Batalla de Kíev (1943)
La Batalla de Kíev de 1943 descriu 3 operacions estratègiques (dues d'ofensives i una de defensiva) de l'Exèrcit Roig, i un contraatac operatiu de la Wehrmacht, que tingueren lloc tot just després de la fracassada ofensiva alemanya a Kursk durant la Segona Guerra Mundial. Aquestes 4 operacions tingueren lloc entre el 3 d'octubre i el 22 de desembre de 1943. L'Exèrcit Roig llançà la seva primera ofensiva d'estiu en tota la guerra, fent retrocedir al malmès Grup d'Exèrcits Sud del Mariscal von Manstein fins al riu Dnièper. Allà, Manstein provà de què les seves tropes descansessin i s'avituallessin, però no va poder. La Stavka ordenà que el Front Central (Front de Bielorússia el 20 d'octubre de 1943) i que el Front de Voronej (1r Front d'Ucraïna el 20 d'octubre de 1943) travessessin el Dnièper abans que els alemanys poguessin arribar a les seves zones d'avituallament. Quan això es demostrà impossible a l'octubre, la tasca va ser encomanada al 1r Front d'Ucraïna, recolzat per unitats del 2n Front d'Ucraïna. El 1r Front d'Ucraïna, comandat per Nikolai Vatutin, va poder establir caps de pont al nord i al sud de la ciutat de Kíev. El seu adversari seria el veterà IV Panzerarmee del General Hermann Hoth.