text: Leedu-Saksamaa gristelilt 4. sept 2014 23:47 Kes tahab järgnevat kirjatükki koos illustreeriva pildimaterjaliga vaadata, peaks end navigeerima mu blogi aadressile, milleks on: http://gristelilt.blogspot.com/p/eurotrip14_13.html Käisin üksi elu esimesel n-ö "eurotripil" ja mõtlesin, et ehk oleks kellelegi seda kasulik lugeda. Seega panen kirja oma tegemised nende kolme nädala jooksul, millest ühe veetsin Leedus ning kaks Saksamaal. Kindlasti tuleks kohe ära mainida varasemad reisikogemused, mis on enam-vähem null. Kõige kaugem sihtpunkt on tõenäoliselt Itaalia, kuid selle reisi võtsin ette turismigrupiga, kus giid bussi eesotsas rääkis mikrofoni "Vaadake nüüd paremale, see on Itaalia! Nüüd vaadakse vasakule, see on ka Itaalia!", seega ma seda eriti teab mis reisiks ei nimetaks. Kuna ma värskelt sain ühele poole gümnaasiumiga, siis selle viimasel sügisvaheajal käisin sõbrannaga Riias, mis hõlmas endas praktiliselt ainult ööelu ning minu esimest Couchsurfingu (edaspidi CS) kogemust. Tänavune reis on peamiselt ainult CSile rajatud. Enda parameetritest siis niipalju, et nimeks Gristel, 19-aastane, elanud siiamaani Tartus, nüüd õpin Pärnus ettevõtlust ja pikkust 174cm (algul küll ei pruugi tunduda, aga tegelikult on see väga oluline teave). Ma küll täpselt ei tea, kust see alguse sai, aga eelmisel sügisel oli tunne, et peaks midagi tegema ja kuhugi minema. Hakaksin vastavat varustust kokku ostma. Üks esimesi asju, mida mul vaja läks, oli kindlasti seljakott, ning juhuslikult nägin siis trip.ee keskkonnas kuulutust. Algul mõtlesin küll, et vaatan täpselt lennukite käsipagasi mõõdud ära ja siis ostan vastavalt sellele seljakoti, aga siis nägin soodsat võimalust ja tegin häält. Ma ei hakka iga oma vidina ostust siis rääkima, vaid seljakoti ost oli oluline sellepärast, et ostu sooritamiseks kohtusin selle kunagise omanikuga Raunoga, kes rääkis mulle, kuidas ta sai 6 euroga Berliini. Ma tahtsin ka kuue euroga Berliini saada! Uurisin asja ning tuli välja et jah, täitsa võimalik. Tallinn-Vilnius 3€ ja Vilnius-Berliin 3€. Küll bussiga, aga kolm eurot on kolm eurot. Tagasi ma küll kuue euroga ei saanud, aga sain hoopis 30€ lennupileti Bremen-Tallinn. Pole varem lennupiletite eest maksmisega tegelenud, seega ei tea, kas see on odav või mitte (muidugi mulle meeldiks, kui Ryanair mulle peale maksaks), aga sellegipoolest sai diil tehtud. Kuna ma otse Tallinn-Vilnius ja Vilnius-Berliin pileteid ei saanud, vaid nende kahe bussisõidu vahe oli nädal, siis tuli Leedus aega surnuks lüüa ning tagant järele võin öelda, et see oli täiesti seda väärt. Alustasin oma eurotrippi Tartust, sest juhuslikult olen ma siit pärit. Mõtlesin, et liiga irooniline oleks osta Tartu-Tallinn bussipilet 10€ eest, kui ma saan vähemaga Saksamaale, seega otsisin FB grupist kellegi endale, kes mu viieka eest kohale viis. Buss hakkas sõitma kell 22 või 23, mina, olin rõõmsalt Tallinnas juba viie ajal. Kuna mulle pehmelt öeldes Tallinn ei meeldi, (kui minna väikelinnast Tartu rahulolevalt veel väiksemasse Pärnusse, siis ilmselgelt), siis ajasin kulmu rulli, kuid istusin mingis pargis Viru lähedal need tunnid kuni lõpuks sain bussile. Üheksa tundi loksusin Vilniusesse. Kohale jõudsin 6:50 ja nagu tellitult lahkus Vilnius-Klaipeda buss 6:45 (võin tunniga eksida, aga minutid olid samad, seega põhimõte jääb samaks). Kuna mu potensiaalne Vilniuse host ütles ära, kuid soovitas mul külastada Trakaid, mille buss peagi saabuski, siis võtsin oma killavoori ning sõitsin sinna. Kõik oli ilus ja armas, kuid mu seljakott kaalus 10 kilo ning ma iga sekundiga kahetsesin aina rohkem, et ma seda ~1€ eest ei jätnud Vilniuse bussijaama pakihoidu. Seega ma seal eriti ringi tuuseldada ei viitsinud, vaid tulin kella ühese bussiga juba Vilniusesse tagasi. Enne äratulekut leotasin end päikesekreemi sees ning otsustasin natuke päikest võtta, sest midagi targemat teha ei olnud. Olin end just siruli ajanud, kui üks kohalik tuli mind ära ajama. Ma ei olnud eramaal ega midagi, seega ma alguses ei saanud aru, mida ta tahtis. Lõpuks hakkas koitma, et ta arvas, et ma saan päikesepiste või midagi. Üritasin enda olematut vene keelt purssida ning ütlesin: "всё хорошо, всё хорошо" Kahjuks teda minu vsjo harašod ei huvitanud ning ta jätkas minu sikutamist. Ainus viis, kuidas ma oskasin öelda "Mina ära!!!" vene keeles oli "иди наххуй", mida mina, hästi kasvatatud noor daam, ikkagi ütlema ei hakanud. Jooksin hoopis niisama ära. Vilniusesse tagasi jõudes vaatasin natuke niisama ringi ning siis läksin kella neljasele bussile, mis mind kella kaheksa ajal Klaipedas maha pani. Täiesti viimasel hetkel leidsin CS abil endale hosti, kuigi mul oli ilus plaan rannas telgis magada ning ma pärast leidsin veel ka ideaalse koha, kus ma oleks saanud segamatult põõnata. Kuid kuna mulle meeldib ikkagi end pesta ja juttu ajada, siis okei, eks ma võtsin siis selle pakkumise vastu. Ööbisin ühe paari juures, kelle naispool mulle ka vastu tuli. Üldiselt oli Klaipeda ilus ja hea, mina veel algaja ja energiast pulbitsemas. Ainuke asi, mis oli to do listis, oli kummitus-skulptuuri nägemine ja seda käisin ma uudistamas lausa iga päev. Õhtuti käisime väljas, neil oli baar "Kabakas" mis on peaaegu nagu "Kaabakas". Klaipedas oldi esimest korda üllatunud, Kui ütlesin, et tegelen kunsti ja luulega ning lähen õppima ettevõtlust, et kuidas need seotud on. Selgitasin asja ja loodetavasti saadi aru. Klaipedas veetsin paar ööd, kuni oligi aeg edasi liikuda. Kui keegi veel pole mu koonderamisest välja lugenud, et tegu oli ülimalt madala eelarvega reisiga, siis loomulikult läksin ma Kaunasesse häälega. Lisaks reisikogemustele on ka minu hääletamiskogemused nii närused, et need võib ühe käe sõrmedel üles lugeda. Õnneks oli üks mu hostidest nõus mind käekõrval õige maantee algusesse viima (peamiselt seetõttu, et ta töötas selle lähedal). Kahjuks see loll maantee algas mingi ringiga, siis tuli midagi silla taolist, siis veel mingi hunajamunja, seega ma pidin seal elu ja surma vahel kõikudes (ja kindlasti mitte jalakäijatele mõeldud teed kasutades) kõmpima tund aega, kuni lõpuks tuli vastu mingi tankla koos Hesburgeriga. Sain sinna ette (maantee ikka) vaevu oma seljakoti maha panna ning sildi välja võtta, kui umbes 5 minuti pärast mind ka üles korjati ja Kaunasesse sõidutati. Kahjuks ei olnud just just sinasõber inglise keelega, kuigi ta mulle seda agaralt selgitada püüdis (ma kahtlustan, et ainus lause, mis ta inglise keeles osaks öelda, oligi "I can speak English"). Kohati tegin mõttes testamenti, sest kiirusenäidik ulatus 150 km/h peale. Mind aeti autost välja kohas, mis oli täpselt ristmiku üks neljandik. Kui ma üritasin sellelt saaremoodi asjalt kuidagi minema saada (juht viipas käega kesklinna poole), siis selleks lihtsalt ei olnud mingit võimalust, sest igal pool olid suured teed. Jooksin nagu loll seal autode vahel, eluga riskides, kui lõpuks jõudsin üle tee tanklani. Kuna mul oli vaja veel üks kord teed ületada, siis lootsin, et ehk leiab seekord mingi ülekäiguraja. Kissitasin silmi ning sa vahi, seal, silmapiiril, mitu km eemal ongi üks. Hakaksin siis sinnapoole matkama. Üks auto lähenes ja jäi seisma, tema kõrval tuli teine auto, kes samuti pidurdas. Ja kui mina rõõmsalt juba keset teed olin, siis lasi vihaselt signaali. Vabandust, et ma õiges kohas teed ütletan. Nojah, mõltesin, et niikaua kuni nad üksteist maha ei tapa, võin ma ju Leedu isevärki liikluskultuuriga ära harjuda. Ka Klaipedas oli olukordi, kus ülekäigurajal (valgusfoorita) ei jäänud auto seisma, kui üle saamist ootas vaid üks inimene. Meid pidi sinna ikka vähemalt 5 tükki seisma saabuma, kui mõni auto suvatses seisma jääda. Hah, mõtlesin, kuidas Eestis selline asi küll võimalik ei ole. Aga, noh, mida mina ka tean, pole kohalik, eks nad ise teavad. Kuldreegel on see, et autojuhil on alati õigus. Hiljem tegin aega parajaks vanalinnas, kui nägin, kuidas aeti kaks inimest alla munakiviteel, sebra peal. Aga õnneks tuli poole tunni pärast kiirabi, seega kõik oli vist korras. Viie ajal sain kokku oma hostidega, kes olid taaskord paar. Mu "õige" (st inimene, kellega ma suhtlesin) host oli kallanud diislit, millega ta mootorratas sõidab, bensiinipaaki, millega ta auto sõidab. Seega ta pidi seda kuidagi kätte saama, nii et ma jutustasin tema üliarmsa neiuga mõned tunnid. Järgmine päev oli nädalavahetus ning kuna nemad mõlemad töötavad E-R üheksast viieni, siis võtsime nädalavahetusest viimast. Läksime Mantase augoga erinevatesse looduskaunitesse kohtadesse, milleks üks oli raba. Kõndisime seal puutee peal, ma olin hanereas viimane. JA SIIS kukkus mul taskunuga teksade taskust. (Taskunuga oli seal sellepärast, et mul läks meelest see pärast hääletamist ära panna.) See nägi täpselt selline välja nagu ma hakkaks neid tapma. Kui ma seda üles korjasin, siis mu süda lõi teises rütmis, sest ma ei teadnud, kuidas nad sellele reageerivad. Õnneks võtsid nad asja huumoriga ning hiljem kõiki kööginugasid minu vaateväljast ära ei koristanud. Hiljem pitsa tegemiseks hakkasin juustupakki lahti kangutama, Lina hakkas mulle juba kääre pakkuma kui nägi mu ena nuga ja ütles midagi sellist "Ah, yeah, you have your own knife.." Järgmisel päeval nad midagi teha ei viitsinud seega ma läksin ise Kaunast uudistama. Samal ajal tuli välja film "Sex tape", mida ma NII VÄGA näha tahtsin, et läksin kinno. Kuna ma käin muidu ka üksi kinos (saab õlut juua ilma, et keegi kommenteeriks), siis oli see ilus ja hea. Siis tiirutasin niisama mööda Kaunast, täiendasin oma väikeste Vana Tallinnate varu (kingiks hostidele) ja nautisin muidu linna. Oli ilus. Esmaspäeva hommikul pidid nad tööle minema hommikul vara, seega ma otsustasin edasi hääletada - Vilniusesse. Kahjuks minu pingutustest ning varasematest kogemustest ning muidu heast taibust hoolimata ei suutnud ma eida üles õiget teeotsa, kus pöial püsti ajada. Pärast viietunnist bussisõitu ning meeletut tujulangust Kaunases otsustasin tavalise bussi kasuks. Vilniuses oli planeeiritud kasutada esimest korda telki. Hiljem kuulsin, et seal olevatki üsna keeruline CS hosti leida, aga ma tahtsin oma sigakallist telki kasutada, seega ma väga ei muretsenud. Hüppasin esimese trammi peale ning ootasin, kuni juht mu välja ajab. Õnneks oligi lõpp-peatus ilusasti metsatuka juures, kuhu ma suundusingi. Panin telgi püsti kohas, kus sain täiesti kindel olla, et keegi mind ei näe, kontrollisin veel mitu-mitu korda üle. Öö liginedes enesekindus kadus, sest kostma hakkasid erinevad helid, mets ärkas ellu. Oleks tahtnud ära joosta, aga pimedavõitu oli. Kuigi mu Jack Wolfskin oli militaarroheline, siis töenäoliselt mu hirmust suured silmad olek mind igale möödakäijale reetnud. Lõpuks sai uni võitu ning ärkasin linnulaulu ning puulehtede vahelt sissepiiluva päikese peale. Sõitsin uuesti kesklinna, et oma asjad jätta hostelisse (kus oli selline tore loogika, et ühene tuba oli odavam kui voodikoht kuueses). Järgmisel päeval lugesin bussipiletilt, et Berliini hakkame liikuma kell 15.05. Olin tund aega varem bussijaamas, lõhkusin ära merevaigust käevõru, kui tuli välja, et piletil oli imepisikeselt all kirjas, et bussijaamast väljub buss kell 14.45. Nii et kui ma oleks täpselt läinud, siis ma oleks bussita olnud. Järgmisel hommikul kell 7 jõudsin Berliini, keerasin kella tunni võrra tahapoole ning olin valmis Saksamaaks. Kuna ma olen maakohast pärit, siis ma mõtlesin, et ei ole ilmas võimalik, et ma ei saa kõndida bussijaamast kesklinna. Hiljem sain teada, et eelnevas lauses oli kaks faktiviga. Vaatsin linnakaarti nin hakkasin kõndima sinnapoole, mis minu talupoja mõistusele loogiline tundus. Huiatki! Kui olin juba ligi poolteist tundi kõndinud, siis üks vanem meesterahvas pidas mu kinni ning küsis, kuhu ma endameelest kõnnin. Sel ajal ei olnud ma eramaal vms. Selgitasin olukorda, mispeale palus ta mul tund aega tuldud teed tagasi kõndida, minna rongile ning rohkem asustatud kohta sõita. Maksin ennast vaeseks, kuid jõudsin eesmärgini. Küsisin Berliini hosti käest, kui kaua tema juurde sõidab (sest see kuradi linn on nii kuradi suur, et ilmselgelt ta mulle kuhugi vastu tulla ei mõelnudki), millele ta vastas, et umbes 45 minutit. Seega hakkasin kaks ja pool tundi varem sõitma ning jõudsin täpselt õigeks ajaks. Tegu oli kõige halvema hostiga (19 a) üldse, kellega ma kokku puutusin. Ta ei olnud vägivaldne ega muud moodi ohtlik, ta oli lihtsalt loll, saamatu ja kogenematu. Tegime tema naabruskonnas ratastega tiiru ning hakkasime sättima kohtumiseks tema sõpradega, et natuke liha grillida. Need sakslased grillivad iga jumala päev. Haarasime külapoest kaasa mõled õllenaadid, läksin kassasse ning sain esimese kogemuse teemal "Sakslased ja kaardiga maksmine". Ma olen täiesti kindel, et kuulsin, kuidas terve järjekord ohkima hakkas, kui nägi, et plaanin kaardiga maksta. Hiljem küsisin ning jah, tuli välja, et seda nad igapäevaselt ei praktiseeri. Igal juhul jõudsime lõpuks tema sõprade juurde. Olete kuulnud, kuidas vanemad inimesed ütlevad, et ootavad surma? Täpselt seda tegin ka mina selle nolgi ja ta sõprade juures, sest seitsme tunni jooksul sain ma öelda umbes seitse lauset. Sest nad rääkisid omavahel saksakeeles ja kui mu ütlen omavahel, siis ma mõtlen omavahel. Nad sõna otseses mõttes rääkisid kõik viie-kuuekesi ühes grupis. Mitte nii, et räägiti kellegagi kahekesi. Aga vähemalt ma tegin Snake'i mängised rekordi, which is nice. Ja õhtu lõpuks leppis ka Florian oma endise naisega ära. Seega, noh, jah. Kui ma paari päeva pärast lõupuks ometi sealt minema sain, siis jooskin esimesele bussile, mis mind Hannoverisse viis. Olin kell 14 Berliini bussijaamas ning, just for fun, oli esimene võimalus Hannoveris bussilt maha potsatada kell 20.30. Kahjuks jäi buss hiljaks ning hiljem ka vaatasime kuidagi mööda üksteisest, seega pidin oma jõududega temani jõudma. Järgmisel õhtul pidasime maha kauni õhtusöögi, mille ajal rääkis ta oma naisest, kes, muide, on hiinlanna. Tema juures veetsin mõned ööd, kuni läksin teise inimese juurde, kes juhtumisi on prantslane. Tema inglise keel ei olnud suurem asi, näiteks ükskord pärast polest tulemist ütles ta "If you want to buy icecream, then you can do it." Mmmm..., ma usun, jah. Ma arvan, et ta tegelikult tahtis öelda, et ta ostis jäätist ning kui ma seda tahan, siis võin seda külmkapist võtta. Ühel hommikul läks ta tööle ning mul oli plaanis kohtuda ühe hispaanlasega, kelle sohval ma küll soovisin surfata, kuid kelle juures juba keegi ööbis, seega me lihtsalt kohtusime, et kohvi juua. Kogu me kohtumise ajal kirus ta igat riiki, kus ta elanud oli, ainult Taani sai kiituse osaliselt. Siis ta veel hädaldas veits sakslaste rassistlikuse pärast (arvestades seda, kui rakse oli mul mõne põlise sakslase diivanil maanduda, mida ma väga tahtsin, siis ei saaks öelda). Kui ta viimaks vait jäi, sest kell oli saanud kolm päeval ning ta pidi tööle tagasi tõttama. Kallistasime (nagu ikka) ja siis ta suudles mind. Kuradi hispaanlane, mis tal arus oli? Ma olin sellest väga häiritud! ..siiamaani olen. Kuna mul pole probleemi erinevaid jupats-mehi paika panna, siis sellega asi piirdus, kuid ikkagi. Õhtul oli Hannoveri CS kohtumine karaoke baaris, kuhu mu crossantisööjast host mind väga saata tahtis. Ta tõesti mitte ainult ei soovitanud mulle seda, vaid VÄGA tahtis, et ma sinna läheks. Mina ei tahtnud sinna ÜLDSE minna, sest ma olin väsinud kogu reisist ning ma ei tahtnud ülitemperamentset hispaanalst näha. Kahjuks mu host ei jätnud jonni ning mul hakkas vaikselt tekkima tunne, et tal on plaan kutsikaid keeta või teha midagi muud, mille puhul on parem, kui minu silmad seda ei tunnistaks, seega ma lõpuks läksin. Viimase hetkeni lootsin, et ta ei ole seal, kuid lokkis juuksed, ruuduline triiksärk, sinised teksad ning pidev telefonivahtimine viitasid siiski talle. Jõin trepipeal ära ühe õlle ning mõtlesin sõjaplaani. Midagi asjalikku välja ei mõelnud, seega otsustasin ikka minna grupi juurde, saagu mis saab. Tuli välja, et tegu ei olnudki temaga, vaid mingi brasiilasega (avaldasin kaastunnet World Cupi pärast). Ta oli väga huvitatud teemast, kas mul on olnud negatiivseid CS kogemusi. Alguses olin skeptiline, miks ta uurib, aga kui järele mõtlema hakata, siis on tegemist ikka üsna huvitava teemaga. Kuid ei, millegi sellisega, millega ma siiamaani hakkama pole saanud, ei ole. Südaööl jõudsin ööbimiskohta ning viie ajal ajasin kargud alla, et minema minna, sest host istus oma ilusasse VW valgesse maaturisse, et Prantsusmaale sõita, 10h. Ma olin nii unine ja endiselt häiritud, et hääletamine ei tulnud kõne alllagi. Mõtlsin, et nagu keskmine valge inimene ikka, et lähen bussijaama, vaatan, millel läheb buss Bremenisse, annan viimased sendid ja muudkui sõidan. Tutkit! Bussijaama sõna otseses mõttes ei olnud, polnud olemas sellist kohta, kus oleks olnud kõikide teenuspakkujate sõidud. Iga firma võitles enda eest. Olin bussijaamas tiirutamas (ja vaikselt enesetapumõtteid mõlgutamas) kaheksa ajal, ning esimene buss, mille mina leidsin, väljus viie ajal õhtul. Viimaks avanes turismiinfo punkt, kust sain infot rongiühenduse kohta, mille teenust viimaks kasutasingi. Nutsin ja maksin 27€ ning sain vähem kui kahe tunni pärast Bremenisse. Uudistasin seal niisama ringi, kuni kohtusin oma eel-eelviimase hostiga. Psnin oma kola tema juurde ära, käisime poest läbi, võtsime mõned õlled ning avasime need jõe ääres. Tema CS profiilil on märgitud "grew up in" kohale mingi linn ning ma kogu aeg mõtlesin, et ühel hetkel ma guugeldan, et mis riigis see linn on. Nii kaua mõtlesin, kuni oli liiga hilja, ning temaga juba väljas olles tuli välja, et see linn on Indias. Kui ma oleks seda varem teadnud, siis ma tõenäoliselt oleks endale teise hosti leidnud (sest, you know, 19-aastane naisterahavs ei pea just verd ninast välja pingutama, et kellegi põrandal magada), aga nüüd oli liiga hilja ning tuli võtta sellest ajaks maksimum. Tegu oli täiesti võrratu inimesega. Tema inglise keel oli kõige parem, mida ma kogu oma tripi jooksul kuulsin. Samuti sain teada, et ta kunagine neiu õppis Tartu Ülikoolis, seega ka tema oli Tartus käinud (kust ka mina pärit olen). Sellest hoolimata üritasin ma teda nljadega eestlaste kohta lõbustada, aga kus sa sellega! Rääkisin: "Did you know, that "mold" in Finnish means "govermant" in Estonian?" ja ta ütles: "Hahah, yes, I know it, it's "hallitus!" Ilmutasin skpesist, kuid jätkasin. Kahjuks minu lood süldist, saunast, Skypest jms eriti ei huvitanud, sest ta teadis juba niigi kõike. Kuradi indialane, mis tal viga oli! Tal oli isegi Vana Tallinna pudel kapi peal, ta oskas perfektselt hääldada sünu nagu "maniküür" ja "pediküür". Peagi andsin alla ning lasin tal mind lõbustada naljadega eestlaste kohta, mida ma veel kuulnud ei olnud. Peagi kohtusime tema sõbraga, kes oli pärit Krimmist ning kohtusime ka nende ülejäänud sõpradega. Ei ühtegi sakslast, mis tähendas, et ei sõnagi saksa keelt ja ma sain ka juttu ajada. Praise the lord. Seal oli ka üks härra Poolast, kes pakkus, et Eesti pealinn on Riia. Varasemalt keegi küsis "Are there Baltic states or a Baltic state?" Järgmisel hommikul otsustasime toitva ning mitmekesise hommikusöögi kasuks ehk võtsime ületee burgeri. Mu host oli taimetoitlane, kuid restoran oli ka tema peale mõelnud. Pärast sööki läksime kohvikusse, kus nemad võtsid hiigelsuure sefiiri-vahukoore koogi (mina ei võtnud, sest ma tahtsin lennuki istmesse ära mahtuda). Ja nii ma seal istusin kahe härra vahel, kel mõlemal sefiirist ja cappucinost valge vunts ees. Me olime nii armsad. Järgmiseks majutas mind Oliwia, kes oli päris Poolast ning kes oli minu esimene naishost (selle ajani olin reisil olnud umbes 18 päeva). Seega: TALK ALL THE WOMEN STUFF!! Või, noh, mina rääkisin: parfüümid, riided, meigid, soengud, ajakirjad, kingad jpm. Rääkisin rohkem, kui tavaliselt, sest pidin viimase kolme nädala vaikimise tasaarveldama. Seega ta lihtsalt noogutas ja mina rääkisin ja kõik olime õnnelikud. Ekspromptotsus oli minna tuulelohefestivalile, mille ajal ma veendusin veel ja veel, et sakslased on ALATI ette valmistunud. Väga lahe! Kui ma järgmisel hommikul Oliwia jätsin, siis oligi aeg liikuda enda viimase hosti juurde, kes elas sellist lahedat kommmuunielu, päevad läbi suitsetas kanepit ning jõi kanget alkoholi. Aga ta oli lõbus, teistmoodi ja õnnelik, seega ma olin rahul. Tema juures olles kohtusin õhtuseks vestluseks ühe sakslasega, kellega ajasime mõned tunnid juttu ning läksime lahku täiesti normaalselt (hisp, võta õppust). Pärast paari ööd oligi aeg liikuda lennukile. Lennuk lahkus 6:45, Google Maps näitas, et mu hosti kodust kõnnib lennujaama (oli õnnistatud lennujaamad, mis on linnas) 30 minutit, kontoll pandi 6:00 kinni, seega ma hakkasin nelja ajal minema. Sakslane, kellega eelmine õhtu kohtusin, ütles, et ma olen tõenäoliselt esimene lennujaamas ning nad annavad mulle lennujaama võtme (ei andund). See oli esimest korda, kui ma pidin täitsa oma peaga mõtlema, kuhu minna. Olen küll varem lennukiga lennanud, kuid alati on aju keegi teine olnud. Seekord mitte. Mind juhatati kui "mina raudtee rööpaid pidi ning sa ei eksi ära" ning sellistes olukordades ma võiks alati oma pea pandiks anda, et see neetud raudtee läheb ühel hetkel kaheks, mida ta loomulikult tegigi. Mitte kedagi ei saa usaldada. Lõpuks ma jõudsin siiski kohale, ühe maja peal oli suurelt kirjas "Ryanair", kes oli ka minu vedja, seega sealt uksest ma sisse läksin ning mõned tunnid hiljem väljusin Tallinna lennujaamast, kuhu oli K mulle vastu tulnud. Seega ma käisin elus esimest korda Vana Villemi pubis, mida The Tuberkuloited soovitasid. Oli ilus. WIFI! Ma tean küll, et Eesti on kahtlaselt palju IT valdkonnas arenenud, aga kuidas Saksamal nüüd nii halvasti sellega on läinud? 'enamus sakslasi kutsusid Eestit Ida-Euroopaks. Ma kutsuks neid. Taksofonid! Ma olin nagu uuesti keskajas.. millal Eestis viimane taksofon avalikust kohast kaotati.. 10 aastat tagasi? See oli absolutselt minu viga, aga mulle ei meeldnud see ka, kui ma olin end Hannoveri kinos mugavalt sisse seadnud ning "22 jump street" oli saksa keeles. Ma ei räägi sõnagi saksa keelt, seega ma lihtsalt luristasin oma jogurtit juua ning vaatasin, kuidas nad seal üksteist taga ajasid. Aga üldiselt jäin enam kui rahule. Oli asju, mida teeks järgmine kord teistmoodi (loe eelmist nimekirja) ning asju, mida teeks samamoodi (kindlasti reisiks ma üksi). Järgmised plaanid on külastada jaanuaris Venemaad (kui Venemaa meid enne ei külasta), täpsemalt St. Petersburgi. Koolis on vaja teha palju praktikat, mille tahaks veeta suvel Portugalis, et keelt õppida. Seejärel mitu aastat elada peost suhu (mitte, et ma seda vaese tudengina juba nagunii ei teeks) ning siis minna Brasiiliasse. Siis vaatan edasi.


