Pane, svojej krajine si preukázal milosť, \* Jakuba si zbavil poroby.

Svojmu ľudu si odpustil vinu \* a zakryl si všetky jeho hriechy.

Všetok hnev si v sebe potlačil \* a zmiernil svoje rozhorčenie.

Obnov nás, Bože, naša spása, \* a odvráť od nás svoj hnev.

Vari sa chceš hnevať na nás naveky \* a z pokolenia na pokolenie svoj hnev prenášať?

Či sa k nám nevrátiš a neoživíš nás, \* aby sa tvoj ľud mohol v tebe radovať?

Ukáž nám, Pane, svoje milosrdenstvo \* a daj nám svoju spásu.

Budem počúvať, čo povie Pán, Boh; \* on ohlási pokoj svojmu ľudu

a svojim svätým \* a tým, čo sa k nemu obracajú úprimne.

Naozaj: blízko je spása tým, čo sa ho boja, \* a jeho sláva bude prebývať v našej krajine.

Milosrdenstvo a vernosť sa stretnú navzájom, \* spravodlivosť a pokoj sa pobozkajú.

Vernosť vyrastie zo zeme, \* spravodlivosť zhliadne z neba.

Veď Pán dá požehnanie \* a svoje plody vydá naša zem.

Pred ním bude kráčať spravodlivosť \* a po stopách jeho krokov spása.