RAADETS FORORDNING (EOEF) Nr. 643/90 af 5. marts 1990 om aendring af forordning (EOEF) nr. 2841/72 om de i overenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Schweiz fastsatte beskyttelsesforanstaltninger
RAADET FOR DE EUROPAEISKE
FAELLESSKABER HAR -
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra foelgende betragtninger:
Den supplerende protokol til overenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Schweiz om afvikling af eksisterende og forbud mod indfoerelse af nye kvantitative eksportrestriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning (1) blev undertegnet den 31. oktober 1989;
ved denne supplerende protokol indfoertes der en saerlig beskyttelsesklausul i overenskomsten til imoedegaaelse af de vanskeligheder, der vil kunne opstaa paa grund af ophaevelsen af eksportrestriktionerne; der boer fastsaettes bestemmelser for ivaerksaettelsen heraf ved en aendring af forordning (EOEF) nr. 2841/72 (2);
det er i artikel 7 i naevnte forordning fastsat, at Kommissionen kan forelaegge Raadet forslag til de tilpasninger af forordningen, saerlig af artikel 4, stk. 3, heri, som i lyset af erfaringerne maatte vise sig noedvendige for at undgaa fare for, at faellesmarkedets enhed skades; med henblik paa gennemfoerelsen af det indre marked i 1992 boer de nationale beskyttelsesforanstaltninger ophaeves, og de boer erstattes af en faellesskabsprocedure i overensstemmelse med de naermere vilkaar, der er fastsat i afgoerelse 87/373/EOEF (3) -
UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING:
Eneste artikel
Forordning (EOEF) nr. 2841/72 aendres saaledes:
1) I artikel 1, stk. 1, aendres »vedroerende de foranstaltninger, der er fastsat i dennes artikler 22, 24 og 26« til
»vedroerende de foranstaltninger, der er fastsat i dennes artikel 22, 24, 24a og 26«.
2) Artikel 4 affattes saaledes:
»Artikel 4
1. Naar saerlige omstaendigheder goer oejeblikkelig indgriben noedvendig i de i artikel 24, 24a og 26 i overenskomsten omhandlede situationer samt i tilfaelde af eksportstoette med direkte og oejeblikkelig indvirkning paa samhandelen, kan de i artikel 27, stk. 3, litra e), i overenskomsten fastsatte forebyggende foranstaltninger vedtages efter den nedenfor anfoerte fremgangsmaade.
2. Kommissionen bistaas af et udvalg, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repraesentant som formand.
Udvalget traeder sammen efter indkaldelse fra formanden. Denne meddeler straks medlemsstaterne alle hensigtsmaessige oplysninger.
3. Efter hoering af udvalget kan Kommissionen paa eget initiativ eller paa anmodning af en medlemsstat traeffe afgoerelse om passende foranstaltninger. Kommissionens afgoerelse meddeles alle medlemsstaterne. Den bliver umiddelbart gaeldende.
4. Saafremt Kommissionens indgriben har fundet sted paa anmodning af en medlemsstat, traeffer Kommissionen afgoerelse inden for en frist af hoejst fem arbejdsdage efter modtagelsen af anmodningen.
5. Enhver medlemsstat kan indbringe Kommissionens afgoerelse for Raadet inden for en frist paa hoejst fem arbejdsdage fra afgoerelsens meddelelse.
Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe en anden afgoerelse inden for en frist paa hoejst ti arbejdsdage fra sagens forelaeggelse.«
3) Artikel 7 ophaeves.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfaerdiget i Bruxelles, den 5. marts 1990.
Nařízení Rady (EHS) č. 643/90
ze dne 5. března 1990,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2841/72 o ochranných opatřeních stanovených v dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací
RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Komise,
vzhledem k tomu, že dne 31. října 1989 byl podepsán dodatkový protokol k dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací, jehož cílem je odstranění množstevních omezení vývozu nebo opatření s rovnocenným účinkem a zabránění jim [1];
vzhledem k tomu, že protokol stanoví, že do dohody má vložena zvláštní ochranná doložka ke zmírnění problémů, které by pravděpodobně vzniknou v důsledku zrušení vývozních omezení; že prováděcí předpisy by měly být stanoveny změnou nařízení (EHS) č. 2841/72 [2],
vzhledem k tomu, že článek 7 uvedeného nařízení stanoví, že za účelem zabránění ohrožení jednoty společného trhu může Komise navrhnout Radě, aby nařízení, a zejména čl. 4 odst 3, bylo v případě nutnosti s přihlédnutím ke zkušenostem změněno; že v souvislosti s dotvořením vnitřního trhu v roce 1992 by měla být vnitrostátní ochranná opatření zrušena a nahrazena postupem Společenství v souladu podrobnými pravidly stanovenými Radou v rozhodnutí 87/373/EHS [3],
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Jediný článek
Nařízení (EHS) č. 2841/72 se mění takto:
1. V čl. 1 odst. 1 se slova "za účelem přijetí opatření stanovených v článcích 22, 24 a 26 Smlouvy" nahrazují slovy "za účelem přijetí opatření stanovených v článcích 22, 24, 24a a 26 Smlouvy".
2. Článek 4 se nahrazuje tímto:
"Článek 4
1. Vyžadují-li výjimečné okolnosti v situacích uvedených v článcích 24, 24a a 26 dohody nebo v případě vývozních podpor, které mají přímý a bezprostřední účinek na obchod, okamžitý zásah, mohou být přijata bezpečnostní opatření stanovená v čl. 27 odst. 3 písm. e) za těchto podmínek.
2. Komisi je nápomocen výbor složený ze zástupců členských států, kterému předsedá zástupce Komise.
Výbor se schází, je-li svolán jeho předsedou. Předseda předá členským státům v co možná nejkratší době všechny příslušné informace.
3. Po konzultaci výboru může Komise rozhodnout o vhodných opatřeních buď z vlastního podnětu, nebo na žádost členského státu. Všem členským státům se oznámí rozhodnutí Komise, které je okamžitě použitelné.
4. Je-li Komise požádána členským státem o přijetí opatření, rozhodne nejpozději ve lhůtě pěti pracovních dnů po obdržení žádosti.
5. Každý členský stát může Radě předložit rozhodnutí Komise ve lhůtě nejvýše pěti pracovních dnů po oznámení rozhodnutí Radě.
Rada může kvalifikovanou většinou přijmout jiné rozhodnutí nejpozději ve lhůtě deseti pracovních dnů po předložení rozhodnutí.".
3. Článek 7 se zrušuje.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 5. března 1990.