(2) Tekkinud jäätmeid tuleb taaskasutada, kui see on tehnoloogiliselt võimalik ja ei ole muude käitlemismoodustega võrreldes ülemäära kulukas.


2. Konventsiooniosaline, kes ei ole protokolliosaline, võib protokolliosaliste koosolekuna toimiva osaliste konverentsi istungitel osaleda vaatlejana. Kui osaliste konverents toimib protokolliosaliste koosolekuna, teevad protokolli kohta otsuseid üksnes protokolliosalised.


püramiid-koerakäpp - liigikirjeldus Püramiid-koerakäpp on meil nii haruldane käpaline, et tema rahvapäraseid nimesid ei ole teada. Teiseks on ta enne õitsemist äravahetamiseni sarnane käoraamatutega. Püramiid-koerakäppa leidub suhteliselt kitsal alal Saaremaa lääneosas ja Abruka saarel. Eesti mandriosas on teda avastatud Loode-Eestis Noarootsis. Eesti on üldse püramiid- koerakäpa üks põhja- ja kirdepoolsemaid kasvukohti. Teda ei kasva näiteks kuskil Skandinaavia mandriosas. Kuid samuti ei ole teda leitud ka Lätist ega Leedust. Seega peame selle harulduse leiukohti hoolikalt kaitsma. Kus ta siis kasvab? Püramiid-koerakäpp on eelkõige lubjalembene liik. Teised nõuded kasvukohale ei ole nii tähtsad, piisav soojusehulk ja päikesevalgus muidugi ka. Nii leiame koerakäppa lubjarikastelt niitudel ja hõredatest metsadest. Oma ilusate erksate õisikute tõttu paistab ta aga teiste taimede hulgast hästi silma. Nagu öeldud, on mitteõitsev koerakäpp väga sarnane käoraamatule. Tal on pikk peenike vars, millel on pikad kitsad teravatipulised lehed. Varre alusel aga on mõned pruunikad labata lehetuped. Varre ülemises osas on vart väikese tupena ümbritsevad lehed. Õitsemise ajal torkavad kõik käpalised palju rohkem silma ja nii ongi tähtsam just siis neid eristada. Õitseval käoraamatul ja koerakäpal polegi kuigi raske vahet teha. Kui käoraamatu õisik on pikk, rullitaoline, siis koerakäpa oma lühike, koonusetaoline. Tema kohta öeldakse ka “püramiidikujuline”, kuid püramiid on ju kandiline, tema aga ikkagi ümar. Püramiid-koerakäpa õisik oleks nagu lühikeseks kokku surutud, nii paistab ta ka mõnevõrra tihedam kui käoraamatu õisik. Koerakäpa õites on nektar, mis on mõeldud teda tolmeldavatele liblikatele.


