text: Liechtenstein [l'ihtenštain] (ametlik nimi Liechtensteini Vürstiriik) on merepiirita riik Kesk-Euroopas Šveitsi ja Austria vahel. Liechtenstein kuulub Euroopa kääbusriikide hulka. Selle pindala on 160 km2 ja rahvaarv 38 896 (2020). Pindalalt on maailmas väiksemad riigid ainult Vatikan, Monaco, San Marino, Tuvalu ja Nauru. Liechtenstein on väikseim riik, kus saksa keel on ametlik keel. Kuni 1938. aastani elasid Liechtensteini vürstid alaliselt Viinis. Asend, piir, mõõtmed ja kuju Liechtenstein asub põhjalaiuste 47° 16' 08" ja 47° 02' 58" ning idapikkuste 9° 28' 16" ja 9° 38' 34" vahel. Liechtenstein piirneb lääne ja lõuna poolt Šveitsi Graubündeni ja Sankt Galleni kantoniga ning ida poolt Austria Vorarlbergi liidumaaga. Piir Šveitsiga kulgeb piki Reini jõge. Lõuna- ja idapiiri moodustavad Reetia Alpid. Piir Austriaga kulgebki suurelt jaolt mööda mäestikuharja. Riigipiiri kogupikkus on 77,9 km. Piir Šveitsiga on 41,1 km pikkune, sealhulgas 27,1 km Sankt Galleni kantoniga ja 14 km Graubündeni kantoniga. Austriaga on ühist piiri 34,9 km. Liechtenstein on merepiirita riik ja ka tema naaberriigid on merepiirita riigid. Ainus teine niisugune riik on Usbekistan. Liechtensteini pindala on 160 km2. Riik on põhja-lõuna suunas piklik. Suurim pikkus on 24,6 kilomeetrit ja suurim laius 12,4 kilomeetrit. Loodus Pinnamood Liechtensteini lääneosas on suhteliselt kitsas lõik tasast maad Reini jõe ääres, ülejäänud maa on valdavalt mägine. Reetia Alpidesse kuuluva Rätikoni idast läände kulgev peaahelik moodustab riigi läänepiiri. Ta laskub Naaskopfilt (2573 m), mis asub kolme riigi piiril, üle Falknise (2566 m) Reini orgu ning tõuseb sealt uuesti, moodustades Fläscherbergi (1139 m) mäesaare. Kahest põhja-lõunasuunalisest kõrvalahelikust kuulub läänepoolne (Dreischwesternzug), mis ulatub 2124 m kõrgusele (Dreischwestern), suuremalt jaolt Liechtensteinile; ta lõpeb Reini oru ääres dolomiitseintega. Idapoolne kõrvalahelik on riigi idapiiril Austriaga; sinna kuuluvad Ochsenkopf (2288 m) ja Gallinakopf (2124 m). Mäeahelike vahel on mägiorud Samina org ja Malbuni org. Riigi kõrgeim tipp on Grauspitz (2599 m), mis asub riigi lõunaosas. Madalaim koht on Ruggeller Riet (430 m).. Kliima Hoolimata mägisest asendist pole Liechtensteini kliima eriti karm, sest seda mõjutab suuresti soe kuiv lõunatuul föön. Madalamate alade jaanuari keskmine temperatuur on −4,5 °C, juuli keskmine temperatuur on 19,9 °C. Talvel langeb temperatuur harva alla −15 kraadi, suvel kõiguvad keskmised temperatuurid 20 ja 28 kraadi vahel. Aasta keskmine sademete hulk on 1050 mm; aastane sademete hulk kõigub 900 ja 1200 mm vahel. Alpides ulatub aastane sademete hulk 1900 millimeetrini. Veestik Ainus looduslik järv on Gampriner Seele, mis tekkis 1927. aastal pärast Reini üleujutust suure erosiooniga. Elusloodus Liechtensteini elusloodus on suure kõrguste vahe tõttu vaheldusrikas. Taimed Riigis on tuvastatud 1500 taimeliiki. Föön pikendab kevadist ja sügisest vegetatsiooniaega. Fööni tõttu kasvab seal mitmeid orhideeliike. Kõrgemates mägedes leidub selliseid Alpidele omaseid taimi nagu emajuur, alpi roos, alpi jänesekäpp (eedelveiss). Tüüpilised puud on punane pöök, plaatan, vaher, lepp, lehis ja mitmesugused muud okaspuud. Reini-äärsel tasandikul on põhiliselt karjamaad ja põllud. Mäed on metsased. 