KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1419/2004
af 4. august 2004
om forlængelse af anvendelsen af de flerårige finansieringsaftaler og de årlige finansieringsaftaler, der er indgået mellem på den ene side Europa-Kommissionen, der handler på Det Europæiske Fællesskabs vegne, og på den anden side Tjekkiet, Estland, Ungarn, Letland, Litauen, Polen, Slovakiet og Slovenien, og om visse undtagelser fra de flerårige finansieringsaftaler samt fra Rådets forordning (EF) nr. 1266/1999 og forordning (EF) nr. 2222/2000
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til tiltrædelsestraktaten, særlig artikel 41, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der er blevet indgået flerårige finansieringsaftaler og årlige finansieringsaftaler mellem på den ene side Europa-Kommissionen, der handler på Det Europæiske Fællesskabs vegne, og på den anden side Tjekkiet, Estland, Ungarn, Letland, Litauen, Polen, Slovakiet og Slovenien (herefter benævnt »de nye medlemsstater«).
(2)
På de områder, der falder under EU-traktatens anvendelsesområde, vil forbindelserne mellem de nye medlemsstater og EU fra den 1. maj 2004, hvor disse lande blev medlem af EU, være omfattet af EU-lovgivningen. I princippet vil de bilaterale aftaler fortsat finde anvendelse, uden at det er nødvendigt at vedtage særlige retsakter, såfremt disse aftaler ikke er i strid med obligatorisk EU-lovgivning i almindelighed og fællesskabslovgivning i særdeleshed. På visse områder indeholder de flerårige finansieringsaftaler og de årlige finansieringsaftaler bestemmelser, der afviger fra fællesskabslovgivningen uden dog at være i strid med bindende forskrifter. Det er imidlertid hensigtsmæssigt, at de nye medlemsstater med hensyn til Sapard-programmet så vidt muligt følger samme regler som dem, der gælder under andre områder af fællesskabslovgivningen.
(3)
Det er derfor hensigtsmæssigt, at de flerårige finansieringsaftaler og de årlige finansieringsaftaler fortsat anvendes med forbehold af visse fravigelser og ændringer. Samtidig er visse bestemmelser ikke længere nødvendige, da EF ikke længere har med tredjelande at gøre, men derimod medlemsstater, og disse nye medlemsstater vil være direkte underlagt fællesskabslovgivningen. Sådanne bestemmelser i de flerårige finansieringsaftaler bør derfor ikke længere finde anvendelse.
(4)
Rådets forordning (EF) nr. 1266/1999 af 21. juni 1999 om samordning af støtten til ansøgerlandene som led i førtiltrædelsesstrategien og om ændring af forordning (EØF) nr. 3906/89 (1) og Kommissionens forordning (EF) nr. 2222/2000 af 7. juni 2000 om finansielle gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1268/1999 om fællesskabsstøtte til førtiltrædelsesforanstaltninger inden for landbrug og udvikling af landdistrikter i ansøgerlandene i Central- og Østeuropa i førtiltrædelsesperioden (2) har været Kommissionens retsgrundlag for at overdrage forvaltningen af støtten under det særlige tiltrædelsesprogram vedrørende landbrug og udvikling af landdistrikter (Sapard) til gennemførelsesorganer i ansøgerlandene fra sag til sag. De flerårige finansieringsaftaler blev indgået på grundlag heraf. Imidlertid kræver fællesskabslovgivningen i relation til medlemsstaterne ikke en overdragelse af forvaltningsproceduren, men derimod en procedure for godkendelse på nationalt plan af de betalingsorganer, som er omhandlet i artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (3). De flerårige finansieringsaftaler indeholder fundamentalt set samme godkendelsesprocedure i deres artikel 4 i afsnit A i bilaget. Med hensyn til medlemsstaterne er der derfor ikke længere et behov for at overdrage støtteforvaltningen. Det er derfor hensigtsmæssigt at fravige disse bestemmelser.
(5)
Den 3. marts 2004 traf Kommissionen beslutning om indgåelse af en ny aftale for 2003 om ændring af de årlige finansieringsaftaler for 2000, 2001, 2002 og 2003 og de flerårige finansieringsaftaler med ansøgerlandene. I mellemtiden er de nye medlemsstater blevet optaget i EU, og der er ikke grund til at indgå yderligere bilaterale aftaler mellem EU og disse lande på områder, der henhører under EU’s kompetencer. I stedet for at indgå bilaterale aftaler med disse lande bør Kommissionen derfor medtage substansen i de påtænkte aftaler i denne forordning. Specielt bør de beløb, som er blevet afsat til den årlige finansieringsaftale for 2003, og som Kommissionen vedtog i ovennævnte beslutning, indarbejdes i denne forordning.
