlivu na životní prostředí;
e)
širší využití málo využívaných živočišných druhů, vedlejších produktů a odpadu;
f)
výroba nových výrobků nebo jejich uvádění na trh, používání nových technologií nebo rozvoj inovačních výrobních metod;
g)
uvádění na trh produktů, které pocházejí především z místních vykládek a místní akvakultury.
2. Investice se celkově zaměřují na podporu udržitelné zaměstnanosti v odvětví rybolovu.
3. Investiční podpora je omezena na:
a)
mikropodniky a malé a střední podniky, a
b)
podniky, které nespadají pod definici v čl. 3 písm. f), pokud mají méně než 750 zaměstnanců nebo obrat nižší než 200 milionů EUR.
4. Odchylně od odstavce 3 lze poskytovat podporu všem podnikům v nejvzdálenějších regionech a na odlehlých řeckých ostrovech.
5. Členské státy zajistí, aby byly upřednostňovány mikropodniky a malé podniky.
6. Podpora Společenství se neposkytuje na investice do maloobchodu.
KAPITOLA III
Prioritní osa 3: opatření společného zájmu
Článek 36
Rozsah intervence
1. Z fondu lze poskytovat podporu na opatření společného zájmu se širším rozsahem, než mají opatření běžně prováděná soukromými podniky, která pomáhají plnit cíle společné rybářské politiky.
2. Tato opatření se mohou týkat:
a)
společných činností;
b)
ochrany a rozvoje vodních živočichů a rostlin;
c)
rybářských přístavů, míst vykládky a přístřešků;
d)
rozvoje nových trhů a propagačních kampaní;
e)
pilotních projektů;
f)
přestavby rybářských plavidel za účelem jejich přeřazení na jinou činnost.
Článek 37
Společné činnosti
Z fondu lze poskytovat podporu na opatření společného zájmu, která jsou prováděna za aktivní podpory hospodářských subjektů samotných nebo organizací jednajících jménem producentů nebo jiných organizací uznaných členským státem a jejichž cílem je zejména:
a)
přispívat udržitelným způsobem k lepšímu řízení nebo zachování zdrojů;
b)
podporovat selektivní metody rybolovu nebo selektivní lovná zařízení a snižování vedlejších úlovků;
c)
odstraňovat ztracená lovná zařízení z mořského dna s cílem bojovat proti neúmyslnému odlovu ryb;
d)
zlepšovat pracovní podmínky a bezpečnost na pracovišti;
e)
přispívat k průhlednosti trhů s produkty rybolovu a akvakultury, včetně vysledovatelnosti;
f)
zlepšovat jakost a bezpečnost potravin;
g)
rozvíjet, restrukturalizovat nebo zlepšovat zařízení pro akvakulturu;
h)
investovat do zařízení pro produkci, zpracování a uvádění na trh a do související infrastruktury, včetně zařízení pro nakládání s odpady;
i)
zvyšovat odborné znalosti nebo rozvíjet nové školicí metody a nástroje;
j)
podporovat partnerství mezi vědci a hospodářskými subjekty v odvětví rybolovu;
k)
vytvářet sítě a pořádat výměnu zkušeností a osvědčených postupů mezi organizacemi, které prosazují rovné příležitosti pro muže a ženy, a dalšími zúčastněnými subjekty;
l)
přispívat k cílům stanoveným pro drobný pobřežní rybolov v čl. 26 odst. 4;
m)
zlepšovat řízení a kontrolu podmínek přístupu do rybolovných oblastí, zejména vypracováním místních plánů řízení schválených příslušnými vnitrostátními orgány;
n)
vytvářet organizace producentů uznaných podle nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ze dne 17. prosince 1999 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury (18), restrukturalizovat je a provádět jejich plány na zlepšení jakosti produkce;
o)
provádět studie proveditelnosti týkající se podpory partnerství se třetími zeměmi v odvětví rybolovu.
Podpora podle písmene n) se poskytuje po dobu nejvýše tří let ode dne získání uznání nebo ode dne následujícího po dni přijetí rozhodnutí o restrukturalizaci organizace producentů a během těchto tří let se snižuje.
Článek 38
Opatření na ochranu a rozvoj vodních živočichů a rostlin
1. Z fondu lze poskytovat podporu na opatření společného zájmu, jejichž cílem je ochrana a rozvoj vodních živočichů a rostlin za současného zlepšování vodního prostředí.
2. Tato opatření se týkají:
a)
výstavby nebo instalace statických nebo mobilních zařízení určených k ochraně a rozvoji vodních živočichů a rostlin, nebo
b)
obnovy vnitrozemských vod, včetně míst pro tření ryb a migračních tras pro stěhovavé druhy ryb, nebo
c)
ochrany a zlepšování životního prostředí v rámci programu NATURA 2000, pokud se jeho oblasti přímo týkají rybolovných činností, s výjimkou provozních nákladů.
Přímé vysazování ryb není způsobilé pro podporu, pokud není výslovně uvedeno jako opatření na ochranu v právním předpisu Společenství.
3. Opatření musí být prováděna veřejnými nebo poloveřejnými subjekty, uznanými profesními organizacemi nebo jinými subjekty, které k tomuto účelu určí členský stát.
Článek 39
Rybářské přístavy, místa vykládky a přístřešky
1. Z fondu lze poskytovat podporu na investice do stávajících veřejných nebo soukromých rybářských přístavů, které jsou v zájmu rybářů a producentů akvakultury využívajících tyto přístavy a jejichž cílem je zlepšit nabízené služby.
Z fondu lze rovněž poskytovat podporu na investice na restrukturalizaci míst vykládky a zlepšení podmínek ryb vykládaných rybáři provozujících pobřežní rybolov ve stávajících místech vykládky určených příslušnými vnitrostátními orgány.
2. Investice se týkají zejména:
a)
zlepšování podmínek vykládky, zpracování, skladování a dražení produktů rybolovu a akvakultury v přístavech;
b)
zabezpečování paliva, ledu, vody a elektrické energie;
c)
zařízení pro opravy a údržby rybářských plavidel;
d)
výstavby, modernizace a rozšiřování přístavišť vedoucích ke zlepšení bezpečnosti během vykládání nebo nakládání;
e)
počítačového řízení rybolovných činností;
f)
zlepšování pracovních podmínek a bezpečnosti na pracovišti;
g)
uskladňování a zpracování odpadu;
h)
opatření na snížení počtu vyhazovaných úlovků.
3. Za účelem zlepšení bezpečnosti rybářů lze z fondu rovněž poskytovat podporu na investice spojené s bezpečností do výstavby nebo modernizace malých rybářských přístřešků.
Článek 40
Rozvoj nových trhů a propagační kampaně
1. Z fondu lze poskytovat podporu na opatření společného zájmu s cílem provádět politiku jakosti a zvyšování hodnoty, rozvoj nových trhů nebo propagační kampaně pro produkty rybolovu a akvakultury.
2. Operace nesmějí být zaměřeny na obchodní značky ani nesmějí odkazovat na určité země nebo zeměpisné oblasti, s výjimkou produktů uznaných podle nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (19).
3. Opatření se týkají zejména:
a)
vedení regionálních, celostátních nebo nadnárodních reklamních kampaní o produktech rybolovu a akvakultury;
b)
zásobování trhu přebytkovými nebo málo využívanými druhy, které jsou běžně vyhazovány nebo jsou jen málo obchodně zajímavé;
c)
provádění politiky jakosti u produktů akvakultury a rybolovu;
d)
propagace produktů získaných s využitím metod s malým vlivem na životní prostředí;
e)
propagace produktů uznaných podle nařízení (ES) č. 510/2006;
f)
osvědčování jakosti, včetně tvorby značek a osvědčování produktů odlovených nebo chovaných pomocí metod šetrných k životnímu prostředí;
g)
kampaně zaměřené na zlepšení obrazu produktů rybolovu a akvakultury a obrazu odvětví rybolovu;
h)
provádění průzkumů trhu.
Článek 41
Pilotní projekty
1. Z fondu lze poskytovat podporu na pilotní projekty, včetně experimentálního používání selektivnějších rybolovných technik, zaměřené na získávání a šíření nových technických poznatků a prováděné ve spolupráci s vědeckým nebo technickým subjektem hospodářským subjektem, uznaným obchodním sdružením nebo jiným příslušným subjektem, který k tomuto účelu určil členský stát.
2. Pilotní projekty podle odstavce 1 mohou:
a)
testovat za podmínek blízkých podmínkám ve výrobním odvětví technickou nebo ekonomickou životaschopnost inovační technologie s cílem získat a rozšířit technické nebo ekonomické poznatky o testované technologii;
b)
umožnit testování plánů řízení a plánů rozdělení intenzity rybolovu, v případě potřeby včetně vytvoření zón se zákazem rybolovu, za účelem hodnocení biologických a finančních důsledků, a experimentálního vysazování ryb;
c)
rozvíjet a testovat metody zlepšení selektivnosti zařízení anebo snížení vedlejších nebo vyhazovaných úlovků nebo vlivu na životní prostředí, zejména pokud jde o mořské dno;
d)
testovat alternativní druhy postupů řízení rybolovu.
Pilotní projekt musí vždy zahrnovat odpovídající následné vědecké hodnocení, aby bylo možné získat relevantní výsledky.
3. Výsledky pilotních projektů financovaných podle odstavce 1 jsou předmětem zveřejňovaných technických zpráv.
Článek 42
Přestavba za účelem přeřazení rybářských plavidel na jinou činnost
Z fondu lze poskytovat podporu na přestavbu rybářských plavidel plujících pod vlajkou členského státu a registrovaných ve Společenství za účelem jejich přeřazení na vzdělávací nebo výzkumné účely v odvětví rybolovu nebo na jinou činnost jinou než rybolov. Provádění těchto operací je omezeno na veřejné nebo poloveřejné subjekty.
KAPITOLA IV
Prioritní osa 4: udržitelný rozvoj rybolovných oblastí
Článek 43
Rozsah pomoci
1. Jako doplněk jiných nástrojů Společenství lze z fondu poskytovat pomoc na udržitelný rozvoj a zlepšování kvality života v rybolovných oblastech způsobilých v rámci celkové strategie, která je zaměřena na podporu provádění cílů společné rybářské politiky, zejména s přihlédnutím k jejímu socioekonomickému dopadu.