42% Liechtensteini pindalast on kaetud metsaga Dreischwesternzugi terrassidel ning mägiorgudes on alpiaasad. Loomad Liechtensteinis on tuvastatud 26 liiki kalu, 10 liiki kahepaikseid, 7 liiki roomajaid ja 47 liiki imetajaid. Imetajatest leidub hirvi, rebaseid, mäkri ja mägikitsi. Linnuliike (muuhulgas rongad ja kotkad) on riigis registreeritud 255, neist pesitsevaid 134 liiki. Keskkonnakaitse Liechtensteinis on nelja tüüpi kaitsealasid: looduskaitsealad, metsakaitsealad, maastikukaitsealad ja taimestiku kaitsealad. Riigi suurim kaitseala on 93 hektari suurune Ruggeller Riet. Ajalugu Esiaeg Arheoloogilised leiud Gutenbergil ja Eschnerbergil näitavad, et tänapäeva Liechtensteini ala on asustatud (5. aastatuhandest eKr). Gutenbergilt on leitud pronksist kultusfiguure. Et Reini org oli sageli üle ujutatud ning seetõttu soine, olid asustatud ainult kõrgemal asetsevad alad. Alates 8. sajandist eKr asustasid seda ala reedid (vennoonid). Võib täheldada ka keldi (vindelikkude) mõju. Rooma riik Aastal 15 eKr sai tänapäeva vürstiriigi ala Rooma riigi uue provintsi Reetia osaks. 1. sajandil pKr ehitati sõjatee, mis viis Itaaliast üle Splügeni kuru ja Churi läbi tänapäeva Liechtensteini Bregenzi. Selle tee äärde tekkisid Liechtensteini alale kõrtsid. Aja jooksul segunes põliselanike keel ladina keelega ning sellest tekkis retoromaani keel. 4. sajandil algas provintsi Raetia Curiensis kristianiseerimine. Esimese misjonärina austati Churi Luciust. Hilisrooma ajast pärinevad rooma kastelli jäänused; kindlustus ehitati sel ajal Schaani kaitseks alemannide vastu põhjas. Keskaeg ja varauusaeg Pärast Rooma riigi lagunemist rändasid tänapäeva Liechtensteini alale alemannid. 8. sajandil sai Reetiast Frangi riigi osa. Liechtensteini vürstiriigi praeguste alade poliitilise identiteedi alguseks võib pidada aastat 814, kui Karl Suure surma järel moodustati Alam-Reetia. 842. aastal on esimest korda loetletud tänapäeva Liechtensteini alal elanud inimesi ja olemas olnud kohti, sealhulgas Balzersit, Schaani ja Eschenit (Rhätisches Urbar). 10. sajandi ja 1152. aasta vahel kuulus Reetia Bregenzi krahvidele. Pärast nende väljasuremist killustus Reetia, minnes mitme pärija kätte. Alam-Reetia läks Montforti krahvidele, kelle suguvõsa jagunes hiljem Montfortideks ja Werdenbergideks. Werdenbergi krahvkond jaotati omakorda, nii kujunes 1342 päranduse jagamisel Vaduzi krahvkond. Aastal 1379 andis Saksa kuningas Wenzel Vaduzi krahvile Heinrich von Werdenbergile kohtuvõimu. Aastal 1396 läks Vaduzi krahvkond kuningas Wenzeli kinnitusel Püha Rooma riigi otsesesse alluvusse. Järgnevatel sajanditel kinnitati seda staatust üha uuesti. Aastal 1416 surid Vaduzi krahvid välja. Järgmised valitsejad olid Brandise vabahärrad (Brandised), kes