source: fineweb

text: Salsa |See artikkel räägib muusikastiilist; kastme kohta vaata artiklit Salsa (kaste)| See stiil kujunes välja 1960.–1970. aastatel Põhja-Ameerikas Ladina-Ameerika immigrantidest muusikute hulgas, sulatades mõjusid Kuubalt, mujalt Ladina-Ameerikast ja ka Aafrikast, samuti džässmuusikast. Salsamuusikale on iseloomulikud kahte takti ühendavad kaheksalöögilised rütmikujundid, iseloomult on tegu peamiselt tantsumuusikaga. Salsa tants kuulub Ladina-Ameerika tantsude hulka. Liikumine tantsupõrandal toimub võrdlemisi väikses ulatuses, põhisammudega liigutakse ette ja taha skeemi järgi üks-kaks-kolm-stopp, viis-kuus-seitse-stopp. Salsat tantsitakse nii paaris kui soolotantsuna. Salsa populaarsuse tõttu on temast Ameerikas kujunenud palju erinevaid stiile: Kuuba, Colombia, Los Angelese, New Yorki stiil, rueda de casino, salsa suelta ja mitmed teised. 20. sajandi lõpust alates on salsa kogunud populaarsust ka Euroopas.


mina ja poja :: liinu2008 piltide hindamine – Rate.ee 19.11.2009 - 16:25 Su poja on sinusse! Armsad olete.#6, 24.04.2010 - 18:15, virginja 28.04.2010 - 20:26, liinu2008 nii nunnud:)#5, 04.12.2009 - 21:18, emme701 Kommentaari vastus on kustutatud.Ma tean...ja nunnumax läheme... 04.12.2009 - 21:52, liinu2008 Armsad olete! Eriti Siimu. #4, 28.11.2009 - 13:32, taimi2007 Kommentaari vastus on kustutatud.Ja armsamax lähme...aga tänx 28.11.2009 - 13:34, liinu2008 millise kallima juurde #3, 28.11.2009 - 12:48, -aivar78- Kommentaari vastus on kustutatud.Ex ikka oma kõige kallima juurde... 28.11.2009 - 13:32, liinu2008 Väga armas pilt...:)#2, 25.11.2009 - 15:34, Kiisuke0412 25.11.2009 - 16:04, liinu2008 minu lemmik pilt:Darmsad olete#1, 19.11.2009 - 22:10, jesss555 Kommentaari vastus on kustutatud.sellepärast paningi... 19.11.2009 - 22:11, liinu2008


Või SharePointi saidi teeke Office 365 tellimuses Sinine ikoon hõljuktekstiga "OneDrive for Business" or "OneDrive - <your company>" VÕI SharePoint saidi teegid kohapealses SharePointi serveris Kui tekst on lõpuga OneDrive.exe, on teil OneDrive’i töölauarakendus. Kui soovite sünkroonida isiklikke faile OneDrive’i isikliku konto kaudu või töö- või koolifaile Office 365 ettevõtte või haridusasutuse jaoks mõeldud versiooni tellimuse kaudu, tuleb kasutada OneDrive’i töölauarakendust. Kui soovite sünkroonida SharePointi saitidelt pärit faile, võib teil vaja olla ka varasemat OneDrive for Businessi sünkroonimisrakendust. See oleneb sellest, kuidas ettevõte saidid on häälestatud. OneDrive’i töölauarakendus (v.a juhul, kui kasutate Windows 8.1 – vt selle artikli algust) OneDrive for Businessi või SharePointi saidid, mis on seotud ettevõtete või haridusasutuste jaoks mõeldud Office 365-ga või SharePoint Server 2019iga. SharePointi saiditeegid või OneDrive for Business, mis on kohapealse SharePoint Serveri varasemate versioonide osa (eelneb SharePoint Server 2019 ja pole seotud ettevõtetele või haridusasutustele mõeldud Office 365 tellimustega) OneDrive’i töölauarakendusi hankimiseks vaadake teemat Failide sünkroonimine OneDrive’i sünkroonimisrakenduse abil Windowsis. Kui soovite sünkroonida üht või mitut SharePointi kohapealset asukohta, vajate varasemat OneDrive for Businessi sünkroonimisklienti, isegi kui teil on olemas OneDrive’i töölauarakendus. Eelmise OneDrive for Businessi sünkroonimiskliendi hankimiseks vaadake teemat SharePointi failide sünkroonimine OneDrive for Businessi sünkroonimiskliendiga (Groove.exe). Näpunäide.: Kui sünkroonite OneDrive’i faile oma Mac-arvutiga, kasutate juba OneDrive’i töölauarakendusi. Lugege artiklit Failide sünkroonimine OneDrive’i sünkroonimisrakendusega Mac OS X-is.


text: Külastades linna Hongkong, tunnete end nagu kodus hotellis The Cityview Hotel, mis pakub kvaliteetset majutust ja suurepäraseid teenuseid. Kesklinna põnevus on vaid 0 km kaugusel. Oma mugava asukoha tõttu pakub hotell lihtsat pääsu linna kohustuslike vaatamisväärsuste juurde. The Cityview Hotel pakub paljusid võimalusi, et rikastada Sinu viibimist Hongkong's. Vahendid erivajadustega külalistele, lift, suitsetamisala, keemiline puhastus, autorent on vaid mõned võimalustest, mis tõstab The Cityview Hotel esile teiste linna hotellide seast. Kõigi majutuste tunnusjooneks on läbimõeldud valik mugavusi, et tagada külalistele võrratu heaolutunne. Hotellis on saadaval täielik loetelu puhkuseteenustest, sisaldades sisebassein, seinatennise väljakud, saun, treeningkeskus. Ülim teenindus ja suurepärane asukoht teevad The Cityview Hotel'st perfektse baasi Sinu Hongkong's viibimise nautimiseks.


Eestit esindab 9. mail Moskvas Jüri Luik, paraadil Eesti esindajat pole(26) Jüri Luik Venemaa on kutsunud 9. mail toimuvatele Teise maailmasõja lõpu 70. aastapäeva pidustustele Euroopa Liidu liikmesriikide riigipead. Valdav enamus ELi liikmesriikidest osaleb vaid saadiku tasemel, nii ka Eesti, teatas välisministeerium Delfile. Krimmi annekteerimise ning jätkuva ning lubamatu Venemaa-poolse olukorra destabiliseerimise valguses Ukrainas ei ole mõeldav osalemine riigipea tasemel. Samuti on ELi ühine arusaam, et sõjaväeatašeedel ei ole kohane osaleda sõjaväeparaadil. See leht on trükitud DELFI internetiväravast Aadress http://www.delfi.ee/archive/article.php?id=71314821


Ülikoole ootab tudengite nappus(43) Gümnaasiumi lõpetajate arvu vähenemine järgmistel aastatel sunnib ülikoole oma programme ümber tegema. Tudengite nappus puudutab eelkõige eraülikoole, kes käivad juba praegu liitumisettepanekutega avalik-õiguslike koolide ukse taga.“Ka meiega on võtnud mitmed eraülikoolid ühendust. On arutatud koostöö või lähema integreerumise soove ja mõnega me peame neid dialooge ka praegu” ütles Tallinna Ülikooli (TLÜ) rektor Rein Raud “Aktuaalsele kaamerale”, vahendab ETV24. TLÜ ja Tallinna Tehnikaülikooli (TTÜ) rektorite sõnul on Eestis ülikoolide ühinemised tulevikus paratamatus. TLÜ kavatseb ellu jäämiseks propageerida tulevikus rohkem elukestvat õpet ja meelitada Tallinna välistudengeid. Samuti loodetakse riigi suuremale toetusele. “Praegune rahastamismudel tuleks asendada natuke teistsugusega, paindlikuga,” arvas Raud. TTÜ rektori Peep Sürje sõnul plaanib ülikool teadurite hulka lähiaastatel kolmandiku võrra suurendada. Aastaks 2015 tahab ta teadurite arvu kahekordistada. “Nii et põhiraha hakkab meie ülikooli tulema teadusest ja arengutegevusest,” seletas Sürje. Haridusminister Tõnis Lukase sõnul saab riik aru, et gümnaasiumi lõpetanute vähenedes kuivavad ka ülikoolide sissetulekud kokku. Selle peab tema sõnul kompenseerima riik. “Kõrgharidus minu vaatevinklist on noorte konkurentsivõime üheks aluseks ja peab suurelt osalt olema tasuta,” arvas minister. Lukase sõnul ülikoole jõuga liitma ei hakata, see jääb ülikoolide endi otsustada. 2014. aastaks on Eestis nii vähe gümnaasiumilõpetajaid, et tasulistele kohtadele enam õppijaid pole. Riik maksab praegu kinni 6300 tudengi õpingud, kuid üliõpilasi on Eestis poole rohkem. Tasuliste kohtade kadumine tähendaks ülikoolidele olulise sissetuleku kadumist. Järgmisest aastast tõuseb riigipoolne toetus ühe üliõpilase kohta 30%. Poole võrra tõuseb ka teaduse finantseerimine See leht on trükitud DELFI internetiväravast Aadress http://www.delfi.ee/archive/article.php?id=17208562


"Täna öösel otsustas siis üks ebapädev autojuht läbi meie köögi seina sõita! Anname päeva peale teada, kuidas või millal me avatud oleme!" teatas söögikoht oma Facebooki lehel. Põhja prefektuuri pressiesindaja sõnul sai politsei kell 00.53 teate, et Telliskivi tänav 15 on auto majja sisse sõitnud. Kaks inimest viidi õnnetuskohalt jaoskonda. Kannatada keegi ei saanud. "Tegemist ei olnud seekord BMW-ga, vaid Ford Mondeo tüüpi insenertehnilise tippsaavutusega. Ilmselgelt oli juht rallisõitja, sest nagu Tänak leiab kivi, oskas Fordijuht täpselt ainukesse Telliskivi tänaval asuvasse gaasikappi sisse sõita," kurdab restoran Facebookis.


Ilus Blond Tüdruk Sisse Mustanahaline Sukad E...


Rasva kadu 6 pakk - 6 spordimüüti, mida iga jõusaalis käija peaks teadma - Elu - Rasva kadu 6 pakk. Arvustused Me garantii: objekt, mida saada on kui originaal, kuna selle kirjeldus. See sunnib suurema osa kaotatud kehakaalust tulema rasvavarudest. Alustad alles alustamist? Järeldus Algajana olete õnnelikus olukorras, kuna on tõenäoline, et vaid mõned väikesed muudatused põhjustavad esialgset rasva kadu See on parim treeningrakendus meestele suvetreenimiseks ja kuuma keha treenimiseks. Miks siis teha kõhulihaseid, kui saate 6-paki ilma neid treenimata? Vastus: kõhulihaste töötamine muudab need paksemaks ja raskemaks, põhjustades kõhu rasva torkimist palju varem ja vähem dieeti pidades. Leidke hea abrutiin ja veenduge, et tabate nii oma kõhu- kui ka põiksuunalisi kõhulihaseid. Rectus abdominis'e funktsioon on selgroo painutamine, AKA krigistamisliigutused. Ristkõht on tasane kiht kõhu Rectus all; saate seda töötada plankudega. Siit leiate nimekirja üle treeningust, mis garanteerivad põletuse. Kuigi jõutreening ei kuluta nii palju kaloreid kui traditsiooniline aeroobne treening treeningu enda ajal, see põleb edasi kalorid JA rasvad kaua pärast treeningut. Ja sellepärast saate turbulentsitreeninguga parema keha kui teete pika, aeglase, igava ja vähem efektiivse südamega. Turbulentsitreening: Ehitage samal ajal lihaseid, põletage rasva. Kes veel tahab kaotada vähem kui ühe kuuga 14 naela rasva? Mu naine ütleb, et ma näen nüüd välja nagu siis, kui me esimest korda kohtusime, ja olen siiani rohkem minna. Saan jälle oma vanade teksade sisse, mis on suur asi minule. Krõbinad ei hakka kunagi kõhurasva põletama. Kui teie kõht pole juba lame, oleks esimene samm üldise keharasva vähendamine. Kui olete valmis pesulaua abs-i ehitama, kasutage staatilisi kinnihoidmise harjutusi, nagu plangud ja sillad. Nad haaravad suurema osa kõhulihastest ja südamikust, treenides lihaseid stabiliseerumise abil loomulikumalt. Kasutatuna koos maineka kogu keha treeningrutiiniga, saate ehitada võimsa 6-paki ja parandada oma kehahoiakut ennast vigastamata! Te ei tohiks kunagi keskenduda ainult suurusele Neile, kellel puudub rindkere määratlus, võib eeskätt rindkere harjutustele keskendumine tunduda hea mõte. Ilma kompenseerivate seljaharjutusteta võiksite lõppeda ümarate õlgade, rinnavalu ja isegi hingamisprobleemidega. Kalorikindlate süsivesikutega köögiviljad, näiteks jamss ja kartul, peaksid piirduma päeva varasema osaga, et teil oleks piisavalt aega neis toitudes sisalduva energia mahapõletamiseks. Kui neid kaloreid ei kasutata füüsilise liikumise kaudu ära, võite oma alumise dollari korral panustada, et abstsessi lämbunud isoleerimine saab veelgi paksem kui Joe Weideri rahakott.