2. Cílem opatření pro udržitelný rozvoj rybolovných oblastí je:
a)
udržet hospodářskou a sociální prosperitu těchto oblastí a zhodnocovat produkty rybolovu a akvakultury;
b)
udržet a rozvíjet pracovní příležitosti v rybolovných oblastech podporou diverzifikace nebo hospodářské a sociální restrukturalizace oblastí, ve kterých se v důsledku změn v odvětví rybolovu vyskytly socioekonomické obtíže;
c)
podporovat kvalitní životní prostředí v pobřežních oblastech;
d)
podporovat vnitrostátní a nadnárodní spolupráci mezi rybolovnými oblastmi.
3. Rybolovná oblast vybraná pro pomoc je velikostně omezena a je zpravidla menší než územní statistická jednotka úrovně NUTS 3 společné klasifikace územních statistických jednotek ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 ze dne 26. května 2003 o zavedení společné klasifikace územních statistických jednotek (NUTS) (20). Oblast by měla být dostatečně stejnorodá ze zeměpisného, hospodářského a sociálního hlediska.
4. Pomoc by měla být přednostně zaměřena na oblasti:
a)
s nízkou hustotou obyvatelstva nebo
b)
se snižováním významu odvětví rybolovu nebo
c)
s malými rybářskými společenstvími.
5. Členské státy oznámí Komisi oblasti vybrané pro financování v rámci této prioritní osy a uvedou tyto informace v příští výroční zprávě o provádění uvedené v článku 67.
Článek 44
Způsobilá opatření
1. Podporu udržitelného rozvoje rybolovných oblastí lze poskytovat na:
a)
posílení konkurenceschopnosti rybolovných oblastí;
b)
restrukturalizaci a přesměrování hospodářských činností, zejména podporou ekoturistiky, za předpokladu, že tyto činnosti nemají za následek zvýšení intenzity rybolovu;
c)
diverzifikaci činností prostřednictvím podpory vícenásobných zaměstnání pro rybáře vytvářením dalších pracovních příležitostí mimo odvětví rybolovu;
d)
zhodnocování produktů rybolovu;
e)
podporu infrastruktury související s drobnými rybářskými podniky a cestovním ruchem, jakož i služeb k užitku malých rybářských společenství;
f)
ochranu životního prostředí v rybolovných oblastech v zájmu zachování jejich přitažlivosti, na oživení a rozvoj pobřežních osad a vesnic s rybolovnými činnostmi a na ochranu a zlepšení přírodního a architektonického dědictví;
g)
obnovování produkčního potenciálu v odvětví rybolovu v případě škod způsobených přírodními nebo průmyslovými katastrofami;
h)
podporu meziregionální a nadnárodní spolupráce mezi skupinami v rybolovných oblastech, zejména vzájemným propojováním prostřednictvím sítí a rozšiřováním osvědčených postupů;
i)
získávání dovedností a usnadnění přípravy a provádění místních rozvojových strategií;
j)
příspěvek na provozní náklady výše uvedených skupin.
2. Z fondu lze rovněž financovat opatření, jako je podpora a zlepšování odborných schopností, přizpůsobivosti pracovníků a možnosti zaměstnání, zejména ve prospěch žen, a to až do výše 15 % dotyčné prioritní osy, za předpokladu, že tato opatření jsou nedílnou součástí strategie udržitelného rozvoje a jsou přímo spojena s opatřeními popsanými v odstavci 1.
3. Podpora poskytovaná podle odstavce 1 může zahrnovat opatření podle kapitol I, II a III s výjimkou opatření stanovených v článcích 23 a 24. Pokud je podpora poskytována na operace odpovídající těmto opatřením, platí příslušné podmínky a sazby příspěvku na jednotlivé operace v souladu s kapitolami I, II a III a přílohou II.
4. Příjemci podpory podle odst. 1 písm. b) a c) a odstavce 2 by měly být buď osoby zaměstnané v odvětví rybářství, nebo osoby, jejichž zaměstnání je s tímto odvětvím spojeno.
5. Provozní náklady skupin nesmějí zpravidla přesáhnout 10 % celkového rozpočtu přiděleného rybolovné oblasti. Odchylně mohou členské státy rozhodnout o překročení této hranice na individuálním základě, zejména pokud skupiny nelze zřídit na základě stávajících zkušených organizací.
6. Pokud je opatření podle tohoto článku způsobilé rovněž podle jiného nástroje podpory Společenství, uvede členský stát při vypracování svého operačního programu, zda je na ně poskytována podpora z fondu nebo z jiného nástroje podpory Společenství.
Článek 45
Účast na udržitelném rozvoji rybolovných oblastí
1. Opatření na podporu udržitelného rozvoje rybolovných oblastí provádějí na daném území místní subjekty nebo skupiny (dále jen „skupina“), které zastupují veřejné a soukromé partnery z různých místních příslušných socioekonomických sektorů a které mají v souladu se zásadou proporcionality dostatečnou správní a finanční kapacitu pro správu pomoci a pro úspěšné dokončení operací. Skupina by měla pokud možno vycházet ze stávajících zkušených organizací.
2. Skupina navrhuje a provádí po dohodě s řídicím orgánem integrovanou strategii místního rozvoje založenou na přístupu zdola nahoru.
3. Území v působnosti jedné skupiny by mělo být stejnorodé a mít dostatečné lidské, finanční a hospodářské zdroje přesahující kritické množství nezbytné pro podporu životaschopné strategie místního rozvoje.
4. Operace v rámci strategie místního rozvoje vybírá skupina a tyto operace musí odpovídat opatřením stanoveným v článku 44. Většinu operací musí vést soukromý sektor.
5. Členské státy nebo regiony mohou v závislosti na konkrétní povaze svého institucionálního uspořádání podporovat vytváření sítí za účelem šíření informací, a zejména výměny osvědčených postupů.
KAPITOLA V
Prioritní osa 5: technická pomoc
Článek 46
Technická pomoc
1. Z fondu lze z podnětu Komise nebo jejím jménem financovat opatření zaměřená na přípravu, monitorování, správní a technickou podporu, hodnocení a audit, která jsou nezbytná pro provádění tohoto nařízení, a to až do výše 0,8 % ročního přídělu z fondu.
Tato opatření se provádějí v souladu s čl. 53 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 a všemi dalšími souvisejícími ustanoveními uvedeného nařízení a prováděcích pravidel k němu použitelnými na tuto formu plnění souhrnného rozpočtu Evropské unie.
Tato opatření zahrnují:
a)
hodnocení, znalecké zprávy, statistiky a studie, včetně těch, které mají obecnou povahu a týkají se činnosti fondu;
b)
opatření zaměřená na partnery, příjemce pomoci z fondu a širokou veřejnost, včetně informačních opatření;
c)
opatření pro šíření informací, vytváření sítí, zvyšování informovanosti, podporu spolupráce a výměnu zkušeností v rámci celého Společenství;
d)
instalaci, provoz a propojení počítačových systémů pro řízení, monitorování, kontrolu a hodnocení;
e)
zdokonalování hodnoticích metod a výměnu informací o postupech v této oblasti;
f)
zakládání nadnárodních sítí a sítí na úrovni Společenství, jejichž členy jsou činitelé podílející se na udržitelném rozvoji rybolovných oblastí, s cílem podporovat výměnu zkušeností a osvědčených postupů a povzbuzovat a provádět nadregionální a nadnárodní spolupráci a šířit informace.
2. Z podnětu členského státu lze z fondu v rámci operačního programu financovat opatření týkající se přípravy, řízení, monitorování, hodnocení, publicity, kontroly a auditu operačního programu, jakož i vytváření sítí, a to až do výše 5 % celkové částky na operační program. Tato mezní hodnota může být výjimečně a v řádně odůvodněných případech překročena.
3. Z podnětu členského státu lze z fondu rovněž financovat opatření v rámci operačního programu, které se týkají zlepšování správních kapacit členského státu, jehož veškeré regiony jsou způsobilé pro podporu v rámci cíle „Konvergence“.
4. Typy technické pomoci podle odstavce 1 se přijmou postupem podle čl. 101 odst. 2.
HLAVA V
ÚČINNOST A PROPAGACE POMOCI
KAPITOLA I
Hodnocení operačních programů
Článek 47
Obecná ustanovení
1. Operační program je hodnocen ex ante v polovině období a ex post podle článků 48, 49 a 50.
Cílem hodnocení je zvýšit kvalitu a účinnost pomoci z fondu a zlepšit provádění operačního programu. V jeho rámci se rovněž hodnotí účinek operačního programu s ohledem na hlavní zásady uvedené v článku 19, příslušnou část národního strategického plánu a zvláštní obtíže členských států, přičemž se přihlíží k potřebám udržitelného rozvoje v odvětví rybolovu a k vlivu na životní prostředí.
2. Účinnost pomoci z fondu se hodnotí na základě těchto kritérií:
a)
celkový účinek fondu na cíle stanovené v článku 4;
b)
účinek priorit, které jsou součástí operačního programu.
3. Hodnocení podle odst. 1 prvního pododstavce se provádějí z pověření členského státu nebo případně Komise v souladu se zásadou proporcionality a v partnerství mezi Komisí a členským státem.
4. Členské státy poskytují lidské a finanční zdroje potřebné pro provedení hodnocení, organizují tvorbu a shromažďování potřebných údajů a využívají různé druhy informací získaných prostřednictvím monitorovacího systému.
5. Metody a standardy hodnocení, které se použijí, se stanoví postupem podle čl. 101 odst. 3.
6. Hodnocení provádějí hodnotitelé nezávislí na orgánech uvedených v článku 58. Výsledky se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (21) zveřejňují, pokud proti tomu orgán odpovědný za hodnocení výslovně nevznese námitku.
7. Hodnocení je financováno z rozpočtu operačních programů na technickou pomoc, pokud za jeho provedení odpovídají členské státy, a z rozpočtu Komise na technickou pomoc, pokud za jeho provedení odpovídá Komise.
Článek 48
Hodnocení ex ante
1. Cílem hodnocení ex ante je zajistit provázanost mezi hlavními zásadami podle článku 19, příslušnou částí národního strategického plánu a operačním programem, optimalizovat přidělování rozpočtových zdrojů v rámci operačního programu a zlepšit kvalitu programování.
2. Členské státy provádějí hodnocení ex ante na úrovni operačního programu v souladu se zásadou proporcionality a s metodami a standardy hodnocení definovanými postupem podle čl. 47 odst. 5.
3. Členské státy předloží hodnocení ex ante nejpozději společně s předložením operačního programu.