pärinesid Emmentalist. Aastal 1434 said nad oma valdusse ka Schellenbergi põhjaosa. Nõnda ühendati Brandise vabahärradele varem kuulunud Oberland ning Schellenbergi liidetud osa Unterland. Nõnda kujunesid praeguse Liechtensteini Vürstiriigi piirid. Ala valitsesid ka Sulzi ja Hohenemsi krahvid. Kolmekümneaastase sõja käigus vallutasid ala kõigepealt Austria väed, seejärel aga 1647. aastal rootslased. Kui Hohenemsi krahviperekonnal olid tekkinud rahalised raskused, ostis Liechtensteini vürst Johann Adam Andreas nendelt algul ära Schellenbergi (1699), hiljem ka Vaduzi (1712). Vürstisuguvõsa on nime saanud Liechtensteini linnuse järgi Mödlingi lähedal Viini lähikonnas; suguvõsa ulatub tagasi 12. sajandisse. Karl von Liechtenstein tõsteti 1608 päritavasse vürstiseisusse ning temast sai esimene Liechtensteini vürst Karl I. Liechtensteini perekond jäi elama Alam-Austriasse. Ta omandas ulatuslikke alasid Böömimaal, Määrimaal ja Sileesias. Liechtensteini Vürstiriik loodi 23. jaanuaril 1719 Püha Rooma keisri Karl VI aktiga, kes kinnistas lääni Anton Florianile. Vürstitiitlile lisandus siis und zu. Napoleoni sõdade ajal vallutasid Liechtensteini nii prantslased kui ka venelased. Pressburgi rahu (1805) järel liitus Liechtenstein Reini konföderatsiooniga ning temast sai iseseisev riik. Pärast Napoleoni langemist 1815. aastal liitus Liechtenstein Saksa Liiduga. 1866. aastal Preisimaa võiduga Austria üle Austria-Preisi sõjas lakkas Saksa Liit olemast ning Liechtensteini konstitutsioonilised sidemed teiste Saksa riikidega lõppesid. Sõjas toetas Liechtenstein Austriat 80 sõduriga, kaks aastat hiljem aga saatis vürstiriik oma armee igaveseks laiali. 1852. aastast kuni Esimese maailmasõja lõpuni oli Liechtenstein tihedalt seotud Austria (Austria-Ungari) majandusega, kuid maailmasõja järgse Austria rahanduse ja majanduse kollapsi tõttu hakkas vürstiriik vaatama teisele poole. 1923. aastal sõlmiti Šveitsiga tolliliit ja võeti rahaühikuna kasutusele Šveitsi frank. Teises maailmasõjas jäi Liechtenstein (nagu ka Šveits) neutraalseks samuti nagu nad olid seda Esimeses maailmasõjas. Pärast Saksamaa lüüasaamist võeti natsismi pooldajad, kes taotlesid Liechtensteini inkorporeerimist Kolmandasse Riiki, kohtulikule vastutusele. Sõjajärgsed aastad on tähendanud riigile poliitilist stabiilsust ja väljapaistvat majanduslikku arengut. Vürst Franz Josef II, kes asus riiki juhtima aastal 1938 oli tegelikult esimene valitsev vürst, kes resideeris Liechtensteinis. 1984. aastal andis ta riigi sisulise juhtimise üle oma pojale kroonprints Hans Adamile. 1984. aastal said Liechtensteini naised õiguse osaleda valimistel; Liechtenstein oli sellega viimane riik Euroopas, kus naised said selle õiguse. Hans Adam II sai vürstiks isa surma järel 13. novembril 1989. Selleks ajaks oli Franz Josef II-st saanud kõige kauem riiki valitsenud monarh Euroopas. 