Битка код Џалуле
Битка код Џалуле одиграла се између Сасанидског царства и Рашидунска калифата убрзо након освајања Ктесифона. Након заузимања Ктесифона, неколико одреда је одмах упућено на запад да заузму Каркесију и Хит утврђења на граници Византијског царства. Неколико јаких персијских војски и даље је било активно североисточно од Ктесифона код Џалуле и северно од Тигра код Тикрита и Мосула. Највећа претња од свих била је персијска концентрација код Џалуле. Након повлачења из Ктесифона, персијске војске окупиле су се у Џалули североисточно од Ктесифона, места од стратешког значаја одакле су руте даље водиле ка Ираку, Хорасану и Азербејџану. Персијским снагама код Џалуле командовао је генерал Михран. Његов заменик био је генерал Фарухзад, брат генерала Ростама Фарохзада, који је командовао персијским снагама у бици код Кадисије. Како је био послат на терен од стране халифа Омара, Сад ибн Аби Вакас је одатле о свему извештавао Омара. Калиф је одлучио прво да се позабави Џалулом; његов план је прво био да се очисти пут на север пре било какве одлучне акције против Тикрита и Мосула. Омар је именовао Хашима ибн Утбу међу чалнове експедиције која је кранула у Џалулу. Негде у априлу 637. Хашим је марширао на челу 12.000 војника из Ктесифона и након пораза Персијанаца у бици код Џалуле, седам година је опседао Џалулу, док се није предала под уобичајеним условима плаћања џизије.