Článek 49
Hodnocení v polovině období
1. Cílem hodnocení v polovině období je posoudit účinnost celého operačního programu nebo jeho části s cílem upravit jej tak, aby se zlepšila kvalita pomoci a jejího provádění.
2. Hodnocení programu v polovině období se provádí v souladu se zásadou proporcionality na základě časového rozvrhu, který umožňuje zohlednit jeho závěry za účelem uskutečnění strategické rozpravy uvedené v článku 16.
3. Za provádění hodnocení v polovině období odpovídají členské státy a provádějí je z podnětu řídicích orgánů po konzultaci s Komisí v souladu s metodami a standardy hodnocení definovanými postupem podle čl. 47 odst. 5. Hodnocení v polovině období se předkládají monitorovacímu výboru operačního programu a Komisi.
Článek 50
Hodnocení ex post
1. Hodnocení ex post posuzuje stupeň využití zdrojů, efektivnost a účinnost operačního programu a jeho účinek v souvislosti s cíli stanovenými v článku 4 a hlavními zásadami uvedenými v článku 19. Zjišťuje faktory, které přispěly k úspěchu nebo neúspěchu provádění operačního programu, mimo jiné z hlediska udržitelnosti, a osvědčené postupy.
2. Hodnocení ex post se provádí z podnětu Komise, která je za ně rovněž odpovědná, po konzultaci s členským státem a řídicím orgánem, který shromažďuje informace nezbytné k jeho provedení.
3. Hodnocení ex post musí být dokončeno do 31. prosince 2015.
KAPITOLA II
Poskytování informací a propagace
Článek 51
Poskytování informací a propagace
1. Členské státy poskytují informace o operačním programu, operacích a příspěvku Společenství a zajišťují jejich propagaci. Tyto informace jsou určeny široké veřejnosti. Cílem je zdůraznit úlohu Společenství a zajistit, aby byla pomoc z Evropského rybářského fondu průhledná.
2. Řídicí orgán operačního programu odpovídá za jeho propagaci takto:
a)
informuje možné příjemce, organizace zapojené do odvětví rybolovu, profesní organizace, hospodářské a sociální partnery, subjekty zabývající se prosazováním rovnosti žen a mužů a dotčené nevládní organizace, včetně organizací zabývajících se ochranou životního prostředí, o možnostech, které program nabízí, a o pravidlech a metodách, kterými se řídí přístup k financování;
b)
informuje příjemce o výši příspěvku Společenství;
c)
informuje širokou veřejnost o úloze Společenství v operačním programu a o jeho výsledcích.
3. Členské státy oznámí každoročně Komisi iniciativy podnikané v zájmu plnění cílů tohoto článku v rámci výročních a závěrečných zpráv o provádění uvedených v článku 67.
HLAVA VI
FINANČNÍ PŘÍSPĚVEK Z FONDU
KAPITOLA I
Příspěvek z fondu
Článek 52
Výše veřejné podpory
Maximální výše veřejné podpory je stanovena v tabulce v příloze II.
Článek 53
Příspěvek z fondu
1. V rozhodnutí Komise o přijetí operačního programu se stanoví maximální míra a maximální výše příspěvku z fondu odděleně na cíl „Konvergence“ a cíl pro oblasti mimo cíl „Konvergence“ pro každou prioritní osu.
2. Příspěvek z fondu se vypočítává v poměru k celkovým veřejným výdajům.
3. Příspěvek z fondu se stanoví pro každou prioritní osu zvlášť. Příspěvek z fondu je omezen těmito stropy:
a)
75 % celkových veřejných výdajů spolufinancovaných z fondu v regionech způsobilých v rámci cíle „Konvergence“, s výhradou odstavců 7, 8 a 9;
b)
50 % celkových veřejných výdajů spolufinancovaných v jiných regionech, které nejsou způsobilé v rámci cíle „Konvergence“, s výhradou odstavců 7, 8 a 9.
Bez ohledu na výše uvedené mohou členské státy v rámci operačního programu uplatňovat u jednotlivých regionů jednotnou míru na úrovni opatření.
4. Minimální příspěvek z fondu na jednu prioritní osu činí 20 % celkových veřejných výdajů.
5. Minimální výše podpory poskytnuté z fondu na operaci činí 5 % celkových veřejných výdajů přidělených na pomoc pro danou operaci.
6. Celková výše podpory poskytnuté z fondu na operaci nesmí přesáhnout 95 % celkových veřejných výdajů přidělených na pomoc pro danou operaci.
7. Pokud operace financované z fondu spadají pod článek 24 nebo 27, tvoří-li tyto operace součást plánu úpravy intenzity rybolovu uvedeného v čl. 21 písm. a) bodě i), nebo pokud spadají pod čl. 26 odst. 3 nebo 4, zvyšuje se strop pro příspěvek z fondu pro prioritní osu 1 až o 10 procentních bodů u regionů způsobilých v rámci cíle „Konvergence“ a až o 15 procentních bodů u regionů, které nejsou způsobilé v rámci cíle „Konvergence“.
Toto zvýšení je úměrné poměru celkových výdajů na operace v prvním pododstavci k celkovým výdajům v rámci prioritní osy 1.
8. Pokud operace financované z fondu spadají pod článek 23, zvyšuje se strop pro příspěvek z fondu pro prioritní osu 1 až o 10 procentních bodů u regionů způsobilých v rámci cíle „Konvergence“ a až o 25 procentních bodů u regionů, které nejsou způsobilé v rámci cíle „Konvergence“.
Toto zvýšení je úměrné poměru celkových výdajů na operace v prvním pododstavci k celkovým výdajům v rámci prioritní osy 1.
9. Pokud jsou z fondu financovány operace na odlehlých řeckých ostrovech, které jsou znevýhodněné vzhledem k odlehlé poloze, a v nejvzdálenějších regionech, zvyšuje se strop pro příspěvek z fondu pro každou prioritní osu až o 10 procentních bodů u regionů způsobilých v rámci cíle „Konvergence“ a až o 35 procentních bodů u regionů, které nejsou způsobilé v rámci cíle „Konvergence“.
U každé prioritní osy je toto zvýšení úměrné poměru celkových výdajů na operace v prvním pododstavci k celkovým výdajům v rámci dané prioritní osy.
10. Opatření technické pomoci prováděná z podnětu Komise nebo jejím jménem jsou financována z fondu ve výši 100 %.
Článek 54
Zákaz kumulace
Na výdaje spolufinancované z fondu se neposkytuje podpora z jiného finančního nástroje Společenství.
Článek 55
Způsobilost výdajů
1. Výdaje jsou způsobilé pro příspěvek z fondu, jestliže byly skutečně uhrazeny příjemci mezi dnem předložení operačního programu Komisi nebo 1. lednem 2007, podle toho, co nastane dříve, a 31. prosincem 2015. Spolufinancované operace nesmějí být dokončeny přede dnem vzniku způsobilosti.
2. Odchylně od odstavce 1 mohou být věcné příspěvky, odpisy a režijní náklady považovány za výdaje vynaložené příjemci při provádění operací, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
tyto výdaje jsou způsobilé podle pravidel způsobilosti stanovených podle odstavce 4;
b)
výše výdajů je doložena účetními doklady, jejichž důkazní hodnota je rovnocenná fakturám;
c)
pokud jde o věcné příspěvky, spolufinancování z fondu nepřevyšuje celkové způsobilé výdaje po odečtení hodnoty těchto příspěvků.
3. Výdaje jsou způsobilé pro příspěvek z fondu pouze v případě, že vznikly při operacích, o nichž rozhodl řídicí orgán v souladu s kritérii předem stanovenými monitorovacím výborem.
Nové výdaje, dodatečně vzniklé v okamžiku revize operačního programu podle článku 18, jsou způsobilé ode dne podání žádosti o revizi operačního programu Komisi.
4. Pravidla pro způsobilost výdajů se stanoví na úrovni členských států, s výhradou výjimek stanovených v tomto nařízení. Vztahují se na veškeré výdaje vykázané v rámci operačního programu.
5. Způsobilé pro příspěvek z fondu nejsou tyto výdaje:
a)
daň z přidané hodnoty, s výjimkou daně z přidané hodnoty bez nároku na odpočet, kterou skutečně a s konečnou platností nesou příjemci jiní než osoby nepovinné k dani uvedené v čl. 4 odst. 5 prvním pododstavci šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu - Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (22);
b)
úroky z úvěrů, aniž je dotčen odstavec 8;
c)
nákup pozemků za částku přesahující 10 % celkových způsobilých výdajů na danou operaci;
d)
bytová výstavba.
6. Odstavci 1, 3 a 4 není dotčen čl. 46 odst. 1.
7. Pokud jde o operace, u kterých příjemci nevznikly náklady, představuje výdaje způsobilé pro příspěvek z fondu veřejná podpora vyplacená příjemci.
8. Bez ohledu na odst. 5 písm. b) lze příspěvek z fondu poskytnout jiným způsobem, než je nevratná přímá pomoc. Prováděcí pravidla se stanoví postupem podle čl. 101 odst. 3.
Článek 56
Stálost operací
1. Členský stát nebo řídicí orgán zajistí, že příspěvek z fondu bude pro danou operaci zachován, pouze pokud do pěti let ode dne, kdy příslušné vnitrostátní orgány nebo řídicí orgán rozhodly o financování, neprojde tato operace podstatnou změnou:
a)
ovlivňující její povahu nebo prováděcí podmínky nebo poskytující podniku či veřejnému subjektu nepatřičnou výhodu; nebo
b)
způsobenou buď změnou formy vlastnictví položky infrastruktury, nebo zastavením nebo přemístěním výrobní činnosti.
2. Řídicí orgán uvědomí Komisi ve výroční a závěrečné zprávě o provádění podle článku 67 o každé změně podle odstavce 1.
3. Neoprávněně vyplacené částky se získávají zpět podle kapitol II a III hlavy VIII.
4. Členské státy a Komise zajistí, aby podniky, které jsou nebo byly předmětem řízení o zpětném získání vyplacených částek podle odstavce 3 následkem převodu výrobní činnosti v rámci členského státu nebo do jiného členského státu, nečerpaly příspěvek z fondu.
