Johannese 7 - Piibel [Eesti Piibel 1739] Pärast seda käis Jeesus mööda Galileamaad, sest ta ei tahtnud rännata Juudamaal, kuna juudid otsisid võimalust teda tappa. Aga juutide lehtmajadepüha oli lähedal. Siis Jeesuse vennad ütlesid talle: 'Lahku siit ja mine Juudamaale, et ka sinu jüngrid näeksid su tegusid, mida sa teed, sest keegi ei tee midagi salajas, kui ta ise tahab olla üldsusele tuntud. Kui sa teed selliseid asju, siis avalda ennast maailmale!' Isegi Jeesuse vennad ei uskunud temasse. Siis ütles Jeesus neile: 'Minu aeg ei ole veel käes, aga teil on alati paras aeg. Maailm ei saa teid vihata, mind see aga vihkab, sest mina tunnistan selle kohta, et selle teod on kurjad. Teie minge üles pühiks, mina ei lähe üles neiks pühiks, sest minu aeg ei ole veel täis saanud.' Ta ütles seda neile ja jäi Galileasse. Aga kui Jeesuse vennad olid pühiks üles läinud, läks temagi, aga ta ei läinud avalikult, vaid otsekui salaja. Siis juudid otsisid Jeesust pühadeks kogunenute hulgast ja küsisid: 'Kus ta on?' Ja rahvahulgas sosistati rohkesti tema kohta, ühed ütlesid, et ta on hea, teised, et ei ole, vaid ta eksitab rahvast. Ometi ei rääkinud keegi temast avalikult, sest kõik kartsid juute. Alles pühade keskpaiku läks Jeesus üles pühakotta ja õpetas. Juudid panid seda imeks ja ütlesid: 'Kuidas see tunneb Kirja ilma õppimata?' Siis Jeesus vastas neile: 'Minu õpetus ei ole minu, vaid tema oma, kes minu on saatnud. Kui keegi tahab teha tema tahtmist, küll ta tunneb õpetusest ära, kas see on Jumalast või räägin ma iseenesest. Iseenese mõtete esitaja taotleb tunnustust iseendale, aga kes taotleb tunnustust sellele, kes ta on saatnud, see on tõene ning temas ei ole valet. Kas Mooses ei andnud teile Seadust? Aga keegi teist ei tee Seaduse järgi. Miks te otsite võimalust mind tappa?' Rahvahulk vastas: 'Sinus on kuri vaim. Kes otsib võimalust sind tappa?' Jeesus kostis: 'Ma tegin ühe teo, ja te kõik panete imeks. Eks ole: Mooses on andnud teile ümberlõikamise - kuigi see ei ole pärit Mooseselt, vaid esiisadelt - ja te lõikate inimese ümber ka hingamispäeval. Kui inimese peab ümber lõikama hingamispäeval, et Moosese Seadus ei jääks täitmata, miks te siis minu peale tigedad olete, et ma olen kogu inimese terveks teinud hingamispäeval? Ärge tehke kohtuotsust näo järgi, vaid tehke õiglane otsus!' Siis mõned jeruusalemlastest ütlesid: 'Eks ta ole seesama, kelle tapmiseks nad otsivad võimalust? Kuid me teame teda, kust ta on pärit, aga kui tuleb Messias, siis ei tea keegi, kust ta on.' Siis hüüdis Jeesus pühakojas õpetades valjusti: 'Jah, mind te teate ja teate ka, kust ma olen. Ent mina ei ole tulnud iseenesest, vaid tõeline on tema, kes minu on saatnud ja keda teie ei tunne. Mina tunnen teda, sest ma olen tulnud tema juurest ja tema on minu läkitanud.' Nüüd nad otsisid võimalust teda vahistada, ometi ei pannud keegi kätt ta külge, sest tema tund ei olnud veel tulnud. Aga rahvahulgast uskusid temasse paljud, ja need ütlesid: 'Kui Messias tuleb, kas ta teeb rohkem tunnustähti, kui tema on teinud?' Kui variserid kuulsid rahvahulka omavahel nõnda tema üle sosistamas, läkitasid nemad ja ülempreestrid sulaseid teda vahistama. Siis ütles Jeesus: 'Ma olen teie seas veel ainult pisut aega ning siis ma lähen selle juurde, kes minu on saatnud. Te otsite mind, ent ei leia, ja kus mina olen, sinna ei saa teie tulla.' Siis juudid ütlesid üksteisele: 'Kuhu ta kavatseb minna, nii et me teda ei leia? Ega ta ometi lähe nende juurde, kes elavad kreeklaste seas, ja hakka õpetama kreeklasi? Mida tähendab see sõna, mis ta ütles: Te otsite mind, ent ei leia, ja kus mina olen, sinna ei saa teie tulla?' Aga pühade viimasel, suurel päeval seisis Jeesus ja hüüdis valjusti: 'Kellel on janu, see tulgu minu juurde ja joogu! Kes usub minusse, nagu ütleb Kiri, selle ihust voolavad elava vee jõed.' Siis ütlesid mõned rahva seast, kes seda kõnet kuulsid: 'Tema on tõesti prohvet.' Teised ütlesid: 'Tema on Messias.' Aga paljud ütlesid: 'Ega siis Messias tule Galileast? Eks Kiri ütle, et Messias tuleb Taaveti järglaste seast ja Petlemma külast, kust oli Taavet.' Siis tekkis rahva hulgas lahkmeel Jeesuse pärast. Mõned neist tahtsid teda vahistada, kuid ükski ei pannud kätt tema külge. Templisulased läksid nüüd ülempreestrite ja variseride juurde tagasi, ja nood küsisid neilt: 'Miks te ei toonud teda?' Templisulased vastasid: 'Ükski inimene ei ole veel kunagi nõnda rääkinud nagu see inimene.' Siis variserid vastasid neile: 'Kas teiegi olete lasknud ennast eksitada? Kas üksainuski ülemaist või variseridest on temasse uskunud? Kuid see rahvahulk, kes ei tunne Seadust, on neetud!' Nikodeemos, kes kord varem oli Jeesuse juures käinud ja oli üks nende seast, ütles neile: 'Ega siis meie Seadus mõista inimest süüdi, enne kui teda on üle kuulatud ja teada saadud, mida ta on teinud?' Nad kostsid talle: 'Kas ka sina oled Galileast? Uuri järele, ja sa näed: Galileast ei tõuse prohvetit!' [Ja igaüks läks koju.


source: fineweb

text: Dinner in the Sky® on täiesti unikaalne ja kordumatu kogemus, mis on ühendatud parima kulinaarse naudinguga. Külalised saavad 50 meetri kõrgusel nautida unustamatut vaadet ja meelepärast üritust - koos heade sõprade, söögi ja joogiga. Kingituseks saavad kõik külastajad ka fotojäädvustused. Tegu on erakordselt elegantse ja põnevust täis seiklusega taevasse! Vaata, kes nautisid eksklusiivset atmosfääri, meeliköitvat vaadet Tallinna vanalinnale ning neljakäigulist õhtusööki, 6. juuli õhul!


source: wikipedia

text: Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee on Euroopa Liidu nõuandev komitee, millesse kuulub 329 esindajat liidu eri sotsiaalsetest ja majanduslikest rühmadest. Asukohaks on Brüssel. Majandus- ja Sotsiaalkomitee esindab Euroopa kodanikuühiskonna huvirühmi, teiste hulgas tööandjaid, töötajaid ning sotsiaal-, kutse-, majandus- ja kultuuriorganisatsioonide esindajaid. Kui Euroopa Parlament, Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Komisjon teevad otsuseid, mis puudutavad Majandus- ja Sotsiaalkomitee vastutusalasse kuuluvaid küsimusi, tuleb neil Majandus- ja Sotsiaalkomiteega konsulteerida. Euroopa Liit


Põhja-Eestis vajasid päästjate abi linnud ja loomad(1) Reede hommikust esmaspäeva hommikuni said Harjumaa ja Tallinna päästjad tavalisest rohkem väljakutseid, mis puudutasid abituid linde ja loomi. Õismäe teel aset leidnud korteritulekahjus hukkus naine. Nädalavahetuse jooksul teatati häirekeskusesse kuuel korral, et abi vajavad luiged. Neljal korral olid luiged lahkunud ise sündmuskohalt, ühel korral viidi uimane luik loomaaeda ja ühel korral teatati Merivälja teel suuremast hulgast rüsijääl abi vajavatest luikedest, kuid ka seal ei olnud päästjatel midagi teha. Päästjad teavitasid Tallinna abitelefoni 1345 kaudu koristusfirmat, kes viiks rannalt ära neli hukkunud luike, teatas Põhja-Eesti päästekeskuse pressiesindaja. Kahel korral teatati vigastatud kajakatest ja kolmel korral abi vajavatest koertest. Reedel kell 16.38 oli koer kukkunud kolme meetri sügavusele kanalisatsiooniauku, kust Kesklinna komando päästjad ta välja aitasid. Reede hilisõhtul kell 21.30 teatati, et taksikoer on sattunud Regati puiesteel asuva hotelli keldrisse. Päästjad eemaldasid trellid ja aitasid koera välja. Pühapäeval kell 11 jäi Tüve tänaval koer käppapidi puu alla, kust ta kümne minutiga vabastati.


Mondo osaleb kestliku arengu koalitsioonis | Mondo Mondo osaleb kestliku arengu koalitsioonis – Mondo 13. aprillil asutati Kestliku Arengu Koalitsioon. Selle eesmärk on muuta Eesti heaoluriigiks, kus valitsetakse, toodetakse, tarbitakse ja kujundatakse poliitikaid kestlikkuse põhimõtete alusel. Asutamiskoosolekul osalesid Riigikantselei, Tallinna Lennujaam, Telia, Sustinere, Miltton Nordics, Coop Eesti, Biomarket, Cleantech ForEst, SpeakSmartEesti, Eesti Keskkonnajuhtimise Assotsiatsioon, Statistikaamet, Vastutustundliku Ettevõtluse Foorum, SEI Tallinn, Mondo ja Arengukoostöö Ümarlaud. AKÜ huvikaitse spetsialist Agne Kuimet selgitab kestliku arengu koalitsiooni vajadust: “Elatustase Eestis on alates taasiseseisvumisest hüppeliselt kasvanud, kuid majandusedu kõrval on väljakutsed suur koormus keskkonnale ning probleemid sotsiaalsfääris. Koalitsioon annab võimaluse panustada kõigil, kellel on nägemus kestlikust arengust ja kes lähtuvad sellest oma tegevustes”. 2018. aasta jooksul on koalitsioonil plaanis koostöös Poliitikauuringute Keskusega Praxis analüüsida, kuidas rakendatakse Eestis poliitikate sidususe põhimõtteid. Kavas on anda sisendit arengukavadele ja määrustele ning luua sisukas ja päevakajaline kaasamisportaalwww.hoolin.ee, et tõsta ühiskonna teadlikkust kestlikust arengust. Koalitsiooni on oodatud kõik need, kes soovivad kestliku arengu vallas kogukondlikul, ühiskondlikul ja ka poliitilisel tasandil arvamust avaldada – ettevõtjad, vabaühendused, poliitikakujundajad ning otsustajad. Lisainfo koalitsiooni esialgselt veebilehelt.


ALAÏA MCBROOM (YOUTUBER) VIKIPEEDIA, ELULUGU, VANUS, PIKKUS, KAAL, PEREKOND, NETOVÄÄRTUS, FAKTID - STARSGAB - YOUTUBERI ELULUGU Alaïa McBroom (Youtuber) Vikipeedia, elulugu, vanus, pikkus, kaal, perekond, netoväärtus, faktid Alaïa McBroom on korvpallur Austin McBroomi ja fitnessimudeli Catherine Paizi teine laps. Ta liitub nendega nende ülipopulaarses vlogikanalis The ACE Family. Selle kõrval on Alaïa McBroomil oma Instagrami konto all tohutu fänn. Tema Instagrami kontol on üle 2,8 miljoni jälgija. Häälestage elulookirjeldus ja teadke Alaïa McBroomi vanuse, pikkuse, kaalu, isa, ema, õe ja netoväärtuse, perekonna kohta tema kohta veel palju fakte. Alaïa McBroom Bio, vanus ja perekond Kui vana on Alaïa McBroom? Ta sündis 17. oktoobril 2018 Californias. Praegu on ta 2-aastane. Ta omab Ameerika kodakondsust ja kuulub segarahvusesse. Tema ema nimi on Catherine Paiz , kes on fitnessimudel, pürgiv TV-saatejuht ja Instagrami sensatsioon, kellel on piltide jagamise võrgus üle 8 miljoni jälgija. Tema ja tema elukaaslane Austin juhivad YouTube'i perekanalit The ACE Family, mis on kogunud üle 19 miljoni abonendi. 17. oktoober 2018 isa nimi on Austin McBroom , kes on endine NCAA korvpallur, kes pühendus hooajaks 2011–2012 Saint Louis University meeste korvpalliprogrammile. Pärast ülikooli korvpallikarjääri sai temast sotsiaalmeedia staar, Instagramis oli enam kui 7 miljonit jälgijat. Ta on ka ACE Family koostöökanali liige. Tal on ka õdesid-vendi. Tal on noorem õde nimega Elle ja noorem vend nimega Steel. Tema onu on personaaltreener ja sotsiaalmeedia sensatsioon Landon McBroom. Tema onu on ka sotsiaalmeedia sensatsioon, kes mängib koos oma tüdruksõbra SimplyShylaga populaarses YouTube'i kanalis THIS IS L&S. Ta on tuntud ka kui Austin McBroomi vend, kes juhib YouTube'i kanalit The ACE Family. Hariduselt on ta lasteaias. Alaïa McBroomi kõrgus ja kaal Kui pikk on Alaïa McBroom? Ta on liiga väike ning tema täpne pikkus ja kaal ei ole avalikud. Tal on mustad silmad ja juuksed. Tegelik nimi Alaïa Marie McBroom Kuulus As 1. Sotsiaalmeedia täht 2. Austin McBroomi tütar ja Catherine Paiz Sünnipäev 17. oktoober 2018 Kinga suurus NA Ema Catherine Paiz Isa Austin McBroom Õde Elle McBroom Netoväärtus u. 700 000 dollarit (USD) Loe ka: Elle McBroom Wikipedia, elulugu, vanus, pikkus, kaal, vanemad, isa, ema, õed-vennad, faktid Alaïa McBroomi faktid Tema Instagrami kontot haldavad tema ema ja isa. Tema isiklik Instagrami konto loodi 2018. aasta oktoobris. Pealegi on Ace Family kahtlemata üks draamaküllasemaid YouTube'i perekondi. Tema Instagrami elulugu on järgmine: Tere, minu nimi on Elle ja ma olen 4-aastane! Minu kontot haldavad mu emme @catherinemcbroom ja issi @austinmcbroom. Tema konto on täis tema pereliikmeid, õde Elle ja nooremat venda nimega Steel. Ta on oma emaga väga lähedane. 2-aastane Alaïa McBroom on väga andekas laps, kellel on palju fenomenaalseid oskusi. Loe ka: Catherine Paiz (Instagram Star) Wiki, elulugu, vanus, pikkus, kaal, poiss-sõber, abikaasa, netoväärtus, faktid Alaïa McBroomi perekonda kuuluvad endine korvpallitäht ja isa Austin McBroom, Instagrami Influencer ja ema Catherine Paiz ning nende kolm last Elle, Alaia ja Steel. kui pikk on Joshua Bassett noor miami tegelik nimi brian shaw kaalu kõrgus merevaigust kuuldud kõrgus ja kaal mis virsikud pärisnimi