1990. aastal sai Liechtensteinist Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni liige. Samuti liitus riik 1991. aastal Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni EFTA-ga ning 1995. aastast saadi Euroopa Majanduspiirkonna EEA liikmeks. Diplomaatilised suhted Eestiga sõlmiti 22. juunil 1921 ja taassõlmiti 4. septembril 1991. Riik Riigikord Liechtenstein on 1921. aasta põhiseaduse järgi konstitutsioonilise monarhia ja parlamentaarse demokraatiaga riik. Aastal 2003 toimus rahvahääletus, millega muudeti põhiseadust, nii et riigipeal Liechtensteini vürstil on rohkem võimu. Tal on õigus määrata valitsust ja kohtuid ning saata laiali parlamenti. Parlament on 25-liikmeline maapäev (Landtag), mille koosseis valitakse neljaks aastaks. 2021 toimunud valimiste järel said Patriitolik Liit ja Kodanike Progressiivne Partei mõlemad 10, rohelised 3 ja parempoolne Demokraatlik Partei 2 kohta. Nagu Šveitsiski, on suur roll rahvahääletustel ja rahvaalgatusel. Naised said hääleõiguse alles 1984, kõigis valdades alles 1986. Kohtud Tsiviilkohtutest on esimese astme kohus maakohus ja teise astme kohus kõrgem kohus. Karistuskohtutest on esimese astme kohtud maakohus, assiisikohus ja kriminaalkohus esimese instantsi kohtud ja kõrgem kohus teise instantsi kohus. Kolmanda astme kohus on ülemkohus. On ka haldusapellatsioonikohus ja riigikohus (avaliku õiguse kaitseks). Pealinn Riigi pealinn ja Liechtensteini vürsti residents on Vaduz. Haldusjaotus Liechtensteinis on 11 valda (Gemeinde), neist seitsmel on enklaavid ja/või eksklaavid. Vallad on jaotatud kahte valimisringkonda (Wahlkreis): Oberland (ajalooline Vaduzi krahvkond) ja Unterland (ajalooline Schellenberg). Kõigil valdadel on valitavad volikogud. Rahvastik Demograafilised näitajad Riigi rahvaarv on 30. juuni seisuga olnud: 2003: 34 022 2005: 34 734 2007: 35 332 2008: 35 446 2009: 35 789 2020: 38 896 Naiste osatähtsus rahvastikus moodustas 30. juunil 2008 50,6% (koguarv 17 938). Asustus Enamik rahvast elab Reini orus, kus asuvad ka kaks rahvarohkemat linna – Vaduz ja suurima elanike arvuga Schaan. Linnarahvastiku osakaal on 23%. Välismaalased Liechtensteinis elab umbes 12 500 välismaalast. 30. juunil 2014 oli välismaalasi 12 522 (33,6% rahvastikust). 1998. ja 1999. aastal võttis Liechtenstein vastu ka Kosovo albaania pagulasi. Keeled Rahvastikust umbes 87,5% räägib saksa keele murdeid. Majandus Asend Euroopa keskel on edendanud riigi tööstust, kaubandust ja turismi. Töötus oli 2012. aasta seisuga 2,3%. Valuuta Ametlikult käibib Šveitsi frank. Toll 1924. aastast on Liechtensteinil tolliliit Šveitsiga. Tolli haldab Šveits. Post Liechtensteini posti haldab Šveits, kuid riigil on oma postmargid. Taristu Liechtensteinis on sillutatud teede kogupikkus 380 kilomeetrit. Riigi raudteevõrk on 9 kilomeetri pikkune ja kuulub Austria raudteevõrku. LIEmobili bussifirma teenindab reisijaid 13 liinil kogu riigis. Riigis kehtib parempoolne liiklus. Riigis puudub lennuväli, kuid Balzeris asub helikopteri maandumisplats. Relvajõud Korra hoidmise eest riigis vastutab Liechtensteini Politsei (Landespolizei). See koosneb 125 töötajast (87 politseinikust ja 38 tsiviilametnikust). Kõik politseinikud on varustatud