HLAVA VII
ŘÍZENÍ, MONITOROVÁNÍ A KONTROLA
KAPITOLA I
Řídicí a kontrolní systémy
Článek 57
Obecné zásady řídicích a kontrolních systémů
1. Řídicí a kontrolní systémy operačních programů zavedené členskými státy zajistí:
a)
vymezení funkcí subjektů zapojených do řízení a kontroly a rozdělení funkcí v rámci každého subjektu;
b)
dodržování zásady oddělení funkcí mezi takovými subjekty a v rámci každého takového subjektu;
c)
postupy pro zajištění správnosti a řádnosti výdajů vykazovaných v rámci operačního programu;
d)
spolehlivé účetní systémy, systémy monitorování a systémy finančního výkaznictví v elektronické podobě;
e)
systém podávání zpráv a monitorování, pokud odpovědný subjekt pověří výkonem úkolů jiný subjekt;
f)
opatření pro audit fungování systémů;
g)
systémy a postupy pro zabezpečení odpovídající pomůcky pro audit se zaměřením na finanční toky;
h)
postupy hlášení a monitorování nesrovnalostí a zpětné získávání neoprávněně vyplacených částek.
2. Opatření stanovená v písmenech e) a f) musí být úměrná celkové výši veřejných výdajů na daný operační program.
Článek 58
Určení orgánů
1. Členský stát pro operační program určí:
a)
řídicí orgán k řízení operačního programu;
b)
certifikační orgán k ověřování výkazů výdajů a žádostí o platby před jejich odesláním Komisi;
c)
auditní orgán, funkčně nezávislý na řídicím orgánu a certifikačním orgánu a odpovědný za ověřování účinného fungování řídicího a kontrolního systému.
2. Členský stát může určit jeden nebo více zprostředkujících subjektů pro výkon některých nebo všech úkolů řídicího nebo certifikačního orgánu z pověření uvedeného orgánu.
3. Členský stát stanoví pravidla pro své vztahy s orgány uvedenými v odstavci 1 a pro jejich vztahy s Komisí.
4. S výhradou čl. 57 odst. 1 písm. b) mohou být některé nebo všechny orgány uvedené v odstavci 1 součástí téhož subjektu.
Článek 59
Úkoly řídicího orgánu
Řídicí orgán operačního programu odpovídá za řízení a provádění operačního programu v souladu se zásadou řádného finančního řízení, a zejména:
a)
zajišťuje, aby operace pro financování byly vybírány na základě kritérií pro operační program a po celou dobu provádění zůstávaly v souladu s platnými předpisy Společenství a s vnitrostátními předpisy;
b)
ověřuje, zda byly spolufinancované produkty dodány a služby poskytnuty a zda byly výdaje vykázané příjemci skutečně vynaloženy a zda jsou v souladu s předpisy Společenství a vnitrostátními předpisy; ověřování na místě týkající se jednotlivých operací mohou být prováděna na základě vzorku v souladu s prováděcími pravidly přijatými Komisí postupem podle čl. 101 odst. 3;
c)
zajišťuje existenci systému pro záznam a uchovávání účetních záznamů v elektronické podobě pro každou operaci v rámci operačního programu a shromažďování údajů o provádění nezbytných pro finanční řízení, monitorování, ověřování, audit a hodnocení;
d)
zajišťuje, aby příjemci a jiné subjekty zapojené do provádění operací vedli buď oddělený účetní systém, nebo odpovídající účetní kód pro všechny transakce související s operací, aniž jsou dotčeny vnitrostátní účetní předpisy;
e)
zajišťuje, aby se hodnocení operačních programů podle článků 48 a 49 provádělo v souladu s článkem 47;
f)
stanoví postupy k zajištění toho, aby všechny dokumenty týkající se výdajů a auditů nezbytné pro zajištění odpovídající pomůcky pro audit se zaměřením na finanční toky byly uchovávány v souladu s požadavky článku 87;
g)
zajišťuje, aby certifikační orgán a auditní orgán obdržely pro účely certifikace a auditu všechny nezbytné informace o postupech a ověřeních prováděných v souvislosti s výdaji;
h)
řídí práci monitorovacího výboru a poskytuje mu potřebné dokumenty umožňující sledovat kvalitu provádění operačního programu s ohledem na jeho konkrétní cíle;
i)
vypracovává výroční a závěrečné zprávy o provádění a po schválení monitorovacím výborem je předkládá Komisi;
j)
zajišťuje soulad s požadavky na poskytování informací a propagaci stanovenými v článku 51.
Článek 60
Úkoly certifikačního orgánu
Certifikační orgán operačního programu zejména:
a)
vypracovává a předkládá Komisi certifikované výkazy výdajů a žádosti o platby;
b)
certifikuje, že:
i)
výkaz výdajů je přesný, vychází ze spolehlivého účetního systému a je založen na ověřitelných podkladech,
ii)
vykázané výdaje jsou v souladu s platnými předpisy Společenství a vnitrostátními předpisy a byly vynaloženy na operace vybrané pro financování v souladu s kritérii platnými pro daný program, která jsou v souladu s platnými předpisy Společenství a vnitrostátními předpisy;
c)
se ujistí o tom, že získané informace o postupech a ověřeních provedených v souvislosti s výdaji obsažené ve výkazech výdajů poskytují vhodný základ pro certifikaci;
d)
pro účely certifikace zohledňuje výsledky všech auditů provedených auditním orgánem nebo z jeho pověření;
e)
vede v elektronické podobě účetní záznamy o výdajích vykázaných Komisi;
f)
vede záznamy o částkách, které mají být získány zpět, a částkách odejmutých z důvodu zrušení části příspěvku na operaci nebo jeho části. Částky získané zpět před uzavřením operačního programu, které musí být vráceny do souhrnného rozpočtu Evropské unie po provedení finančních oprav podle článku 97, se odečtou z příštího výkazu výdajů.
Článek 61
Úkoly auditního orgánu
1. Auditní orgán operačního programu zejména:
a)
zajišťuje provádění auditů za účelem ověření účinného fungování řídicího a kontrolního systému operačního programu;
b)
zajišťuje provádění auditů na vhodném vzorku operací pro ověření vykázaných výdajů;
c)
předkládá Komisi do devíti měsíců po schválení operačního programu auditní strategii zahrnující subjekty, které budou provádět audity podle písmen a) a b), metodu, která bude použita, metodu výběru vzorků pro audity operací a orientační plánování auditů zajišťující provedení auditů u hlavních subjektů a rovnoměrné rozložení auditů na celé programové období;
d)
zajišťuje, aby řídicí orgán a certifikační orgán obdržely všechny nezbytné informace o provedených auditech a kontrolách;
e)
do 31. prosince každého roku od roku 2008 do roku 2015:
i)
předkládá Komisi výroční kontrolní zprávu uvádějící výsledky auditů provedených během období předchozího období dvanácti měsíců, které končí 30. června daného roku, v souladu s auditní strategií operačního programu, jakož i nedostatky zjištěné v řídicích a kontrolních systémech programu. První zpráva, kterou předloží do 31. prosince 2008, bude zahrnovat období od 1. ledna 2007 do 30. června 2008. Informace týkající se auditů provedených po 1. červenci 2015 se zahrnou do závěrečné kontrolní zprávy, která je podkladem pro prohlášení o uzavření podle písmene f),
ii)
na základě kontrol a auditů, za jejichž provedení odpovídá, vydává stanovisko k tomu, zda řídicí a kontrolní systém funguje účinně, a poskytuje tak přiměřené ujištění, že výkazy výdajů předložené Komisi jsou správné, a tedy že související transakce jsou legální a řádné,
iii)
v případech, kdy se použije článek 85, předkládá prohlášení o částečném uzavření, ve kterém vyhodnotí legalitu a řádnost dotyčných výdajů;
f)
předloží Komisi do 31. března 2017 prohlášení o uzavření, ve kterém vyhodnotí platnost žádosti o platbu zůstatku a legalitu a řádnost souvisejících transakcí zahrnutých do závěrečného výkazu výdajů, který je podložen závěrečnou kontrolní zprávou.
2. Auditní orgán zajistí, aby byly při auditní činnosti zohledněny mezinárodně uznávané auditorské standardy.
3. Provádí-li audity a kontroly uvedené v odst. 1 písm. a) a b) jiný subjekt než auditní orgán, zajistí auditní orgán, aby měl tento subjekt nezbytnou funkční nezávislost.
4. Komise poskytne své připomínky k auditní strategii předložené podle odst. 1 písm. c) do tří měsíců od jejího obdržení. Nevznese-li v této lhůtě žádné připomínky, považuje se strategie za přijatou.
KAPITOLA II
Monitorování
Článek 62
Zásady monitorování
1. Monitorování spočívá ve zkoumání správného provádění operačního programu.
2. Monitorování provádí v prvním stupni monitorovací výbor a řídicí orgán.
3. Komise se na monitorování podílí prostřednictvím své účasti v monitorovacím výboru a na ročním přezkumu operačního programu, který zahrnuje zejména analýzu výroční zprávy o provádění a kontrolní zprávy.
4. Výměna údajů mezi Komisí a členskými státy za tímto účelem probíhá elektronicky v souladu s prováděcími pravidly podle článku 102.
Článek 63
Monitorovací výbor
Členský stát zřídí pro operační program monitorovací výbor po dohodě s řídicím orgánem a po konzultaci s partnery podle článku 8. Monitorovací výbor se zřídí do tří měsíců ode dne, kdy je členskému státu oznámeno rozhodnutí o schválení operačního programu.
Monitorovací výbor vypracuje svůj jednací řád v mezích institucionálního, právního a finančního systému dotyčného členského státu a přijme jej po dohodě s řídicím orgánem za účelem výkonu svých povinností v souladu s tímto nařízením.
Článek 64
Složení
1. Monitorovacímu výboru předsedá zástupce členského státu nebo řídicího orgánu.
O jeho složení rozhodne členský stát v souladu s čl. 8 odst. 1 a po dohodě se řídicím orgánem.
