Perské tažení
Perské tažení bylo válečnou kampaní první světové války, v rámci které se od závěru roku 1914 až do konce války v roce 1918 střetávaly síly Dohody, především Velké Británie a Ruského impéria s Ústředními mocnostmi, hlavně Osmanskou říší v oficiálně neutrální Persii. Největší vojenské operace se soustředily v oblasti Íránského Ázerbájdžánu, kde se do bojů vedle Rusů, Britů a Osmanů zapojovaly arménští a asyrští dobrovolníci a také místní kmeny. Oficiálně ukončil boje na blízkovýchodním bojišti podpis mudroského příměří. Nestabilita ve válkou a hladomorem rozvrácené Persii však přetrvávala i poté. Kruté boje na severovýchodě země si vyžádaly řadu obětí. Civilní obyvatelstvo trpělo i výrazným poklesem zemědělské produkce a rozšířením infekčních chorob. Odhaduje se, že během první světové války zemřelo v zemi na dva miliony obyvatel. Rozkladu Ruska a ústupu Osmanů využili Britové, kteří roku 1921 podpořili státní převrat, během kterého byl Ahmad Šáh, poslední vládce Persie z dynastie Kádžárovců sesazen plukovníkem kozácké brigády, Rezou Chánem.