Den allierte intervensjonen i den russiske borgerkrig
Den allierte intervensjonen i den russiske borgerkrig (russisk: Интервенция союзников в России: "Interventsija sojuznikov v Rossij") var en flernasjonal militærekspedisjon igangsatt i 1918, da første verdenskrig pågikk i Europa, under den russiske borgerkrig. Operasjonene involverte styrker fra fjorten forskjellige nasjoner (da ikke inkludert franske kolonier), og de ble utført over et stort landområde. Intervensjonens opprinnelige mål var å hjelpe den tsjekkoslovakiske legion, sikre forsyninger og våpen i russiske havner og å gjenopprette østfronten. Etter at de hadde vunnet krigen i Europa støttet de allierte de anti-bolsjevistiske hvite arméer i Russland. Den allierte krigsinnsatsen ble svekket av avvikende objektiver, mangelen på en overordnet strategi og mangelen på folkelig støtte i hjemlandene. Sammen med evakueringen av den tsjekkoslovakiske legion og den stadig verre militære situasjonen, førte disse faktorene til at de allierte trakk seg ut av Nord-Russland og Sibir i 1920, selv om japanske styrker fortsatte å okkupere deler av Øst-Sibir fram til 1922 og den nordlige delen av Sakhalin til 1925. 