2. Z vlastního podnětu se práce monitorovacího výboru účastní zástupce Komise v poradním postavení.
Článek 65
Úkoly
Monitorovací výbor se přesvědčí o účinnosti a kvalitě provádění operačního programu v souladu s těmito ustanoveními:
a)
posoudí a schválí kritéria pro výběr financovaných operací do šesti měsíců od schválení operačního programu a schvaluje veškeré revize těchto kritérií podle potřeb programování;
b)
na základě dokumentů předložených řídicím orgánem pravidelně hodnotí pokrok v dosahování konkrétních cílů operačního programu;
c)
posuzuje výsledky provádění, zejména dosahování cílů stanovených pro každou prioritu, a hodnocení v polovině období podle článku 49;
d)
posuzuje a schvaluje výroční a závěrečné zprávy o provádění podle článku 67 před jejich zasláním Komisi;
e)
je informován o výroční kontrolní zprávě a o všech případných připomínkách vznesených Komisí po posouzení této zprávy;
f)
může být z podnětu členského státu informován o písemných informacích předložených Komisi uvedených v čl. 16 odst. 1;
g)
může řídicímu orgánu navrhnout jakoukoli revizi nebo přezkum operačního programu, které by mohly přispět k dosažení cílů fondu stanovených v článku 4 nebo zlepšit jeho řízení, včetně finančního řízení;
h)
posuzuje a schvaluje veškeré návrhy na změnu obsahu rozhodnutí Komise o příspěvku z fondu.
Článek 66
Pravidla monitorování
1. Řídicí orgán a monitorovací výbor zajišťují kvalitu provádění operačního programu.
2. Řídicí orgán a monitorovací výbor provádějí monitorování na základě finančních ukazatelů a ukazatelů podle čl. 20 odst. 1 písm. c), které jsou uvedeny v operačním programu.
3. Pokud to povaha pomoci dovoluje, rozepíší se statistické údaje podle pohlaví příjemců a podle velikosti přijímajících podniků.
4. Výměna údajů mezi Komisí a členskými státy za tímto účelem probíhá elektronicky v souladu s prováděcími pravidly uvedenými v článku 102.
Článek 67
Výroční zprávy a závěrečné zprávy o provádění
1. Počínaje rokem 2008 zašle řídicí orgán Komisi do 30. června každého roku výroční zprávu a do 31. března 2017 závěrečnou zprávu o provádění operačního programu.
2. Pro poskytnutí jasného přehledu o provádění operačního programu obsahují zprávy uvedené v odstavci 1 tyto informace:
a)
pokrok, kterého bylo dosaženo při provádění operačního programu a prioritních os ve vztahu k jejich konkrétním a ověřitelným cílům, které jsou, dají-li se kvantifikovat, kvantitativně vyjádřeny pomocí ukazatelů uvedených v čl. 20 odst. 1 písm. c) na úrovni prioritní osy;
b)
změnu v celkové situaci, která má přímý vliv na provádění pomoci, zejména významný socioekonomický rozvoj, změny ve vnitrostátní, regionální nebo odvětvové politice, a pokud je to nutné, jejich dopad na provázanost mezi pomocí z fondu a z jiných finančních nástrojů;
c)
finanční provádění operačního programu uvádějící u každé prioritní osy odděleně pro cíl „Konvergence“ a cíl pro oblasti mimo cíl „Konvergence“:
i)
výdaje vynaložené příjemci, které jsou zahrnuty do žádostí o platbu zaslaných řídicímu orgánu, a odpovídající příspěvek z veřejných zdrojů,
ii)
celkové platby přijaté od Komise a kvantitativní vyjádření finančních ukazatelů podle čl. 66 odst. 2,
iii)
výdaje vynaložené subjektem odpovědným za provádění plateb příjemcům;
d)
opatření, která řídicí orgán a monitorovací výbor přijaly pro zajištění kvality a účinnosti provádění, zejména:
i)
monitorovací a hodnoticí opatření, včetně opatření pro shromažďování údajů,
ii)
přehled všech závažných obtíží, které se při provádění operačního programu vyskytly, a veškerá přijatá opatření, případně včetně reakce na připomínky vznesené podle čl. 69 odst. 2,
iii)
využití technické pomoci;
e)
opatření přijatá za účelem zajištění poskytování informací o operačním programu a jeho propagace;
f)
využití pomoci uvolněné po zrušení podle čl. 96 odst. 2 k dispozici řídicímu orgánu nebo jinému orgánu veřejné moci během období provádění operačního programu;
g)
případy, kdy byla zjištěna podstatná změna podle článku 56;
h)
závažné potíže týkajících se souladu s právními předpisy Společenství, které se vyskytly při provádění operačního programu, a opatření přijatá k jejich řešení.
Rozsah informací předaných Komisi je úměrný celkovému množství veřejných výdajů daného operačního programu. Tyto informace mohou být případně poskytovány v souhrnné formě.
Informace podle písmen b), d), e), f) a g) se neuvádějí, pokud od předchozí zprávy nedošlo k významným změnám.
3. Zprávy podle odstavce 1 se považují za přijatelné, pokud obsahují všechny informace uvedené v odstavci 2. Komise informuje členský stát o přijatelnosti těchto zpráv do patnácti pracovních dní.
4. Komise rozhodne do dvou měsíců o obsahu výroční zprávy o provádění předložené řídicím orgánem. U závěrečné zprávy o provádění činí tato lhůta pět měsíců. Pokud se Komise ve stanovené lhůtě nevyjádří, považuje se zpráva za přijatou.
Článek 68
Výroční zpráva Komise
1. Počínaje rokem 2008 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů do 31. prosince každého roku zprávu o skutečném uplatňování tohoto nařízení v předchozím roce.
2. Tato zpráva shrnuje hlavní pokrok, směry vývoje a výzvy související s prováděním operačních programů.
3. Výroční zpráva Komise rovněž obsahuje:
a)
souhrnný přehled činností fondu podle členských států, včetně rozpisu závazků a plateb podle členských států, jakož i využití technické pomoci Komisí a členskými státy;
b)
hodnocení koordinace fondu se strukturálními fondy a s Evropským zemědělským fondem pro rozvoj venkova;
c)
závěry hodnocení podle článku 49, jakmile jsou k dispozici;
d)
po předložení čtvrté výroční zprávy a znovu po předložení zprávy za poslední programovací rok shrnutí výsledků auditů řídicích a kontrolních systémů zavedených členskými státy, které byly provedeny jménem Komise, a výsledků auditů pomoci z fondu, které provedl členský stát, a případně i provedené finanční opravy.
4. Komise vypracuje zprávu na základě posouzení a vyhodnocení výročních zpráv členských států a jakýchkoli dalších dostupných informací. Tato zpráva musí zejména v roce 2012 vycházet rovněž z výsledku strategické rozpravy podle čl. 16 odst. 1 a jakýchkoli dalších dostupných informací. Zpráva uvádí následná opatření, která členské státy a Komise přijaly nebo mají přijmout a která umožní náležité provedení závěrů zprávy.
Článek 69
Roční posouzení operačních programů
1. Každoročně při předložení výroční zprávy o provádění podle článku 67 a s přihlédnutím ke stanovisku Komise posoudí Komise a řídicí orgán pokrok, kterého bylo při provádění operačního programu dosaženo, nejdůležitější výsledky dosažené během předchozího roku, finanční provádění a další faktory s cílem zlepšit provádění.
Posouzeny mohou být rovněž veškeré stránky fungování řídicího a kontrolního systému uvedené ve výroční kontrolní zprávě podle čl. 61 odst. 1 písm. e) bodu i) a toto posouzení se případně provede se zapojením auditního orgánu.
2. Po posouzení podle odstavce 1, případně se zapojením auditního orgánu, může Komise sdělit připomínky členskému státu a řídicímu orgánu, který o tom uvědomí monitorovací výbor. Členský stát uvědomí Komisi o krocích podniknutých v reakci na tyto připomínky.
3. Jakmile je k dispozici hodnocení ex post týkající se pomoci poskytnuté během programového období 2000-2006, posoudí se celkové výsledky v rámci příštího ročního posouzení.
KAPITOLA III
Povinnosti členských států a Komise
Oddíl 1
Povinnosti členských států
Článek 70
Řízení a kontrola
1. Členské státy odpovídají za řízení a kontrolu operačních programů, zejména pomocí těchto opatření:
a)
zajišťují, aby řídicí a kontrolní systémy operačních programů byly zavedeny v souladu s články 57 až 61 a aby účinně fungovaly;
b)
předcházejí nesrovnalostem, odhalují je a napravují a získávají zpět neoprávněně vyplacené částky, případně spolu s úroky z prodlení. Oznamují tyto nesrovnalosti Komisi a informují ji o postupu správních a soudních řízení.
2. Nelze-li částky neoprávněně vyplacené příjemci získat zpět, odpovídá za uhrazení nevymožených částek zpět do souhrnného rozpočtu Evropské unie členský stát, pokud se prokáže, že ztráta byla způsobena jeho pochybením nebo nedbalostí.
Článek 71
Zavedení řídicích a kontrolních systémů
1. Před podáním první žádosti o průběžnou platbu nebo do dvanácti měsíců od schválení operačního programu předloží členské státy Komisi popis systémů, pokrývající zejména organizaci a postupy:
a)
řídicích a certifikačních orgánů a zprostředkujících subjektů;
b)
auditního orgánu a veškerých dalších subjektů provádějících audit z jeho pověření.
2. K popisu uvedenému v odstavci 1 se přiloží zpráva uvádějící výsledky posouzení zavedení systémů a obsahující stanovisko k jejich souladu s články 57 až 61. Pokud stanovisko obsahuje výhrady, uvede zpráva závažnost nedostatků. Členský stát uvědomí Komisi o nápravných opatřeních, která budou přijata, a o časovém rozvrhu jejich provádění a následně potvrdí, že tato opatření byla provedena a že odpovídající výhrady byly staženy.
Zpráva uvedená v prvním pododstavci je považována za přijatou a první průběžná platba se provede za těchto okolností:
a)
do tří měsíců ode dne doručení této zprávy, pokud je stanovisko uvedené v prvním pododstavci bez výhrad a pokud Komise nemá připomínky;
b)
pokud stanovisko obsahuje výhrady, poté, co bylo Komisi potvrzeno, že opatření k nápravě klíčových prvků systémů byla provedena a odpovídající výhrady staženy, a nemá-li Komise připomínky, do tří měsíců ode dne potvrzení.
Pokud se výhrady týkají pouze jedné prioritní osy, provede se první průběžná platba pro ostatní prioritní osy operačního programu, ke kterým žádné výhrady nejsou.
3. Zprávu a stanovisko podle odstavce 2 vypracovává auditní orgán nebo veřejný či soukromý subjekt funkčně nezávislý na řídicím a certifikačním orgánu, jenž při výkonu své činnosti bere v úvahu mezinárodně uznávané auditorské standardy.
