Den italiensk-tyrkiske krig
Den italiensk-tyrkiske krig (tyrkisk: Trablusgarp Savaşı, «den tripolitanske krig»; italiensk: Guerra di Libia, «den libyske krig») ble utkjempet mellom kongedømmet Italia og det osmanske riket fra 29. september 1911 til 18. oktober 1912. Krigen endte med at Italia fikk kontroll over de osmanske provinsene Tripolitania Vilayet (Fezzan, Tripolitania og Kyrenaika), som til sammen kom til å utgjøre Italienske Libya. Ettersom italiensk tropper også okkuperte Dodekanesene, de gresktalende øyene vest i Egeerhavet ved Anatolia, inkludert Rhodos. Italia gikk med å gi tilbake Dodekanesene til det osmanske riket ved traktaten i Lausanne i 1912. Imidlertid førte den vage avtaleteksten til at det forble en provisorisk italiensk administrasjon på de greske øyene, og Tyrkia (som ble etablert etter det osmanske rike) ga avkall på alle krav på disse øyene i artikkel 15 ved den neste Lausannetraktaten i 1923.