Guerra Nòrdica dels Set Anys
La Guerra Nòrdica dels Set Anys (també coneguda com a "Primera Guerra del Nord" o "Guerra dels Set Anys a Escandinàvia") fou una guerra entre el Regne de Suècia i una coalició de Dinamarca-Noruega, la ciutat hanseàtica de Lübeck i la Confederació de Polònia i Lituània, lliurada entre 1563 i 1570. La guerra va ser motivada pel descontentament del rei Frederic II de Dinamarca amb la dissolució de la Unió de Kalmar, i la voluntat del rei Eric XIV de Suècia de trencar la posició dominant de Dinamarca. La lluita va continuar fins que ambdós exèrcits es van haver esgotat, i molts homes van morir. El Tractat de Stettin resultà ser un punt mort, i cap de les parts no va obtenir cap nou territori.