käsitulirelvadega. Üldine kuritegevuse tase on üks madalamaid maailmas. Liechtensteini vanglas on vähe kinnipeetavaid, vahel lausa mitte kedagi. Kõik vangid, kelle karistusaeg on pikem kui kaks aastat antakse üle Austriale. Liechtensteini Politseil on kolmepoolne leping Austria ja Šveitsiga, mis võimaldab piiriülest koostööd kolme riigi vahel. Vaatamata sõjaväe puudumisele on Liechtenstein Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni liige ja huvitub Euroopa julgeolekupoliitikast. Eriolukorras kehtib üldine sõjaväekohustus 18–60-aastastele meestele. Liechtenstein on neutraalne riik ja üks väheseid, kellel ei ole sõjaväge. Sõjavägi saadeti laiali varsti pärast Austria-Preisi sõda 1866. aastal. Liechtensteini sõjavägi koosnes siis 80 mehest, kuid sõjategevusest nad osa ei võtnud. Saksa Liidu lagunemine vabastas Liechtensteini rahvusvahelisest kohustusest sõjaväge pidada ja parlament kasutas seda võimalust keeldumaks sõjaväe jaoks raha eraldamisest. Vürst oli sellisele asjade käigule vastu, kuna sõjaväe kaotamine jätnuks riigi kaitseta, kuid andis lõpuks siiski järele ja saatis 12. veebruaril 1868 sõjaväe laiali. Viimane Liechtensteini mundris teeninud sõdur suri 1939. aastal 95 aasta vanuselt. Märtsis 2007 eksis 170 liikmeline Šveitsi jalaväeüksus öösel õppuste käigus ära ja sattus kogemata 1,5 kilomeetri sügavusele Liechtensteini. Viga märgates pöördus üksus kohe tagasi. Šveitsi armee teavitas Liechtensteini eksituse tõttu toimunud invasioonist ja palus vabandust. Haridus Liechtensteini haridussüsteem hõlmab lasteaia kasvatuse, põhihariduse ja keskhariduse. Lapsed käivad lasteaias kaks aastat. Põhihariduse pikkus on viis aastat. Keskharidust omandatakse nelja aasta jooksul kas üldhariduskoolis, reaalkoolis või gümnaasiumis (Unterstufengymnasium). Riigis on ka kunsti- ja muusikakool. Riigis on kolm ülikooli: Liechtensteini ülikool, 2000. aastal rajatud Liechtensteini Vürstiriigi eraülikool ja 1986. aastal rajatud Liechtensteini instituut. Kultuur Liechtensteini tuntumad ehitised on Vaduzi loss ja Gutenbergi loss. 2000 valmis riigis uue kunstimuuseumi hoone. Austria pealinnas Viinis asuvas Liechtensteini muuseumis on eksponeeritud vürsti rikkalik kunstikogu. Riigi suurim kino on Balzersi lossikino. Riigis on kolm teatrimaja. Riigi vanim teater on TAK teater. Vaduzis asuvad Schlösslekeller ja Liechtensteini noorsooteater. Liechtensteinis ilmub kaks ajalehte: Liechtensteiner Vaterland ja Liechtensteiner Volksblatt. Liechtensteini populaarseim spordiala on jalgpall. Liechtensteini jalgpallikoondis kuulub Šveitsi liigasse. Eesti jalgpallikoondis on Liechtensteiniga pidanud aastatel 1993–2013 kokku viis mängu. Teine populaarne spordiala riigis on mäesuusatamine. Riigis asub 7 staadioni, neist suurim on 1998. aastal rajatud 7584-kohaline Rheinpark Stadion. Liechtenstein on olümpiamängudel osalenud 1936. aastast. Aastatel 1976–2018 võitsid Liechtensteini sportlased mäesuusatamises kokku 10 medalit, neist 2 kulda. Liechtenstein on olümpiamedalite suhtarvult riigi elanike kohta maailma riikide seas esikohal. Vaata ka Liechtensteini vürstide loend Liechtensteini jalgpallikoondis Viited Kirjandus Riik ainsa sõduriga. Uus Eesti, 7. aprill 1938, nr 97, lk 4. Välislingid Liechtensteini Vürstiriigi ametlik koduleht Riigid Euroopa maad Saksa-Rooma riigi valdused


