Ruhroppstanden
Ruhroppstanden, marsoppstanden eller Ruhrkampen var opptøyer som ble organisert av venstreorienterte arbeidere i Ruhrområdet i mars 1920. Opprøret kom i kjølvannet av det høyreorienterte Kappkuppet den 13. mars 1920, men satte seg også som mål å «erobre den politiske makten for å gjennomføre Proletariatets diktatur». Mot den prøyssiske innenriksministeren Carl Severings vilje ble frikorpsene brukt, og det kom til heftige kamper med den nystiftede Rote Ruhrarmee som med sine 100,000 mann i stor grad kontrollerte Ruhrområdet og Münsterland. Bielefeldavtalen som Severing hadde fått i stand, førte bare delvis til at Ruhrarméen innstilte kampene. Den 8. april marsjerte tropper fra Reichswehr inn i Ruhrområdet og slo ned opprøret på en blodig måte.