ema on mu vihkaja - lapsemure.ee ema on mu vihkaja mu ema läks soome, jättis mind eestisse maha japraegu olen isa juures. kes on samasugune, kui mitte kurjem. mu ema ütles et mul on kaks võimalust, kas minna erikooli või psüühhiaatriahaiglasse... ma ei ole tõsiselt mitte kellelegi halba teinud, ma ei vaja ravi ega järelevalvet, sest olen täiesti tavaline tüdruk, ma ei tee kellelegi liiga ja ma vajan hoolt ja armastust. ma kardan, ma tahan oma koju ja ma ei saa . mul elab seal vanaema ja loomad keda armastan. palun mitte heitida, tahan lahendust sest ma ei taha et mind kasutatakse ära ja sõna otseses mõttes piinatakse. ma iga päev nutan. see ei ole mingi nali, palun normaalset abi, nt anderot või kellegilt asjatundjalt. ma kardan tõsiselt. 26 Okt 2013, 10:51 Kahju, et su ema ähvardab asjadega, mida tegelikult ei juhtu ja tekitab seega sinus asjatut hirmu. Erikooli saadetakse üksnes komisjoni otsusega. Eestis on erikoole väga vähe, nii et lihtsalt vanema soovist ei piisa. Sama asi on ka psühhiaatriahaiglaga. On tõesti vanemaid, kes toovad lapse sinna: "Tehke ta nüüd korda" aga selline asi ei toimi, kui reaalselt mingit probleemi pole. Ehk sa ei pea kartma kumbagisse saatmist. Mis põhjusel sa ei saaks vanaema juurde? Kas emale ja isale ei meeldi see mõte? Elab ta kuskil kaugel? Oled sa seal varem elanud? Kas vanaema oleks nõus sellega, et tema juurde kolid? Mida sa mõtled täpsemalt ära kasutamise ja piinamise all? 26 Okt 2013, 12:05 ma elasingi tegelikult vanaema juures koos emaga, ja vanaema aitab mind alati. kuid ma ei tohi minna üksi nt bussi peale ja sinna sõita ilma midagi ütlemata, ja kui seda ütleksin et lähen oma koju (vanaema juures ongi mu kodu) siis ma ei tea mis saab, kas kutsuvad politsei või viidakse mind sinna samasse haiglasse, ma olen seal juba 2 korda olnud. mingid rohud pandi aga uuringutes oli kõik korras. reaalselt ei ole mul mõistusega midagi viga ja mu ema võtab samasid ravimeid. ma olen 14 aastane tüdruk. ma olen praegu tallinnas, aga mu kodu ja vanaema on pärnumaal. tegelikult mu ema saab kõike mida ta tahab, ta on seda tõestanud juba sellega et ta viis mu psüühhiaatriahaiglasse ilma midagi ütlemata, aga vanaema ütles seda et vb ta viib mind ja käskis mul teda jälgida, samuti kuulsin ema pealt rääkimas telefoniga et ta viib mu sinna ja ei ütle seda mulle. ja nn tahtis osta mind ära, lubas et ostab mulle telefoni ja me lähme lihtsalt tallinnase. ta võttis kotid ja kohvrid kaasa, aga olin loll et ei kahtlustanud midagi, ütles et need on kõik tema asjad kui ta soome läheb. tegelikult pani ta osad riided haiglasse kaasa. kusjuures isa ähvardab sama asjaga. keegi ei saa mind kaitsta, mu ema ega isa mitte, ma kardan neid. keegi tuttavatest ei saa mind enda juurde ka võtta, mu tädi elab ka pärnumaal ja tal on tegemist. 26 Okt 2013, 12:41 #4 Postitas koer127 Aga mida vanaema sellest arvab? Kas sa lihtsalt ei võiks vanaema juurde elama minna? Parem ikka kui sellised vanemad.... 26 Okt 2013, 13:13 Kas arst ei ole öelnud, mis diagnoos sul on, et ravimid peale pandi? Või tead ehk, mis diagnoos emal on? Kui sind sisse võeti, siis mingi diagnoos ehk määrati, kuid ma ei oska praegu isegi aimata, mis täpsemalt. Seda peaksid uurima oma raviarstilt või emalt. Mis põhjusel sul vanemad ei lubaks üksinda vanaema juures elada? Õeldi et eelmised rohud olid valed, ei midagi rohkemat, ma ei tea diagnoosi. ma ei tea, miks nad ei luba ja kas nad ei luba. ma tahan väga oma koju. ma pean koolis käima ma tean, aga kindlasti mitte ma ei taha erikooli. kuna ma olen praegu isa juures, ja ma pean ikka koolis käima, siis võiksin ju senikaua käia nt Rocca al mare koolis, kuni mu ema otsustab soomest tagasi tulla. aga ma ei taha ei erikooli ega ka mingisse heleni kooli. ma näen väga hästi, mis siis et mul on prillid, see kool on pimedatele ja liitpuudega lastele ja kohe kindlasti ma ei lähe sinna. Arvatakse et ma ei taha koolis käia ja olen laisk. EI ole nii, ma tahan oma koju aga seal kus ma elan on vaid 2 kooli, ühte mul ei soovitatud enam minna kuna mind kiusati seal. teise kooli kohta on teadmata, kuna ma pole seal käinud ja proovinudki. ema ütleb et ma ei sobi sinna jne. Rocca kooli ei saa ma ka vist kuna vastuvõtt on juba lõppenud. ma olen heleni kooli nimekirjas, ma tõesti ei mõista miks mu ema mind sinna nimekirja pani, ma ei lähe sinna. Oleks ju võinud suvevaheajal juba mõelda, kus me elama hakkame ja mulle sobiv kool leida. mitte ainult enda peale mõelda ja soome "kolida", mind maha jätta ja niimodi õelda nagu ma juba kirjutasin alguses teemas. 26 Okt 2013, 13:34 Ei tea ka miks eelmised rohud määrati? Oled arstilt ehk küsinud? Kas sa praegu ei käigi siis koolis? Või käid RaMis? Soovitaksin sul isaga rääkida. Uuri välja tema arvamus vanaema juurde tagasi kolimise osas. 26 Okt 2013, 13:39 Praegu ei käigi koolis. ma ei julge küsida. 26 Okt 2013, 13:44 Kas tõesti võeti sinna Heleni kooli nii lihtsalt vastu, et lihtsalt prillide pärast? Ei tahaks eriti uskuda, et seal nii palju vabu kohti on, et lausa kõik vastu võetakse. Olen seal koolitusel käinud ja niisama sellest koolist kuulnud ja see on ikka neile, kel tõsised nägemis- ja muud probleemid. Kõlab kahtlaselt, et niisama saab. Rocca al Mare kool on küll väga hea, aga ma ei saa hetkel aru, mis vastuvõtust sa räägid, sest kooliaasta ju juba käib. Mis ajast sa uues koolis käima hakkad, kas nüüd pärast vaheaega? Vanemad võiksid ikka igaks juhuks järele uurida, ehk on seal siiski mõni vaba koht. Pead arvestama ka sellega, et Rocca al Mare kool on tasuline. 26 Okt 2013, 13:45 seda arsti ma ei taha näha, mul hakkavad kohe rohud otsa saama, ja mu isa pidi talt retsepti küsima. rohi on T.Flax. 26 Okt 2013, 13:46 kas tõesti ram on tasuline? kui palju siis? ma ei tea miks mind sinna heleni kooli võeti, ilmselt mu ema midagi moosis ära. mul ei ole midagi tõsist, ma olen näinud neid lapsi, nad on ratastoolis, pimedad, kurdid, pimekurdid, vaimupuudega, liitpuudega jne Mina pole selline. ma käisin tavakoolis ja käin ka edasspidi. olen hakkama saanud seal hästi õppimisega. 26 Okt 2013, 13:55 Kui sa oled alla 17a või käid põhikoolis, oled sa koolikohuslane ja PEAD käima koolis. Pöördu kohalikku omavalitsusse. Helenisse ka nii kergelt ei tohiks saada. Sul peaks olema vägagi raske nägemispuue, et sinna saaksid. Üritan praegu leida, kas Helenisse vastuvõtmine ei käi mitte komisjoni otsusel. Kohe kindlasti ole see nii, et su ema moosib ja siis võetakse laps vastu, kellel pole vajagi sinna minna. Kindel, et Flux pole rohu nimi? Fluxi nimelist ravimit kasutatakse OCD või depressiooni raviks. T. Flaxi nimelist ravimit ei leia küll ei rx.ee ega ravimiinfo.ee, kus on olemas kõikide Eestis legaalsete ravimite infolehed. E: Tallinna laste nõustamiskomisjoni otsuse alusel saab asuda õppima erivajadustega lastele mõeldud koolides: Lasnamäe Põhikool, Ristiku Põhikool, Tallinna Heleni Kool, Tallinna Laagna Lasteaed-Põhikool, Tallinna Tondi Põhikool ja Õismäe Kool. 26 Okt 2013, 14:02 ma tean seda, et pean koolis käima, aga ma ei taha heleni koolis käia, emaga saan kontakti vaid fb kaudu. telefoni mul pole. sellepärast ma ei teagi mida teha. kui olin oma kodus vanaema juures ja emaga, siis käisin seal koolis kuhu mul enam ei soovitata minna, ja ema otsis koduõpet ja seda ka soovitati vist, kuid see maksab ju ka. 26 Okt 2013, 14:11 Kas sa oled parasjagu mingi kooli nimekirjas või ei ole? Kui ei ole, siis sa PEAD olema, sest sa oled koolikohuslane. Kui sa oled kooli nimekirjas ja lihtsalt ei käi koolis, siis mis kooli nimekirjas sa oled ning kas tõesti mõni kool saab nii juhmakas olla, et kui sa teed aasta algusest poppi, siis vanematega ühendust ei võeta? Isa on sul olemas ju. Räägi isaga, TÄNA, et soovid vanaema juurde minna. Koduõpet on võimalik teostada ka selliselt, et õpetavad vanemad/vanavanemad. Kui eraõpetaja võtta, siis loomulikult see maksab. 26 Okt 2013, 14:14 jah flux oli selle nimi, ajasin segamini. 26 Okt 2013, 14:16 Flux on tõesti üsna tavapärane ravim. Enamasti meeleolu parandamiseks. Kuidas sul tujudega on/oli? Mäletad, mida arst rääkis, kui ta sulle ravimi kirjutas? Kas su ema on alati selline olnud, on tal vahel parem tuju, millal ta selliseks muutus kui varem ei olnud (ja millal tema umbes need ravimid sai)? Kool. Komisjon komisjoniks aga kas pole võimalik, et haiglast suunati? Näha sa arsti küll ei taha, aga nt asjade selgeksrääkimise mõttes võiksid üks kord minna - igal inimesel on õigus teada, mis põhjusel ta rohtu võtab ja mis on tema diagnoos. Täpsemalt ma hetkel ei viitsi uurida, aga Tartus on Emajõe kool nägemispuudega lastele kuhu mu tuttav tahtis ise minna, sest seal olevat õppimine rahulikum. Põhjus, mis ta ei saanud, oli vist see, et kohti polnud - aga muidu oleks saanud. Temalgi prillid, aga nägemine parem, kui minul. Siis on Tartu Hiie Kool, kus nt minu praegune klassivend kunagi käis, kuulmis- ega kõnepuuet tal ei tundu küll olema, kuigi just neile see kool on. Seal oli küll midagi komisjonist juttu, küll koolikomisjonist, aga enne seda vist on ikka mingi teine komisjon ka, sest mul oli minu praeguse kooliga. Ilmselt sullegi sobiks midagi taolist, hetkel oled küll valesse kohta pistetud. Aga mida tegid/kus olid esimesel veerandil? Millal Heleni kooli kirja pandi? Ahjaa, et see mis ma öelda tahtsin pika jutuga on muidu see, et nendes erikoolides leidub ka tavalisi õpilasi aga põhjusi ma nimetada ei oska. Viimati muutis Jänes, 26 Okt 2013, 15:37, muudetud 1 kord kokku. 26 Okt 2013, 15:27 #17 Postitas Reedetu Juhul kui tegu on psühhiaatrilise haigusega, võib diagnoosi ka mitte öelda. (Viide seadusest: 2) isikul on õigust saada teavet oma psüühikahäire ja kasutatavate ravi- ning diagnostikameetodite kohta ja tutvuda temasse puutuvate ravidokumentidega, välja arvatud juhul, kui see võib osutuda kahjulikuks tema vaimsele tervisele või teiste isikute julgeolekule. ) #18 Postitas Jänes Siis küll, aga teemaalgatajal ei tundu nüüd nii hull olevat, kui just agressiivsust ei ole. 26 Okt 2013, 15:39 mul ei ole mingit psühhiaatrilist haigust. ma tahan koju, kuidas ma saaksin? 27 Okt 2013, 10:26 #20 Postitas Reedetu Ükski arst ei kirjuta niisama mingeid ravimeid välja. Miks nad peaksid? Kas sa oma isaga rääkisid? Mida ta vastas? 27 Okt 2013, 10:50 ma ei tea. ei julge isa käest küsida, kas ma võin koju minna. mul on selleks õigus. ainult, et üksi ma ei saa seda teha, ma ei tea kuhu need bussid-trollid-trammid tallinnast sõidavad ja millega ma koju saan... Kirjutan oma tädiga, loodan et ma kuidagi saan koju, sealt ma tahan ka elada. kuidas ma end kaitsta saaks, kui mu vanemad seda nkn ei tee? telefoni mul ei ole, helistada ma ei saa, mu ema v isa ei osta ka nkn, klassitunnistus on kodus, ilma selleta ma kuskile kooli ei saaks. #22 Postitas Reedetu Vanematel on õigus määrata, kus sa elad. Ühesõnaga, sa oled koolikohuslane õpilane, kes ei ole aasta algusest koolis käinud? Jamh... Klassitunnistuse puudumine pole just nii kohutav, arvestades sellega, et olemas on ka internet ning su vana kool saaks faksida, skännida vms. Väga kahtlane tundub, et sa oled alates septembrist kodus istunud, lage vahtinud ja su vanemad leiavad, et see on normaalne. 27 Okt 2013, 11:46 Külaline kirjutas: ainult, et üksi ma ei saa seda teha, ma ei tea kuhu need bussid-trollid-trammid tallinnast sõidavad ja millega ma koju saan kasuta selleks tallinna veebikaardi teekonnaplaneerijat, aga praegu see ei tööta millegipärast. 27 Okt 2013, 18:51 #24 Postitas külastaja ühikasse elama vms oleks aega rohkem enda jaoks vaheta kooli kuskile kaugemale näiteks teise linna Mul läheb siiani väga halvasti, isa on vägivaldne ka ja karjub. Ja ikka istud kodus ja koolis ei käi? käin küll ju 4 nädalat juba seal heleni koolis, vaimupuuetega kool... Heleni kool EI OLE vaimupuuetega laste kool. 26 Nov 2013, 15:40 Ma ei suuda enam, tahan koju. Mida ma tegema peaksin? #30 Postitas FrozEn369 Nii, tead, see kool, kus käid, mine dire juurde ja räägi, et sul pole mingit puuet ega midagi viga. Seejärel räägi, kudias su vanemad sind kohtlevad ja ei luba koju minna. Ja kui ei leia lahendust, jookse kodust minema. Eriti hea võimalus on siis, kui ema ju kodus pole. Muretse raha või häälega. Paki vaikselt asjad kokku mingi aeg, kas öösel v siis kui isa kodus pole ja tõmba plehkat. Ja kui nad avastavad ja ütlevad, et lähevad politseisse, siis sa vasta, et minge, mina aga räägin neile, et kuidas te mind alandate jne vaata. Ja siis ära kuula neid! Lihtsalt mine oma vanaema juurde! Ja kui kooli dire juurde lähed, siis räägi ka sellest, et kui sa tahad koolist minema minna, et mida siis teha? Kui vanemad ei luba jne, et kes siis aidata saaks? Ja kui sa saadki oma vanaema juurde, mine sinna kooli, kus sa pole varem käinud. 29 Nov 2013, 19:57 Suur aitäh sulle! Tahtsin ise sama teha, võtsin oma kaardi ka tagasi, mu isa oli selle ära võtnud, mul oli õigus see tagasi võtta. Esmaspäev ja teisipäev üksi siin. No see ärajooksmine on küll väga lapsik variant ja viimane asi, mida soovitada, sest kokkuvõttes ei lahenda see midagi ja tõestab veel rohkem, et sa ei suuda vastutada ja sinu eest on vaja otsused ise ära teha. Miks? See polegi tegelt ärajooksmine ju, vaid koju minemine. ärajooksmine on see, kui lähed kodunt minema. Üritan homme minna. Kas siin on keegi, kes saaks mind kasvõi bussi või trolli peale saata? 01 Dets 2013, 17:24 Nojah, aga mida sa seal kodus teed? Sa ei saa ju ise kuskile kooli end kirja panna, seda saab teha ainult vanemate avalduse alusel. Nii et sind toodaks lihtsalt tagasi sealt. 01 Dets 2013, 17:46 paraku jah su seaduslik eestkostja võib su sealt vägisi tagasi tuua minu teada. 01 Dets 2013, 18:12 MIKS NII?? tähendab et mul on keelatud koju minna? mA Võin koju minna! 01 Dets 2013, 18:36 01 Dets 2013, 18:37 #38 Postitas Reedetu Kuidas ei ole normaalne? Sa oled alaealine. Su vanemad peavad sinu eest vastutama, sa ei saa niisama amokki joosta ja teha mida tahad. Miks? Sest sa pole täiskasvanu? Suure tõenäosusega ei tee sa just kõige õigemaid otsuseid. Kui su vanemad nii halvad on, pöördu lastekaitsesse. 01 Dets 2013, 20:29 #39 Postitas Maarja Punak Teemaalgataja, võta minuga ühendust maarja.punak@politsei.ee aadressi kaudu, saan aidata, kui tean täpsemat infot, kuid seda infot pole vaja teistel teada. Proovime leida lahenduse. 04 Dets 2013, 08:48 Ma kirjutasin teile, aga gmaili kaudu. 06 Dets 2013, 12:27 sellest ma abi kahjuks ei saanud jällegi. Üritan ikka, et ma koju saaksin. miks ma pean kurb olema 07 Dets 2013, 18:38 #42 Postitas Bendinskaite Tahtsin küsida kuida asi lõppes. Loodan, et kõik lõppes hästi ja said lõpuks siiski koju ja kõik läheb nüüd elus hästi ja hoian pöialt ka. 23 Okt 2014, 21:45 14 Nov 2014, 16:40 #43 Postitas liisu37 Kas sa lastekaitse töötaja poole oled pöördunud? 14 Nov 2014, 17:14 lugesin nüüd aasta aega hiljem selle teema ka läbi.. nii õudne.. ja appi kuidas termomeeter suutis endast jälle nii halva mulje jätta. selle asemel, et tõepoolest last aidata ja mingit asjalikku nõu anda, sa lihtsalt tänitad selle üle, kuidas ta peab koolis käima ja kuidas ta ei tohi oma koju minna jms.. aga selle, mida inimene TAHAB ja mis on ta MURE, selle jätad täiesti kõrvale. surud lihtsalt mingit oma joru peale. haige lihtsalt. tõeline abistaja ikka. #45 Postitas BimboBlondiin Tänane kuupäev on 24 Aug 2019, 04:11


