Італійсько-турецька війна
Італійсько-турецька війна або турецько-італійська (так само відома в Італії як «Лівійська війна» (), а в Туреччині як «Триполітанська війна» ()) — боротьба між Османською імперію і Італією з 29 вересня 1911 року по 18 жовтня 1912 року (386 днів). Королівство Італія захопило області Османської імперії Триполітанію і Киренаїку — територію сучасної Лівії, також острів Родос і грекомовний архіпелаг Додеканес біля Малої Азії. Хоча цю війну не можна порівняти за масштабами з Першою світовою війною, вона все ж таки слугувала важливим приводом для неї, оскільки це розпалило націоналізм у балканських державах. Побачивши легку перемогу італійців над дезорганізованими масами Османської армії, члени Балканської Ліги напали на Османську імперію, раніше ніж закінчилася італо-турецька війна. В італо-турецькій війні світ побачив можливості технічного прогресу: радіо, літаки. 23 жовтня 1911 року італійський пілот пролетів над османськими лініями фронту з розвідувальною місією. А 1 листопада 1911 року було проведено перше у світі бомбардування. Італійський літак скинув бомбу на османський загін у Лівії.