Batalla de Pollentia
La Batalla de Pollentia es va lliurar al 6 d'abril del 402 (durant la Setmana Santa) entre els romans i els visigots. Des de febrer, els visigots, dirigits per Alaric I, havien estat assetjant Mediolanum, la capital de l'Imperi Romà d'Occident d'Honori, defensada per les tropes romanes. L'arribada de Estilicó i el seu exèrcit va obligar a Alaric a alleujar el setge i traslladar-se cap a Hasta (actualment Asti) a l'oest d'Itàlia. Estilicó va seguir l'exèrcit visigot fins a Pollentia (Pollenzo en l'actualitat) on el va atacar, l'atac va caure durant la Pasqua festa que els visigots celebraven. Estilicó va capturar familiars d'Alaric, mentre Saül Alan, general de l'exèrcit romà, va capturar el campament d'Alaric. Estilicó va oferir retornar als presoners a canvi que els visigots tornessin a Il·liria, però en arribar a Verona, Alaric va aturar la retirada i va ser derrotat a la batalla de Verona. Amb molts dels seus generals a anar amb Estilicó, Alaric es va veure obligat a sortir d'Itàlia.