Lugupeetud Jevgeni Ossinovski, - Estonian World Review Lugupeetud Jevgeni Ossinovski, (1) Arvamus 27 Oct 2014 EWR Lugupeetud Jevgeni Ossinovski, Nagu Teie, kuulun ka mina venekeelsesse kogukonda. Nagu Teie, olen ka mina tundud ja kuulnud rohkem kui piisavalt rahvusel põhinevaid solvanguid. Ma olen lisaks sõnadele, saanud ka kere peale oma etnilise kuuluvuse tõttu. Nagu Teie, olen ka mina omandanud oma kõrghariduse Ühendkuningriigis. Unustame korraks ära Jürgen Ligi. Küsimus ei seisne üldse temas ja Facebooki vahendusel tehtud sõnavõtus. Teil, kui esimesel vene rahvusest ministril vabariigi taasiseseisvumisest lasub suur vastutus. Kui me meenutame Obama valimist 2008-ndal aastal, siis üks peamisi põhjusi miks see nii oluline oli, seisnes selles, et ta esindas vähemusi. Ta esindas neid mitte ainult sõnaliselt, vaid olles ise mustanahalise vähemuse liige. Ka antud skandaali puhul rakendub sama põhimõte. Teil, oli (ja ikka veel on) erakordne võimalus esindada meie riigi suurimat vähemust valitsuse koosseisus. Teil oli võimalus panna maha uus verstapost ja näidata vene noortele, et meie vabariigis on ka neil samad võimalused jõuda juhtivatele positsioonidele. Teie ees seisis kaks valikuvõimalust. Esimene neist, oli ignoreerida öeldut. Lasta antud kommentaar ühest kõrvast sisse ja teisest välja, olla sellest üle, ning sellega näidata, et Teie jaoks on tähtis koostöö valitsuses, mitte rahvusepõhine tembeldamine. Niiviisi oleksite Te näidanud eeskuju vene noortele. Teine variant, oli see, mida Teie tegite. Te kasutasite ära rahvust ja niiöelda "vähemuskaarti" selleks, et nõrgestada valitsust ja sundida härra Ligit oma ametikohalt lahkuma. Selle asemel, et kasutada antud hetke ära eesti ja vene rahvuste ühendamiseks, toimisite Te just vastupidi. Kuigi Te räägite sellest, kuidas härra Ligi kommentaar lõhestab Eesti ühiskonda, teeb seda tegelikult Teie ja SDE poolt üles kruvitud kampaania. Teie olete see, kes räägib sellest kui halvasti Teiega on käitutud ja kuidas säärased kommentaarid lõhestavad riiki ning solvavad eri kogukondi. Teie olete see, kes seda teemat järjest rohkem üles tõstatab, kusjuures mitte ainult sõnaliselt, vaid ka rahaliselt. Ma ei tea miks Te nõndaviisi käitusite. Ma ei tea kas sellel oli pistmist Reformierakonna häbistamisega enne valimisi või äkki olid Teil härra Ligiga tekkinud varasemad lahkhelid oma kohustusi täites. Võib-olla oli see kommentaar Teie jaoks tõesti niivõrd solvav (kuigi olete isegi väitund meedias, et olete hullemat kuulnud). Misiganes see põhjus on, Teie käitumisest sõltub väga palju ja Te peate oskama sellega arvestada. Kui Teie teete head tööd ja näitate seda kui õiget viisi edu saavutamiseks, siis see kandub edasi teistele venekeelsetele noortele, kelle jaoks Te olete eeskujuks. Samas kui Teie otsustate keskenduda rahvusepõhisele vee solkimisele, siis ka siinkohal järgivad tulevased vene taustaga noorpoliitikud Teie eeskuju. Küsimus ei ole selles mida Jürgen Ligi ütles. Küsimus on selles, et millise pretsedenti tahate Te seada vene noorte jaoks Eestis. See suund, mida Te olete viimaste päevade jooksul taga ajanud, ei vii ühtsema ühiskonna poole. Eesti venelased peavad kahjuks ennast veel tõestama. Liiga tihti tembeldatakse Eesti venelasi Kremli- või venemeelseteks. Näidata vene kogukonnast noortele, et keskendumine rahvusele ambitsioonide täitmiseks on õigustatud, ei ole õige. Ma ei soovi Teid selles avalduses üldse rünnata ja vabandan kui see nii paistab. Ma lihtsalt soovin pöörata tähelepanu sellele, et Teie käitumine õpetab ja mõjutab tulevasi vene rahvusest poliitikuid ja ühiskonnategelasi. Kui esimene vene rahvuse esindaja kes on poliitikas nii kaugele jõudnud, on see vastutus tahestahtmata Teie õlgadel. Seda mis juhtus selle nädala jooksul muuta ei saa. Küll aga saab elult võtta õppetunde.