(6)
For at opnå en harmonisk overgang fra førtiltrædelsesbetingelserne er det hensigtsmæssigt, at ikrafttrædelsen sker straks, og at denne forordning anvendes med tilbagevirkende kraft for visse bestemmelsers vedkommende.
(7)
Tiltrædelsestraktaten giver Kommissionen mulighed for at vedtage overgangsforanstaltninger for en treårig periode med virkning fra tiltrædelsesdatoen. Da visse programmer under de flerårige/årlige finansieringsaftaler kan fortsætte efter tiltrædelsen, bør denne forordning finder anvendelse indtil den 30. april 2007.
(8)
De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for Landbrugsstrukturerne og Udviklingen af Landdistrikterne og Komitéen for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) -
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Fortsat anvendelse af de flerårige finansieringsaftaler og de årlige finansieringsaftaler efter tiltrædelsen
1. Uden at dette i øvrigt indskrænker den fortsatte gyldighed af de i bilag I anførte flerårige finansieringsaftaler og årlige finansieringsaftaler, der er indgået mellem på den ene side Europa-Kommissionen, der handler på Det Europæiske Fællesskabs vegne, og på den anden side Tjekkiet, Estland, Ungarn, Letland, Litauen, Polen, Slovakiet og Slovenien (herefter benævnt »de nye medlemsstater«), skal disse aftaler fortsat anvendes med forbehold af bestemmelserne i denne forordning.
2. Artikel 2 og 4 i de flerårige finansieringsaftaler ophører med at gælde.
3. Følgende bestemmelser i bilaget til de flerårige finansieringsaftaler ophører med at gælde:
a)
artikel 1 og 3 i afsnit A; dog skal alle henvisninger til disse artikler i de flerårige finansieringsaftaler og i de årlige finansieringsaftaler betragtes som henvisninger til den nationale godkendelsesbeslutning, jf. afsnit A, artikel 4
b)
afsnit A, artikel 14, stk. 2.6 og 2.7
c)
afsnit C, artikel 2, 3, 4, 5, 6 og 8
d)
afsnit F, punkt 8
e)
afsnit G.
4. Artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1266/1999 og artikel 3 i forordning (EF) nr. 2222/2000 skal ikke længere gælde for de nye medlemsstater med hensyn til det særlige tiltrædelsesprogram vedrørende landbrug og udvikling af landdistrikter (Sapard).
Artikel 2
Undtagelser fra bestemmelserne i de flerårige finansieringsaftaler og i forordning (EF) nr. 2222/2000
Uanset afsnit A, artikel 4, stk. 7, sidste afsnit, og artikel 5, stk. 4, i bilaget til de flerårige finansieringsaftaler og artikel 5, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2222/2000 underrettes Kommissionen straks om enhver ændring af gennemførelses- og/eller betalingsordningerne for Sapard-kontoret efter dets godkendelse.
Artikel 3
Ændring af de flerårige finansieringsaftaler
Følgende afsnit indsættes i afsnit A, artikel 10, stk. 3, i bilaget til de flerårige finansieringsaftaler:
»Imidlertid skal ubetalte renter vedrørende projekter, der får støtte under henholdsvis Tjekkiets, Estlands, Ungarns, Letlands, Litauens, Polens, Slovakiets og Sloveniens program, indbetales til Kommissionen i euro.«
Artikel 4
Ændring af artikel 2 i den årlige finansieringsaftale for 2003
De beløb, der er fastsat i artikel 2 i den årlige finansieringsaftale for 2003 for henholdsvis Tjekkiet, Estland, Ungarn, Letland, Litauen, Polen, Slovakiet og Slovenien, skal erstattes af de i bilag II anførte beløb.
Artikel 5
Ændring af artikel 3 i de årlige finansieringsaftaler for 2000-2003
I artikel 3 i hver af de årlige finansieringsaftaler indsættes følgende som sidste stykke:
»Alle dele af fællesskabsbidraget som omhandlet i artikel 2, for hvilke der ikke er undertegnet nogen kontrakter med de endelige modtagere på den dato, der omhandles i stk. 2, skal meddeles til Kommissionen senest tre måneder efter den dato, hvor dette beløb er blevet kendt.«
Artikel 6
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra ikrafttrædelsen og indtil den 30. april 2007. Dog finder artikel 1, stk. 2 og 3, og artikel 2 anvendelse fra den 1. maj 2004. Alle meddelelser, der indsendes til Kommissionen mellem den 1. maj 2004 og datoen for denne forordnings ikrafttræden i henhold til afsnit A, artikel 4, stk. 7, sidste afsnit, og artikel 5, stk. 4, i bilaget til de flerårige finansieringsaftaler og artikel 5, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2222/2000, skal betragtes som værende indsendt i henhold til artikel 2 i nærværende forordning.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. august 2004.
NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1419/2004
ze dne 4. srpna 2004
o trvání účinnosti víceletých dohod o financování a jednoletých dohod o financování uzavřených mezi Evropskou komisí zastupující Evropské společenství na jedné straně a Českou republikou, Estonskem, Maďarskem, Lotyšskem, Litvou, Polskem, Slovenskem a Slovinskem na straně druhé a o částečném zrušení víceletých dohod o financování a nařízení Rady (ES) č. 1266/1999 a (ES) č. 2222/2000
KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ,
s ohledem na smlouvu o založení Evropského společenství,
s ohledem na Smlouvu o přistoupení, a zejména na článek 41 uvedené smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Víceleté dohody o financování (MAFA) a jednoleté dohody o financování (AFA) byly uzavřeny mezi Evropskou komisí zastupující Evropské společenství na jedné straně a Českou republikou, Estonskem, Maďarskem, Lotyšskem, Litvou, Polskem, Slovenskem a Slovinskem, (dále jen „nové členské státy“) na straně druhé.
(2)
V oblastech, které spadají do působnosti Smlouvy o EU, se vztah mezi novými členskými státy a EU od 1. května 2004, kdy tyto Státy vstoupily do EU, řídí zákony EU. Obecně platí, že dvoustranné dohody zůstávají v platnosti bez provedení nějakých zvláštních právních úkonů za předpokladu, že neodporují závazným zákonům EU obecně a konkrétním zákonům EU. V některých oblastech MAFA a AFA stanoví předpisy/ pravidla, které se liší od zákonů EU, ale nejsou v rozporu s žádným závazným ustanovením. Je ale vhodné počítat s tím, že v rámci programu SAPARD by nové členské státy měly v co největším rozsahu dodržovat stejná pravidla, která platí pro ostatní oblasti legislativy EU.
(3)
Je proto vhodné zajistit pokračování účinnosti smluv MAFA a AFA při současném zrušení a změně některých ustanovení. Zároveň jsou již některá ustanovení nadbytečná díky skutečnosti, že Evropská komise (EK) již nejedná se třetími zeměmi, ale s členskými státy, a že pro nové členské státy bezprostředně platí ustanovení zákonů EU. Platnost těchto ustanovení MAFA by proto měla být zrušena.
(4)
Nařízení Rady (ES) č. 1266/1999 ze dne 21. června 1999 o koordinaci pomoci kandidátským zemím v rámci předvstupní strategie, kterým se pozměňuje nařízení (EHS) č. 3906/89 (1) a nařízení Komise (ES) č. 2222/2000 ze dne 7. června 2000, které stanoví finanční předpisy pro provádění nařízení Rady (ES) č. 1268/1999 o podpoře předvstupních opatření Společenství pro zemědělství a rozvoj venkova kandidátských zemí střední a východní Evropy v předvstupním období (2), je pro Komisi právním podkladem pro svěření řízení pomoci v jednotlivých případech Zvláštního přístupového programu pro zemědělství a rozvoj venkova (SAPARD) do rukou prováděcích agentur v kandidátských zemích. Při uzavření smluv MAFA se s touto možností počítalo. Ovšem ve vztahu k členským státům legislativa Společenství nevyžaduje svěření postupu řízení, ale akreditační řízení na národní úrovni pro účely financování agentur uvedených v článku 4 nařízení Rady (ES) č. 1258/1999 o financování společné zemědělské politiky (3). Smlouvy MAFA popisují téměř shodné pověřovací řízení v článku 4 části A přílohy. Ve vztahu k členským státům již proto není nutné svěřovat řízení pomoci. Proto je vhodné tato ustanovení zrušit.
(5)
Dne 3. března 2004 Komise rozhodla o uzavření nové Dohody pro rok 2003, kterou se pozměňují dohody AFA 2000, 2001, 2002 a 2003 a dohoda MAFA s kandidátskými zeměmi. Mezitím nové členské státy vstoupily do EU a není zde prostor pro uzavření dalších dvoustranných dohod mezi EU a těmito státy v oblastech spadajících do působnosti EU. Proto by Komise namísto uzavření dvoustranných dohod s těmito státy měla zahrnout podstatu těchto zamýšlených dohod do tohoto nařízení. Do stávajícího nařízení by nyní měla být zahrnuta zejména výše částek předložených v souvislosti s AFA 2003 a schválených Komisí v tomto rozhodnutí.
