Den meksikanske revolusjon
Den meksikanske revolusjonen var en revolusjon i Mexico fra 1910 til 1928. Samfunnsomveltningen omfattet opprør, borgerkrig og en voldsom sosial og kulturell bevegelse farget av sosialistiske, nasjonalistiske og anarkistiske strømninger. Det begynte med den folkelige motstanden mot diktator Porfirio Díaz i 1910 og nådde høydepunktet da en ny grunnlov ble kunngjort syv år senere. Voldsomhetene økte mot slutten av 1920-årene, og det endte med at Det institusjonelle revolusjonspartiet (Partido Revolucionario Institucional, PRI) etablerte et maktmonopol i 1928. Revolusjonen ble ledet av Emiliano Zapata og Pancho Villa.