Geoloog läheb maale — Eesti geoloog Geoloog läheb maale Mägi-Eestis, Karula kuplite vahel, asub maaliline Hallimäe talu. Huviline leiab otsitu hõlpsasti, kui võtab Lüllemäelt suuna otse Litsmetsa peale. Hallimäe teeotsas troonib uhkelt hiigelsuur ragulka. Sõjariista kaitsvas varjus, kahe tiigi ja kolme künka vahele sätitud talukompleksis kasvatavad Mats ja Oll oma parema äranägemise järgi kolme last ja pooltteistsadat erinevat pudulojust. Oma tee Hallimäele leidis Eesti Geoloogi püstolreporter Aivo Averin. Mats, kõigepealt seleta ära, mis värk selle ragulkaga on? „No mistan'd on... See on üllatussünnipäevakink Ollile külarahva poolt.“ Pärast kolmekordset üleseletamist mõistan asja omalt poolt nii, et Oll vist ilmselt armastab ragulkasid ega ole seda salajas hoidnud. Mõned head aastad tagasi otsustasidki küla helgemad pead, et asi tuleb ära teha – saagu Ollile oma ragulka! Kümmekond inimest tegutsesid öö varjus „tasa-tasa“, kaevasid hiigelragulka jaoks auku ning vaidlesid pimedas omavahel. Lõpuks sõitis ragulka emapuud transportinud traktor suure pauguga kraavigi, aga õnneks samuti nii „tasa-tasa“, poolvaljusti. „Meie selle tasase lärmi peale loomulikult välja ei läinud, no küllap püüdlikult magasime, aga hommikul oli seevastu üllatus suur,“ meenutab Mats tüüpilist sünnipäevalapse hommikut, mil vaim on ärgas, ent pead meeleheitlikult magama, et lähedaste üllatusmomenti mitte ära rikkuda. Kontrollitud hüpe tundmatusse Mats Meriste ja Olivia Till asusid Karulasse elama selle sajandi algupoolel, olles esimesi teerajajaid tudengiseltskonnale, kes õige pea leidsid samuti oma tee sinna jumalast maha jäetud kohta ehk maale. Sel hetkel tundus see idee ehk võrdlemisi rebel, aga Karula rahvuspark kui institutsioon pakkus vähemalt esialgu huvilistele loodusteadlastele ka väikestviisi „vihmavarju“ ja tuge ning inimtühje talusid, mida üle võtta, jagus. Matsalu looduskaitseala südamesse, metsamehe ja bioloogi perre sündinud Mats sidus end loodusega üsna varakult. Või noh... ta seoti sinna. Sajad tuhanded lagled, mõni jändrik kask ning bioloogiat studeerima läinud vanem vend ei suutnud aga Matsi loodusteadlikku fookust dekalibreerida – Mats andis oma keskkoolist saadud paberid sisse Tartu Ülikooli bioloogia-geograafia teaduskonda geoloogia erialale. „Jah, see oli mu ainus valik,“ ütleb Mats. Ning geoloogia erialal läks Matsil hästi. Vanemate kursuste kaasteelisi küll häiris mõnevõrra, kui rebane Mats ilmus avaaktusel välja hõigatud Luhapeo (tegemist on vanemate geoloogiatudengite väikestviisi practical joke'iga, kus heausksed esmakursuslased viiakse esimese koolipäeva õhtul nende parimas riietuses läbi vesise Emajõe luha sõbralikule öisele kohtumisele teiste geoloogidega – iga geoloogihakatise tuleproov) starti täispikkade kummikute ja kummiülikonnaga. „No kuule, ma olen ikka pool elu luhal elanud ja tean, mis see luht on. Kui öeldakse luhapidu, siis tuleb vastavalt riietuda. Ja ega see Emajõe luht tegelikult ikka õige luht olegi,“ ironiseerib Mats Matsalust tagantjärgi. Hiljem läbis ta kenasti geoloogia bakalaureuseõppe ning magistri takkajärele. Ka doktoriõppes oli Mats tegev, ent elu tegi omad korrektuurid ja fookused muutusid. Rebane Mats juhtimas oma köidepandud kursust vastu ootamatustele, mis geoloogide repsimisel ikka ette tuleb. Palupera raudteejaam. Kevad 1999. Oll seevastu on pärit Tallinnast. Oma Tartu Ülikooli tudengipõlvest mäletan, et Olli kursuse tuumiku moodustasid võimukad ja tegusad tüdrukud. Poisid olid rohkem sellised elu õied, keda tuli hoida ja kelle eest hästi hoolitseda, et kevadine külm ära ei võtaks. Ka matkale ei saanud poisse enamasti kaasa võtta, sest mine tea, millal keegi rumalasti varba ära lööb või millal sääsk hammustab. Viimase seisukohaga aga Oll ise nõus ei ole, sest kohati olnud poisid ka ikka täitsa mehe eest väljas. Oli mis oli, Oll veetis oma vabad nädalavahetused ja nädalad vanemate geoloogide-geograafidega – matkad viisid teda erinevatesse Eesti asustatud ja asutamata paikadesse ning pisut kaugemalegi, näituseks Venemaale – Hibiinidesse ja Altaisse. Aga Ollil ei vedanud kuidagi Tartu üürikorteritega – kord puhus kuri põhjamaa tuul tuisku läbi seinaprao otse voodisse, kord oli majaperemees selline, et arvas suvalisel hetkel läbi astuda ja üürnikuga igavikulistel teemadel monoloogi alustada. Ühelt järjekordselt matkalt tulles kurtis Oll oma kurba elu-olu samal matkal viibinud Matsile, kes haaras kohe härjal sarvist ja transportis kamraadidega Olli maise vara samal õhtul läbi öise Tartu Vanemuise tänavale, legendaarsesse bio-geo kommuuni, Vagunisse, kus Mats ka ise tollal elas. Vagunis, mis oli üleüldse imede sepikoda (aga sellest vast kunagi hiljem pisut lähemalt), puhkes noorte vahel õige pea suur armastus õitsele ning varsti (pärast mõningast venitamist) koliti omaette, Sassi tänavale. Aga ka seal ei olnud piisavalt hea. Mats kandideeris peagi Karula rahvusparki tööle ning sealtmaalt algas täiesti uus seiklus. Vasakult: Eeri, külalisesineja naabruskonnast, Õie ja Endel Hallimäe talu ees lustimas. Tõsiasjaga, et majapidamiselekter on tegelikult ka (nagu tänapäeva koolifüüsika meile õpetab) vahelduvvool – kord on ja kord ei ole – harjusid Karula uusasukad üsna kohe. Ehkki esimesed talvised kuud Sarik Siimani renditalus möödusid elektri „ei ole“-perioodis, said noored end ometigi korralikult sisse seada. Talul oli katus peal, toimiv kaev sealsamas ja oluline hügieeniasutus, saun, seati talgute korras õige pea heale järjele. Sellesse armastusrohkesse ja (lõpuks siiski) elektrifitseeritud elamisse sündis pere esimene laps – Endel (11). Endlile järgnes peagi Õie (9). Pere kolmas laps Eeri (7) tuli omi toimetusi toimetama juba meie peategelaste post-sarik-siimanlikul perioodil. Sest Mats ja Oll olid endid paraku vahepeal ümbritsenud terve hulga tülikate agrikultuursete ollustega – vanale põhjasõjaaegsele kalmistule rajatud Sarik Siimani kartulivagu andis lisaks rohketele inimluufragmentidele head saaki, laudas röökis siga ning Mats läänemaalasena ei suutnud vastu panna kiusatusele hankida endale mõned lambad, kes kõigi ootuste kiuste ometigi poegisid. Sarik Siimani jäi kitsaks. Mis siis juhtus? Hakkasite endale uut kohta otsima? Mats: „Ikka otsisime. Mingi seitse õnge oli korraga sees. Hallimäe sai alguses ostetud üldse backup'iks. Esimeseks valikuks oli üks tühi vundament siin kõrval, mitte kaugel siit, üks 300 meetrit. Me ostsime kähku Hallimäe ära, et oleks midagigi. Minu arust ta oli algul nii räämas, et lausa kole, tundus nii nõme koht. Siis tuli teha kõvasti buldooseriga ja rookisime s***hunnikut kokku ja lõpuks paistis päris tore juba. Praegune villakoda oli olemas, kõrval oli kokkukukkunud küüniosa, seal on kogu see otsasein koos vundamendiga nüüd uus tehtud. Katused on vahetatud igal pool. Vana saun oli mäe otsas.“ Hallimäe talu saun, taamal tiik. Nagu hea lugeja hõlpsasti näha võib, ei ole tegemist tavalise tiigiga, vaid otse sölli rajatud tiigiga. Uue sauna rajasid Mats ja Oll orgu, sölli servale, mille süvendasid tiigiks. Eluhoone kõrval paikneb Olivia valitsemisala – massiivse maakivivundamendiga villakoda. Siin saab vajadusel vokiga villa kedrata ja villateemalisi õpitubasid korraldada, ent eelkõige on see hoone tähtis selle poolest, et siin toimub villa lõpptöötlus – viltimine. Koos kahe teise kohaliku taluga on Oll pannud seljad kokku ning loonud brändi Maavillane. Pildi keskossa jääb villakoda. Pildi vasakus servas aga üks asutus, milleta kah ükski majapidamine hästi läbi ei saa. Nende kahe vahel poseerimas noor ulakas maremma karjakoer, kes Hallimäe jäärade juurde mõneks päevaks “kooli” häid kombeid õppima toodi. Kuivõrd Oll vastutab kogu „villanduse“ eest, on Matsi kanda jäänud lambakasvatuse teised aspektid. Ehkki lammas on tore loom ja vill kah üks vahva asi, peab selle villa kuidagi lamba käest ikkagi kätte saama ning miskitpidi peab see tubli loom lõpuks lõpetama oma maise tee konsumeeride taldrikul. Mats: „Kui loomi kasvatad, pead nad ju ka ära sööma.“ Sestap on Mats ennast täiendanud Olustvere Teenindus- ja Maamajanduskoolis, kus on läbitud loomakasvatuse eriala. Lisaks veel lihatöötlemise kursus sealsamas ja Maaülikooli lihuniku koolitus. Eesmärgiks on saavutada Hallimäe talu lambakasvatuse „täisring“ ehk olukord, kus liiga palju lambakasvatusega seotud nüansse ei jääks allhangete kraesse. Eestimaalased üldiselt armastavad kõiksugu villavärki ja seda, mis sellega kaasneb (soojad sokid, naljakad saunamütsid), aga eestlased ja lambaliha? Mats on asunud Maavillase alt ka lambaliha turustama. Ringi sulgemiseks oleks vajalik oma lihunikuüksuse (maakeeli tapamaja) rajamine. „Lihast ei tule meil praegu, ma arvan, et kopikatki. Aga tuleb turustada. Kui mul mingil sobival hetkel peaks kange tapamaja tegemise tuhin peale tulema, siis teen selle ära kah. Lambaliha puhul on vaja eelkõige klienti, kes selle ära ostaks. Tead sa, tappa jõuab uskumatutes kogustes ühe päevaga. Aga maha müüa on teda keeruline. Eestlane sööb väga hästi lammast, ainult ta ei taha selle eest väga maksta. Eestis on praegu proportsioon selline, et ametlikul turul tapetakse tapamajades umbes 1000 kuni natukene rohkem lammast, aga kuhugi kaob hea mitu korda rohkem lammast, nagu mutiauku. Kuskil keegi teda sööb. Aga see ei ole minu äri, ei taha „musta“ teha. Tahaks ametlikult müüa kõike.“ „Põhisissetulek,“ jätkab Mats „ma arvan, on lambapügamine. See moodustab suurima osa käibest. Kõiki ei jõuagi ära pügada, mul on kevadine jagu veel osalt ära tegemata. Kui nüüd päris aus olla, siis kõige pikem võlg on vist eelmisesügisene.“ Mats ja killuke noorkarjast Kaduma läinud geoloog Matsi entusiasmi vaadates tekibki kohe küsimus, kas Eesti riik on kaotanud lammastele ühe tubli geoloogi. Mats, sina ja geoloogia? „Ojaa, geoloogia on väga põnev, teeks seda hea meelega. Aga mulle ei sobi linnaelu ja kontoritöö. Olen seda teinud ja... ei taha. Täna?... Pigem ei, pole enam nii kaua tegelenud selle asjaga. Loomulikult, [geoloogia]teadus kui selline on väga põnev! Kui omas kodus saaks vaikselt teha ja kui väga kõvasti palka makstaks (naerab – A.A.), siis küllap tuleb tagasi ka pädevus ja ikka võiks teha... aga... Õues päris tööd teha, see on hoopis... Ma arvan, et see sobib mulle paremini. Ja see geoloogia, mis mulle sobib, on paraku juba tehtud.“ „Pead silmas 20. sajandi alguse suuri Eesti geolooge nagu Armin Öpik ja teised, kes mööda Eestit ringi liikusid ja olulisi avastusi tegid?“, küsin. „Ojaa, välitöö ja suured avastused on toredad! Aga selline asi, et on natuke välitööd ja siis lähed laborisse ja istud seal... Muidugi kui saad ise oma väljas tehtud tööd interpreteerida, on see kah vahva. Aga praegu... ehh...“ Ometigi peatub igal aastal Matsi ja Olli juures Hallimäel Tartu Ülikooli geoloogide ja keskkonnatehnoloogide välipraktikumi ringreis. Trobikond noori maateadlasehakatisi kargleb mööda hoovi ringi, puurib saunakõrvast sölli ja võtab leili selles hoones, mis sölli kõrval. Eelmisel aastal hakkas see trall tollal kümnesele perepojale Endlile nii väga meeldima, et pakkis hommikuks seljakoti ja kadus nädalaks koos noorte maateadlastega geoloogia praktikumi. Tuli tagasi ka ja oli väga rahul. Rahul ja märkimisväärselt uhked olid ilmselt ka Endli vanemad, aga midagi eriti olulist laps nende hinnangul korda ei saatnud. Ja olgem ausad, eks ta oli maateadusevärki eelnevalt harjutanud kah. Mats vedas Lüllemäe kooli juures aastaid matkaringi, alustas sellega enne, kui oma lapsed kooli läksid. „Alustasin ka või?“ Vestlusega liitub Endel: „Jah, alustasid küll.“ „Nojah, ju siis oli nii... Sellelgi aastal tegime seda. Käisime lastega suurte kummipaatidega Koiva peal sõitmas. Mingil ajal tegime üks neli matka aastas, pluss muud tegevused. Meil oligi paar aastat looduskooliprojekt koostöös Kristel Kirsimäega (Maaülikool). Maaülikoolis oli looduskool, kus siis lapsed, just keskkoolilapsed, käivad ja teevad mingeid loodusasju. Rääkisime Kristeliga ja nii tegimegi Lüllemäe algkooliga esimesest klassist alates seda looduskooli ja lapsed said kenasti hakkama. Nii kaks aastat. Endlil on EPAst juba diplomi jaoks üksjagu ainepunkte ees, 2,5 EAP-d. Maalapsed on toredad! Projektijuht Juhani Püttsepp oli alguses suht skeptiline, aga lõpus oli väga rahul sellega, sest seda, mida nad tavaliselt teevad keskkoolilastega, tegid nad nüüd algklassilastega. Lapsed said väga hästi hakkama. Nad pandi ka iseseisvaid uurimistöid tegema.“ Kool kui valla Nokia Lüllemäe kool pälvis avalikku tähelepanu kooli raamatukogu tarvis korraldatud kampaaniaga, mida vedas emakeeleõpetaja Põim Kama ja mis kujunes kenakeseks edulooks. Kool sai samuti tuntuks kui erandlik maakool, mille õpilaste arv mitte ei kahane, vaid liigub tõusvas joones ja mille aktiviteedid viitavad tõsiasjale, et elu maal, vähemalt teatud piirkondades, ei pruugigi nii kiiresti välja surra, vaid läheb kõige kiuste ülesmäge. Hmmm... Äkitsi oli see tõsiasi osalt seotud kuidagi varasema eespool mainitud fertiilses eas noortepundi maalekolimisega? Võis olla nii, võis olla naa. Paraku jooksis üleeelmise õppeaasta lõpus osade lastevanemate ja kohaliku omavalitsuse vahelt läbi must kass ning see tõbras otsustas endale Lüllemäele lausa pesa teha. Koolidirektor sunniti oma kohalt lahkuma, sellele järgnes korralik tramburai, mille käigus eri pooled kirjutasid hulga avalikke kirju, koguti allkirju, vahetusid direktorid ja kt-d, kohalik aktiviteet korraldas projektikooli ning kohal käisid lõppeks ka haridusministeeriumi ametnikud, kellel jäi üle vaid käsi laiutada – Lüllemäel käärib. Kohalikku hariduselu vast enim raputava tõsiasjana otsustasid Lüllemäe kooli mõned lapsevanemad võtta kohealgavast kooliaastast oma lapsed koduõppele. Kehalise kasvatuse tund Kaika projektikoolis, kevad 2016 (foto FB grupi “Kool kogukonnale” lehelt) Oll, mis jama teil selle kooliga siis ikkagi on? „Vaata...“ Oll teeb mulle pooleteisttunnise lühikese omapoolse ülevaate (kuhu harva sekkub ka Mats), mis tema arvates Lüllemäe koolis siis õigupoolest juhtus, ent mõned head päevad hiljem otsustame ühise arutelu käigus selle ülevaate omavaheliseks jutuajamiseks unustada. Lõppeks olin ka ise hiljuti nabanööri pidi seotud ühe koolialase vaidlusega, mis puudutas kooli sulgemist/mittesulgemist Vana-Vigalas. Lapsed ja kool on õrn teema ja see, et see teema ka Lüllemäel kõigile korda läheb, tõestab, et neil inimestel on ilmselt süda omal kohal, hoolimata sellest, millise positsiooni nad valisid kohalikus koolivõitluses. On palju seisukohti ja mitmeid arvamisi, aga seni kuni lapsed on esikohal, on kõik hästi. Samas ei saa sellest poolteisttunnist välja visata hetke, mis meie tihedas arutelus aja maha võttis ja mind ennast südamepõhjani naerma ajas. Põhjuseks lapsed ja töökasvatus. Siinkohal kopipeist algsest materjalist: [...]Vahepeal võetakse Hallimäe talus hariduselu poolt tekitatud pinged maha ja toimub kasvatuslik moment, kus Endel protesteerib selle vastu, et Eeri ei tule temaga värskelt pesakonnaga maha saanud küülikut toitma. Ja vanim poeg saab võtta: „Endel, sul on tarvis ainult paar kõrt maast üles katkuda ja küülik saab söönuks, mis paganama naerist te tõmbate!“[...] Viibisin Hallimäel kaks päeva ja teise päeva lõuna ajal vedasid perepojad mind kaasa, vaatama suurt Hallimäe-tagust tuulemurdu ja koobast, mille nad olid kodulähedasse künkasse kaevanud (nii et Eeri ja Õie ilusti sisse ära mahuvad). Õie kaasa ei tükkinud, tema oli parasjagu süvenenud Harry Potteri viimasesse raamatusse. Lapsevanemad on laste vaba aja tegevusega tänu toimivale kommunikatsioonile üldiselt kursis ja liigselt ei põe. Eeri ja Endel Hallimäe taustal „Lapsed räägivad jah, et nad olla mäkke suure koopa kaevanud. Võib-olla lähemegi seda ühel päeval vaatama, aga las nad tegutsevad,“ on lapsevanemate hinnang. Hoolimata näilisest ükskõiksusest teavad geoloogidest vanemad tegelikult üsna täpselt naabruskonna künkaid ja ka seda, milliseid koopaid neisse ilma suurema ohuta kaevata annab. Lastele mängumaad Karulas jagub, ent kooliga tundub viimasel ajal osal seltskonnast siiski pisut kitsaks jääma... Praegu te jõudsite välja selleni, et mingi osa valla lastevanematest võtab oma lapsed koolist ära? Kui palju lapsi koolist ära tuli? Mats: „Täpselt ei teagi...“ Endel, tagasi küülikut toitmast: „Päris palju...“ Mats: „... Mitmed panevad lapsed ilmselt teise kooli.... Tegelikult ei ole siin ka... Paarikümne kilomeetri raadiuses on üsna mitu kooli... Ärme üle dramatiseeri. Antslas on, Tsirgus on, Valgas on... Hargla, Mõniste, no need jäävad juba kaugemale...“ Oll: „Kui ma mõtlen, kui palju meil sellesse kodukooli tuleb, siis... kaheksa või üheksa.“ Mats: „See, et inimesed oma lapsi koolist ära võtavad, see ei ole enam poliitiline samm. Poliitika sai läbi, kui me joone alla tõmbasime ja leidsime, et me ei suutnud omi väärtushinnanguid kaitsta. Tõmbame joone alla ja edasi läheb juba see, et omadele lastele tuleb haridus anda ja kuna meie nägemus oli selles, et me ei tahaks kvaliteedis kaotada... Oll: „Me oleme mitmelt poolt seda näinud, kohtusime mitmete inimestega, kes on ka alternatiivset haridusteed läinud. Nende argumendid ja metoodika tunduvad mõistlikud. Näiteks kasutatakse õpiaega ratsionaalselt -- koolitööga alustatakse kella poole kümnest, mis on lastel parim ajutöö aeg, ja mitte rohkem kui kolm tundi.“" Mats: „Konventsionaalne kooliharidus on väga paljuski see, et selleks, et inimesed saaksid tööl käia, tuleb lapsed kuhugi ära panna. Kool ei ole ju asi iseenesest, lihtsalt et on mingi silikaatmaja ja sinna peab oma lapsi viima. Aga ometigi üks eesmärk on see, et sa saaksid rahulikult hommikul kell kaheksaks lükata lapsed kuskilt uksest sisse ja kella viiest saad sa need lapsed sealt jälle kätte. Kui metoodiliselt konventsionaalset kooliharidust analüüsida, jõuad järeldusele, et tegelikult saaks seda asja teha palju paremini, eelkõige väikestes rühmades.“ Kui Mats ja Oll käisid Tallinnas Gaia kooliga tutvumas, said nad teada, et kool rakendas eelmisel aastal õppemeetodit, kus on ainult üks hinne: 5. „Mis tähendab seda, et lapsele ei lõppe teema enne, kui ta on selle selgeks saanud. Ja siis on ju hinne 5!“ sedastab Mats. „See, et tavakoolis kõik need 30 last lähevad ühes tempos – täna oleme sellel leheküljel, homme järgmisel. Mis sest, et üks mees võiks näiteks matemaatika mõttes olla kolm klassi eespool, teda ei lasta edasi! Võib-olla teisel alal pisut lonkab. Mis sellest! Laseme edasi! Kui keegi ei ole asja päris selgeks saanud, siis keeratakse lehte. Hindeks 3? See tähendab, et ta ei saanudki selgeks seda asja! Aga sellega lepitakse, pannakse kolm ära ja minnakse edasi.“ Oll: „Kui arutlusel oli Pythagorase teoreem ja sa ei saanud aru, minnakse edasi, kuidas selle kolmnurga nurgast koosinus võtta.“ Mats: „Kui ei saadud aru, siis heal juhul võibolla raisataksegi nädal ära, aga siis ikkagi minnakse edasi. No... eks meilgi siin tekib tõrkeid, aga eks me näe...“ Palju te olete oma kodukooli õpetajaid kaasanud? Kooli tuleb kaheksa-üheksa last... Mats: „Päris kindel ei ole, aga kuus inimest vähemalt esialgu. Eks me näe, kuidas see asi hakkab tööle. Peamegi nüüd edasi vaatama, meil on terve aasta otsustada, et kas me läheme nüüd edaspidi koolina edasi, et teemegi päris oma kooli või siis jääme kombineeritud koduõppe juurde.“ Kool kui lastehoid Huvitavad mõtted, aga linnas, kui ma oma laste peale mõtlen, oleks seda võrdlemisi keerukas teha. Okei, mu kaasa on iseendale tööandja ja pedagoog pealekauba ning meie puhul see võiks isegi töötada, aga... Ütle sa nüüd linnainimesele, et poole kümnest üheni on sinu laps meie koolis... Või õpetajale, et see ongi nüüd sinu kolm tundi... Mats ja Oll. Küdeva suitsusauna ees on mõnus juttu veeretada. Ka tõsistel teemadel Mats: „Küllap ka linnas on ettevõtjaid, kes saaksid seda endale lubada... ja õpetajaid... lõpuks on kõik kokkulepete küsimus. Ilmselt on kõige raskem linnaelus see, et kui vanemad on kõik tööl, siis lapsed istuvad üksi kodus ja siin tuleb mängu see kooli teine funktsioon – lihtsalt lapsed kuhugi ära panna. Lastehoid. See on selline mugav teema. Sa ei keskendu liiga palju sellele, mis koolis toimub, sest see on seal. Siseasi niiöelda. See on väga „äge“! Kool on olemas – hommikul lükatakse lapsed uksest sisse, õhtul uksest välja. Sa eemaldud sellest mõistlikul määral. Sa eeldad, et seal õpetatakse kõike hästi. Õpetajad on targad ja nad on tööl selleks, et sinu lapsi õpetada. Ja siis sa võtadki väga rahulikult. See ongi kooli funktsioon, aga tegelikult küsitakse liiga vähe, mis seal sees toimub.“ Oll: „See on kurb, et kui sa lähed küsima, siis võetakse seda, vähemalt siin, usaldamatusena.“ Mats: „See mängitakse jah usalduse küsimusele ja lõpptulemusena ei ole lapsevanema asi, mis kooli seinte vahel toimub. Kaks eraldi maailma. Minu jaoks ongi see üks kummaline asi. Mina olen valmis kooli panustama. Kui neil on abi vaja, loomulikult ma lähen! Aga kui keegi äkki ütleb, et need maailmad ei tohiks seguneda... Et minu asi on lapsed õhtul puhtaks pesta, aga kool on see, kes kasvatab lapsest inimese... See tundub mulle natuke selline koloniaalajastu värk, kus nomaadide juurest võetakse lapsed ära, et teie kasvatage seal oma põhjapõtru, aga meie siin anname neile kristliku hariduse ja kasvatame neist inimesed. Ja ärge põdege, seitsme aasta pärast saate nad tagasi. Siis mõtledki, et huvitav, kust selline mõte tuleb... ja see on justkui nii vale...“ Lüllemäe kool alustab oma uut õppeaastat. Samas kõrval alustab tööd ka üks väiksem kool. Soovime neile mõlemale edu. Head uue kooliaasta algust! Geoloog on inimene


