Bitva u Ulmu
Bitva u Ulmu bylo ozbrojené střetnutí války třetí koalice, ve kterém se utkala vojska napoleonské Francie a Rakouského císařství. Proběhla u města Ulm v dnešním Německu (na území Bavorska) od 15. října do 20. října 1805. Skončila tím, že se rakouské vojsko pod velením generála Macka von Leibericha vzdalo čtyřem francouzským sborům pod velením maršálů Francie Joachima Murata, Michela Neye, Jeana Lannese a Nicolase Jeana-de-Dieu Soulta. Kapitulaci však unikly některé části Mackovy široce rozptýlené armády, které se později připojily k ruské armádě, která se nacházela v prostoru města Linz (Linec), načež byl zahájen společný únik před francouzskými silami.