Čuj, Bože, moju modlitbu a pred mojou úpenlivou prosbou sa neskrývaj: \* pohliadni na mňa a vyslyš ma.

Keď premýšľam o sebe, som rozrušený, \* zmätený krikom nepriateľa a útlakom hriešnika.

Lebo ma zavaľujú bezprávím a zúrivo do mňa dorážajú. \* Srdce sa vo mne chveje a padá na mňa hrôza predsmrtná.

Úzkosť a triaška idú na mňa \* a zmocňuje sa ma des.

A tak si hovorím: „Ktože mi dá holubičie krídla, \* aby som mohol odletieť a odpočinúť si?

Aby som mohol utiecť do diaľav a pobudnúť v samote? \* Vyčkávam, kto by ma zachránil pred búrkou a víchricou.“

Pane, zmäť ich jazyky a rozdeľ; \* bo v meste vidím násilie a hádky.

Na jeho hradbách dňom i nocou krúžia dokola; \* v jeho strede sú neprávosť, strasti a úklady

a v jeho uliciach ustavične panuje \* podvod a klam.

Lebo keby mi zlorečil môj nepriateľ, to by som ešte vedel zniesť; \* a keby sa nado mňa vyvyšoval ten, čo ma nenávidí, azda by som sa pred ním skryl.

Ale ty, človeče, ty si predsa mne roveň, \* môj dobrý známy, ba dôverný priateľ.

S tebou ma spájal veľmi nežný zväzok; \* v sprievode sme kráčali Božím domom.

Smrť nech sa vrhne na nich a do podsvetia nech zídu zaživa, \* lebo zloba je v ich príbytkoch, je medzi nimi uprostred.

Ja však budem volať k Bohu \* a Pán ma zachráni.

Večer i ráno, i napoludnie budem rozjímať a vzdychať \* a vypočuje môj hlas.

Vykúpi ma v pokoji z moci tých, čo na mňa útočia, \* lebo ich je mnoho proti mne.

<NAME> vypočuje, ale ich zrazí, on, ktorý je spred vekov. \* Lebo oni sa nezmenia a Boha sa neboja.

Každý z nich vystiera ruku proti svojim druhom \* a porušuje zmluvu.

Jeho slová sú hladšie ako maslo, ale v srdci strojí vojnu. \* Jeho reči sú jemnejšie než olej, ale sú to vytasené meče.

Zlož svoju starosť na Pána a on ťa zachová; \* a nikdy nedopustí, aby bol spravodlivý zmietaný.

Ty ich však, Bože, \* zhodíš do priepastí skazy.

Krvilačníci a podvodníci nedožijú sa ani polovice svojich dní; \* ale ja dúfam v teba, Pane.