23. Riik näitab oma toetust elektroonilist «kirjaoskust» edendavale täienduskoolitusele, sealhulgas asjakohase kirjanduse publitseerimisele neid valdkondi puudutavate maksumäärade korrigeerimise kaudu.


FOTOD: Alpinismi ajaloo kõige rängem õnnetus: India telekanali teatel võis Everesti baaslaagris hukkuda 65 inimest(28) Nepali tabanud võimsa maavärina tõttu veerema hakanud laviini järel on Mount Everesti baaslaagrist leitud vähemalt 18 inimest, teatas India armee esindaja. Hukkunuid võib aga olla 65. Tegu on alpinismi ajaloo kõige rängema õnnetusega. Maavärina tagajärjel tekkinud laviinis on saanud viga vähemalt 61 inimest, vahendavad välisagentuurid. India uudistekanal CNN-IBN teatab aga armee esindajale viidates 65 mägironija hukkumisest. Everesti baaslaagris on CNN-IBN-i teatel päästmist ootamas ligi tuhat alpinisti. India päästeoperatsiooni segab halb ilm. Laviini alla jäänud inimesi on saabunud abistama päästekopterid. Laupäeva ennelõunal Nepali tabanud 7,9-magnituudine maavärin tekitas Mount Everesti mäestikus suure laviini, mis mattis osa baaslaagri lumme. Tegemist oli Nepali 80 aasta võimsaima maavärinaga. See leht on trükitud DELFI internetiväravast Aadress http://www.delfi.ee/archive/article.php?id=71329735


source: CulturaX

text: Esileht»MERESÕIDUK»Avamerepurjetamise MM läheneb ehk kuidas on maailmameistritega trenni teha autor Margus Värton 14. mai 2021 Updated: 14. mai 2021 5 Mins Read Avamerepurjetamise MM-i korraldajad näitasid ajakirjanikele avamerejahtide võistluspurjetamist. Meie mees Margus Värton läks ja vaatas ja tundis seda kohe eriti lähedalt. Seda lugu siin on põhjust alustada nagu anonüümsete alkohoolikute koosolekut – "Tere, mina olen Margus Värton ja ma olen purjetaja". See tõdemus võib vabalt kõlada kui sõltuvuse enesele ja teistele tunnistamine ning eks ta seda olegi. See võib selgitada, miks just siis, kui oled hobiajakirjaniku karjäärile enese arvates kriipsu alla tõmmanud, saabub postkasti kutse kuhugi, kuhu kohe täitsa meelsasti tahaks minna. Lähedki. Ja sedagi võib juhtuda, et siis hakkab juhtuma asju, mida tahaks teistegagi jagada. Tallinnas hakkab sel suvel toimuma üks pööraselt suur purjetamisvõistlus – ORC avamerepurjetamise MM. ORC on lühend sõnadest Offshore Racing Congress ja see on organisatsioon, mis haldab avamerejahtide võistlusväärtuse arvutamise reegleid. Pikk ja keeruline lugu, ma tean, ja detailidesse minna siin praegu ei jaksa, kuid purjeka võistlusväärtus on üks kaalu, mõõdulindi ja keerulise valemi abil rehkendatud number, mille abil saab erinevad purjekad panna omavahel võidu sõitma sedasi, et suurem ja kiirem purjekas alati ei võidagi. ORC korraldab ka nende valemite järgi hinnatud jahtide meistrivõistlusi – neid ametlikke, rahvusvahelise alaliidu poolt heaks kiidetuid. Novot – ja siis need maailmameistrivõistlused toimuvadki Tallinnas, juba augustis. 130 jahti, 1200 purjetajat, 14 riiki – midagi nii vägevat pole siin kandis varem toimunud. Paneme asjad perspektiivi – olümpiaregatil 41 aastat tagasi osales 156 purjetajat, suurimal Muhu Väina regatil on olnud umbes 850 osalejat. 1200 valdavalt välismaise osavõtjaga läheb ORC MM paukselt suurimate siinkandis peetud rahvusvaheliste spordivõistluste hulka. Vägev värk, mis siin rääkida. Suusatajad ja maratoonarid ja kolmiksportlased, hoidke alt – purjetajad tulevad! Seda kõike me tegelikult teadsime. Mida me aga ei teadnud, oli tõsiasi, et selleaastase MM-i nimisponsoriks on Alexela. Seda tõdemust kõnede ja kohvi saatel meile edastatigi. Valdavalt kütuseäriga tuntust kogunud Alexela on purjetamisele õlga alla pannud varemgi – küll Muhu Väina regati toetajana, küll mõne purjetaja või meeskonna abistajana, küll mootorpurjelaeva Admiral Bellingshauseni reiside tugitalana. Öeldagu pealegi, et kapitalil pole rahvust – kapitali omanikul see-eest on, ja hobid on ka. Mul pole mitte mingit põhjust siinkohal pressiteadet ümber tippida ega sõnavõtte ümber jutustada – huviline leiab need lihtsalt ise. Palju olulisem kui lihvitud meediasõnum on arusaam, et avamerepurjetamine ongi äge, päriselt, ja et Alexela toetab seda. Tore. Point taken. Ega ma seda võidu purjetamise äge olemise asja väga ei uskunud, kogu purjesõltuvusest hoolimata – senini on purjekaga võidu sõitmine minu jaoks olnud umbes samas klassis näiteks muruniidukite võidukihutamisega. Seda saab teha ja lõbus võib olla ja puha, aga... miks peaks? Kiireks liikumiseks on palju vingemaid viise – tsiklid näiteks. Või siis autod, kui just peab. Purjekas – see on ilus ilm, hea seltskond ja rohkelt aega. Nii olen senini arvanud – tõsijutt. Et ajakirjanikud sellest purjetamise ägedusest aru saaksid, otsustasid MM-i korraldajad žurnalistid võistupurjetamist lähemalt kaema viia. Olgem ausad – päris võistlusi veel ei toimu, kuid trenni tehakse ometigi. Kolmapäev ju, ja kolmapäeva õhtuti on võistluspurjetaja menüüs ikka kolmapäevaregatt, olgu või trenni kujul. Et trennist ka abi oleks, on see üsna täitsa päris võistluse moodi – stardiliin, lipud, signaalid, poid ja kogu muu juurdekuuluv atribuutika, ainult et kohti ja punkte ei jagata. Mitukümmend alust, hulk kauneid värvilisi purjeid – oli, mida Admiral Bellingshauseni pardalt vaadata ja klõpsida. Vist – sest mina Admiral Bellingshauseni peale ei mahtunud. Uskumatu – isegi nii suur alus pole kummist. See-eest mahtusin ma mujale – nimelt jahi Forte pardale. Forte pole aga mitte lihtsalt üks purjekas, vaid üks edukamaid Eesti avamerejahte läbi aegade – suisa ilmameister ORC klassis B, aastal 2014. Sellele pundile ei ole minusugusel hobiseilajal mingit lisandväärtust pakkuda – kui reelingus kõlkuvaks vasturaskuseks olemine välja arvata. Selles olen ma muidugi suhteliselt mõjus – tubli tükk meest ikkagi. Et maailmameistrid oma asja teha saaks, on purjetamist kui sporti seni mõttetuseks pidanud ballastajakirjanikul tark end jalust eemale hoida ja jälgida, kuidas mäng käib. Stardisiblimise järel vastutuulekursile asudes sai selgeks, et seitsme aasta tagustel tšempionitel on vunki sees veel küllaga – mõne erandiga vajusid kaasvõistlejad kiiresti tahapoole. Iseenesest pole see mingi ime – Forte võistlusväärtus on konkurentidest kõrgem ning kujuteldava võistluse võitmiseks tulebki teistel pikalt eest ära sõita. Mis aga kõige toredam – kogu selle võidusõidu moodi treeningu juures puudus igasugune paanika ja tühi tormlemine. Kiiresti purjetamise võti on efektiivsuses ja paadi tundmises, mitte rabelemises – ja see mõttelaad meeldib mulle küll. Paar pöördemärki, mõned uhked allatuuleotsad spinnakeri all ja kokku ehk poolteist tundi hiljem andsid tulemuseks selle, et kui karikaid ja punkte ikka jagatud oleks, oleks Fortel tulnud see kõige kirkam vastu võtta. Näed siis – ballastmees väga ei seganudki! Karikast olulisem on aga teadmine, et purjekas – see võib vabalt olla ka hea seltskond ja hea võidusõit. Selle teadasaamise eest on põhjust olla Forte meeskonnale tänulik. Kui Alexela ORC avamerepurjetamise MM toob Tallinna kokku 130 sellist head seltskonda ja palju head võidupurjetamist, siis ootab meid ees üks ilus august. Alexela ORC maailmameistrivõistlused toimuvad 6.-14. augustini Tallinnas. MMi korraldajad on Kalevi Jahtklubi, Pärnu Jahtklubi, Tallinna Jahtklubi, Eesti Jahtklubide Liit ja Tallinna Olümpiapurjespordikeskus.