Oddíl 2
Povinnosti Komise
Článek 72
Povinnosti Komise
1. Komise se postupem podle článku 71 přesvědčí, že členské státy zavedly řídicí a kontrolní systémy, které jsou v souladu s články 57 až 61, a na základě výročních kontrolních zpráv, výročního stanoviska auditního orgánu a svých vlastních auditů se přesvědčí, že tyto systémy během období provádění operačních programů fungují účinně.
2. Aniž jsou dotčeny audity prováděné členskými státy, mohou úředníci nebo pověření zástupci Komise provádět za účelem ověření účinného fungování řídicích a kontrolních systémů audity na místě, které mohou zahrnovat audity operací obsažených v operačním programu, ohlášené alespoň deset pracovních dní předem, s výjimkou naléhavých případů. Těchto auditů se mohou účastnit úředníci nebo pověření zástupci členského státu.
Úředníci nebo pověření zástupci Komise řádně zplnomocnění k provádění auditů na místě mají přístup k účetnictví a všem dalším dokladům, jež souvisejí s výdaji financovanými z fondu, včetně dokladů a metadat vytvořených nebo obdržených a uchovávaných na elektronickém nosiči.
Výše uvedenými auditními pravomocemi není dotčeno uplatňování vnitrostátních předpisů, jež vyhrazují některé úkony činitelům zvlášť určeným vnitrostátními právními předpisy. Pověření zástupci Komise se mimo jiné neúčastní domovních návštěv ani úředních výslechů osob podle vnitrostátních právních předpisů daného členského státu. Mají však přístup k takto získaným informacím.
3. Komise může požádat členský stát, aby provedl audit na místě s cílem ověřit účinné fungování systémů nebo správnost jedné či více transakcí. Úředníci nebo pověření zástupci Komise se mohou těchto auditů účastnit.
Článek 73
Spolupráce s auditními orgány členských států
1. Komise spolupracuje s auditním orgánem operačního programu za účelem koordinace jejich plánů auditů a metod auditu a okamžitě si vyměňují výsledky provedených auditů řídicích a kontrolních systémů s cílem co nejlépe využít zdrojů a zabránit bezdůvodnému zdvojení práce.
Komise a auditní orgán se setkávají pravidelně a nejméně jednou ročně, pokud se nedohodnou jinak, aby společně posoudily výroční kontrolní zprávu a stanovisko předložené podle článku 61 a vyměnily si názory na další otázky týkající se zlepšení řízení a kontroly operačního programu.
2. Při stanovování vlastní auditní strategie určí Komise operační programy, u nichž je stanovisko k souladu systému podle čl. 71 odst. 2 bez výhrad nebo u nichž byly výhrady staženy po přijetí nápravných opatření, u nichž je auditní strategie auditního orgánu uspokojivá a u nichž Komise na základě výsledku svých auditů a auditů provedených členským státem získala přiměřené ujištění, že řídicí a kontrolní systémy fungují účinně.
3. U těchto operačních programů může Komise dojít k závěru, že se může v zásadě spoléhat na stanovisko podle čl. 61 odst. 1 písm. e) bodu ii), pokud jde o účinné fungování systémů, a že bude provádět vlastní audity na místě pouze v případě, že existují důkazy o možných nedostatcích systému ovlivňujících výdaje certifikované Komisi v roce, pro který bylo vydáno stanovisko podle čl. 61 odst. 1 písm. e) bodu ii), jež neobsahuje žádné výhrady ohledně takových nedostatků.
Pokud Komise dojde k tomuto závěru, uvědomí odpovídajícím způsobem dotyčný členský stát. Pokud existují důkazy o možných nedostatcích, může požádat členský stát, aby provedl audity v souladu s čl. 72 odst. 3, nebo provést vlastní audity podle čl. 72 odst. 2.
HLAVA VIII
FINANČNÍ ŘÍZENÍ
KAPITOLA I
Finanční řízení
Oddíl 1
Rozpočtové závazky
Článek 74
Rozpočtové závazky
Rozpočtové závazky Společenství týkající se operačních programů (dále jen „rozpočtové závazky“) se přijímají každoročně zvlášť pro cíle „Konvergence“ a cíle pro oblasti mimo cíl „Konvergence“ v období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013. První rozpočtový závazek se přijme před přijetím rozhodnutí Komise o schválení operačního programu. Každý následující závazek přijme Komise zpravidla do 30. dubna každého roku na základě rozhodnutí o poskytnutí příspěvku z fondu podle článku 17.
Oddíl 2
Platby
Článek 75
Společná pravidla pro platby
1. Platby příspěvků z fondu provádí Komise v souladu s rozpočtovými položkami. Každá platba se přiřazuje k nejstaršímu otevřenému rozpočtovému závazku.
2. Platby se provádějí v podobě předběžných plateb, průběžných plateb a platby zůstatku. Vyplácejí se subjektu určenému členským státem.
3. Do 30. dubna každého roku zašlou členské státy Komisi předběžný odhad pravděpodobných žádostí o platby pro běžný rozpočtový rok a následující rozpočtový rok.
4. Veškerá výměna informací týkajících se finančních transakcí mezi Komisí a orgány a subjekty určenými členskými státy se provádí elektronicky v souladu s prováděcími pravidly uvedenými v článku 102. V případech vyšší moci, zejména v případě selhání společného počítačového systému nebo neexistence trvalého spojení, může členský stát výkaz výdajů a žádost o platbu zaslat v tištěné podobě.
Článek 76
Pravidla pro výpočet průběžných plateb
1. Průběžné platby se vypočítávají tak, že se míra spolufinancování Společenstvím stanovená v platném finančním plánu pro danou prioritu a daný cíl použije na příspěvek z veřejných zdrojů uvedený ve výkazu výdajů certifikovaném certifikačním orgánem u každé prioritní osy a každého cíle „Konvergence“ nebo cíle pro oblasti mimo cíl „Konvergence“.
2. Odchylně od odstavce 1, na zvláštní a řádně odůvodněnou žádost členského státu, představuje průběžnou platbu částka pomoci Společenství, která byla nebo má být vyplacena příjemcům v rámci dané prioritní osy a daného cíle. Tuto částku musí členský stát uvést ve výkazu výdajů.
Článek 77
Pravidla pro výpočet plateb zůstatku
Platba zůstatku je omezena na nižší z těchto dvou částek:
a)
částka vypočítaná tak, že se míra spolufinancování Společenstvím stanovená v platném finančním plánu pro danou prioritu a daný cíl použije na příspěvek z veřejných zdrojů uvedený v závěrečném výkazu výdajů certifikovaném certifikačním orgánem u každé prioritní osy a každého cíle „Konvergence“ nebo cíle pro oblasti mimo cíl „Konvergence“;
b)
částka pomoci Společenství, která byla nebo má být vyplacena příjemcům v rámci každé prioritní osy a každého cíle. Tuto částku musí členský stát uvést v posledním výkazu výdajů certifikovaném certifikačním orgánem u každé prioritní osy a každého cíle.
Článek 78
Výkaz výdajů
1. Všechny výkazy výdajů zahrnují pro každou prioritní osu a každý cíl celkovou výši způsobilých výdajů vynaložených příjemci při provádění operací a odpovídající příspěvek z veřejných zdrojů, který byl nebo má být vyplacen příjemcům v souladu s podmínkami pro příspěvek z veřejných zdrojů. Výdaje vynaložené příjemci musí být doloženy potvrzenými fakturami nebo účetními doklady stejné důkazní hodnoty. Pokud jde o operace, u kterých příjemci nevznikly náklady, představuje výdaje certifikované certifikačním orgánem a vykázané Komisi veřejná podpora vyplacená příjemci.
2. S ohledem na čl. 76 odst. 2 a čl. 77 písm. b) se ve výkazech výdajů rovněž uvede celková výše pomoci Společenství, která byla nebo má být vyplacena příjemcům.
Článek 79
Akumulace předběžných a průběžných plateb
1. Kumulativní součet předběžných a průběžných plateb nepřesáhne 95 % příspěvku z fondu na operační program.
2. Je-li tohoto stropu dosaženo, certifikační orgán i nadále předává Komisi do konce února roku „n+1“ veškeré certifikované výkazy výdajů k 31. prosince roku „n“ a částky zpětně získané pro fond během daného roku.
Článek 80
Úplnost platby příjemcům
Členské státy se přesvědčí, že subjekty odpovědné za provádění plateb zajišťují, aby příjemci obdrželi celkovou částku příspěvku z veřejných zdrojů co nejrychleji a v plné výši. Žádné částky se neodečítají ani nezadržují a nejsou vymáhány žádné další zvláštní poplatky či jiné poplatky s rovnocenným účinkem, které by snížily tyto částky určené příjemcům.
Oddíl 3
Předběžné platby
Článek 81
Platba
1. Na základě rozhodnutí Komise, kterým se schvaluje příspěvek z fondu na operační program, provede Komise jedinou předběžnou platbu na období 2007-2013 ve prospěch subjektu určeného členským státem. Tato platba představuje 7 % příspěvku z fondu na příslušný operační program. Může být rozložena na dva rozpočtové roky v souladu s dostupnými rozpočtovými prostředky fondu.
2. Celkovou částku převedenou formou předběžné platby vrátí subjekt určený členským státem Komisi, jestliže do 24 měsíců ode dne, kdy Komise vyplatí první splátku předběžné platby, nebyla zaslána žádná žádost o platbu v rámci operačního programu.
3. Veškeré úroky z předběžných plateb se přidělují na operační program, pokládají se za prostředky daného členského státu v podobě příspěvku z veřejných zdrojů tohoto členského státu a vykazují se Komisi při konečném uzavření operačního programu.
4. Předběžnou platbu Komise plně zúčtuje při uzavření operačního programu v souladu s článkem 86.
Oddíl 4
Průběžné platby
Článek 82
Průběžné platby
Pro operační program se provádějí průběžné platby. První průběžná platba se provádí v souladu s čl. 71 odst. 2.
Článek 83
Přijatelnost žádostí o platbu
1. Pro každou průběžnou platbu provedenou Komisí musí být splněny tyto podmínky:
a)
Komisi byla zaslána žádost o platbu a výkaz výdajů podle článku 78;
b)
pro každou prioritní osu a každý cíl Komise za celé období vyplatila nejvýše maximální částku pomoci z fondu stanovenou v platném finančním plánu;
c)
řídicí orgán zaslal Komisi poslední výroční zprávu o provádění podle čl. 67 odst. 1 a 3;
d)
Komise nevydala žádné odůvodněné stanovisko ohledně nesplnění povinnosti podle článku 226 Smlouvy k operaci nebo operacím, pro které se vykazují výdaje v dané žádosti o platbu.