november | 2018 | Aidi Vallik avalikult Kalamaja Põhikoolist ja käteraamatust 23. nov. 2018 kell 01:13 (Töised asjad, Uncategorized) Eile hommikul sõitsin rongiga Tallinna ja esinesin Kalamaja Põhikoolis kuuendatele kuni üheksandatele klassidele. Tore kool. Hea mikrokliima ja mõnusa atmosfääriga. Ja vanas majas. Oh, kuidas mulle meeldivad need ajalooliste hoonetega koolid! Leidsin netist varsti saja-aastase postkaardi selle koolimaja pildiga – ehitatud ajal, kui Kalamajas oli veel uskumatult palju vaba ruumi. Aga mu tähelepanu püüdis see vana pilt hoopis sellepärast, et praeguses fassaadivaates nii mõjuvad ja võimsad kõrged puud (nagu näha mu teisel lisatud fotol, mille leidsin Eesti Päevalehe veebist) on vanal pildil alles mõnemeetrised vitsakesed ... Ilus ja sümboolne kuidagi. Pärast veetsin mõne tunni Elina ja Joonas Sildre stuudios, kus me arutasime “Minu käte” kaanepilti, otsustasime paar tekstiplokki veel juurde kirjutada ja mõne lehekülje nende tarbeks lisada. Võtsin omaks kriitika näpu- ja sõrmejälgede äravahetamise osas ning selles osas muutsin teksti hoopis selgemaks. Seetõttu lisandus raamatusse ka lastele alati väga huvitav ja põnev päti pilt. (Et kuidas sõrmejälgede järgi pätt üles leitakse.) Ja siis tulid Elinale pähe, et ka kätega tehtavad varjuloomad on aegade algusest saadik lapsi erutanud. Nii et tuleb ka need sisse kirjutada! Selle kõigega ma täna tegelesingi. Pluss sekeldasin oma kirjavahetuse kallal, ja müüsin mõne raamatu jälle maha. Selline vaikne ja rahulik päev kulus pärast eilset pikka sõidupäeva vägagi ära. Sest homme läheb jälle mürgliks, mille kõrvalt tuleb Lääne Elu töö ka enne õhtut ära teha. Ja saabki tehtud! Kolmkümmend e-kirja 19. nov. 2018 kell 22:59 (Töised asjad, Uncategorized) Arvake ära, kui mitu e-kirja ma oma tänase tööpäeva jooksul kirjutasin ja välja saatsin? Praeguse arvestusega 32. See ei ole ausalt öeldes normaalne elu. Õnneks tavaliselt ei ole nii. Aga vahel asjad kuhjuvad ja ühekorraga läheb mingi polundra lahti, kus ühe päeva jooksul pead muudkui hüppama ühe asja ajamiselt üle teisele ja siis jälle tagasi ja nii sa tõmbled õhtul veel selles asjaajamise adrenaliinitulvas. Ja mitte midagi mõistlikku päeva jooksul tehtud pole tegelikult saanud, mis ajab veel vihaseks ka. Tänase päeva meilivahetuste sisu oli kõnelda Elistverest vähegi mõistlikku kaugusse jäävate koolide ja raamatukogudega (kümmekond? Mõniteist?), et saata info raamatuesitlusest õpetajate ja õpilasteni ja muidu lugemishuviliste perekondadeni (raamatukogude kaudu). Sest siit see tulebki – me Urmas Nemvaltsi, Oti ja Aveli Asberiga esitleme varsti Elistvere loomapargis minu fenomenaalselt head ja lõbusat lasteluulekogu “Kust said?”. Olete kõik oodatud! Teine kirjavahetus hõlmas asjaajamist raamatute hulgimüüjate ja trükikojaga, kus täna sai valmis “Kuidas elad, Anni?” kevadise tiraaži juurdetrükk, sest see kevadine ports sai nüüdsama just otsa. Seega koostasin saatelehti ja koordineerisin logistikat, kuidas kõik oma portsud peaksid kätte saama. Kolmandaks organiseerisin oma 28. novembri esinemisi Saaremaal. Pikk sõit, meretagune asi ja kaks esinemist Saaremaa eri otstes. Kellaajad. Mis kell siin ja mis kell seal ja kui palju aega võtab sõit siit sinna ja sealt tänna. Üleüldse, kuidas seda lavastada, et jõuda enne kaht esinemist Saaremaal sinna umbes viis tundi sõita, ja siis pärast tagasi ka veel. Mõistlik oleks siiski võtta kaks päeva ja emb-kumb öö Läänemaal sadamale lähemal veeta. Aga tütrel ülikoolis loengud, autoga ta ei sõida, nii et kes ja kuidas saab vahepeal koertega siin toimetatud? Õnneks saab kõik korda, see logistika sai paika. Ajakava Saaremaal tuleb tihedam, kui meeldiks ja mugav oleks, aga pole ka midagi hullu. Neljandaks oli vaja teha Kulkasse taotlus, et ehk toetavad ka minu järgmise lasteraamatu väljaandmist. Nimelt joonistab Elina Sildre juba pool sügist pilte väikelasteraamatusse pealkirjaga “Minu käed”, mis on omaaegsete “Minu jalgade” jätkuprojekt. Aga nüüd tuleb hoopis käteteadus algajatele. Kaanepilti sellel veel polegi, aga küll on mõni lehekülg juba näha anda. Aga siis tuli sellest taotluse tegemisest välja ka igavene jahmerdamine, sest selleks tuli koostada veel igasuguseid dokumente ja teha päringuid ja kooskõlastada Elinaga ja küsida tema käest igasuguseid pabereid ja saata talle teisi pabereid jne jne. Ning pealekauba teha projektile mõistlik eelarve, mis tähendab palju numbreid, mis peavad omavahel klappima – ja see on minu jaoks ürituse raskeim osa. Igatahes minust mitteolenevatel põhjustel me päris kõiki dokumente ei suutnud kokku saada ja homme on meil see rõõm ja au kurnava taotlemistööga edasi tegelda. Läinud nädal läks ka päris tempokalt. Valmistame Aveli ja Otiga raamatuesitluseks ette üht lõbusat tingeltangelit ja teeme lausa proovegi. Ott on saanud lummatud šamaanitrummist ja mina leiutan kiilaka kähriku kostüümi. Jätkuvalt on lahtine, kuidas teha üht viisakat pauku, nii et me lapsi päris oimetuks ei ehmataks ja et meid Elistvere õppeklassist välja ei visataks. Esinesin Karlova koolis põhikooli vanemale astmele. Väga mõnusa mikrokliimaga kool, nii asjaliku ja rahuliku huvilise loomuga lapsed. Mõnus! Aga nagu ikka – et ma hetkedes olles pildistada ei märka, siis otsisin netist ilusa ajaloolise foto koolihoonest. Toimetasin posti ja pakiautomaati raamatutellimusi. Olin meilivahetuses ja tegin kokkuleppeid nüüd juba ülehomse Kalamaja Põhikoolis toimuva esinemise kohapealt. Kesknädala täitis hommikust õhtuni töö ühe korrektuuri saadetud toimetatud raamatuga (välja annab Heliose kirjastus ja mina olen siin vaid toimetaja 😀 ), et see neljapäevaks trükki saaks. Enne seda kirjutasin üle ja kohendasin üht iseenda päris uut käsikirja, mille põhiosas sain valmis juba mitme nädala eest, aga mille suhtes ma kole kahtev olin ja selle natukeseks seisma jätsin, et mõelda ja targematega arutada. Ja üle kirjutada ja kohendada – mida ma nüüd tegingi. Reedel muidugi Lääne Elu aianduskolumn suurtele ja imelugu väikestele ning suurtele. Ogoroodinal olen lõpuks suure surmaga oma peakapsad suutnud ära koristada ja hoiule panna – nüüd nädalavahetusel. Aga mitte midagi muud pole küll enam õues jõudnud. Selles osas on kohe nagu vaev sees: õue, õue! Hommikul hakkan hirmsa kiiruga tööga pihta, et umbes kell kaks aeda saada ... aga tühjagi. Samasuguse hirmsa kiirusega läheb laua taga aina õhtuni edasi ja siis on juba pime ja vot sulle õuemänge. Aga küll tulevad veel ka aiapäevad. 12. nov. 2018 kell 14:25 (Töised asjad, Uncategorized) 2016. aasta maikuus tegi Mauruse kirjastus mulle ettepaneku hakata koostama nende jaoks uut 5. klassi lugemikku. Mul oli tööd tegelikult niigi juba natuke üle jõu, aga see tundus nii huvitav ettepanek. Alati on põnev ja paras väljakutse teha midagi sellist, mida enne pole teinud – ja õpiku koostamine seda minu jaoks oli. Lähteideena otsustasime kaunis ruttu “Pintsu ja Tutsiku” lugude edasiarendamise kasuks, sest omal ajal ilmudes oli see raamat kaunis populaarne 4. – 5. klasside laste hulgas ja algusest peale olin ma kindel, et see lugemik tuleb pigem väärtus- kui kirjandusteooriapõhine. Loodus. Inimese vastutus. Hoolimine. Ümbritsevast lugupidamine. Täisväärtuslikud ja edasiviivad suhted üksteise ja kogu maailmaga. See, kuidas lastekirjandus kõiki neid hoiakuid on peegeldanud läbi ajaloo, ja kui rikas ja suur on maailma lastekirjandus. Lugemiku illustreeris Ott Vallik – kuidas siis teisiti, sest eks tea tema kõige paremini, kuidas Pints ja Tutsik välja nägid! Selline oli lugemiku kaane esialgne (töö)versioon, mis rippus kirjastuse veebilehel üleval praktiliselt esimese osa ilmumispäevani: Lugemiku varustasin kahe eessõnaga, üks õpetajatele, teine õpilastele. Sest toimetaja arvas, et see on vajalik – see ei tulnud ju mingi traditsiooniline õpik, nagu neid sada aastat on tehtud. Ja neis eessõnades püüdsingi kirjeldada kõiki oma töö lähtekohti ja eesmärke. Jagan need siiagi. Kallis õpilane! Kas sulle meeldivad lemmikloomad? Äkki on sinulgi kodus mõni neljajalgne sõber, või linnud või akvaariumikalad? Või vahest sa alles unistad päris oma koerast või kassist? Äkki oled isegi lugenud minu poolt kirjutatud „Pintsu ja Tutsiku“ raamatuid? Kui see nii on, siis on vedanud ja „Pintsu ja Tutsiku lugemik“ meeldib sulle kindlasti. Seda sellepärast, et siin on tavalisest natuke rohkem juttu lemmikloomadest meie elus, muudest loomadest metsas, looduse elurikkusest – ja üleüldse sellest, kui väärtuslik ja oluline on kogu meie looduskeskkond. Kahjuks me inimestena kipume seda liiga tihti ohustama ja peaksime hoopis suuremat tähelepanu pöörama selle hoidmisele. Ma loodan väga, et aja jooksul õpid sinagi loodust üha rohkem märkama, mõistma, hoidma ja armastama. Kuid samamoodi tuleb õppida hoidma inimest. See lugemik räägib ka sellest, kui suurepärased, ainulaadsed ja olulised me kõik oleme oma sarnasuste ja erinevustega. Ning see, kuidas me omavahel suhtleme, võib muuta maailma kas väga palju paremaks või väga palju halvemaks – aga seda viimast ei taha me tegelikult ju keegi. Peale kõige muu tahtsin ma selle lugemikuga juhatada sulle teed kirjanduse võlumaailma. Tahtsin sulle näidata, kui lai ja rikas on maailma ja ka Eesti lastekirjandus – ja see on nii rikas, et tõesti igaüks võib leida sealt midagi, mis valmistab elamuse ja haarab kaasa, paneb endaga koos naerma ja nutma. Oluline on ainult osata leida enda jaoks õiged raamatud. Kui me seda oskame, siis on raamatulugemine tihti veel huvitavam kui film või arvutimäng – ning peale selle teeb meid targemateks ja paremateks inimesteks. Sellepärast leiadki sa siit lugemispalu, mis on maailmakuulsaks saanud juba rohkem kui sada aastat tagasi, ja katkendeid, mis on pärit alles vaevu kümmekond aastat tagasi kirjutatud, kuid samamoodi auhinnatud ja kuulsaks saanud lasteraamatutest. Sellepärast ongi siin lugusid nii elavatelt kui ammu lahkunud kirjanikelt nii Eestist kui mujalt maailmast. Soovin, et see kõik annaks sulle aimu lastekirjanduse suurusest ja rikkusest – ja sellest, millises suunas liikuda just sinule meeldivat raamatut otsides! Palju lugemisrõõmu sulle, ja kui sul on kodus mõni lemmikloom, siis tee talle ka minu poolt üks pikk pai! Aidi Vallik, selle õpiku autor Kallis õpetaja! Ma olen alati uskunud, et kirjanduse õppimine peab käima lugemise kaudu. Sellepärast on selles õpikus palju tekste ja vähe teooriat. Õpiku metoodilise osa moodustavad autorite lühitutvustused ja mõistete selgitused, mis on vajalikud lugemispalade ja nende konteksti mõistmiseks, ning küsimused ja ülesanded, mis suuremas osas suunavad arutelule, arutlusele, loovuse arendamisele, ja on peamiselt väärtuspõhised. See on kirjanduse mõistmiseks väga vajalik. Õpiku kaheksa sisuplokki on kujundatud väärtus- või teemapõhiselt: koolielu, kodu, mets, meri, töö, looming jne. Kuid ma ei ole ülesannetes ka teooriat tähelepanuta jätnud. Minu taotlus oli selles õpikus teooriat anda suupäraste palakestena, mis toetaksid vastavat lugemiskogemust. Tänapäeval on leidnud ju kinnitust, et inimene omandab teadmisi kõige paremini kontekstiga seotud killukeste kaupa, mitte algusest peale ühtse süsteemse plokina. Veelgi enam, tahtsin vältida tolle viimase lähenemise juures õpilastes nii kergesti tekkida võivat ja nii alamotiveerivat tüdimust. Võib-olla on teadmiste kinnistamisegi mõttes hea, kui näiteks rahvaluule eri tahkude juurde on põhjust pöörduda mitu korda õppeaasta jooksul? Püüdsin mõelda ka nende õpilaste peale, kes alati enne teisi oma palad loetud ja ülesanded tehtud saavad. Eelkõige nende jaoks on mõeldud selle lugemiku „Kirjanduspähklid“. Samuti olen välja pakkunud ideid grupi- ja klassitööde läbiviimiseks. Paigutasin sellesse õpikusse ilmselt tavatult palju luulet – ning seda põhjusel, et nooremas eas lihtsate kokkukõlksuvate ja lõbusate lastesalmikestega rohkem harjunud lapsed põhikoolieaski hoiaksid tugevat sidet luulevormiga. Emotsionaalselt võib see puudutada ju sügavamaltki kui proosa. Selle õpiku jaoks kirjutatud Pintsu ja Tutsiku jutud on omal moel järjeks kümmekonna aasta eest ilmunud „Pintsu ja Tutsiku“ raamatutele. Need on ilukirjandustekstid oma ilukirjanduslike stiilivõtetega (vesteline stiil, släng, argikeel, kujundlikkus) ja on mõeldud lugemiku teemaplokkide nii-öelda soojenduseks. Omaette riugas on selles õpikus Mari ja Maidu matkapäevikud ning lugemissoovitused. Neid luues juhindusin ise oma koolipraktikas omandatud tõdemusest, et eakaaslase soovitus on teatud vanuses igal juhul tähendusrikkam kui õpetaja või lapsevanema oma. Sellepärast vast ei tasu pahandada, et need silmaringi avardama ja lugemust suurendama õhutavad tekstid ongi kirjutatud nii-öelda lapsekäega. Andkem Maidule ja Marile andeks, lõppude lõpuks ei teinud nad seda ju hindele. Teile alati tarkust, mõistmist ja hingejõudu soovides Aidi Vallik Kirjastuse otsusel ilmub see lugemik kaheosalisena: ikka selleks, et laste koolikott oleks kergem. Mulle sisulises mõttes see otsus väga ei meeldinud, aga laste tervis on muidugi tähtis (mitte ei see õpik nüüd nii paks oleks tulnud, aga eks kirjastus teab paremini). Ja lõppvariandis näeb esimese osa esikaas välja selline: Teine osa läheb detsembri alguspäevadel trükikotta ja jõuab koolidesse jaanuari alguseks. Tööversioonis näeb see välja selline, aga Ott joonistab ka sellele uue kaanepildi: Ma olen selle tööga päris rahul, kuigi natuke ebakindel. Kuid veel ebakindlam olin ma need kaks aastat seda kokku kirjutades. Õnneks oli mul töö edenemise järgus võimalik saata mõni teemaplokk tuttavatele emakeeleõpetajatele arvamuse avaldamiseks. Ja mul oli sagedasti telefonitoru otsas suur lastekirjanduse ekspert Krista Kumberg, kelle asjatundlikele nõuannetele sain lugemispalu otsides ja valides toetuda. Olen teile nii tänulik, kallid inimesed! Päris üksinda oleksin tõesti justkui pimeduses kobanud. Ma tõesti loodan, et lastel ja õpetajatel on sellest õpikust rõõmu ja kasu ja et olen kõigist kõhklustest ja kahtlustest hoolimata suutnud jälle ühe liivaterakese kanda sinna maailma paremaks muutmise mäkke. Lehemultšieksperiment – algus 9. nov. 2018 kell 22:18 (Aed, Muiduelu, Uncategorized) Nüüd igatahes on nii. Projekt: lehepurumultši kasutamine iluaia peenardel. Projekti eesmärk: takistada pinnasest niiskuse aurumist ja umbrohtude seemnekülvi ning vähendada seeläbi oluliselt aedniku töötunde sundasendites. Projekti kirjeldus: mootor-käsiniidukiga purustatud tamme- ja vahtralehed leiavad (taas)kasutust istutusalade multšina. See on orgaaniline ja looduses lagunev, tasuta käes, ning mis peamine: umbrohu- ja seemnetevaba. Peeneks purustatuna ei peaks see hakkama ka tuule käes ringi lendama. Peaks kevadeks vajuma parajalt tihedalt kokku, et ei lase tuule toodud umbrohuseemneid idanema. Et tammeleht laguneb väga kaua, võiks üks selline kiht oma ülesannete kõrgusel püsida paar aastat vähemalt, enne kui liialt pehmeks ja kõduks muutub. Aja jooksul siiski ilmselt üsna õhukeseks vajuvat multšikihti on kavas umbes üle aasta täiendada uue koguse värske lehepuruga. Et tamme- ja vahtralehti tuleb iga sügis meeletutes kogustes, pole selle juurdehankimine probleem. Kulu sellele on vaid niidukile kuluv bensiin. Muide, nende piltide kohta: siin paistvad terveks jäänud tammelehed ei ole mitte multši osa, vaid ma käisin pärast töö lõpetamist mururehaga rohu peenra äärtes üle, et serv piltidel ilusam jääks. Aga muidugi oli see peenraäärne muru juba jälle puude otsast alla lendavaid lehti täis. Ma pühkisin need lihtsat peenrasse multši peale. Suur vana harilik kukerpuu, see punaselehine, meie töötoa akna all on isegi praeguses novembrihalluses nii imeline: Täna käisid mardid, üks meie oma küla väga tore pere, kellega suhtleme tihti ja väga suure rõõmuga: Aga homme on laupäev, ja mis te arvate, mis ma homme teen? ÕIGE! Ma lähen ÕUE MÄNGIMA!!! Kust said? 7. nov. 2018 kell 23:02 (Töised asjad, Uncategorized) Täna oli jälle Tartus asja ajada. Üks mu ülesanne oli pidada tõsine sõjanõu lavastaja ja teatrijuhiga selle suvise tüki asjus, mida ma neile peagi kirjutama hakkan. Ajurünnak, visioonide jagamine, arutelu karakterite ja põhisündmustiku üle jms. Materjalid selle jaoks olin loomulikult juba enne läbi töötanud, see oli umbes tuhat lehekülge erinevate tekstide lugemist. Sellest tuleb Lutsu Teatri järgmise suve vabaõhuetendus, komöödia. Meie armastatud kirjandusklassika ja rahvuslike tüvitekstide põimimise baasil. Selle kirjutamine saab põnev olema. Teine missioon oli aga veelgi erutavam – saime trükikojast kätte minu loomalood värssides, lasteraamatu “Kust said?”, mis sisaldab pikki ja ammendavaid jutustusi selle kohta, kust meie metsade loomad ja roomajad kauges minevikus oma iseloomuliku välimuse omandasid. Umbes nagu klassikalisest lastekirjandusest tuntud Rudyard Kiplingu jutustused sellest, miks kaamel on küüruga ja kuidas kass kõnnib omapead. Aga minu omad on luuletused, õigemini värssjutustused, ja eksootilisi loomi ei puuduta. Selliseid tekste on raamatus 21 tükki. Kirjutasin need selle aasta esimesel poolel ühekaupa – igal reedel ühe, laupäevase Lääne Elu lasterubriigi jaoks. Lihtsalt mõtlesin, et ma olen nii tüdinud nende igareedeste lasteluuletuste huupi laksimisest ja et see võiks mu jaoks teatud uue värskuse omandada, kui ma võtaksin endale mingi temaatilise või vormilise telje, mille ümber neid mingi pikema perioodi vältel joondada. Ning sellised loomalood tundusid päris hea mõte olevat. Lääne Elu jaoks illustreeris need iga kord eraldi Ott Vallik. Vaimukalt ja naljakalt, nagu ta ikka oskab. Aga algusest peale oli selge, et raamatu jaoks peaks ta need uuesti illustreerima: põhjalikumalt, hoopis detailirohkemalt ja viimistletumalt. Sest ajaleheruum ju raamatuillustratsiooni mahtu ei võimalda. Need formaadid on liiga erinevad. Ma panen siia mõne näite Oti töödest. Plaanisime selle raamatuna välja anda sügise jooksul. Aga Otil olid kevadest saadik käed juba niigi tööd täis. “Kust said?” ei mahtunud enam kuhugi. Koos pidasime nõu ja ühel meelel olles otsustasime paluda Urmas Nemvaltsi, “Mürakarude” ristiisa ja geniaalset karikaturisti. Meie suureks rõõmuks oli Urmas nõus, sest talle mu loomalood meeldisid. Ja siis läkski lahti. Järgmise pildi peal peavad kunstnikud isekeskis aru, “kuidas seda lavastada”. Ja siis hakkas tulema. Kujundaja Tom, kes on üks neist kolmest mehest, kellega Ott siin bändi ja karmi hevi teeb, pani kokku pildid ja tekstid ning andis raamatule tema näo. Kaas tuli raamatule selline. Siin on 21 lugu ja 56 lehekülge, värvilist pilti jagub igale leheküljele. Raamatu mõõdud on 17 x 24 cm, nii et pole suur ja pole ka väike. Ja ma olen nii ülirahul Urmase tehtud piltidega, see on nii äge ja nii tore, et ta selle projektiga kaasa tuli ja tegi sellest raamatust midagi täiesti erilist. See raamat on tegelikult vist Eesti lastekirjandusmaastikul muidu ka natuke eriline, sest värssjutustused ei ole meil kuigi levinud žanr. Neid ei kirjutata just palju. Aga mulle meeldib selliseid teha. Need minu praegused imelood, mida ma Lääne Elule kirjutan ja mida ka sageli facebooki üles panen, on ka oma olemuselt ju sellised sündmustikuga värsstekstid. Igatahes, nüüd on mu loomalood värssides saanud üdini vahva vormistuse ja nii-öelda lõpuni valmis. Ja te saate neid osta Apollo poodidest ja nende veebist ning Rahva Raamatu poodidest-müügipunktidest ja veebist. Autogrammi ja pühendusega saab aga ka minu käest otse, nii et palun ainult vastavast soovist teada anda! Mu meiliaadress on endiselt aidi.vallik@mail.ee. Juhtub kogu aeg 6. nov. 2018 kell 21:52 (Aed, Muiduelu, Töised asjad, Uncategorized) Enne kui kuu aega mu viimasest postitusest mööda saab, annan endast natukene märku jälle. Sügis on, sügiseti võiks eelduspäraselt ju tempo natuke tasasemaks minna, aga. Minul kuidagi ei ole niisugust asja. Mul veel hulk sügistöid aias lõpule viimata ja mitu pirakat projekti korraga teoksil. Kõigepealt aiast. Sellesügisesed rõõmud: Viimase pildi peal olevad pastinaagid on sordikirjeldusel öeldust kolm korda suuremad. Ma olen tohutult üllatunud, need jurakad on poole kilosed kuni kilosed. Põuakahjustuse märke ei näe ühtegi, neil nagu polekski põuda olnud. Aprilli lõpus nad külvasin. Ja nende peenrakast polnud enne kaks aastat saanud ei väetist, komposti ega sõnnikut, ainult põhumultš oli sel suvel nende külviridade vahel. Ja siis tulevad sellised purakad. Oktoobris on jagunud lilligi aiast tuppa tassida ja vaasid täis hoida. Jaapani lehis “Blue Dwarf” värvub nii põnevalt osakaupa: Üldse püsib keldrimägi veel nii hilja sügiselgi päris ilus. Minu meelest. Töö, millega kolme päeva õhtupoolikuid olen sisustanud, on suure paraadpeenra multšimine. Purustatud tamme- ja vahtralehtedega. Olen seda mõtet omaette haudunud siin mitu aastat: et mis oleks, kui kasutada istutusalade multšiks just isetehtud lehehaket. Neli vana tamme ja kaks väravavahtrat annavad iga sügis meeletus koguses lehti, koristamata neid jätta ei saa, sest nad katavad murupinna tihedalt nagu koorik ja pealegi siis lendab enne lund iga suurema tuulega neid üksikuid lehti muudkui mööda aeda laiali. Ja just sinnasamasse paraadpeenrasse, mis on neile suurtele puudele kõige lähemal. Nii lehed me kokku koristama peame. Aga kuhu need siis panna? Nende kuue vana suure puu pealt tuleb neid ju tõsiselt palju. Esimene aasta riisusime kokku ja vedasime ühe augu täiteks siit kaheksa kuupmeetrit tamme- ja vahtralehti. Ma tean, sest meil on kuupmeetrine transpordikott, millega neid lehti ühest kohast teise veame. Komposti ju tammelehti ka ei pane, need kõdunevad seal terve igaviku, kuni 8 aastat. Põletada saaks, aga ma eelistaks seda mitte teha – sest ma vajan multši. Sellesuvise põuaga kasvas minu veendumus, et kõik, mis võimalik, peab multši alla minema – nii suur vahe oli selles, kuidas elasid põua üle seni multšitud taimed, põõsakesed ja noored okaspuud, ja kuidas elasid põua üle multšimata istutusalade taimed. Vihje: multšitutest ei läinud looja karja ükski, taimed olid terved ja tugevad. Mittemultšitutest kaotasin mitu puukest ja põõsakest, ning osa jäi siiani põdema. Ning minu teine põhjus, miks kindlasti multš, on soov suvist rohimisvaeva otsustavalt vähendada. Ogoroodinal, kus peenrakastid juba kevadel põhu peale said, sain maitse suhu. Nii ma siis leidsin, et hakin need tamme- ja vahtralehed Trummi meetodil muruniidukiga ära ja teen suurte peenarde multšiks. Las need tammelehetükid mul seal peenras siis lagunevad kaheksa aastat. Ongi hea, kui liiga kiiresti ei lagune. Ja kui ma männikooremultši ei pea koormate kaupa ostma hakkama. Kui ülalpool seda fotot vaadata, kus ma põhimõtteliselt alles töö alguses olen, siis minu meelest ei jää pilt sugugi kole. Ehk silmale harjumatu, aga mitte inetu. Ja suvel pealegi kasvavad püsililled selle nagunii kinni. Nii et ma arvan, et nii saab küll. Aga muidugi lõpliku järelduse saan teha alles paari aasta pärast. Karlova Seltsi kutsel käisin laste kirjandusõhtul Tädikakuna oma loomaluuletusi lugemas. Siis käisime Tsiili võsatalgutel. Kohutavamat ilma poleks talguteks välja saanud mõeldagi – aga omal moel oli see pööraselt lõbus, tihedas vesises lörtsis võsa menetleda. Tsiil kirjutab sellest päris ülevaatlikult oma blogis. See lumi jäi maha tervelt paariks päevaks. Umbes siis toimus meil siin aktsioon teistre koeraga, kes viimasel ajal tahab kangesti meie daamidele külla pressida, kuigi neil pole siin pulmi ega midagi. Onneks on see koer sõbralik ja südamlik, kuigi ta võiks seda rohkem omas kodus olla. Ta on nimelt isane ja ma kardan oma noorte okaspuude pärast. Tean väga hästi, mida üks isase koera uriin võib korda saata, ja ma võimalusel väldiksin seda. Kirjastus Maurus sai trükikojast kätte minu tehtud lugemiku ja koolid saavad seda nüüd kõik ostma hakata. Sellest ma kavatsen lähipäevil veel terve eraldi postituse teha. Ja me saime trükikojast kätte Anni-sarja teise osa “Mis teha, Ann?” uustrüki. Seda müüb Apollo Kauplused siin ja Rahva Raamat siin. Minu käest otse saab ka, paar eurot odavamalt ning pühenduse ja autogrammiga – ainult helistage ja kirjutage mulle sellest soovist!


