התקוממות הרצגובינה
התקוממות הרצגובינה בשנים 1875–1878 (בסרבית ובקרואטית: Hercegovački ustanak; בסרבית בקירילית: Херцеговачки устанак) היא הגדולה שבהתקוממויות נגד משטר העות'מאני. ההתקוממות בוצעה על ידי האוכלוסייה הנוצרית, בעיקר סרבים, בהרצגובינה ולאחר מכן התפשטה לבוסניה ולראשה. ההתקוממות פרצה בקיץ 1875, ובאזורים מסוימים נמשכה עד 1878. לאחריה התקיים מרד אפריל הבולגרי, במקביל למלחמות סרביה-טורקיה (1878-1876) כאשר אירועים אלו היו חלק מהמשבר המזרחי הגדול. המניע להתקוממות נבעה מהיחס הנוקשה שהביעו הביי והאע'אים העותמאניים לאוכלוסיות הקתוליות והאורתודוקסיות בהרצגובינה.