Potisepp: toidu hindu tõstavad poliitilised otsused - Kaubandus Potisepp: toidu hindu tõstavad poliitilised otsused Hinnatõusule on hoogu juurde andnud poliitilised otsused ja tahte puudumine maksupoliitikaga hinnatõusu ohjeldada, leiab toiduliidu juht Sirje Potisepp ajalehes Pealinn. "Eksperdid on ennustanud, et toiduainete hinnad peaksid hakkama langema, tegelikult aga pole seda juhtunud," räägib Potisepp. "Ilmselt pole lootuski, et toiduainete hinnad veelgi ei tõuse. Elektri ja kütuse hinnatõus mõjutab absoluutselt kõiki hindu, see kandub edasi, kuigi mõju ei pruugi avalduda kohe." Viimastel kuudel on Potisepa sõnul hinnatõusu veduriks olnud kaupadest suhkur, värsked puu-ja köögiviljad ja kohvi. "Teisalt on sellele hoogu juurde andnud poliitilised otsused, õigemini tahte puudumine maksupoliitikaga hinnatõusu ohjeldada," lisab Potisepp, tuues näiteks ka tõsiasja, et riigi plaanitud energiahinna tõusul on teinegi külg. "Mida suurema osa inimeste palgast haaravad kodukulud, seda vähem saavad nad toitu osta," toonitab Potisepp. "Meediast võib jääda mulje, et tootjatele hinnatõus meeldib. Vastupidi – see teeb meid hoopiski väga murelikuks. Meil on tarbijat vaja täna, homme ja ülehomme. Riik saaks hinnatõusu ohjata aktsiise kärpides või vähemalt aktsiisitõuse edasi lükates. Mis majanduse elavnemisest me räägime, kui siseturul valitseb langus."


text: Alpid Alpides asuvad järgmiste riikide kõrgeimad tipud: Prantsusmaa ja Itaalia (Mont Blanc, 4808 m), Šveits (Monte Rosa, 4634 m), Austria (Groglockner, 3798 m), Saksamaa (Zugspitze, 2962 m), Sloveenia (Triglav, 2864 m), Liechtenstein (Grauspitz, 2599 m) ja Monako (Chemin des Révoires, 161 m). Etümoloogia[muuda | redigeeri lähteteksti] Sõna "Alpid" on pärit ladina keelest (Alpes). Minevikus arvati, et see tuleneb ladina sõnast albus ('valge'). Tänapäeva õpetlased seda üldiselt ei usu. Saksa sõnad Albe, Alpe ja Alp, ülemsaksa sõna alpä, oksitaani sõna Alp/Aup ja prantsuse sõnad alpage ja alpe tähendavad ainsuses alpikarjamaad ja üksnes mitmuses mäestikku tervikuna. Teise teooria järgi on see sõnatüvi mitteindoeuroopa päritolu. Vahemeremaades on see kõrgete mägede ja mäeahelike juures tavapärane. Oletatavasti oli sõna algkuju *alb ja see tähendas 'mägi'. Sellest sõnast on tuletatud ka Albaania nimi. Albaanlased pole indoeurooplased, kuid nendegi jaoks on see võõrast päritolu sõna ja enda maa kohta nad seda ei kasuta. Läbi aegade on nimetust "Albaania" kasutatud paljude piirkondade kohta Euroopas ja selle läheduses, mis kõik on olnud mägised. Antiikajal kutsuti Kaukasuse idaosa Albaaniaks ja inglise keeles on nime Albania või Albany kasutatud Briti saarte kõige mägisema ala Šotimaa kohta. Geoloogia[muuda | redigeeri lähteteksti] Alpid on tekkinud Aafrika ja Euroopa laama kokkupõrkel. Selle käigus kadus Tethyse ookeani lääneosa, mis neid laamasid minevikus eraldas. Aafrika laam liikus põhja poole, Euroopa laam seisis paigal. Kokkupõrge toimus põhiliselt oligotseenis ja miotseenis. Kokkupõrke käigus rakendus ookeani põhjas olevatele settekivimitele määratu surve. Need settekivimid olid moodustunud põhiliselt keskaegkonnas ja varases uusaegkonnas. Kokkupõrke käigus suruti maapind ja merepõhi kortsu ja seda nimetatakse kurrutuseks. Kurdusid surus surve samuti põhja poole, tihti kurrud murdusid või libisesid üksteise peale, moodustades hiiglaslikke kerkemurranguid. Alpides keskosas paljanduvad kristalse aluskorra kivimid ja nendest on moodustunud ka Alpide kõrgeimad tipud. Seevastu Vahemeri on tekkinud suhteliselt hiljuti. Vahemeri ei ole Aafrika laama põhjaserv. Alpid on Lääne-Euroopa peamine veelahe. Suurimad järved paiknevad eelmäestiku nõgudes. Kuigi Alpid on teravate tippude ja sügavate orgudega mäestik, on ta kurude ja tunnelite (Mont Blanci, Simploni ja Mont Cenis' tunneli) kaudu kergesti läbitav. Ala on tähtis turismi-, talispordi- ja puhkepiirkond. Ajalugu[muuda | redigeeri lähteteksti] Teise Puunia sõja ajal ületas Kartaago väejuht Hannibal 218 eKr edukalt Alpid 38 tuhande mehelise jalaväe, 8 tuhande mehelise ratsaväe ja 37 sõjaelevandiga. See oli antiikse sõjaajaloo üks kõige väljapaistvamaid saavutusi. Alles pärast seda sattusid Alpid kreeklaste ja roomlaste vaatevälja[1]. Antiikajal Alpe kui loodusnähtust ei uuritud. Inimesed huvitusid üksnes nende majanduslikust küljest. Sealt saadi puitu, piima, kulda ja rauda. Rahulduti maanteede ehitamisega, mis muutusid aktuaalseks Caesari peetud Gallia sõja ajal, aga maanteed sai rajada alles pärast seda, kui Augustus oli Alpides elanud rahvad alistanud.[1] Peamised Alpe läbivad maanteed antiikajal olid Liguuria rannikutee ehk Via Augusta, Mont-Genvre ehk Alpis Cottia, Väike Sankt Bernhard ehk Alpis Graia, Suur Sankt Bernhard ehk Alpis Poenina, Splügen, Septimer, Julier, Reschen ehk Via Claudia Augusta, Brenner, Plöcken, Saifnitzi kuru ja Birnbaumerwald ehk Alpis Julia.[1] 6.–13. sajandil asusid Alpidesse elama germaani hõimud (langobardid, alemannid ja bajuvaarid). Kohalikku ajalugu ei saa Alpides üldjuhul viia ajas tagasi kaugemale kui Karolingide riigi lagunemiseni 10. ja 11. sajandil. Vaata ka[muuda | redigeeri lähteteksti] Viited[muuda | redigeeri lähteteksti] - Antiigileksikon, 1. kd., lk. 35 ||Pildid, videod ja helifailid Commonsis: Alpid|


Vooremaa Palamusel on lasteõnne Palamusel on lasteõnne Palamuse vallas on kombeks kutsuda emadepäeva paiku vallajuhtide vastuvõtule noorimad vallakodanikud ja nende vanemad. Et kutsutuid oli seekord rohkem, kui “titepeo” tavaline toimumispaik — vallamaja saal — mahutab, saadi kokku rahvamajas. Möödunud reedel toimunud vastuvõtule oli põhjust kutsuda 24 peret. Neist neli täienesid väikese ilmakodanikuga tänavu, ülejäänud juba möödunud aastal. Mulluse titepeo seltskond oli tunduvalt väiksem: siis oli põhjust vastuvõtukutse saata vaid 16 perele. Kui kalendriaastate lõikes võtta, siis sündis 2015. aastal Palamuse vallas 23, aga 2014. aastal vaid kümme last. Pere esiklapsi oli tänavuse vastuvõtu päevakangelaste hulgas suhteliselt vähe: kuus. Teisi lapsi oli üheksa, kolmandaid lapsi kolm ja neljandaid viis. Isegi üks kuues laps oli. “Vallale on see, kui peredesse palju lapsi sünnib, suur rõõm,” ütles vallasekretär Elvira Osberg. “Vallavalitsus on alati tähtsaks pidanud seda, et nii lasteaias kui ka koolis oleksid lastel igati head tingimused. Jätkugu ka teil, kallid lapsevanemad, oskust lapsi mitte liialt nunnutada, vaid anda neile kaasa sellised oskused, mis võimaldavad neil elus hästi toime tulla. Ja nautige aega, mil teie lapsed väikesed on, sest see läheb ruttu mööda.” Kui kahesajaeurose sünnitoetuse, mida valla eelarvest makstakse, saavad pered kätte kohe pärast sünni registreerimist, siis vastuvõtul antakse üle sümboolne nimetunnistus ja hõbelusikas. Pakutakse torti-kringlit ning fotograaf Lea Pihlak teeb ilusaid perepilte. Kui tavaliselt astuvad titepeol üles lasteaialapsed, siis seekord oli kasutada rahvamaja suur lava ning esinema sai kutsuda Palamuse laulustuudio nooremad laululapsed ning stuudio Cestants väikesed tantsijad. Ehkki väikese ilmakodaniku majjatulek toob kaasa ka muret, tundusid kõik Palamuse titepeol olnud emad väga rahulolevad ja lapsega kodus olemist nautivad. “Teine laps on palju rahulikum, kui esimene oli,” kiitis kuueaastase Celia ja üheteistkuuse Henriku ema Kristiina Raja. Üheteistaastase Loora Miia, kuueaastase Oskari ja pooleaastase Keira Eliise ema Tiia Puusepp kinnitas, et kolmanda lapse perre lisandumine ei toonud üldse palju tööd juurde. “Suuremad lapsed on juba päris tublid lapsehoidjad,” ütles ta. Ka nelja lapse ema Ene Tootson tõdes, et kui Tartus õppiv üheksateistaastane suur vend nädalavahetuseks koju tuleb, siis leiab ta alati aega pooleaastase Helenaga tegelda. Kui Ene abikaasa Toivo saatel Tartusse neljandat last sünnitama läks, saanud aga natuke nalja ka. Kui ämmaemand küsis, mitmes sünnitus see Enel on, vastas ähmis Toivo: “Viimane!” Nooruke ämmaemand teinud selle peale üsna jahmunud näo. “Nali naljaks, aga ega me vist tõesti rohkem lapsi endale lubada saa, sest vanus läheb endal suureks ja maja võib ka kitsaks jääda,” ütles Ene Tootson. “Aga Helena sünniga läks meil võim majas veelgi enam naiste kätte: neljast lapsest on ju kolm tüdrukud. See tähendab paraku seda, et kogu Tootsoni nime edasi viimise lootus on pojal.” Tootsoni nimi on tõesti eriline, sest üks selle suguvõsa esindaja, Voldemar Tootson, oli Lutsu “Kevade” värvikaima tegelase Joosep Tootsi prototüüp.


text: Lõuna-Korea vapp on Korea Vabariigi vapp. Kasutusel on suur ja väike vapp. Suur vapp Suurt vappi kasutatakse ainult tähtsatel riiklikel dokumentidel. Sellel on ainult ajalooline ja sümboolne tähendus. Pitsat, millega pitser tehakse, on 18-karaadisest kullast ja kaalub 2,15 kilogrammi. Selle pindala on 10,1 cm ja kõrgus 10 cm. Pitsati käepide on fööniksipaarikujuline, fööniksipaaril on lootose vars nokkade vahel. Väike vapp Väike vapp on tuntud läänemaailmas. Sellel on kujutatud süüria hibiski (Hibiscus syriacus), mis on Korea rahvuslill. vapp Riigivapid


(2) Tegevuse lõppemise või juba tegevuse käigustekkinud keskkonna reostus tuleb likvideerida territooriumi haldaja poolt.


Uhkus ja au | Forum Cinemas Neli politseinikku langes varitsuse ohvriks. See paneb kihama kogu New Yorgi ning loo kaalukust arvestades määrab vanemuurija Francis Tierney (Jon Voight) juurdluse etteotsa oma poja, Ray Tierney (Edward Norton). Ray nõustub ülesandega vastumeelselt, teades, et jõhkralt tapetud kolleegid töötasid tema vanema venna Francis Tierney Jr. (Noah Emmerich) alluvuses ning koos ta õemehe Jimmy Eganiga (Colin Farrell). Pealtnäha oli tegu tavapärase vahistamisega, mis lõppes traagiliselt. Ent tegelikkus on midagi hoopis muud. Veelgi hullem, asitõendid näivad osutavat Ray venna ja õemehe peale. Vastuseta küsimuste kuhjudes mõistab Ray, et seisab varem või hiljem valiku ees: kas olla ustav oma ametile või oma perekonnale? “Uhkus ja au” on emotsionaalne põnevusfilm verisest vahejuhtumist, mis kisub lõhki mitme põlve vältel seadust kaitsnud perekonna. Osades Edward Norton (“Kaklusklubi”), Colin Farrell (“Palgamõrvarid Brügges”), Jon Voight (“Rahvuslik aare”), Noah Emmerich (“Mobiil”), Jennifer Ehle (“Uhkus ja eelarvamus”), John Ortiz (“Ameerika gangster”), Lake Bell (“Abielu Vegase moodi”) jt. Lavastas Gavin O’Connor (“Miracle”), kes kirjutas stsenaariumi koos Joe Carnahaniga (“Narc”, “Smokin’ Aces”).


text: Suislepa paadipäev 29. juunil oli järjekorras VII ja tõesti garanteeris ilus ilm naudingu suvepäevast nii osalejatele, korraldajatele kui ka esinejatele. Kahjuks oli ilmataadile vajalik pistisesumma oodatust kõrgem ja selle kokkusaamiseks pidid külastajad lunastama esmakordselt kohustusliku viieeurose randmepaela. Vastutasuks oli paadipäev koos kõigi sinna juurde kuuluvate atraktsioonidega: batuut, Valio kohukesed ja A le Coq’i limonaadid lastele, paatide rongkäik, paadiralli, kanuude võidusõit, kõrgetasemeline kontsert ja uudisena sel aastal poker run. Poker run on laialt levinud kombineeritud võistlus orienteerumisest ja kaardimängust. Osavõtjad läbisid neli kontrollpunkti Võrtsjärve kallastel, said kaardipakist kaardi tõmmata ja lõppmäng toimus õhtul Suislepas. Ei võitnud mitte kõige kiirem raja läbija, vaid parima kaardikombinatsiooni omanik. Poker run‘i viiakse läbi erinevatel liikumisvahenditel – autod, mootorrattad, hobused, jalgrattad ja ka päris jalgsi. Paatidele toimus see Eestis esimest korda ja osalejaid oli kohe 90. Kontserdi muusikalise poole eest hoolitsesid Triin Niitoja ja John4, Põhja-Tallinn ja Suislepa Paadiseltsi lastekoor ning Vaiko Eplik ja Eliit. Olgem ausad – pileti eest oli võimalus kuulata Suislepa Paadiseltsi lastekoori, kõik teised etteasted olid tasuta kauba peale. Jalgpallis olid edukad mõlemad võistkonnad seisuga 4:2. Nagu rivaalide vahel kokku lepitud, siis tehingu detaile ei avalikusta. Kes mängu jälgis, see nägi ise, kumma värava võrk tihedamini sahises. Mänguvahendina oli jalgpallilahingus kasutusel täiesti originaal 2010. aastal Lõuna- Aafrika Vabariigis toimunud MM-il kasutusel olnud Adidase Jabulani jalgpalli äravahetamiseni sarnane Aasias toodetud odav koopia. Paadiralli suurim keskmine kiirus 13,2 km pikkusel distantsil oli 105,37 kilomeetrit tunnis. Nagu ikka, käis ring ümber Tondisaare ja lõviosa distantsist piki käänulist Õhne jõge ülesvoolu Suislepani. Igamehe paadirallil osales kokku 24 paati ja jetti, eriauhind anti kiireimale kummipaadile, alumiiniumpaadile ja huvitava kostüümi eest. Kanuude võistlusest võttis osa 8 paatkonda. Üks paar koosnes eranditult nõrgema soo esindajatest, võitjaks osutus sama piloot, kes ka eelmisel aastal, kuigi ta oli sel hooajal võistlustules uue kaardilugejaga. Kaks korda keerati kanuu kummuli. Ülikonnas teele läinud võistleja oli üdini märg, kuid õnnelik. Teisel korral läks kanuu täiesti põhja. Ennastsalgava päästeoperatsiooni korraldas vahva Aniteci paadiseltskond. Pealtvaatajate hulgast kuuldus aplaus. Ka kanuud kohale toonud Roosimäe puhketalu esindaja võis hirmuhigi laubalt pühkida, sest ei pidanud sõiduvahendi kättesaamiseks sukeldumisülikonda ja ujumismaski kasutama. Käepaelad olid loosimise tarbeks varustatud numbritega ja numbrite vahel loositi välja traditsiooniline suitsupõrsas. Viimane oli loosimise võitjat nähes nii õnnelik, et vupsas lausa ise kotist välja ja maandus otse uue omaniku süles. Reedel oli Suislepas jõe ääres umbes 20 paati, aga paadipäeva õhtupoolikult loeti kokku 62 veesõidukit. See number ei ole kindlasti täielik, kuna sagimist oli palju ning kõiki ei õnnestunud kordagi korraga pildile saada. Oli tore suvepäev! Paadipäevade korraldusmeeskond tänab kõiki osalejaid ja toetajaid, sest ilma teieta poleks nädalavahetus nii põnev olnud. Reiko Teepere Suislepa tuntud õunasordist ja kuulsusrikkast ajaloost võiks jutustada pulsikaotuseni. Tänapäevane Suislepa on õdus küla tavapäraste maaelu juurde kuuluvate taristutega. Suislepa külastuse aitavad meeldivamaks muuta puhke- ja vabaaja veetmiseks mõeldud kohad ning tegevused, mis arenevad pidevalt. Kui Suislepa mõis, õunapuule pühendatud kivi, liivakivipaljand ja nälja-aastatele pühendatud mälestuskivi on üle vaadatud, siis Õhne jõe kaldal on puhkeplats koos lõkkeaseme, kalastuskoha, paadisadama ja kiigega. Pisut eemal on spordiplats koos kõige vajalikuga. Puhkeplatsi servast algab umbes 1km pikkune matkarada mille laudtee võimaldab jalgsi liikumist nii suvel kui talvel. Osavamad võivad kaasa võtta jalgratta või lapsevankri. Giid on matkaraja lähedusse paigutanud erinevaid puuliike tutvustavad infotahvlid, et oma jutuga mitte rappa minna. Tere tulemast, Suislepatriinu! Kui abi on vaja, siis võib küsida iga vastutulija käest. Vastused on tihti põiklevad ning pikad. Seni on abita jäänud vaid üks turistide grupp Ida-Brasiiliast, kuna nad ei küsinud mitte midagi.


