#import "/helper.typ": dilo

#dilo("Lovci hlav", "lovci", "<NAME>", "<NAME>", "současnost", "Norsko", "2011", "epika", "severská detektivka")

#columns(2, gutter: 1em)[
  *Téma*\
  Záchrana vlastního života kvůli korporátnímu spiknutí.
  
  *Motivy* -- vražda, nevěra, krádež, pomsta

  *Časoprostor* -- současnost, během několika dní, Norsko (Oslo a okolí)
  
  *Postavy* \
  _<NAME>_ -- lovec hlav, egomaniak menšího vzrůstu, pompézní život \
  _<NAME>_ -- jeho manželka, provozuje galerii, touží po dítěti \
  _Class Greve_ -- původně elitní voják najatý, aby se stal ředitelem konkurenční firmy vyrábějící GPS trackery \
  _<NAME>_ -- pomáhá Rogerovi s vloupáními, bezpečnostní agentura \
  _Lotte_ -- milenka _Rogera_

  *Kompozice* -- prolog a epilog, pět částí

  *Vypravěč* -- ich forma z pohledu hlavní postavy, některé skutečnosti tají

  *Jazykové prostředky*\
  základem spisovný, používá vulgarismy, hovorový jazyk, norské názvy, profesní výrazy personalistiky z angličtiny

  *Obsah*\
  _<NAME>_ je lovec hlav -- na vedoucí místa ve firmách dosazuje co možná nejlepší lidi. Zároveň je to zloděj umění. Své oběti si vyhlíží z řad lidí, které doporučuje. Jeho nejnovější kandidát je _Class Greve_, kterého chce doporučit na pozici šéfa GPS společnsti (ten je bývalým šéfem jiné technologické firmy, takže je dokonalý kandidát). _C_ je vlastníkem obrazu Lov kance (<NAME>), který má velkou hodnotu, _R_ neodolá. Za pomocí svého přítele _Ova_ se _R_ vloupá do domu _Classe_ a obraz ukradne. Celý štastný volá své manželce _Dianě_, jen aby zjistil, že mobil vyzvání pod _Classovou_ postelí. Vytuší nevěru a kvůli tomu se _Classe_ rozhodne nedoporučit. Řekne o tom své manželce, která informuje _Classe_. Ten se _Rogera_ pokusí uspat pomocí sedativ, ale místo toho uspí _Ova_. _R_ si myslí, že _Ove_ umřel a hodí ho do řeky, jen aby ho zase hned vytáhl; je přesvědčený, že _Ove_ je otráven, ovšem odmítá mu zavolat záchranku, v potyčce u něj doma ho zastřelí. _Lotta_ mu dá do vlasů GPS trackery (je bývalá milenka _Classe_), takže když se pokusí ukrýt na venkově, _C_ ho vystopuje. Musí se schovat do kadibudky (kde zjistí, že _C_ nemá varlata), zabije jeho psa a pokusí se ujet kombajnem. V nemocnici ho v převleku doktora _C_ skoro dostane, ovšem _Rogera_ dřív zatkne policie. V autě je _C_ srazí nákladákem, všichni kromě _R_ zemřou. _R_ si ostříhá vlasy, zabije _Lottu_, s _Dianou_ se domluví, at _Classovi_ vymění 3 náboje za slepé. Vydávaje se za policistu si dojde do márnice pro vlasy a naláká _C_ k _Oveovi_ domů. Následuje přestřelka, kterou _R_ vyhraje (a díky mrtvému _O_ na místě se zbaví viny). _R_ má s Dianou dítě.

  *Literárně historický kontext*\
  Popularita severských románů v posledních letech, současná společnost. Poe (@havran[]) zakladatel detektivek.
]

#pagebreak()

*Ukázka*

„A vaše žena se jmenuje…“ Listoval jsem jeho papíry a nasadil jsem podrážděný výraz, který dává kandidátům na srozuměnou, že od nich očekávám převzetí iniciativy.

„Camilla. Jsme manželé deset let. Máme dvě děti. Chodí
do školy.“

„A jak byste popsal své manželství?“ zeptal jsem se, aniž
jsem vzhlédl. Dal jsem mu dvě dlouhé vteřiny, a když se ani
poté nezmohl na odpověď, pokračoval jsem: „Myslíte si, že
jste ještě stále manželé, ačkoli jste teď šest let trávil dvě třetiny svého bdělého života v práci?“

Vzhlédl jsem. Úděs v jeho pohledu byl očekávaný. Jsem
nekonsekventní. Vyrovnaný život. Nasazení. To nedává smysl.
Trvalo čtyři vteřiny, než odpověděl. Což je nejméně o vteřinu déle, než by mělo.

„To doufám.“

Jistý, natrénovaný úsměv. Ale ne dost dobře natrénovaný. Ne pro mě. Obrátil moje vlastní slova proti mně a já
bych si to poznamenal jako plus, pokud by to byla záměrná
ironie. V tomto případě však bohužel nevědomě napodobil
slova člověka, jehož považoval za nadřazeného. MIZERNÉ
SEBEHODNOCENÍ, poznamenal jsem si. Navíc „doufal“,
nevěděl to, nevyjádřil své vize, nečetl z křišťálové koule, nebylo mu jasné, že základním požadavkem na každého manažera je to, aby se dokázal tvářit jako jasnovidec.

NENÍ IMPROVIZÁTOR. NENÍ KRIZOVÝ MANAŽER.

„Vaše žena pracuje?“

„Ano. V jedné advokátní firmě v centru.“

„Každý den od devíti do čtyř?“

„Ano.“

#pagebreak()