Hardo Pajula: rahaturgude jaoks on euro kohal(11) Rahaturgude jaoks on euro peaaegu kohal, ütles SEB analüütik Hardo Pajula Äripäeva finantsjuhtimise konverentsil. "Euro teeb palliplatsi, millel teist poolaega hakkame mängima, oluliselt tasasemaks," rääkis ta. Pikas perspektiivis toob euro alla kapitali hinna, kinnitas analüütik. Väljaku silumine pole aga tasuta ja euro hinnaks on loobumine varuväljapääsust, vahendab Pajula sõnu Äripäev. "Näeme seda Kreeka näitel. Sisulised reformid, mida Kreeka teinud pole, muutuvad järgnevatel aastatel veel põletavamaks." Pajula sõnul oli Eesti edukäik muljetavaldav. "Meie nominaalne SKP kasvas kolm korda, elatustase ühelt viiendikult kahe kolmandikuni Euroopa keskmisest. Suur osa majandusedust on siiski olnud näiline, kuna eelmise poolaja ilmaolud olid meile erakordselt soodsad." Pajula ütles konverentsil, et kui muul maailmal läheb hästi, peaks meil Läänemere ääres minema veelgi paremini. "Maailmas on väga vähe piirkondi, kus mänguväljak on parem kui siin." Samas ei maksa SEB analüütiku sõnul veel hõisata, et majanduslanguse põhi on käes. Me ei liigu mesilassülemina, igaühel on oma põhi, vastas Pajula küsimusele, kas Eesti on põhjast läbi käinud.


source: CulturaX

text: Festival "MotoNostalgia 2017" vanatehnika ja -varalaat (Harjumaa) | Festival "MotoNostalgia 2017" vanatehnika ja -varalaat (Harjumaa) Festival "MotoNostalgia 2017" vanatehnika ja -varalaat. Aeg/asukoht: 22.07. 2017, kell 8.00 - 20.00. LaitseRallyPark, Hingu küla, Harju maakond. MotoNostalgia on aasta suursündmus neile, kes peavad lugu vanadest mootorratastest ja kes oskavad hinnata motoajalugu. Rahvusvaheline koguperesündmus seob endas vanade mootorrataste kokkutuleku näitusealal, vaatemängulise igamehe võidusõidu 2400 meetri pikkusel Laitse rallirajal, vanatehnika ja –varalaada, motondusega seotud ettevõtete väljanäituse ning põnevad demonstratsioonsõidud ja erinevad atraktsioonid. Vanade mootorrataste võidusõit toimub masinaklasside arvestuses. Päeva jooksul stardib võistlusrajale u 100 vanamootorratast. Kiirematele võidusõidus osalejatele on välja pandud soliidsed auhinnad. Kõik osalejad, kes tulevad kohale mootorrattaga, mille vanus on üle 35 aasta või Venemaal ja Ukrainas toodetud uuema rattaga, pääsevad tasuta LaitseRallyPargi näitusealale. Külalised saavad meeleoluka päeva jooksul nautida lisaks vanaaegsete autode väljapanekut, sõita kardirajal ja maastikurajal ning nautida suurepärast tänavatoitu. Samuti tehakse lustisõitu 100.a. vanuse Ford-T uunikumautoga. Lastele on avatud LaitseRallyParki liikluslinnak ja mängude maja! East Highway poolt LaitseRallyParkis 2016 aastal korraldatud esimesel MotoNostalgial osales üle 1300 külastaja. Kohal oli enam kui 200 vanamootorratast ning võistlusrajal osales nendest 42 masinat. Sellel aastal ootame näitusealale enam kui 300 mootorratast, laadaalale hulgaliselt kauplejaid ning enam kui 3000 külastajat. MotoNostalgia vanatehnika ja -varalaada külastajale on sissepääs tasuta. Näituse-, võidusõidu- ja showalale on sissepääs 5 EUR.