text: Afganistan (puštu keeles افغانستان Afghānistān, dari keeles افغانستان Afghānestān, kuni 2021. aasta augustini Afganistani Islamivabariik; alates 2021. aasta 15. augustist Afganistani Islamiemiraat) on paljurahvuseline merepiirita riik Aasia sisemaal. Riigi pealinn on Kabul. Tal on ühine piir Hiina, Pakistani, Iraani, Türkmenistani, Usbekistani ja Tadžikistaniga ning teda võib arvata nii Kesk-Aasia, Lõuna-Aasia kui ka Lähis-Ida alla. Kolm neljandikku Afganistanist on raskesti ligipääsetav. Afganistani kohta puuduvad täpsed, usaldatavad statistilised andmed. Näiteks on riigi pindala eri andmetel 652 225 või 645 806,56 või 647 500 km2 ning elanike arv 2009. aasta seisuga oli 28 150 000 või 33 609 900. Alates 1970. aastatest on riik haaratud sõjalistesse konfliktidesse, millest ulatuslikumad on olnud Nõukogude-Afganistani sõda ja 2001–2014 väldanud Ameerika Ühendriikide sissetung. 2021. aasta 15. augusti õhtuks võtsid Ţālebāni võitlejad oma kontrolli alla Kabulis asuva presidendipalee, millega taastasid islamiriigi võimu Afganistanis. Nimi "Afganistan" tähendab 'afgaanide maa'. Kuni 19. sajandini kasutati seda nime üksnes puštude traditsiooniliste alade nimetamiseks. Sümbolid ja tähised Afganistanil on lipp ja vapp. Afganistani riigihümn on 2006. aastast "De waţan Afghānistān day". Piir Afganistan piirneb põhjas Türkmenistani (piiri pikkus 744 km), Usbekistani (137 km) ja Tadžikistani (1206 km), kirdes Hiina (91 km), idas ja lõunas Pakistani (2430 km) ning läänes Iraaniga (936 km). Hiinaga ühendab Afganistani pikk ja kitsas Vākhāni koridor. Lähimast merest (Araabia merest) lahutab Afganistani 480 km Pakistani territooriumi. Enamiku naabritega on Afganistanil usulised, rahvuslikud, keelelised ja geograafilised sidemed. Riik Põhiseadus Afganistani esimene põhiseadus võeti vastu aastal 1964. See nägi ette parlamentaarset monarhiat, vabu valimisi, inimõiguste, naiste õiguste ja üldise hääleõiguse kehtestamist. Alates monarhia kukutamisest 1973. aastal seda põhiseadust enam ei rakendatud. 2002. aastal asutati põhiseaduse kogu Lowyah Jirgah ning põhiseaduskomisjon, mis novembris 2003 esitas uue põhiseaduse eelnõu. Lowyah Jirgah võttis selle vastu jaanuaris 2004 (2004. aasta Afganistani põhiseadus) ja see jõustus samal aastal. Põhiseaduse järgi ei tohi ükski seadus olla vastuolus islamiga, kuid ei anna õiguslikku alust šariaadile. Riigikord Aastatel 1978–1987 oli Afganistan Nõukogude stiilis "rahvavabariik", 1992. aastast islami vabariik Ţālebāni poliitilise juhtimise all. Pärast Nõukogude sissetungi 1979 puudus riigil efektiivne keskvõim. 2004. aasta põhiseaduse järgi on Afganistan presidentaalne islamivabariik. President ja kaks asepresidenti valitakse otsevalimistel viieks aastaks. Neid saab ühe korra tagasi valida. President on ühtlasi valitsusjuht. Ta nimetab 25 ministrit, kelle peab heaks kiitma parlament Rahvuskogu. Rahvuskogu koosneb kahest kojast – Vanematekojast ja Rahvakojast. Rahvakoda valitakse viieks aastaks. Pärast 2005. aasta valimisi on seal 249 liiget. 68 kohta on reserveeritud naistele. Vanematekogul on 102 liiget, kellest üks kolmandik on provintside esindajad (4-aastase tähtajaga), üks kolmandik provintsiringkondade esindajad (3-aastase tähtajaga) ning üks kolmandik presidendi nimetatud (5-aastase tähtajaga). Pooled presidendi nimetatutest peavad olema naised. Provintside ja provintsiringkondade kubernerid ja Rahvuskogu liikmed moodustavad Lowyah Jirgah', mille valitsus võib vajadusel kokku kutsuda rahvusliku iseseisvuse ja suveräänsuse põhiküsimuste arutamiseks. See organ täidab ka riigikohtu ülesandeid. Afganistanis on tugev kohaliku omavalitsuse traditsioon, mis põhineb perekonnadünastiatel, hõimujuhtidel ning vastuseisul keskvõimule. Kohtukorraldus on kolmetasandiline. Kõrgeim kohus on 9 kohtunikust koosnev Ülemkohus, mille liikmed nimetab president ja kinnitab Rahvakoda. Nende volitused kestavad 10 aastat. Põhiseaduse järgi on kohtud nii seadusandlikust kui ka täidesaatvast võimust sõltumatud. Surmanuhtluse peab heaks kiitma president. Haldusjaotus 1. järgu haldusüksus on provints, mille eesotsas on kuberner (waali), kelle üldiselt nimetab või kinnitab keskvalitsus. Ent kõik kubernerikohad ei ole täidetud ning mõnikord kohalikud hõimujuhid ei aktsepteeri nimetatud kuberneri. Keskvõim ei hoia kontrolli all kogu riiki. Provintsi valitseb nõukogu (volikogu), mille liikmed valitakse neljaks aastaks. Afganistan koosneb 34 provintsist: Provintsid on jaotatud 329 ringkonnaks (woluswali). Peale selle on veel 10 ringkonda, mis on loodud mudžaheedide või taliibide režiimi poolt ja mille legitiimsus on küsitav. Igal kohalikul omavalitsusüksusel on linna- või vallanõukogu, mis valitakse 3 aastaks. Loodus Geoloogiline ehitus Suurt osa riigist katvad Hindukuši ja Safīd Kūhi mäestik on tekkinud Alpi kurrutusel. Pinnamood Afganistani pinnamood on ebatasane. Kaks kolmandikku kuni neli viiendikku pindalast on kaetud mägedega. Suure osa Afganistanist katavad Hindukuši ja Safīd Kūhi mäestik. Üle poole riigi territooriumist asetseb üle 2000 meetri kõrgusel merepinnast. Vähem kui 10% territooriumist on madalamal kui 600 m. Tasast maad leidub ainult põhja-, lääne- ja lõunapiiri lähedal. Suurem osa Afganistanist kuulub Iraani kiltmaa idaossa. Afganistan jaguneb kolmeks erineva pinnamoega piirkonnaks: põhjas Amudarja ääres asuvad tasandikud, riigi keskosas mäestikud ning lõuna- ja edelaosas kõrbelised madalikud ja kõrged lavamaad (Rīgestāni kõrb Helmandi jõest idas, Dasht-e-Mārgow, peamiselt purdmaterjali ja saviga kaetud ala Helmandi jõest läänes). Hindukuš ja tema kõrvalharud ulatuvad riigi loodeosast kirdeosani (kus ta piirneb Pamiiriga), jagades Afganistani osadeks. Mäekurud on 3000...4000 m kõrgusel, mistõttu ühendus üle mägede on raskendatud. Kabuli nõgu ja riigi põhjaosa ühendab 1964. aastast talvekindel maantee üle Sālangi kuru. Tee läbib 3 km pikkuse tunneli. Hindukuš on kõige kõrgem Vākhāni koridoris, kus riigi kõrgeim mäetipp Nowshāk ulatub 7485 või 7482 meetrini. Teised mäetipud on 4500–6000 m kõrgused. Afganistani madalaim punkt (285 m) asub Amudarja orus Türkmenistani piiri ääres. Kitsad jõeorud ja laiad tasandikud ulatuvad riigi keskosa mägismaadelt Lääne-Afganistani kõrbedeni. Kliima Afganistan asub lähistroopilises kliimavöötmes ja seal on mandriline kuiv lähistroopiline kliima. Afganistani kliima on iseloomulik kuiva ja poolkuiva stepi kliimale, eelkõige külmade talvede ja kuivade suvede tõttu. Riigi piirkondade vahel esineb palju klimaatilisi muutusi. Näiteks idas asuvas mäestike piirkonnas on lähisarktiline kliima kuivade ja külmade talvedega. Mäestikulist piirkonda Pakistani piiril mõjutavad India mussoonid, mis tavaliselt saabuvad juuli ja septembri vahel ning toovad mereäärseid troopilisi õhumasse koos niiskuse ja vihmadega. Suvel puhuvad riigi edelaosas tugevad tuuled peaaegu iga päev. Talvel ja varakevadel on ilm tugevalt mõjutatud külmadest õhumassidest, mis tulevad põhjast ja Atlandi miinimumist, mis tuleb loodest. Need kaks õhumassi toovad kaasa lumesaju ja karmi pakase mägismaal ning vihma madalamatel kõrgendikel. Suur osa riigist kannatab põua käes ning puhta vee kättesaadavus on raskendatud. Vihma sajab peamiselt oktoobrist aprillini. Sademed Kõrbes on aasta keskmine sademete hulk alla 100 mm (kõrbetasandikel 40...50 mm), riigi keskosa kiltmaal 200...250 mm, riigi kaguosas kuni 800 mm ning kõrgmägedes üle 1000 mm (suuremalt jaolt lumena). Õhutemperatuur Tuulistes mägedes langeb temperatuur talvel alla –18 kraadi; madalamal on talved pehmemad. Suvel võib temperatuur kõrbes tõusta üle 46 kraadi varjus. Juuli keskmine temperatuur on 24...32 kraadi, jaanuari keskmine temperatuur 0...8 kraadi. Kabulis ulatub temperatuur –30 °C-st talvel + 40 °C-ni suvel. Et kliima on mandriline ja kõrguste vahed on suured, siis on temperatuuride kõikumine väga suur. Seda hinnatakse maailma suurimaks. Tuuled Läänetuuled võivad tuua suuri liiva- ja tolmutorme. Veestik Jõed Riigi tähtsamad jõed on Amudarja, Kabuli jõgi, Helmandi jõgi, Morghāb ja Harī Rūd. Afganistani jõed toituvad lume ja liustike sulamisest, enamik jõgesid toitub mäestikes alguse saavatest ojadest. Põuaperioodil kuivab enamik jõgesid väikesteks, kevadisel lumesulamisajal on jõgedes rohkelt vett ning suurtel jõgedel on suurvesi. Enamik jõgesid lõpeb soolasoodes, vähesed suubuvad järvedesse. Riigi põhjaosa jõed suubuvad riigi põhjapiiril voolavasse Amudarjasse, mis on Afganistani veerikkaim jõgi. Kabuli jõgi suubub Indusesse. Riigi pikim on Helmandi jõgi riigi edelaosas. Ta saab oma vee Hindukušist ning saab alguse riigi idaosast Kabuli lähedal. Jõgi voolab läbi riigi edelapiirkonna, olles selle kõrbede ja poolkõrbede ainuke jõgi ning suubub Iraani piiril olevasse Helmandi järve ning Sīstāni soolajärvedesse. Jõge kasutatakse ulatuslikult niisutamiseks. Kabuli jõgi toob vett Kabuli ja Jalālābādi ümbruse viljakatele orgudele ja jõeorgudele. Erinevalt teistest jõgedest on see aastaringselt veerohke. Jõgi jõuab välja Iraani ning suubub Indusesse. Harī Rūdi jõgi saab alguse Afganistani keskosas ning voolab lääne suunas, Iraani piiri juurde. Selle jõe vett kasutatakse Herāti piirkonnas ulatuslikult niisutamiseks. Laevatatav on Afganistani jõgedest ainult Amudarja, ehkki väiksemad laevad ja praamid saavad sõita ka teistel jõgedel, kus sügavus on piisav. Amudarja tähtsamad lisajõed on Pandži jõgi ja Vahši jõgi. Järved Afganistanis on vähe järvi ja needki on väikesed. Tähtsamad järved on Zorkul, mis asetseb piki Tadžikistani piiri, Shivehi järv Badakhshāni provintsis ning Istādah-ye Muquri soolajärv. Riigi edelaosas Iraani piiril on väljavooluta tasandikul Helmandi järv, kuhu suubub Helmandi jõgi. Padurad Iraani piiri lähedal on kaks soolapadurat. Veevarud 84,55% Afganistani veevarudest pärineb Hindukušist (suurimad on Amudarja, Helmandi, Harī Rūdi ja Kabuli jõgikond), 8% allikatest, 7% annavad maa-alused niisutussüsteemid ning 0,5% puurkaevud. Põllumajandussektor on riigi suurim veetarbija. Niisutamiseks vajalik vesi saadakse suuremalt jaolt jõgedest ja kanalitest, ülejäänu kaevudest ja puuraukudest. Väga väikesest aastasest sademetehulgast tingitud pikaajaline põud ning sõda on alandanud kanalite veetaset kuni 70% võrra, põhjustades veega niisutatavate alade 60-protsendilise vähenemise. Üle 36% kaevudest ja puuraukudest on ära kuivanud ning kaevude veevarud on vähenenud kuni 83%. Põllumajanduse tootlikkus ning puhta joogivee kättesaadavus on vähenenud sedavõrd, et on tekkinud humanitaarkatastroofi oht, sest 85% riigi elanikkonnast elatub põllumajandusest. Puhast, joogiveena tarvitatavat vett on Afganistanis väga vähe, ligi 20%. Veevärgi ning vee puhtuse kontrolli puudumise tõttu vee puhtuse probleem järjest süveneb. Lähemal ajal pole ette näha, et riik selle lahendamiseks midagi ette võtaks. Veehoidlad ja paisud Tähtsad paisud ja veehoidlad Afganistanis on Kajakī veehoidla Helmandi jõel (rajatud aastal 1953), Kaylahgay pais Amudarja lisajõel, Sar Dehi pais Ghaznī jõel ning Arghandābi pais Helmandi jõe kõrvalharul. Riigi 12 veehoidlast, mis on ehitatud 1920.