2. Pokud není jedna nebo více z podmínek uvedených v odstavci 1 splněna, uvědomí o tom Komise členský stát a certifikační orgán do jednoho měsíce, aby bylo možné přijmout nezbytná opatření k nápravě situace.
Článek 84
Postup provádění platby
1. Certifikační orgán zajistí, aby se žádosti o průběžné platby pro každý operační program shromažďovaly a zasílaly Komisi pokud možno třikrát za rok. Aby Komise mohla provést platbu v běžném roce, musí být žádost o platbu podána nejpozději 31. října.
2. V závislosti na dostupných finančních prostředcích a pokud nedošlo k zastavení platební lhůty nebo pozastavení plateb v souladu s články 88 a 89, provádí Komise průběžnou platbu nejpozději dva měsíce poté, co registruje žádost o platbu splňující podmínky uvedené v článku 83.
Oddíl 5
Platba zůstatku a uzavření programu
Článek 85
Částečné uzavření
1. Operační program může být částečně uzavřen v obdobích stanovených členským státem.
Částečné uzavření se týká operací dokončených do 31. prosince předchozího roku. Pro účely tohoto nařízení se operace považuje za dokončenou, pokud byly činnosti v jejím rámci skutečně provedeny a všechny výdaje příjemců a odpovídající příspěvek z veřejných zdrojů na ni byly vyplaceny.
2. Částečné uzavření se provede pouze za podmínky, že členský stát Komisi do 31. prosince daného roku zašle:
a)
výkaz výdajů týkající se operací podle odstavce 1;
b)
prohlášení o částečném uzavření v souladu s čl. 61 odst. 1 písm. e) bodem iii).
3. Veškeré finanční opravy provedené podle článků 96 a 97 u operací, které jsou předmětem částečného uzavření, jsou v čisté výši.
Článek 86
Podmínky pro platbu zůstatku
1. Komise vyplatí zůstatek, pokud:
a)
členský stát zašle do 31. března 2017 žádost o platbu obsahující tyto dokumenty:
i)
žádost o platbu zůstatku a výkaz výdajů podle článku 78,
ii)
závěrečnou zprávu o provádění operačního programu, včetně informací uvedených v článku 67,
iii)
prohlášení o uzavření podle čl. 61 odst. 1 písm. f), a
b)
Komise nevydala žádné odůvodněné stanovisko ohledně nesplnění povinnosti podle článku 226 Smlouvy u operace nebo operací, pro které se vykazují výdaje v dané žádosti o platbu.
2. Nejsou-li Komisi zaslány všechny dokumenty podle odstavce 1, zůstatek se automaticky zrušuje v souladu s článkem 90.
3. Komise uvědomí členský stát o svém stanovisku k obsahu prohlášení o uzavření uvedeného v odst. 1 písm. a) bodě iii) do pěti měsíců ode dne doručení. Prohlášení o uzavření se považuje za přijaté, pokud Komise v této lhůtě pěti měsíců nevznese připomínky.
4. Komise vyplácí zůstatek podle dostupnosti finančních prostředků do 45 dnů ode
a)
dne přijetí závěrečné zprávy Komisí v souladu s čl. 67 odst. 4, nebo
b)
dne přijetí prohlášení o uzavření podle odst. 1 písm. a) bodu iii) tohoto článku,
podle toho, co nastane později.
5. Aniž je dotčen odstavec 6, zrušuje se zůstatek rozpočtového závazku dvanáct měsíců po provedení platby.
Komise uvědomí členský stát o dni uzavření operačního programu do dvou měsíců.
6. Bez ohledu na výsledky jakýchkoli auditů provedených Komisí nebo Evropským účetním dvorem může být zůstatek, který Komise vyplatila na operační program, změněn do devíti měsíců ode dne jeho vyplacení, nebo pokud je zůstatek záporný a má být uhrazen členským státem, do devíti měsíců ode dne vydání oznámení o dluhu. Tato změna zůstatku nemá vliv na datum uzavření operačního programu sdělené v souladu s odstavcem 5.
Článek 87
Dostupnost dokladů
1. Řídicí orgán zajistí, aby veškeré podklady týkající se výdajů a auditů operačního programu byly uchovávány k dispozici Komisi a Evropskému účetnímu dvoru po dobu:
a)
tří let od uzavření operačního programu;
b)
tří let od roku, kdy došlo k částečnému uzavření v případě dokladů týkajících se výdajů na operace a auditů operací podle odstavce 2.
Tyto doby se staví v případě soudního řízení nebo na řádně odůvodněnou žádost Komise.
2. Řídicí orgán zpřístupní Komisi na její žádost seznam dokončených operací, jež jsou předmětem částečného uzavření podle článku 85.
3. Doklady se uchovávají v podobě originálů nebo jejich ověřených kopií na běžných nosičích dat.
Oddíl 6
Stavění platební lhůty a pozastavení plateb
Článek 88
Stavění platební lhůty
1. Pověřená schvalující osoba ve smyslu nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 může zastavit platební lhůtu na dobu nejvýše šesti měsíců, pokud:
a)
zpráva auditního subjektu členského státu nebo Společenství uvádí důkazy o možných významných nedostatcích ve fungování řídicích a kontrolních systémů, nebo
b)
pověřená schvalující osoba musí provést dodatečná ověření poté, co obdrží informaci, která ji upozorní na skutečnost, že určitý výdaj v certifikovaném výkazu výdajů je spojen se závažnou nesrovnalostí, která nebyla napravena.
2. Členský stát a certifikační orgán jsou neprodleně uvědomeny o důvodech zastavení. Běh lhůty se obnoví, jakmile členský stát přijme nezbytná opatření.
Článek 89
Pozastavení plateb
1. Komise může všechny průběžné platby nebo jejich část na úrovni prioritních os nebo operačního programu pozastavit, jestliže:
a)
v řídicím a kontrolním systému operačního programu existují závažné nedostatky, které ovlivňují spolehlivost postupu certifikace plateb a pro které nebyla přijata nápravná opatření, nebo
b)
určitý výdaj v certifikovaném výkazu výdajů je spojen se závažnou nesrovnalostí, která nebyla napravena, nebo
c)
členský stát závažným způsobem porušil své závazky podle článku 70.
2. Komise může rozhodnout o pozastavení všech průběžných plateb nebo jejich části poté, co poskytne členskému státu příležitost předložit do dvou měsíců připomínky.
3. Komise ukončí pozastavení všech průběžných plateb nebo jejich části, pokud členský stát přijme nezbytná opatření, která umožňují pozastavení zrušit. Pokud členský stát požadovaná opatření nepřijme, může Komise přijmout rozhodnutí o zrušení celého příspěvku Společenství na operační program nebo jeho části v souladu s článkem 97.
Oddíl 7
Automatické zrušení závazku
Článek 90
Zásady
1. Komise automaticky zruší každou část rozpočtového závazku na operační program, která nebyla použita na předběžné nebo průběžné platby nebo pro niž do 31. prosince druhého roku následujícího po roce, kdy byl přijat rozpočtový závazek na operační program, nebyla zaslána žádost o platbu v souladu s článkem 83.
2. Část rozpočtového závazku dosud otevřená k 31. prosinci 2015 se automaticky zruší, pokud k ní Komise neobdrží přijatelnou žádost o platbu do 31. března 2017.
3. Vstoupí-li toto nařízení v platnost po 1. lednu 2007, prodlužuje se lhůta, po jejímž uplynutí může být provedeno první automatické zrušení závazku podle odstavce 1, pro první závazek o počet měsíců mezi 1. lednem 2007 a dnem přijetí prvního rozpočtového závazku.
Článek 91
Výjimky ze lhůt pro zrušení závazku
Je-li pro schválení pomoci nebo režimu podpor nezbytné rozhodnutí Komise následující po rozhodnutí o schválení operačního programu, počíná lhůta pro automatické zrušení závazku dnem přijetí uvedeného následného rozhodnutí. Dotčené částky jsou stanoveny na základě platebního kalendáře poskytnutého členským státem.
Článek 92
Stavění lhůt v případě soudního řízení a řízení o správním opravném prostředku
Částka, které se může týkat automatické zrušení závazků, se snižuje o částky, které certifikační orgán nemohl vykázat Komisi, neboť operace byly pozastaveny soudním řízením nebo řízením o správním opravném prostředku s odkladným účinkem, pokud Komise obdrží od členského státu odůvodněné informace nejpozději 31. prosince druhého roku následujícího po roce, ve kterém byl přijat rozpočtový závazek podle článku 90.
U části závazků dosud otevřených ke dni 31. prosince 2015 se lhůta podle čl. 90 odst. 2 staví za stejných podmínek, pokud jde o částku na dané operace.
O uvedené snížení lze požádat jednou, pokud pozastavení trvalo méně než jeden rok, nebo vícekrát podle počtu let, které uběhnou mezi dnem soudního nebo správního rozhodnutí o pozastavení provádění dané operace a dnem nabytí právní moci soudního nebo správního rozhodnutí.
Článek 93
Výjimky z automatického zrušení závazku
Do výpočtu automaticky rušených závazků se nezahrnuje:
a)
ta část rozpočtového závazku, k níž byla podána žádost o platbu, ale jejíž úhradu Komise přerušila nebo pozastavila k 31. prosinci druhého roku následujícího po roce, ve kterém byl přijat rozpočtový závazek, podle článku 90 a v souladu s články 88 a 89. Po vyřešení otázky, která vedla k přerušení nebo pozastavení, se pravidlo o automatickém zrušení závazku použije na dotyčnou část rozpočtového závazku;
b)
ta část rozpočtového závazku, k níž byla podána žádost o platbu, ale jejíž úhrada byla omezena zejména kvůli nedostatečným rozpočtovým zdrojům;
c)
ta část rozpočtového závazku, k níž nebylo možné podat přijatelnou žádost o platbu z důvodů vyšší moci, které vážně ovlivnily provádění operačního programu. Vnitrostátní orgány, které se na vyšší moc odvolávají, musí prokázat její přímé důsledky pro provádění celého operačního programu nebo jeho části.
Článek 94
Postup
1. Komise včas uvědomí členský stát a příslušné orgány, jestliže hrozí automatické zrušení závazku podle článku 90.
2. Komise uvědomí členský stát a dotčené orgány o částce automaticky zrušeného závazku na základě informací, jež má k dispozici.