text: Donetski rahvavabariigi peaministri isa uskus, et ahvist tegi inimese masturbeerimine - Kroonika Donetski rahvavabariigi peaministri isa uskus, et ahvist tegi inimese masturbeerimine Niinimetatud Donetski rahvavabariigi peaministri Aleksandr Borodai isa filosoof Juri Borodai väitis oma monograafias, et ahvist ei teinud inimest mitte töö, vaid masturbeerimine ja seksuaalne represseerimine. Teooria on lahti seletatud kadunud professori venekeelses töös "Erootika. Surm. Tabu.", mis avaldati algselt Moskvas 1996. aastal, vahendab The Moscow Times. Inimese evolutsioonilised esivanemad arvatakse olevat elanud hierarhilistes rühmades, kus alfaisastel oli ainuvõim emaste üle. Borodai väitis, et madalama astme isased, kes ei saanud kaaslasi paaritumiseks, pidid rahulduma seksiga kujuteldavate emastega, see tähendab masturbeerimisega, mis aitas kaasa elava kujutlusvõime ja tugevamate kognitiivsete võimete arenemisele. Borodai seeniori järgi paaritusid need alama klassi isased vähem ihaldatavate emastega, mis lõpuks viis suhteliselt loomingulise ja nutika homo sapiens'i väljaarenemiseni. "Erootika. Surm.Tabu." oli kaks aastakümmet unustusse vajunud, kuid sattus taas rambivalgusesse tänu Borodai juuniorile, kes on teise põlve filosoof märkimisväärselt suurema sõjaihalusega kui tema isa. 41-aastane Borodai juunior lõpetas Moskva riikliku ülikooli filosoofiateaduskonna ning on olnud sõjakorrespondent Tšetšeenias, avalikkussuhete konsultant ja vabatahtlik võitleja Transnistrias. Tema kogemused kulusid marjaks ära, kui ta asus Ida-Ukraina Vene-meelse Donetski rahvavabariigi peaministri ametikohale.


text: Minister Mailis Reps: Eesti keel on imeline keel – Kesknädal Minister Mailis Reps: Eesti keel on imeline keel Täna ja homme toimuval rahvusvahelisel konverentsil "Mitmekeelne õpe saja-aastases Eesti Vabariigis" rõhutas haridus- ja teadusminister Mailis Reps, et tänapäevases maailmas peame tegema kõik oma keele, kultuuri ja omariikluse säilimiseks. Repsi sõnul on üleilmastumise kontekstis vaja eesti keele hea käekäigu eest hoolt kanda, kuid keele kestlikkuse tagab lisaks järjepidevale keelepoliitikale ka see, kui Eesti inimesed suhtlevad oma lastega selges ja ilusas emakeeles, õpetavad neid eesti keelt väärtustama ning istutavad neisse armastuse oma emakeele vastu. "Järgmine, 2019. aasta on eesti keele aasta, mis on ellu kutsutud selleks, et väärtustada eesti keelt ning tähistada eesti keele seadustamist riigikeelena 100 aastat tagasi," ütles Reps. Minister märkis, et oma keele ja kultuuri väärtustamise kõrval ei tasu unustada seda, et erinevate keelte oskus on oluline eelis enamiku ettevõtmiste puhul, õppimisest äritegevuseni. Keelteoskus kuulub paljude valdkondade töötajate kutseoskuste hulka, mis tagab konkurentsivõime, soodustab õppimist, kultuuriteadlikkust ja sallivust ning eesti keele ja kultuuri tutvustamist maailmas. Eelmisel aastal Haridus- ja Teadusministeeriumi tellimusel valminud Eesti keeleseisundi uuringu kohaselt on eesti keele staatus tugevam kui kunagi varem. Uuring osutas, et senisest enam tuleks soodustada mitmekeelsust ning toetada eesti keele kui emakeele või teise keele õpet. See on kooskõlas ka Euroopa Liidu keelepoliitika prioriteetidega – kaitsta Euroopa keelelist mitmekesisust ja edendada keelte õpet kõikides liikmesriikides. Oma sõnavõtus puudutas minister ka õppekeele küsimust. Praegu on Eestis võimalik omandada üldharidust kaheksas erinevas keeles, kuid eestikeelse üldhariduse laiendamine peab olema prioriteediks – see aitab tagada igale õpilasele liigipääsu kvaliteetsele haridusele. "Kool peab pakkuma igale lapsele heatasemelist riigikeele õpet viisil, mis ei pisendaks lapse päritolu-identiteeti ja võimaldaks lapsel õppida ka oma emakeelt," ütles Reps ja lisas, et otstarbekas on alustada eesti keele kui teise keele õppega juba lasteaias ja selles suunas me liigumegi. Rahvusvaheline konverents "Mitmekeelne õpe saja-aastases Eesti Vabariigis" toimub 1.-2. novembril Tallinnas Sokos Hotel Viru konverentsikeskuses. Konverents on osa Eesti Vabariigi juubeliaasta sündmustest. Eesmärgiks on esitleda osalejatele mitmekeelse õppe alaseid arenguid Eestis ja mujal maailmas ning tutvustada mitmekeelse õppe kogemusi. Konverentsi korraldab Innove koostöös Haridus- ja Teadusministeeriumiga ning sellel osaleb üle 200 inimese. Jõgeva vallavanem Aare Olgo: "Igas külas peab saama normaalselt elada." igal..... 2 aastat ago ...saidil on kuulutused Tallinnasse müüdavatest uutest korteritest. Tallinna soviettidest Linnavalitsus laseb rahumeeli venelasi siia aina juurde (siiani on vastuseta küsimus, kuidas sai Yana Toom oma korteri kaudu Tallinnasse tuua üle 3000 Donbassi separatistlikest piirkondadest sovietti—–pidevalt trügivad siia ja siis vinguvad üle Euroopa, kui sitt neil siin on)——– ja siis soiub üks, et eesti keel on ilus ja seda justkui tuleks hoida. Nii vastikuid silmakirjateenreid kui kesikud–annab teisi otsida. ....imeline, kuid välja suretatav.... 2 aastat ago ......ja selleks aitad Sina, Mailis —hingelt soviett igati kaasa, ega sa muidu oleks kaelakutti sellise Toomi sugusega, kes vingub üle Euroopa kui õudne elu soviettidel siin on. (Muide Putin kutsus KÕIKI venkusid koju—kas aitad sellel õelal vene babal kohvreid pakkida, et oma õnnemaale minna), aga millegipärast istuvad nad siin endiselt kui kitiga kinni kleebitult. Kurtsid alles ühes intervjuus, kuidas ikka neid "õnnetuid" siin koheldakse , sellepärast lahkuvadki vene noored, millest sul on pisar silmanurgas. Millegipärast roomavad nad mõne aja pärast jälle siia tagasi, sest ei saanud Läänes hakkama—see mentaliteet, et keegi teine peab nende eest otsustama, neile mitte millegi eest teeneid tegema, istub neis hingelt nõukogude inimestes sügavalt sees. Venemaale muidugi need minna ei taha, vuih, aih–paha, kole, räpane*–aga siin toodavad oma räppa edasi, nii füüsiliselt kui vaimselt. Keskerakond koos sotsidega on selle ainulaadse kauni keele hukutajad—-haldjate keel, laulev keel—ütlevad paljud välismaalased. Venelastele on meie keel "mõttetu-väljasurev keel, mida ei pea õppima ja seda õhutate just teie tagant. Nendele on tähtis ainult see blatnoi kõlaga šusisev ,räuskav keel tähtis, mille rõhutamiseks lendab tatilärakas tänavale ja see ei meenuta ammu enam kaunite Puškini värsside keelt. Juba 2 aastat ago mõtlesin, kuhu jääb toomejaanalik üleskutse õppida teiste rahvuste keeli – tšuktši, tatari, ukraina, juudi jne. Kuid ÄRA OLI! Üleskutse mitmekeelsusele oli ikkagi olemas. Ingliskast ja saksast enam ei piisa, tuleb ka kõrgõõside ja burjaatide keelt õppida, juba lsteaiast peale, koolidest rääkimata. Oleks ju kena küll, kui iga kuu tutvutaks eesti koolides ühe erineva muukate keelega. Suudame lõpuks ehk ka LÕIMUDA? Vasta ....imeline, kuid välja suretatav....-le Tühista vastus Posted on 3. juuli 2020 Haapsalu aselinnapea Helen Rammu liitus Keskerakonnaga ja kandideerib 2021. aasta kohalikel valimistel. Endine Ridala vallavanem ütleb, et tema seisab eelkõige jätkusuutliku arengu, maapiirkondade elujõulisuse...


20. saj kunst - Konspekt | Kategooriata - Kunstiajalugu Henri Matisse Ta arvas , et kunstnik ei peaks loodust kopeerima, vaid tal tuleks lasta tegelikkusel enda peale mõjuda ja saadud muljeid siis lõuendil väljendada. Samuti arvas ta, et kunstiteos peaks vaimselt väsinud inimesele mõjuma samamoodi nagu tugitool kehaliselt väsinud inimesele. Teosed on vaatamata väga erksatele ja kontrastsetele värvidele harmoonilised ja kaunid . Elulõpuni fovismile truu. Foovid püsisid suhteliselt ühtsena 1907. aastani, mil aga enamik senistest liikmetest uutest väljakutsetest kasparkaljurand Õppematerjali autor faili nimi ekslikult muusikaajalugu, kuid dokument sisaldab endas ainult kunstiajalugu käsitlevaid teemasid 20. sajand , picasso , fovism , kubism , ekspressionism , futurism , sürrealismkunst , kunstnik , kubism , futurism , ekspressionism , kunstnikud , braque , futuristid , ekspressionistid vitraažide taastamisel, jõuliselt ühiskonnakriitilised, edaspidised tööd, läbis kubismi, joan miro Sheet1 20. sajandi kunstivoolud iseloomulikud tunnused mõjutajad Lähtekohak... 20 saj alguse kunst 1. Impressionistlikule maalikunstile iseloomulikud jooned (3): 1) püüdis jäädvustada hetkemeeleolust sõltuvaid muljeid, 2) fotolik kompositsio...


SEKTSIOON JET, TAMM/HALL HIND | kaup24.ee Sektsioon Jet, tamm/hall Toote kirjeldus: Sektsioon Jet, tamm/hall Kaasaegne, funktsionaalne ja praktiline sektsioon. Sektsiooni värv - tamm sonoma, hall. LED-valgustid saab osta eraldi (ei kuulu komplekti). Sektsiooni üldmõõtmed: kõrgus - 171,5 cm (sõltuvalt paigaldusest), laius - 260 cm, sügavus - 30-40 cm. TV laua mõõtmed: kõrgus - 31,5 cm, laius - 140 cm, sügavus - 39,5 cm. TV laua lisariiuli mõõtmed: kõrgus - 18,5 cm, laius - 110 cm, sügavus - 29,8 cm. Põrandavitriini mõõtmed: kõrgus - 96,5 cm, laius - 60 cm, sügavus - 29,6 cm. Seinavitriini mõõtmed: kõrgus - 60 cm, laius - 90 cm, sügavus - 29,6 cm. Seinariiuli mõõtmed: kõrgus - 29,8 cm, laius - 110 cm, sügavus - 20,8 cm. Kõik need modernse mööbli omadused kinnitavad asjaolu, et selle stiili tooted on lihtsad ja samal ajal väga universaalsed. Seega on neid lihtne sobitada igas suuruses ruumidesse. Sektsioon Jet, tamm/hall meeldib neile, kes soovivad luua minimalistliku ja avara ruumi korraliku ja värske olemusega. Üldine informatsioon tootest: Sektsioon Jet, tamm/hall TV alus, Rippuv riiul, Rippuv kapp, Põranda kapp Soovitame osta koos: Sektsioon Jet, tamm/hall Soovitame osta koos Sektsioon Jet, tamm/hall Küsimused ja vastused toote kohta: Sektsioon Jet, tamm/hall