–1940. aastatel, vajab enamik põhjalikku remonti. Üleujutused Viimastel aastatel on Afganistanis igal kevadel inimohvritega üleujutused, mida põhjustab mägedest alla voolav rohke lumesulamisvesi pärast karmi ja lumerikast talve. Üleujutusi soodustab ka kevadine vihmaperiood, mille jooksul võib sadada päevade kaupa. Kõige rohkem üleujutusi esineb Helmandi jõel. Mullad Kõige viljakamad piirkonnad on maa põhjaosas, kus on ka kõige suurem rahvastiku tihedus. Kõrbetes on hallmuld. Mägedes on mägipruunmuldi. Taimed Taimkate on mitmekesine. Lõuna- ja Edela-Afganistanis on kõrged lavamaad, võsarohtlad ning kõrbed ja poolkõrbed. Kõrbetes on puid vähe. Kevadise vihma ajal võivad rohttaimed õitseda. Riigi keskosas on taimkate lõunaosaga võrreldes rikkalikum, mägedes võib ta olla koguni lopsakas. Esineb muu hulgas kaameliastel, hundihammas, astel-jooksjarohi, mimoos ja estragonpuju. Mägedes on kuni 2500 m kõrgusel stepirohustepp ja pujustepp, mägipruunmullal kasvab hõredalt pistaatsia ja artša. Kõrgemal on tamme- ja okasmets, veel kõrgemal alpiniidud. Hindukušist lõunasse jääb Nūrestān, kus on veel säilinud okasmetsi. Peale okaspuude kasvavad Afganistani keskosas puudest metsikult veel muu hulgas pähklipuu, tamm, haab, sarapuu ja harilik virsikupuu. Hindukušist põhja pool kasvab harilik pistaatsia, millest saadakse ekspordiks pistaatsiapähkleid. Loomad Afganistanis on kohatud üle saja imetajaliigi, viimastel andmetel on neid 57. Loomastikku on kahjustanud sõda ja jahipidamine. Ohustatud on muu hulgas leopard, lumeleopard, džeiraan, keerdsarvkits, buhhaara punahirv ja mägilammas. Lähistroopikas elavad veel hundid, rebased, hüäänid, šaakalid ja mangustid, samuti kaljukitsed, metskitsed ja lambad, pruunkarud, metssead, hüpiklased, karihiirlased, manulid, tolai jänesed, viiksjänesed, nahkhiired ja mitmesugused närilised, näiteks punaümiseja. Teada on üle 380 linnuliigi, kellest 200 pesitsevad Afganistanis. Lindudele peetakse laialdaselt jahti. Mõned liigid (näiteks valgekurg) jäävad haruldasteks. Palju on pistrikuliseliike. Tavalised on maod, sisalikud, salamandrid ja konnad. Siseveekogudes on palju kalu, tüüpiline on forell. Loodusõnnetused Peale üleujutuste esineb Afganistanis maavärinaid. 3. ja 25. märtsil 2002 olid Hindukuši maavärinad, milles hukkus üle 5000 inimese ja üle 600 000 inimese jäi peavarjuta. Maavarad Afganistan on rikas maavarade poolest. Seal leidub ulatuslikke loodusliku klaasi leiukohti, maagaasi, naftat, kivisütt, vaske, kromiitliiva, steatiiti, väävlit, pliid, tsinki, rauamaaki ning väärtuslikke ja vähem väärtuslikke vääriskive. 2010. aastal avaldas Ameerika Ühendriikide päevaleht The New York Times kirjutise viitega kõrgetasemelisele allikale Ameerika Ühendriikide valitsuses, et siiani kestva kodusõja tallermaaks olevast riigist on leitud vase, kulla, koobalti ja elektroonikatööstuse jaoks ülitähtsa metalli liitiumi leiukohti, mis on niivõrd rikkalikud, et võivad muuta Afganistani üheks olulisemaks elektroonikatööstuse jaoks vajalikuks toorme eksportööriks maailmas. Maavarade kaevandamine on vähearenenud infrastruktuuri ja teevõrgustiku tõttu raskendatud. Rahvastik Demograafilised näitajad Rahvaarv (miljonites) 1979: 17 1996: 18,6 1999: 25,8 2009: 33,6099 2025 (prognoos): 48. Rahvuslik koosseis Peamised Afganistanis elavad rahvused: puštud ehk afgaanid (umbes 38–42%, 5–6 miljonit): idas ja lõunas. tadžikid (25%, 3–4 miljonit). hazarad (15–19%, 2–3 miljonit): riigi keskosas ja Kabulis. usbekid (umbes 6–9%, 2 miljonit). türkmeenid aimakid nuristanlased: idas belutšid: lõunas kirgiisid: Pamiiris. Keeled Levinumad keeled on puštu keel ja dari keel (riigikeeled); peale selle veel umbes 30 keelt ja murret. dari keel (seda kõneleb umbes 50% elanikest, sh hazara keel) puštu keel (umbes 35%) usbeki keel türkmeeni keel Religioon Riigiusk on islam. Enamik rahvastikust on sunniidid, kes praktiseerivad islami traditsioonilist vormi, milles mehed ja naised on eraldatud. Usuline kuuluvus: islam: sunniite 84%, šiiite 15% (koos ismailiitidega; hazarad ja tadžikid); hinduiste ja sikhe umbes 1–2%. Asustus Rahvastiku tihedus oli 2009. aastal 51,9 in/km2. Kõige tihedamalt asustatud on riigi viljakas põhjaosa. Riigi poliitilise ja majandusliku keskme moodustavad alad pealinna Kabuli ning Pakistani piiri äärse Khyberi kuru vahel. Afganistani lääneosa asustuse kese on Herāti linn. Asulastik Suuremad linnad (elanike arv 1988): Kabul 1 424 400 (1995 umbes 2 000 000) Kandahār 225 500 Herāt 177 300 Mazār-e Sharīf 130 600 Jalālābād 57 824 (1982) Kunduz 57 112 (1982) Baghlān 41 240 (1982) Asulate loend Anār Darreh - Andkhvoy - Āqchah - As‘adābād - Āsmār - Aybak - Baghlān - Bagrām - Bālā Murghāb - Balkh - Bāmyān - Barākī Barak - Bāsawul - Bust - Chaghcharān - Chāh Āb - Chārīkār - Darwāzahgêy - Delārām - Dīshū - Dowlatābād - Emām Şāḩeb - Farāh - Feyẕābād - Gardēz - Ghaznī - Girishk - Ghōryān - Gīzāb - Herāt - Ishkāshim - Jabal os-Sarāj - Jalālābād - Jorm - Kabul - Kajakī - Kalā-i Now - Kalāt - Kāmdīsh - Kandahār - Kang - Karrukh - Khānābād - Kholm - Khōst - Khvājeh ‘Alī Soflá - Kunduz - Koshk-e Kohneh - Kūchnay Darwēshān - Langar - Lashkargāh - Maḩmūd-e Rāqī - Mazār-e Sharīf - Maydān Shahr - Mehtarlām - Meymaneh - Mīr Bachcheh Kūt - Muqur - Mushungay - Naghlū - Ōbêh - Orgūn - Paghmān - Panjāb - Pol-e Khomrī - Pul-i ‘Alam - Qal‘ah-ye Fārsī - Qarqīn - Rostāq - Rūdbār - Sang Chārak - Sang-e Māshah - Sarowbī - Sheberghān - Shīnḏanḏ - Shīnkāy - Shīr Khān - Shūlgareh - Surkhāb - Zaranj - Zareh Sharan - Zendeh Jān - Zībāk - Tagāb - Tāloqān - Taywarah - Towr Kham - Towraghondī - Tūlak - Uruzgān - Wāzah Khwāh Ränne 1970ndatele järgnenud sõdade perioodil lahkus riigist põgenikena umbes kolmandik rahvastikust. Majandus Suurem osa rahvastikust elatub lihtsast maaharimisest ja karjakasvatusest. Afganistan on üks maailma vaesemaid maid. Ta oli seda juba 1970. aastatel. Järgnenud sõjad hävitasid suurema osa majanduslikust infrastruktuurist. Pärast Ţālebāni režiimi kukutamist 2001 alustati rahvusvahelise abi varal majanduse taastamist. Seda pidurdavad Ţālebāni mässulised ja korruptsioon. Maakasutus Maa on mägine. Suurem osa maast on viljatu. Maast on 12% põllumaad, 3% metsa ja 46% püsikarjamaid. Teed Kabuli nõgu ja riigi põhjaosa ühendab 1964. aastast talvekindel maantee üle Sālangi kuru. Tee läbib 3 km pikkuse tunneli. Ajalugu Nõukogude-Afganistani sõjas said Afgaani vastupanuvõitlejad (mudžaheedid) abi Pakistanist, Saudi Araabiast ja Ameerika Ühendriikidest. Ortodokssetest islamimaadest, nagu Saudi Araabiast, värvati palgasõdureid, kes pärast sõja lõppu omandasid riigis suure mõjuvõimu ja kehtestasid 1996. aasta lõpuks Ţālebāni süsteemi. Afganistani sõda Pärast 2001. aasta 11. septembri terrorirünnakuid alustasid Ameerika Ühendriigid 7. oktoobril Afganistani sõda, et kukutada alates 1996. aastast Afganistanis valitsenud Talibani režiim ning purustada seal USA andmetel tegutsenud terroriorganisatsiooni Al-Qā‘idah ja selle juht Usāmah ibn Lādin massiivsete õhurünnakutega. 7. oktoobril 2001 alustasid Ameerika Ühendriigid õhurünnakuid kolmele olulisele keskusele Ţālebāni kontrolli all olevale alale, Kabulile, Kandahārile ja Jalālābādile, millele järgnes maavägede interventsioon koos Suurbritannia, Austraalia ja Kanada üksustega. Operatsiooni sõjaline faas kestis 2001. aasta oktoobrist detsembrini, mille käigus Talibani režiim kukutati ning sunniti põgenema. NATO riigid olid ühel meelel sõjalise löögi õigustatuses, ent islamimaades, sealhulgas naaberriigis Pakistanis, olid sõjavastased meeleavaldused. 13. novembril 2001 langes pealinn Kabul. Mõni nädal pärast esimesi rünnakuid õnnestus Põhjaalliansil, mis seni oli hoidnud enda kontrolli all umbes 10% riigist, hõivata peaaegu kogu Afganistan. Pärast võimult kukutamist tegutses Ţālebān Pakistanis ning moodustas vastupanuliikumise juhtimiseks Afganistanis Quetta Shura mulla Moḩammad ‘Omari juhtimisel. Pärast esimest rahvusvahelist Afganistani konverentsi Bonnis määrati 2002. aastal üleminekupresidendiks Ḩāmid Karzay ning saadeti Afganistani rahvusvahelised korratagamisjõud ISAF Suurbritannia, hiljem Türgi, Saksamaa ja Hollandi juhtimisel. 21. märtsil 2004 langes atentaadi ohvriks Afganistani lennundusminister Mirwais Sadeq. Sadeq oli kolmas atentaadis hukkunud minister pärast Talibani kukutamist. Aastal 2004 sai Afganistan uue põhiseaduse. 2004. aastal pärast Şaddām Ḩusayni kukutamist ilmus Iraagis avalikkuse ette Al-Qā‘idah (AQ) Iraagi haru ja ühendas 2006. aastal 11 sunniitlikku äärmusorganisatsiooni Islami Riigiks Iraagis (ISI). 2011. aastal alanud Bashār al-Asadi vastu suunatud sõjategevuses Süüria kodusõjas hakkasid nad end 9. aprillil 2013 nimetama Islami Riigiks Iraagis ja Süürias. ISIS kuulutas 29. juunil 2014 hõivatud aladel Süürias ja Iraagis välja šariaadi juhtimisvormiga ülemaailmse Islami Kalifaadi (IR). 2014. aastal laienes ISIS ka Afranistani aladele ning kuulutas 26. jaanuaril 2015. aastal välja nende kontrolli all olevatel Afganistani-Pakistani aladel ISIS-e Khorāsāni provintsi. 15. augustil 2021 hõivas Taliban Kabuli, kust president Ashraf Ghanī oli paar tundi varem põgenenud. Katkes tsiviillennuühendus Kabuli ja muu maailma vahel. 16. augustist hoidis Taliban enda kontrolli all praktiliselt kogu Afganistani territooriumi peale Kabuli lennuvälja, kus Ameerika Ühendriikide, Suurbritannia ja Türgi sõjaväelased tagasid julgeolekut lääneriikide diplomaatide jm personali evakueerimisel. USA väed lahkusid riigist augusti lõpuks. Kultuur UNESCO maailmapärandi nimistus on 2002. aastast Jami minarett ja arheoloogiamälestised ning 2003. aastast Bāmyāni oru kultuurmaastik ja arheoloogiamälestised. Afganistani tuntumate näitlejate hulgas on Leena Alam, Layla Alizada, Saba Sahar ja Nikbakht Noruz. Vaata ka Afganistani kõrgkoolid Afganistani riigipeade loend Afganistani valitsusjuhtide loend Afganistani jalgpallikoondis Bāmyāni budad Eesti ja Afganistani suhted Afganistan 2016. aasta suveolümpiamängudel Viited Välislingid "Vaata pilte: Afganistan läbi politseiniku kaamera" Maaleht, 17. juuli 2009 Kai Eide: "Afganistan aastal 2009 – kas pöördepunkt?" Postimees, 10. august 2009 Urmas Roosimägi: Afganistani vari Postimees, 27. oktoober 2009 Harri Tiido: "Afganistani Rubiku kuubik ehk kuidas maetakse miljardeid" Eesti Ekspress, 11. juuli 2011 Riigid Aasia maad


Poola keelas Vene Kremli-meelsete tsiklimeeste läbisõidu(59) Poola võimud teatasid reedel, et ei luba Kremli-meelsel mootorrattajõugul Notšnije Volki riiki siseneda, kuid kinnitasid seejuures, et tegemist ei ole poliitilise sammuga, sest Poola võimud ei suuda tagada Vene tsiklimeeste julgeolekut. Ööhundid kavatsesid sõita läbi Poola ja teiste riikide Berliini, et tähistada selle punaarmee poolt vallutamise aastapäeva, vahendab Associated Press. Poola välisministeerium teatas, et keeldub tsiklimehi riiki lubamast, sest ei ole saanud neilt täpset informatsiooni teekonna ja ajagraafiku kohta, „mis on vajalik, et tagada osavõtjate vajalik julgeolek“. Samuti teatas välisministeerium, et sai informatsiooni venelaste plaanide kohta liiga hilja. Poola välisministeeriumi pressiesindaja Marcin Wojciechowski sõnul ei olnud otsus poliitiliselt motiveeritud. See leht on trükitud DELFI internetiväravast Aadress http://www.delfi.ee/archive/article.php?id=71326413