3. Členský stát má ode dne obdržení této informace dva měsíce na vyjádření souhlasu nebo na předložení připomínek. Komise závazek automaticky zruší do devíti měsíců od uplynutí lhůty stanovené v článku 90.
4. Příspěvek z fondu na operační program se pro daný rok snižuje o částku automaticky zrušeného závazku. Členský stát vypracuje do dvou měsíců od dne zrušení závazku revidovaný finanční plán, který zohlední sníženou částku pomoci u jedné nebo více prioritních os operačního programu. Pokud tak neučiní, sníží Komise úměrně částky přidělené na každou prioritní osu.
Oddíl 8
Používání eura
Článek 95
Používání eura
1. Částky uváděné v operačním programu předloženém členským státem, v certifikovaných výkazech výdajů a žádostech o platby a výdaje uváděné ve výroční a závěrečné zprávě o provádění se vyjadřují v eurech.
2. Rozhodnutí Komise o operačních programech a závazky a platby Komise se vyjadřují a provádějí v eurech.
3. Členské státy, které ke dni podání žádosti o platbu nepřijaly euro jako svou měnu, přepočítají na eura částky nákladů vynaložených v národní měně.
Tyto částky se přepočítají na eura tak, že se použije měsíční účetní kurs Komise platný v měsíci, v němž výdaj zaúčtuje certifikační orgán operačního programu. Tento kurs Komise elektronicky zveřejňuje každý měsíc.
4. Jestliže se euro stane měnou členského státu, použije se postup pro přepočet uvedený v odstavci 3 i nadále na veškeré výdaje zaúčtované certifikačním orgánem přede dnem vstupu pevného přepočítacího koeficientu mezi národní měnou a eurem v platnost.
KAPITOLA II
Finanční opravy
Oddíl 1
Finanční opravy prováděné členskými státy
Článek 96
Finanční opravy prováděné členskými státy
1. Členský stát odpovídá především za vyšetřování nesrovnalostí, přičemž jedná na základě důkazů o jakékoli významné změně ovlivňující povahu podmínek provádění nebo kontroly operací nebo operačního programu a provádí požadované finanční opravy.
2. Členský stát provádí finanční opravy požadované v souvislosti s jednotlivými nebo systémovými nesrovnalostmi zjištěnými u operací nebo operačního programu. Opravy prováděné členským státem spočívají ve zrušení celého příspěvku na operační program z veřejných zdrojů nebo jeho části. Členský stát zohlední povahu a závažnost nesrovnalostí a finanční ztrátu, která fondu vznikla.
Aniž je dotčen odstavec 3, může členský stát takto uvolněné zdroje z fondu znovu použít pro dotyčný operační program do 31. prosince 2015.
3. Příspěvek zrušený podle odstavce 2 nelze znovu použít na operaci nebo operace, u nichž se oprava provedla, a v případě, že byla finanční oprava provedena z důvodů systémové nesrovnalosti, ani na stávající operace v rámci celé prioritní osy nebo její části, u níž k této systémové nesrovnalosti došlo.
4. V případě systémové nesrovnalosti rozšíří členský stát vyšetřování na všechny operace, které by mohly být dotčeny.
Oddíl 2
Finanční opravy prováděné Komisí
Článek 97
Kritéria pro opravy
1. Komise může provést finanční opravy zrušením celého příspěvku Společenství na operační program nebo jeho části, jestliže po provedení nezbytných šetření dojde k závěru, že:
a)
v řídicím a kontrolním systému programu se vyskytují závažné nedostatky, které ohrožují příspěvek Společenství již vyplacený na program;
b)
výdaje obsažené v certifikovaném výkazu výdajů nejsou správné a nebyly členským státem opraveny před zahájením opravného řízení podle tohoto odstavce;
c)
členský stát nedodržel před zahájením opravného řízení podle tohoto odstavce své závazky podle článku 96.
2. Komise při svých finančních opravách vychází z jednotlivých případů zjištěných nesrovnalostí, přičemž přihlíží k systémové povaze nesrovnalostí, aby stanovila, zda použít opravu paušální sazbou nebo extrapolací.
3. Komise při rozhodování o výši opravy zohlední povahu a závažnost nesrovnalosti a rozsah a finanční důsledky nedostatků zjištěných u daného operačního programu.
4. Jestliže Komise zakládá své stanovisko na skutečnostech zjištěných jinými auditory než auditory svých vlastních útvarů, vypracuje vlastní závěry o jejich finančních důsledcích po posouzení opatření přijatých dotčeným členským státem podle čl. 96 odst. 2, informací předložených podle čl. 70 odst. 1 písm. b) a případných odpovědí členského státu.
Článek 98
Řízení
1. Před přijetím rozhodnutí o finanční opravě zahájí Komise řízení oznámením svých předběžných závěrů členskému státu spolu s výzvou, aby členský stát do dvou měsíců předložil své připomínky.
Navrhuje-li Komise finanční opravu na základě extrapolace nebo paušální sazbou, dostane členský stát příležitost prokázat přezkoumáním příslušné dokumentace, že skutečný rozsah nesrovnalosti je menší, než jak byl posouzen Komisí. Po dohodě s Komisí může členský stát omezit rozsah tohoto přezkumu na vhodnou část nebo vzorek příslušné dokumentace. S výjimkou řádně odůvodněných případů nepřesáhne doba vymezená pro tento přezkum další dva měsíce od uplynutí dvouměsíční lhůty uvedené v prvním pododstavci.
2. Komise zohlední veškeré důkazy předložené členským státem ve lhůtách uvedených v odstavci 1.
3. Pokud členský stát nepřijme předběžné závěry Komise, pozve jej Komise k jednání, při kterém obě strany v rámci spolupráce založené na partnerství vynaloží úsilí k dosažení dohody ohledně připomínek a z nich vyvozených závěrů.
4. V případě dohody může členský stát dotyčné zdroje z fondu znovu použít v souladu s čl. 96 odst. 2 druhým pododstavcem.
5. Není-li dohody dosaženo, přijme Komise rozhodnutí o finanční opravě do šesti měsíců ode dne jednání, přičemž vezme v úvahu veškeré informace a připomínky předložené v průběhu řízení. Pokud se jednání neuskuteční, začne šestiměsíční lhůta běžet dva měsíce po dni, kdy Komise odeslala pozvánku.
Článek 99
Povinnosti členských států
Finanční opravou Komise není dotčena povinnost členského státu získávat zpět vyplacené částky podle čl. 96 odst. 2 tohoto nařízení a vymáhat státní podporu v souladu s článkem 87 Smlouvy a článkem 14 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 88 Smlouvy o ES (23).
KAPITOLA III
Vrácení platby
Článek 100
Vrácení platby
1. Každá částka, která má být vrácena do souhrnného rozpočtu Evropské unie, se uhrazuje přede dnem splatnosti uvedeným v inkasním příkazu vydaném v souladu s článkem 72 nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002. Dnem splatnosti je poslední den druhého měsíce po vydání inkasního příkazu.
2. Každým prodlením při navracení částky vzniká nárok na úrok z prodlení ode dne splatnosti až do dne uskutečnění platby. Sazba tohoto úroku z prodlení je o jeden a půl procentního bodu vyšší než sazba používaná Evropskou centrální bankou při jejích hlavních refinančních operacích první pracovní den měsíce, do kterého spadá den splatnosti.
HLAVA IX
VÝBOR
Článek 101
Výbor
1. Komisi je nápomocen Výbor pro Evropský rybářský fond (dále jen „výbor“).
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES.
Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.
4. Výbor přijme svůj jednací řád.
Článek 102
Prováděcí pravidla
Prováděcí pravidla k tomuto nařízení se přijmou postupem podle čl. 101 odst. 3.
HLAVA X
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 103
Přechodná ustanovení
1. Tímto nařízením není dotčeno pokračování nebo změny, včetně úplného nebo částečného zrušení, pomoci schválené Komisí na základě nařízení Rady (EHS) č. 4028/86 (24), (ES) č. 3699/93 (25), (ES) č. 2468/1998 (26) a (ES) č. 2792/1999 (27) nebo jakéhokoli jiného právního předpisu, který se na takovou pomoc vztahoval k 31. prosinci 2006 a který se na tuto pomoc bude následně vztahovat až do jejího ukončení.
2. Odchylně od čl. 31 odst. 2, čl. 32 odst. 4 a čl. 37 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1260/1999 ze dne 21. června 1999 o obecných ustanoveních o strukturálních fondech (28) Komise závazky k částkám určeným na pomoc spolufinancovanou z finančního nástroje pro orientaci rybolovu, zřízeného nařízením Rady (ES) č. 1263/1999 ze dne 21. června 1999 o finančním nástroji pro orientaci rybolovu (29), schválené Komisí mezi 1. lednem 2000 a 31. prosincem 2006, k nimž nebyl Komisi do patnácti měsíců od posledního dne způsobilosti výdajů stanoveného v rozhodnutí o poskytnutí příspěvku z finančního nástroje pro orientaci rybolovu zaslán certifikovaný výkaz skutečně uhrazených výdajů, závěrečná zpráva o provádění, obsahující rovněž zprávu o pokroku uvedenou v čl. 1 odst. 1 nařízení Komise (ES) č. 366/2001 (30), a prohlášení uvedené v čl. 38 odst. 1 písm. f) nařízení (ES) č. 1260/1999, automaticky zruší nejpozději šest měsíců po uplynutí uvedené lhůty, přičemž vzniká povinnost neoprávněně vyplacené částky vrátit.
3. Pokud by pro usnadnění přechodu ze systému platného v současnosti na systém stanovený tímto nařízením bylo zapotřebí zvláštních opatření, přijmou se tato opatření postupem podle čl. 101 odst. 3.
Taková opatření se přijmou zejména s cílem začlenit stávající podporu Společenství schválenou Komisí na období 2000-2006 do podpory z fondu poskytované na základě tohoto nařízení.
Článek 104
Zrušení
1. Aniž je dotčen čl. 103 odst. 1, zrušují se nařízení (ES) č. 1263/1999 a (ES) č. 2792/1999 s účinkem ode dne 1. ledna 2007.
2. Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 105
Přezkum
Rada toto nařízení přezkoumá do 31. prosince 2013 v souladu s článkem 37 Smlouvy.
Článek 106
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. července 2006.