source: wikipedia

text: Kass ehk kodukass (Felis catus) on kaslaste sugukonna kassi perekonda kuuluv väike kiskja, kaslaste hulgas ainus koduloom. Kodukasse arvatakse maailmas elavat 600 miljonit ehk rohkem kui kõiki teisi kaslasi kokku. Tähelepanu on pööratud nende ökoloogilisele mõjule, sest kodukasside saagiks langeb miljardeid loomi aastas ning nende tõttu on välja surnud vähemalt 33 loomaliiki. Füsioloogia Kodukass sarnaneb välimuselt, eriti värvuselt, metskassiga. Sageli on neid raske teineteisest eristada, pealegi metsistuvad kodukassid tihti ja võivad metskassidega ristuda. Kassi aju on ligikaudu viis sentimeetrit pikk ja kaalub 25-30 grammi (ligikaudu 0,91% nende kehamassist). Inimesel on kassidega võrreldes rohkem arenenud eesajukoor (mis annab meile eelise planeerimisel, lühimälu kasutamisel ja keeruliste liigutuste sooritamisel); kassidel seevastu on rohkem arenenud väikeaju (ajuosa, mis kontrollib liigutuste kordinatsiooni), mis annab neile eelise kiskjaliste elus vajalike oskuste ja instinktide kasutamisel (näiteks saagi varitsemine, hüppamine ja ronimine). Kasside normaalne rektaalne kehatemperatuur on 38,6 °C. Kassi süda lööb 140 korda minutis. Normaalne vererõhk on 160/100 mmHg. Emakassi tiinus kestab 2 kuud. Korraga sünnib 2–6 poega. Kass elab 10–12, maksimaalselt 20 aastat vanaks. Kassil on 38 kromosoomi. Haistmine Kassi haistmisvõime on 14 korda parem kui inimesel. Nende ninades paikneb üle 200 miljoni lõhnasensori (inimestel on neid 5 miljonit). Lisaks on neil hästi välja arenenud on Jacobsoni elundiks kutsutav haistmiselund. Seda kasutavad nad eeskätt teiste kasside feromoonide haistmiseks. Ajalugu Varasemate paleontoloogiliste avastuste järgi arvati, et kassi kodustamine sai alguse Vana-Egiptuses umbes 2000 eKr, kuid 2004. aastal avastasid arheozooloogid kassi jäänused inimese jäänuste kõrvalt Küprose saarel asuvast vanemast matmispaigast, mille tõttu kassi kodustamise aeg paigutatakse nüüd ajavahemikku 9000–7500 eKr. Leitud kass on morfoloogiliste tunnuste poolest väga lähedane aafrika metskassile, tal puuduvad kodustamisest tulenevad muutused skeletis. Seetõttu võis pigem olla tegemist taltsutatud kui kodustatud kassiga. Inimeste ja kasside kooselu sai tõeliselt alguse koos põlluharimisega: viljaaidad meelitasid ligi hiiri ja rotte, need omakorda kasse, kes olid nende looduslikud vaenlased. Carlos Driscoll tegi 979 kassi põhjal uurimuse, mis võimaldab järeldada, et kasside kodustamine sai tõenäoliselt alguse Viljaka Poolkuu piirkonnast. Sealjuures kodustati aafrika metskass viiel korral ajavahemikus 8000–6000 eKr. Hiirte ja rottide püüdjana on inimesed peale kodukassi pidanud ka teisi kaslasi – taltsutatud aafrika metskasse ja jaguarundisid. Vana-Egiptuses palsameeriti kasse kui pühi loomi samamoodi nagu inimesi. Kasse kaitses kassipäine jumalanna Bastet. Egiptlaste kaudu õppisid kasse tundma kreeklased. Vana-Kreekas peeti kasse luksusloomadena, sest hiiri püüdsid seal nirgid. Vana-Roomas sai kassipidamine üldiseks keisririigi ajastul. Seal võttis ta tuhkrult ja nirgilt üle hiirepüüdmise töö. Aeg-ajalt kasutati teda ka aedades muttide tõrjeks. Roomlaste kaudu levis kodukass mujalegi Euroopasse, kuigi esialgu väikesel arvul. Kassi ladinakeelne nimi cattus pärineb 4. sajandil elanud Palladiuselt. Skandinaavia mütoloogias peeti kassi Freyja lemmikloomaks. Kujutleti, et kassid veavad Freyja sõidukit. Katoliikluses on kasside kaitsepühak Gertrud Nivelles'ist. Euroopas muutus kasside pidamine taas üldiseks keskajal. Esialgu polnud temaga seotud mingeid halbu eelarvamusi ega uskumusi. Oma öise ringirändamise ja salaja hiilimise tõttu muutus ta ebausu objektiks suhteliselt hiljuti. Inimene on viinud kassi endaga kaasa kohtadesse, kus looduslikult väikekiskjad varem puudusid. Seetõttu on kass põhjustanud teadaolevalt vähemalt 33 linnuliigi väljasuremise. Liigitus Nüüdisaja kodukasse liigitatakse pika- ja lühikarvalisteks. Pikakarvalistest peetakse Eestis eriti angoora ja pärsia kasse, lühikarvalistest euroopa kodukassi ja siiami kassi. Aretatud on ka karvutuid kassitõuge, näiteks sfinks, ja sabata kasse, näiteks mani kass. Käitumine Kass päeval peamiselt puhkab ja magab nagu teisedki kaslased, öösiti peab jahti. Saagile – närilistele, lindudele ja teistele väiksematele loomadele – läheneb ta hiilides. Kass armastab saagiga "mängida", enne kui ta surmab, kuna sel moel saab kass vältida vigastusi, mida saakloom muidu võiks tekitada. Vigastust aitab vältida saaklooma eelnev kurnamine. Kass magab ööpäevas tavaliselt 12–16, mõned kassid kuni 20 tundi. Kodukassid, kes ei käi väljas harjuvad üsna ruttu inimese elurütmiga. Toakassid mängivad veidi aega enne magamaminekut ja siis magavad öösel. Hommikul ärkavad koos inimestega ning kui majarahvas on lahkunud magavad jälle. Kassid on võimelised saama aru inimeste liigutustest ja neid jäljendama. Seda oskust on võimalik kasutada nende treenimisel. Häälitsused Kaslaste häälitsused koosnevad näugumisest, kurrumisest, urisemisest, nurrumisest ja kähisemisest. Kass võib näuguda inimesele kuuldamatutel sagedustel. Osa sellest on kassidel ühine (suuremate kaslastega on ühised madalamad helid), osa on omane üksnes kassidele, osa on õpitav. Kurrumine on alati positiivne. Madala tooniga kurrumine tähistab tavaliselt kutset. Kõrgema tooniga kurrumine on üldiselt lihtsalt sõbralikkuseavaldus. Kurrumine võib lõppeda näugatusega, mida võib võtta täpsustusena. Urisemine on alati negatiivne, kui ei ole tegu mänguga. Madal aeglane urisemine on hoiatus, millele rünnakut peaaegu kunagi ei järgne (näiteks, kui teine kass tuleb söömise ajal segama). Intensiivsem ja kõrgem urisemine, mis võib lõppeda madala kõrgeneva näugumisega, eelneb üldiselt kaklusele, ent üritab veel kaklust ära hoida. Kähisemine on alati väga negatiivne, isegi mängu puhul võib näidata liialdamist. Kähisemine eelneb tihti vahetult rünnakule, isegi kui vastane proovib põgeneda. Nurrumine väljendab rahulolu mõnusa keskkonnaga, rahulolu määra näitab nurrumise intensiivsus. Kui kass on haige või suremas, siis võib ta üritada ennast kurrumisega rahustada, lõdvestada. Kass võib üritada end nurrumisega maha rahustada ka siis, kui miski teda häirib, näiteks süllevõtmine. Näugumise kasutusalad kattuvad teiste häälitsuste kasutusaladega (siin on ainult üldnäited, arvestamata täpse intonatsiooni ja sellest tulenevate tähendusvarjunditega). Vali kime näugumine, mis lõpus madalamaks muutub, on hoiatus. Vali kime näugumine on pulmakutsung. Madal madalduv järsult lõppev näugatus on üldiselt kutsung. Väga kõrge tooniga piiksumisega kutsub ema poegi. Enamasti on näugumise tähendus intuitiivselt enam-vähem arusaadav ka inimesele, kes pole varem kassidega kokku puutunud. Kasside kehamärgid koosnevad liikumisest. Ohu korral ajavad kassid turja küüru, see väljendab hoiatust. Kõrvade lidusseajamine on hoiatus. Füüsiline kontakt väljendab üldiselt positiivset suhtumist, kui ei ole tegu võitlusega. Pilgud ja muu on samuti mitmesuguse aimatava tähendusega. Lisaks kasutavad kassid suhtlemiseks lõhnasid. Toitumine Kassi loomulik toit on väikelinnud ja närilised. Kass, kellel selleks võimalus on, püüab ja sööb ööpäevas keskmiselt 9 hiirt või lindu. Sellest tulenevalt on ka tubastel kassidel kombeks üheksa korda päevas söömas käia ja toit peaks pidevalt kättesaadav olema. Erandiks on ülekaalulised ja põieprobleemidega kassid, keda tavaliselt toidetakse kaks-kolm korda ööpäevas. Kassi joogiks on värske vesi, keskmine kass vajab ööpäevas umbes 1-2 dl (klaasitäis) vett. Sibulamürgistus Kõiki laukude perekonna taimi peetakse kassidele sobimatuks toiduks. On vähetõenäoline, et kassid sööksid toorest sibulat, kuid sibulatükikesi sisalduvad valmistoidud võivad neil põhjustada nn sibulamürgistust, mis on tingitud punaste vereliblede lõhkemisest (tuntud ka kui Heinzi kehakeste aneemia). Õigusraamistik Eestis on inimestel tänapäeval mitmete kohalike omavalitsuste loomapidamise eeskirjadega keelatud koerte ja kasside hulkuma laskmine. Soomes jõustus 2003. aastal seadus, mis lubab (mõne erandiga) kasse koduloomadena vabapidamisel hoida. Probleemid Kasside mõju nende elukoha piirkonna lindude asurkonnale on hinnatud suureks. Eesti kodukassid tapavad aastas kuni 11 miljonit lindu. Vaata ka Aoshima (Ehime) Kassiauk Kasside diabeet Kasside leukeemiaviirus Kassipoeg Kassitõugude loend Viited Kirjandus Reighard, Jacob, Jennings, Herbert Spencer, Anatomy of the cat, New York, H. Holt and Company, 1901 Kristi Salve. "Kassi helge kuju eesti rahvapärimuses" Mäetagused Välislingid Kasside haigused "Lõviosa kassidest on nakatunud inimestele kanduva parasiidiga" Maaleht, 15. oktoober 2015 "Netikassid: osaluskultuur ja rahaks tehtud ajaraiskamine" Eesti Ekspress, 16. detsember 2020 Kaslased Koduloomad


