Bondeopprøret i England
Bondeopprøret, også omtalt som "Wat Tylers opprør" eller "Den store oppstanden" i England (30. mai 1381 – november 1381) regnes blant de sentrale hendelser i engelsk historie. Det var en betydelig opprør over store deler av England i 1381. Opprøret hadde flere årsaker, inkludert sosioøkonomiske og politiske spenninger forsaket av svartedauden på 1340-tallet, de høye skattene grunnet konflikten med Frankrike under hundreårskrigen, og ustabilitet inn det lokale lederskapet i London. Hva som til sist utløste opprøret var innblandingen av en kongelig myndighetsperson, John Bampton, i Essex den 30. mai 1381. Hans forsøk på å samle inn ubetalte koppskatt i Brentwood endte i et voldelig sammenstøt som raskt spredte seg over den sør-østlige delen av landet. Et bredt spektrum av det rurale samfunnet, inkludert mange lokale håndverkere og tjenestemenn fra landsbyer, samlet seg i protest. De brente domstolspptegnelser og åpnet de lokale fengslene. Opprørerne ville ha en reduksjon i skattleggingen, en slutt på systemet med ufri arbeidskraft kjent som leilendinger og fjerning av kongens høytstående tjenestemenn og rettssaler.