(6)
V rámci plynulého přechodu od předvstupních požadavků je vhodné zajistit okamžitý vstup v platnost a s ohledem na některá ustanovení zpětnou působnost tohoto nařízení.
(7)
Smlouva o přistoupení umožní Komisi přijmout přechodná opatření na dobu tří let ode dne přistoupení. Protože některé programy, které jsou předmětem dohod MAFA/AFA, mohou pokračovat i po přistoupení, je vhodné zajistit účinnost tohoto nařízení do 30. dubna 2007.
(8)
Opatření, která předpokládá toto nařízení, jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro zemědělské struktury a rozvoj venkova a Výboru pro Evropský zemědělský orientační a záruční fond.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Trvání účinnosti dohod MAFA a AFA po přistoupení
1. Bez vlivu na trvání platnosti víceletých dohod o financování (dále jen „MAFA“) a jednoletých dohod o financování (dále jen „AFA“), jejichž seznam je uveden v příloze I, uzavřených mezi Evropskou komisí zastupující Evropské společenství na jedné straně a Českou republikou, Estonskem, Maďarskem, Lotyšskem, Litvou, Polskem, Slovenskem a Slovinskem (dále jen „nové členské státy“) na straně druhé, účinnost těchto dohod trvá dál na základě ustanovení tohoto nařízení.
2. Článek 2 a 4 dohod MAFA pozbývá účinnosti.
3. Následující ustanovení přílohy dohod MAFA pozbývají účinnosti:
a)
článek 1 a 3 oddílu A; avšak případné odkazy v dohodách MAFA nebo AFA na tyto články budou vykládány tak, jako by se týkaly národního akreditačního rozhodnutí ve smyslu článku 4 oddílu A;
b)
článek 14 bod 2.6 a 2.7 oddílu A;
c)
článek 2, 3, 4, 5, 6 a 8 oddílu C;
d)
bod 8 oddílu F;
e)
oddíl G.
4. Čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 1266/1999 a článek 3 nařízení (ES) č. 2222/2000 pozbývají účinnosti pro členské státy s ohledem na Zvláštní přístupový program pro zemědělství a rozvoj venkova (SAPARD).
Článek 2
Částečné zrušení ustanovení dohod MAFA a nařízení (ES) č. 2222/2000
Částečným zrušením poslední věty čl. 4 odst. 7 a čl. 5 odst. 4 oddílu A přílohy dohod MAFA a čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 2222/2000 bude Komise po akreditaci agentury SAPARD s okamžitou platností informována o všech změnách jejího prováděcího nebo platebního režimu.
Článek 3
Dodatek k dohodám MAFA
K čl. 10 odst. 3 oddílu A přílohy dohod MAFA se připojuje následující věta:
„Úrok nevyplacený z projektů podporovaných v rámci programu České republiky, Estonska, Maďarska, Lotyšska, Litvy, Polska, Slovenska a Slovinska se musí zaplatit Komisi v eurech“.
Článek 4
Dodatek k článku 2 dohody AFA z roku 2003
Výši částky uvedené v článku 2 AFA 2003 pro Českou republiku, Estonsko, Maďarsko, Lotyšsko, Litvu, Polsko, Slovensko a Slovinsko nahradí částky uvedené v příloze II.
Článek 5
Dodatek k článku 3 dohod AFA z roku 2000-2003
Na konec článku 3 všech dohod AFA se připojuje následující věta:
„Jakoukoli část příspěvku Společenství uvedeného v článku 2, pro který nebyly podepsány smlouvy s konečnými příjemci k datu uvedenému ve druhé větě, je nutné oznámit Komisi během tří měsíců od zjištění výše částky“.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto nařízení vstoupí v platnost první den po jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení a jeho účinnost potrvá do 30. dubna 2007. Čl. 1 odst. 2, čl. 1 odst. 3 a článek 2 vstupuje v platnost dnem 1. května 2004. Veškerá sdělení, která byla odeslána Komisi v období mezi 1. květnem 2004 a vstupem tohoto nařízení v platnost a která jsou v souladu s poslední větou čl. 4 odst. 7 a čl. 5 odst. 4 oddílu A přílohy dohod MAFA a čl. 5 odst. 4 nařízení (ES) č. 2222/2000, se vykládají, jako kdyby byla odeslána v souladu s článkem 2 tohoto nařízení.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. srpna 2004.