Valus liigesed, kuidas anesteseerida, Valu põhjused Kaerahelbed keedetakse vees suhe 1: 2 , jahutatakse temperatuurile, mis on naha jaoks vastuvõetav, ja kantakse kahjustatud liigesele. Metsast leidis ta suure kärbseseene, valas 0,5 liitrit viina, nõudis 20 päeva, hõõrus seda kaks korda päevas liigestesse. Palun aidake! Samuti kannatavad siseorganid: neerud, silmad, südamelihas. Oluline on märkida, et füsioterapeutilised meetodid on enamasti kuidas anesteseerida ja neid tuleks kasutada koos ravimitega, mis on välja kirjutatud suukaudselt või rakenduste vormis. Traditsiooniline meditsiin Artralgia leevendamiseks on lugematu arv populaarseid viise. Paljud patsiendid märgivad muumia kasutamise positiivset mõju, millest 0,5 grammi soovitatakse segada grammi meega ja kasutada kompressina. Paljud traditsioonilise meditsiini retseptid põhinevad teatud ainete häirival ja kohalikul soojenemisel. Sellised meetodid hõlmavad näiteks kompresside kasutamist koos kapsa ja mee kuumutatud lehega. Olgu kuidas on, enne eneseravimisega tegelemist peaksite kindlasti oma arstiga nõu pidama traditsioonilise meditsiini retseptides kasutatavate komponentide ohutuse osas. Lisaks on oluline valus liigesed osteoartikulaarsüsteemi haigused vajavad tõsist põhjalikku ravi, mille on määranud reumatoloog, ja sellisest ravist keeldumine võib põhjustada haiguse kiiret progresseerumist. Liigeste valuvaigistavate ravimite ülevaade: põletikuvastased, glükokortikoidid, kondroprotektorid Sellest artiklist saate teada: millised liigesevalu pillid on tõhusamad, kuidas valida õiget ravimit. Parem kombineeritud või monopreparaadid, ülevaade populaarsetest ravimitest, nende plussidest ja miinustest. Artikli autor: Victoria Stoyanova, 2. Kuidas leevendada liigesevalu ja kuidas valida kiiretoimeline ravim? Valu võib ilmneda erinevatel põhjustel, enamasti: Põletikulised haigused artriit, periartriit. Traumaatilised vigastused vigastused, nihestused, kudede pisarad. Degeneratiivsed-düstroofsed protsessid liigese hävitamine, näiteks artroos. Nende raviks kasutatakse mitmeid ravimeid, mis aitavad ägenemise perioodidel sümptomitest vabaneda ja ennetada tüsistusi. Tugev ja kiire valuvaigistav toime liigestele on järgmiste rühmade ravimitega: MSPVA-d mittesteroidsed põletikuvastased ravimid ; kortikosteroidid hormonaalsed ravimid. Neid kasutatakse raskete ja raskete sümptomite korral. Märkimisväärselt nõrgem ja pikem valu leevendab ravimeid kondroprotektorite rühmast. Nende eesmärk on vältida kõhre liigeste hävitamist, positiivne valuvaigistav toime pole kohe märgatav, kuid mõne aja pärast - 3 kuni 9 kuud. Äge põletikuline protsess vähendab nende biosaadavust, nii et valu ja põletiku taandumisel remissiooniperiood võetakse ravimeid. Ravitakse liigesevalu ravimeid: koos vigastuste ja traumajärgsete tüsistustega - traumatoloog; artroosiga - ortopeed, arthroloog. Suurendamiseks klõpsake fotol Kuidas valida õiget ravimit Enamikku ravimeid, mida kasutatakse liigeste raviks ja tuimastamiseks, müüakse apteekides vabalt. Kuid kas tasub neid osta ja kasutada ilma arsti soovituseta? Enne sellele küsimusele vastamist kuidas anesteseerida meeles pidama järgmist. Ühe rühma ravimid võivad tõhususe ja toimekiiruse osas olla üksteisest väga erinevad. Kõige tõhusama valimiseks peate teadma, miks põlv või õlg valutab. Liigesid ei ole alati võimalik anesteseerida ühe tableti abil, enamasti on vaja integreeritud lähenemisviisi ja erinevate ainete kombinatsiooni. Positiivne tulemus sõltub ravimi annusest ja ainult raviarst saab seda pädevalt valida. Mõnel ravimil on kasutamise tunnused ja tõsised vastunäidustused, nende manustamine võib provotseerida mitmesuguseid kõrvaltoimeid. MSPVA-te rühmas olevad liigesevalu tabletid leevendavad kõige selgelt väljendunud sümptomeid kiiresti ja diagnoosi määramine on raskem kui see pole veel teada. analgeetikum lihasevalu korral seljas Järeldus soovitab iseennast. Mis tahes ravimit, olgu see siis salvid või tabletid, on parem mitte seda ise valida. Konsulteerige oma arstiga. Valu sensorid võivad avastada rohkelt erinevaid Signaal võib seljaajus ka reflekse. Täna oli jälle koolipäev ja sain haritud teemal sünnitusvalud: erinevad võtted, kuidas end ise aidata ja sünnitusvalusid leevendada ning erinevad. Valu, iseäranis kuidas see on seotud depressiooni siis kroonilise valusündroomi puhul on tegemist nende tasakaalutusega seljaajus. Viimase kümnendi uuringutestatistika näitab meeste suguelundkonna haigestumise sagenemist. Meeste tervise halvenemise sagedamateks põhjusteks. Võimalikud kõrvaltoimed. Ravim hoiab ära valu- kuuma- ja külmatunde süstepiirkonnas. Sellegipoolest on võimalik, et tunnete survet ja puudutusi. Niimoodi on teatud kehapiirkond koos vastava närvi või närvidega anesteseeritud. SM on krooniline häire pea-seljaajus. Aja joksul häire laieneb ja valus liigesed närvikiud on kahjustunud, tekib selle tagajärjel erinevaid sümptomeid. Kuidas mälu töötab Kas sa oled geenius? Kuidas see töötab? Piisavalt, et masseerida vaid viis tilka vähem, kuid mitte rohkem. Samuti annavad hea efekti käsivannid. Kuidas valu seljaajus anesteseerida Peate aurutama, lisades ühe ühendi: heinatolmu infusioon. Sellega, mitte liiga kuumas vees, tuleks pintslit hoida 15 kuni 20 minutit; coltsfoot-infusioon, mis on valmistatud 2 supilusikatäit toorainest liitri keeva vee kohta. Särituse aeg on pool tundi. Rohu saab närilisega asendada. Mõne liigesehaiguse korral on kuumad protseduurid vastunäidustatud, seetõttu tuleb seda punkti arstiga kontrollida. Originaalne, kuid tõhus viis liigesevaludest vabanemiseks on haavakoha paljastamine eboniidipulgaga, mida peate sõitma mööda liigest. Eriti on see vahend efektiivne aistingute podagra olemuse korral, kuna see võimaldab teil ka vabaneda selle haigusega moodustuvatest kasvudest. Saate korraldada magnetoteraapia ise ja kodus. Protseduur on lihtne ja koosneb kahjustatud liigese kergest massaažist magnetiga. Kestus - vähemalt 7 ja kuni 10 minutit, peate manipuleerima korda päevas. Liigutused on ringikujulised, ilma vähimagi surveta. Kuidas anesteseerida kaugelearenenud staadiumis massaaž ei aita. Sel juhul kinnitatakse magnet plaastriga soovitud alale ja jäetakse sinna mitmeks tunniks. Mida teha, kui käte liigesed valutavad, ja kuidas ravida arenenud haigust rahvapäraste ravimitega, peab arst otsustama. Ühtegi meetodit ei tohiks kasutada ilma arsti nõuanneteta. Kuidas mitte keelduda reumatoloogi määratud ravist. Kuidas vabaneda käte valu Iga päev on inimese ülajäsemetel suur koormus. Randme anatoomia Randmeosa on käe piirkond, mis ühendab käe käsivarrega. Randmeosa koosneb 8 lühikesest luust, mille kuju on polühedroon ja käsnjas luukoe. Need luud moodustavad meditsiinis kaks rida, mida nimetatakse proksimaalseks ja distaalseks. Esimene rida koosneb sellistest luudest nagu õrn, käpaline, kolmjas, hernekujuline. Teine rida moodustatakse trapetsikujulise, kapitaalse, konksukujulise luu ja trapetsikujulise luuga. Kui valu on põhjustatud mitmesugustest vigastustest ja patoloogiatest, võib need tinglikult jagada järgmisteks alamkategooriateks: Vigastusi peetakse kõige tavalisemaks teguriks, mis põhjustab randme ja käe valu. Sellise kahjustuse diagnoosimine on üsna lihtne: haigusloo kindlakstegemiseks piisab. Vigastustele eelneb alati mehaaniline kahjustus. Suurim vigastuste sagedus ilmneb külmal aastaajal, kui jäistel tingimustel langeb inimene käele. Sageli on sellise kukkumise tagajärg luumurd. Randme liikumisvõime kaotuse ja muude komplikatsioonide vältimiseks on vaja külastada õigeaegselt arsti ja läbida riistvara kontroll. Venitus - randme ümber asetatud sidemed, tugeva mehaanilise koormuse all ja käe tahapoole painutamine, võivad venitada ja isegi rebeneda. See kehtib ka randme kõõluste kohta. Tendoniit - kõõluste põletik ja degeneratsioon. Selle haiguse arengu põhjuseks peetakse pidevat pinget, mis on lokaliseeritud randmes. Valus liigesed sagedamini puutuvad sportlased selliste patoloogiatega kokku. Karpaalkanali sündroom, mille korral valutab parema või vasaku käe randm. See haigus mõjutab inimesi nende elukutsete esindajatest, keda seostatakse käte väikeste liigutustega: kunstnikud, muusikud, skulptorid ja teised. Peritendiniit on kõõluste sünoviaalses tupes esinev põletikuline protsess, mida iseloomustavad randmevalu, käsivarre alaosa tursed ja jäseme motoorse aktiivsusega krigistavad Killud liigeste pohjuse poletik. Sageli on sidemete ja kõõluste põletikuga piiratud pöidla ja nimetissõrme aktiivsus. Haiguse arengu põhjused on bakteriaalsed infektsioonid ja reuma. Reumatoidartriit on sidekoe süsteemne haigus, mis mõjutab väikesi liigeseid, nahka, lihaskoe, südant, luustikku. Lokaliseerimise järgi - üldine ja lokaliseeritud valu. Üldine valu, mida nimetatakse ka hajusaks valuks, mõjutab korraga mitut erinevat liigest ja võib asukohta muuta. Lokaliseeritud valu ilmneb konkreetses liigeses, muutmata selle asukohta. Erinevaid haigusi iseloomustavad erinevat tüüpi valu kombinatsioonid. Kõigepealt peate võtma ühendust terapeudiga, kes vajadusel suunab teid kardioloogi, reumatoloogi, traumatoloogi, ortopeedi kirurgi jne juurde. Diagnostika koosneb mitmest etapist: ajalooandmete uurimine, et teha kindlaks seosed trauma, nakkuse, toitumisvigade, hormonaalsete häiretega jne. Lisaks võib arst välja kirjutada immunoloogilised uuringud, testid antistreptolüsiini määramiseks, vereanalüüs HLA-süsteemi jaoks. Lihasrelaksandid "Tizanidine", "Tolperisone", "Baclofen" on ette nähtud lühiajaliselt ja ainult siis, kui liigest ümbritsevad valus liigesed on liigse pinge põhjustatud selle jäikusest või närvikiudude kokkusurumisest. Steroidhormoonid on veel üks võimalik meetod ravimimeetodiks. Tugeva valusündroomi ja aktiivse põletikulise protsessiga, eriti juhtudel, kui muud ravimid on ebaefektiivsed, võib arst välja kirjutada "hüdrokortisoon", "Celeston" või "Diprospan" liigespiirkonna süstide kujul. Nad osalevad uue luu- ja kõhrekoe tootmises, aitavad kaasa artroosi ja muude haiguste sümptomite kadumisele. Lisaks süstidele ja pillidele võib arst soovitada ka toimeainetega meditsiinilisi kreeme ja salve. Siiski tuleb meeles pidada, et naha kaudu ei tungi valusasse liigesesse mitte rohkem kui valus allosas taga ravimitest, nii et definitsiooni järgi on pillide ja süstide asendamine salvidega võimatu. Artralgia kirurgiline ravi on tõsine sekkumine keha töösse ja see on ette nähtud äärmuslikel juhtudel. Need meetodid hõlmavad valus liigesed punktsiooni, mille käigus arst kasutab spetsiaalset nõela põletikulise vedeliku eemaldamiseks või ravimite süstimiseks liigeseõõnde. Artroskoopiline eemaldamine endoskoopia abil võimaldab teil väikeste aukude kaudu eemaldada liigeseõõnes surnud koe ja loputada seda meditsiiniliste lahustega. Periartikulaarne osteotoomia on traumaatiline operatsioon. See on näidustatud neile valus liigesed, kes ühel või teisel põhjusel ei saa liigeseid asendada. Kõige sagedamini mõjutavad puusa- põlve- falangeaalsed liigesed. Haigust iseloomustab selliste sümptomite ilmnemine nagu käte või jalgade liigeste nõrkus, artralgia, mis tekib treeningu ajal ja kaob selle puudumisel. Samuti võib täheldada blokaadi artralgiat - kui liigesekõhre liigesepindade vahel rikutakse. Liigese piirkonnas võib täheldada turset ja temperatuuri lokaalset tõusu põletikuliste nähtuste tõttu. Sõrmede falangide vahel on võimalik Gaberdeni ja Bouchardi sõlmede olemasolu. Neid saab vaadata radiograafil väikeste ümardatud moodustiste kujul. Anküloseeriv spondüliit Artriit Anküloseeriv spondüliit või spondüliit on immuunhaigus, mille tagajärjel tekivad põletikud sacroiliac, rinnalülide ja roietevahelistes liigestes. Iseloomulik on ka selja lihase jäikus, mida täheldatakse öösel ja puhkeolekus, kaob liigutuste tegemisel. Keha temperatuur võib tõusta kuni 37 kraadi. Patoloogia edasine progresseerumine põhjustab kehahoia halvenemist ja nn suitsetava pose moodustumist. Samuti kannatavad siseorganid: neerud, silmad, südamelihas. Reaktiivset artriiti iseloomustab äge põletikuline reaktsioon liigesõõnes pärast nakkushaigusi. Sagedamini tekib reaktiivne artriit pärast viiruslikku, sooleinfektsiooni, suguelundite ja kuseteede haigusi. Sümptomid - pidevad liigesevalud, valu, liigesepiirkonna punetus, palavik kuni 39 kraadi. Silmad on mõjutatud konjunktiviidi tekkest, südame rütmihäired, võib tekkida müokardiit. Sageli diagnoositakse püelonefriit, närvisüsteemi kahjustus. Küüned muutuvad õhemaks, nahale kuidas anesteseerida ilmneda keratoosi kolded. Reiteri tõbi Reiteri tõbi on haigus - reaktiivse artriidi vorm, põhjuseks on pärilikkus. See avaldub põletikuliste nähtuste ja valu liigespiirkonnas. Lisaks mõjutavad nahk, süda ja veresooned, kuseteede, silmad. Temperatuur tõuseb 39 kraadini. Reumatoidartriiti iseloomustab sidekoe põletikuline reaktsioon, see on süsteemse iseloomuga. Mõjutada võivad nii väikesed liigesed sagedamini kui ka suured harvemini. Seal on liigesündroom - artralgia, liigeseõõne ja sidemete elementide konfiguratsiooni rikkumine, liikumiste amplituudi vähenemine. Liigeste ja lihaste valu võib olla rändav seda nimetatakse ka "eksimiseks"nõrgendades samal ajal immuunkaitset - lenduv. Liigeste piirkond on paistes, täheldatakse punetust ja temperatuuri tõusu nii süsteemse kui ka kohaliku punetuse piirkonnas. Liigesepiirkonna liikuvuse piirang, eriti hommikul, kahjustus on sümmeetriline. Iseloomulikud on tavalised sümptomid - unisus, väsimus, nõrkus, kehakaalu langus. On röntgenuuringul tuvastatud reumatoidsõlmed. Nahal võite küünte all märgata hemorraagiaid või nekroosi, nahk muutub kuivaks ja kahvatuks. Küünteplaate iseloomustab patoloogiline haprus, nende peal võib näha vööri.


text: [Foorum 2021] Osta Anaboolsed Steroidid Jõhvi Eesti Osta Anaboolsed Steroidid Jõhvi Eesti Updated on : October 16, 2021 by Taavet Vitsut Viimasel paaril aastal Jõhvi Eesti palju on räägitud kasutusviiside, ohtude ja anaboolsed steroidid. Kuigi üks ei saa eitada, et poolt mõned andmeid ei põhine faktidel ja mõjutab pigem exaggerations ohtudest, pasknäärid, on tõsi, et teatud määral androgeense toimega anaboolsed steroidid võivad põhjustada kõrvaltoimeid, mis võivad olla kerge või raske, ajutine või pöördumatu. Androgeense toimega anaboolsed steroidid kasutatakse erinevaid inimesi Jõhvi Eesti erinevatel põhjustel. Enamik inimesi neid kasutada tervishoiunõuded lühikest kasvu, primaarne või sekundaarne hüpogonadism, paljud vormid aneemia, ägedaid ja kroonilisi haavu, raskeid põletushaavu ja valgu kalorsusega alatoitumine seotud kaalulangus ravi ajal arsti järelevalve all. Amatöör- ja professionaalsete sportlaste või fitness teadlikku inimest Jõhvi Eesti võib teha lahja võita või kaotada kaalu, ehitada nende uimastite tarbimine ja tahke lihasmassi, parandada tulemuslikkust ja võime hakkama intensiivse treeningu ja kasutada istungid. Neid võib kasutada ka punaste vereliblede tootmist, lämmastiku retentsiooni, valgusünteesi, lihaste funktsiooni, lihaste suurus, keha tugevus, vastupidavus, mõttes heaolu taseme parandamiseks ja invincibility ja tabas raskem, kiiremini joosta ja hüpata kõrgem. Kui see pole veel kõik, rohkem ja rohkem inimesi Jõhvi Eesti räägime nende ravimite tänapäeval ja kasutades on platvorm, mis on täis võimalusi mitte ainult ravimite, kuid arstid, kes soovivad rohkem kui ravimite ebaseaduslikult suhelda Interneti abiga.


text: Kui see mida otsid, on mugavalt paiknev hotell Berliin's, ära vaata kaugemale kui Myer's Hotel Berlin. Olles 1 km kaugusel linna keskusest ja 11.8 km kaugusel lennujaamast, võlub see 3-tärni hotell arvukalt külalisi igal aastal. See modernne hotell on linna popimate vaatamisväärsuste, nagu Prenzlauer Berg muuseum, Wasserturm, Synagoge Rykestrasse, läheduses. Võimalused ja teenused, mida pakub Myer's Hotel Berlin, tagavad külalistele meeldiva viibimise hotellis. Et kindlustada oma külalistele parimad mugavused, hoolitseb hotell järgmiste teenuste kättesaadavuse eest: ajalehed, tasuta WiFi-ühendus kõigis tubades, seifid, baar, toateenindus. Kogege siin majutudes kõrgekvaliteedilise toa võimalusi. Mõned toad sisaldavad satelliit/kaabel TV, teler, föön, dušš, LCD/plasmaekraaniga teler, mis aitavad külalistel end peale pikka päeva laadida. Hotell pakub suurepärast puhkuseteenuste valikut, sealhulgas aed. Mis iganes on Sinu Berliin külastuse põhjus, on Myer's Hotel Berlin perfektne tegevuskoht virgutavale ja põnevale seiklusele.


USAs saab tulevase lapse sugu valida - Sekretar Autorid: Meditsiiniuudised , Meditsiiniuudised, mu.ee • 27. august 2009 USAs saab tulevase lapse sugu valida Ameerikas kogub lapsevanemate seas hoogu tulevase maimukese soo valimine. Sellist võimalust pakkuvate kliinikute arv kasvab. ühendriikides saavad vanemad lapse sugu valida eri protseduuride abil. Populaarseim neist on PGD, see tähendab, et munarakud viljastatakse kunstlikult, kirjutas Õhtuleht. Seejärel tehakse loote sugu kindlaks ja arstid siirdavad vanemate soovi kohaselt kas poisi- või tüdrukuloote emakasse. Teine tõhus võimalus on spermast X- ja Y-kromosoomi kandvate spermatosoidide eraldamine. Kui vanemad soovivad tütart, viljastatakse naine X-kromosoomi, kui poissi, siis Y-kromosoomi kandva spermatosoidiga. Eestis ei luba seadus lapse sugu valida. Erandiks on vaid olukord, kui saab vältida tulevase lapse haigestumist raskesse soolisse pärilikku haigusesse. Fertilitase erakliiniku peaarsti Ivo Saarma sõnul ei tohiks mitte mingil juhul soo valimise protseduur muutuda kõigile kättesaadavaks. Säärase võimaluse ulatuslik kasutamine võib tasakaalu sugude vahel paigast lüüa ja kaasa tuua demograafilise katastroofi. Kuna teisteski riikides on sellised protseduurid keelatud, käiakse seda tegemas USAs. The Times kirjutab, et eriti agaralt käivad USA kliinikutes Suurbritannia elanikud.


Mees Mitme Naisega (174)


text: Heli Raamets: kui veganlus päästab maailma, siis kust tuleb taimedele vajalik sõnnik? - Maaleht Üks võimalus on kasutada mineraalväetisi, kuid väetiste tootmiseks on vaja maavarasid ja nende süsinikujalajälg on päris suur. Loomasõnnik on aga looduslik ja tüsendab mulla kvaliteeti tõstvat huumusekihti, erinevalt mineraalväetistest. Järjest häälekamalt võtavad sõna veganid ehk taimetoitlased, kes ei tarbi midagi loomset. Nende toidulauale ei jõua liha, piim, munad, kala ega isegi mesi. Ühelt poolt peaks see vähendama loomade ekspluateerimist ja teisalt süsinikujalajälge ehk aitama kliima soojenemise vastu. Siinkohal unustatakse ära see, kui oluline on loomade toodetav sõnnik. Kui kasvatada toiduks vaid taimi, siis taimed kasutavad kasvamiseks mullas olevaid toitaineid. Looduses kõdunevad taimed oma elu lõpus, muutudes mullaks ja minnes uuesti ringlusse. Põllult koristavad inimesed aga saagi, viies nii ära ka toitained. Kui mulda ei väetata, jääb see järjest vaesemaks, kuni seal ei kasva enam midagi. Veel 200 aastat tagasi polnud Eesti talurahval käimlaid. Keha käidi kergendamas põllul, piltlikult öeldes kapsavagude vahel. Nii jõudsid väljaheited otse mulda – väetiseks.


(4) Värbamisprotsessi esimeses etapis koostab struktuuriüksuse juht koostöös personalitöötajaga nõuded värvatavale ametnikule võttes aluseks ametikoha põhiülesande ja ametijuhendi.