Хамидијски масакри
Хамидијски масакри (, ), познато још и као Масакри над Јерменима 1894—1896. или Велики масакри, били су масакри над Јерменима и Асирцима у Османском царству средином деведесетих година 19. вијека, процјене жртава се креће у распону од 80.000 до 300.000, што је за резултат имало око 50.000 дјеце без родитељског старања. Масакри су добили име по султану Абдулу Хамиду -{II}-, који је у својим напорима да ојача интегритет Османског царства панисламизам прогласио државном идеологијом. Иако су масакри углавном спровођени над јерменским становништвом, претворили су се у антихришћански погром у неким случајевима, као у вијалету Дијарбакир, гдје је убијено око 25.000 Асираца. Као главни извршиоци злочина означене су паравојне формације Хамидије које је основао лично султан Абдул Хамид. 