Nekarhaj ma, Pane, vo svojom rozhorčení \* a netrestaj ma vo svojom hneve, 

lebo tvoje šípy utkveli vo mne, \* dopadla na mňa tvoja ruka. 

Pre tvoje rozhorčenie niet na mojom tele zdravého miesta, \* pre môj hriech nemajú pokoj moje kosti. 

Hriechy mi prerástli nad hlavu \* a ťažia ma príliš sťa veľké bremeno. 

Rany mi zapáchajú a hnisajú \* pre moju nerozumnosť. 

Zohnutý som a veľmi skľúčený, \* smutne sa vlečiem celý deň. 

Bedrá mi spaľuje horúčka \* a moje telo je nezdravé. 

Nevládny som a celý dobitý, \* v kvílení srdca nariekam. 

Pane, ty poznáš každú moju túžbu; \* ani moje vzdychy nie sú skryté pred tebou. 

Srdce mi búcha, sila ma opúšťa \* i svetlo v očiach mi hasne. 

Priatelia moji a moji známi odvracajú sa odo mňa pre moju biedu; \* aj moji príbuzní sa ma stránia. 

Tí, čo mi číhajú na život, nastavujú mi osídla, \* a tí, čo mi stroja záhubu, rozchyrujú o mne výmysly a deň čo deň vymýšľajú úklady. 

Ale ja som sťa hluchý, čo nečuje, \* ako nemý, čo neotvára ústa. 

Podobám sa človekovi, čo nepočuje \* a čo nevie obvinenie vyvrátiť. 

Pane, pretože v teba dúfam, \* ty ma vyslyšíš, Pane, Bože môj. 

A tak hovorím: „Nech sa už neradujú nado mnou; \* a keď sa potknem, nech sa nevystatujú nado mňa.“ 

Ja, pravda, už takmer padám \* a na svoju bolesť myslím ustavične. 

Preto vyznávam svoju vinu \* a pre svoj hriech sa trápim. 

Moji nepriatelia sú živí a stále mocnejší, \* ba ešte pribudlo tých, čo ma nenávidia neprávom. 

Za dobro sa mi odplácajú zlom a tupia ma za to, \* že som konal dobre. 

Neopúšťaj ma, Pane; \* Bože môj, nevzďaľuj sa odo mňa. 

Ponáhľaj sa mi na pomoc, \* Pane, moja spása.

Neopúšťaj ma, Pane; \* Bože môj, nevzďaľuj sa odo mňa. 

Ponáhľaj sa mi na pomoc, \* Pane, moja spása.