Pane, ty Boh mojej spásy, \* dňom i nocou volám k tebe. 

Kiež prenikne k tebe moja modlitba, \* nakloň svoj sluch k mojej prosbe. 

Moja duša je plná utrpenia \* a môj život sa priblížil k ríši smrti. 

Už ma počítajú k tým, čo zostupujú do hrobu, \* majú ma za človeka, ktorému niet pomoci. 

Moje lôžko je medzi mŕtvymi, \* som ako tí, čo padli a odpočívajú v hroboch, 

na ktorých už nepamätáš, \* lebo sa vymanili z tvojej náruče. 

Hádžeš ma do hlbokej priepasti, \* do temravy a tône smrti. 

Doľahlo na mňa tvoje rozhorčenie, \* svojimi prívalmi si ma zaplavil. 

Odohnal si mi známych a zošklivil si ma pred nimi. \* Uväznený som a vyjsť nemôžem, aj zrak mi slabne od zármutku. 

K tebe, Pane, volám deň čo deň \* a k tebe ruky vystieram. 

Či mŕtvym budeš robiť zázraky? \* A vari ľudské tône vstanú ťa chváliť? 

Či v hrobe bude dakto rozprávať o tvojej dobrote \* a na mieste zániku o tvojej vernosti? 

Či sa v ríši tmy bude hovoriť o tvojich zázrakoch \* a v krajine zabudnutia o tvojej spravodlivosti? 

Ale ja, Pane, volám k tebe, \* včasráno prichádza k tebe moja modlitba. 

Prečo ma, Pane, odháňaš? \* Prečo predo mnou skrývaš svoju tvár? 

Biedny som a umieram od svojej mladosti, \* vyčerpaný znášam tvoje hrôzy. 

Cezo mňa sa tvoj hnev prevalil \* a zlomili ma tvoje hrozby. 

Deň čo deň ma obkľučujú ako záplava \* a zvierajú ma zovšadiaľ. 

Priateľov aj rodinu si odohnal odo mňa, \* len tma je mi dôverníkom. 

Pane, ty Boh mojej spásy, \* dňom i nocou volám k tebe. 

Kiež prenikne k tebe moja modlitba, \* nakloň svoj sluch k mojej prosbe.