Berlinblokaden
Berlinblokaden (på tysk kalt "Berlin-Blockade" eller "Erste Berlin-Krise") refererer til da Sovjetunionen blokkerte alle vestmaktenes innfartsveier til Vest-Berlin mellom 24. juni 1948 og 12. mai 1949, i et forsøk på å presse vestmaktene til å avskaffe den tyske mark i Vest-Berlin. Det var en av de største krisene under den kalde krigen, og kom til å sette sterkt preg på vestlig sikkerhetspolitikk i tiårene som fulgte.