source: fineweb

text: Otepää Vallavolikogu algatas 19.04.2012.a istungil otsusega nr 1-4-26 Pühajärve külas asuva Sireti kinnistu detailplaneeringu. Detailplaneeringuala hõlmab Otepää vallas Pühajärve külas asuva Sireti kinnistut (katastritunnus 63601:001:0033), mille maa kastutuse sihtotstarve katastriüksuse järgi on maatulundusmaa. Pühajärve valla kehtiva üldplaneeringu kohaselt on planeeringuga kavandataval maa-alal tootmismaa sihtotstarve. Kinnistul asub vana väetise küün, mille asemele soovitakse 3 korruseline korterelamu püstitada. Rohkem infot: Kadri Ader 7664820, See e-posti aadress on kaitstud spämmirobotide vastu. E-posti aadressi nägemiseks peab olema JavaSkripti kasutamine olema lubatud.


text: Suure - Rootsi loodusrada |Aadress:||Suure-Rootsi küla, Pihtla vald, Saare maakond | Näita kaardil| |Telefon:||(+372) 509 3981| |Koduleht:||http://www.aadutalu.ee| |E-post:||firstname.lastname@example.org| Raja pikkus on 2,5 km. Uurida saab rannikukooslusi ja – linde ja rannamaastike arengulugu. Võimalus on lõket teha ja telkida. Algus on Aadu turismitalus, Suure - Rootsi külas. Ajad ja hinnad Avatud ööpäevaringselt Tasuta.


3D printimine on tavaline, aga karmimad prindivad juba metalli - TTÜs näidati metalliprinterit | AM.ee Printeri abil saab analüüsida digitaalset tootmist ja modelleerida ülikergeid konstruktsioone, aga ka töötada välja uusi komposiitstruktuure ja teha andmemudelite võrdlevat analüüsi. Asjade teleportimine - peaaegu juba võimalik :) Tehnikaülikooli 3D metalliprinter on ühtses süsteemis Eesti Maaülikoolis asuva 3D kompuutertomograafiga. Selle abil saab metallidest ja muudest materjalidest valmistatud tooteid mittepurustavalt mõõta ja kihthaaval punktiparvena kuvada. See aga tähendab, et teoorias võiks mõne Tartus asuva metalldetaili Tallinna "teleporteerida", trükkides selle samal kujul Tehnikaülikoolis välja. Selline kellakorpus on võimalik välja trükkida vaid 3D metalliprinteril. Selle tellis üks Eesti kellafirma. TTÜ professor Tauno Otto kinnitab, et on plaanis panna seadmed tööle selliselt, et mõlema ülikooli teadlased saavad neid ka distantsilt ning liitreaalsuse vahendeid kasutades ristkasutada. „Digitaalsete kaksikute kontseptsioon võimaldab tulevikus vähendada kulutusi teadus- ja tootmistaristutele ja seadmete vaba ressurssi jagada partneritega. Kui seadmed panustavad esmajärjekorras ülikoolide teadustöö kvaliteedi parandamisse digitaalses tootmises, siis väiksemas mahus saab nendega ka ettevõtteid aidata,“ rõhutas professor Otto. Kihtlisandustehnoloogia: metalli printimise eripärad Tallinna Tehnikaülikooli vanemteadur Lauri Kollo rääkis Arvutimaailmale põhjalikumalt, mida Tehnikaülikooli metalliprinter täpsemalt teeb. Teaduslikus keeles ja tööstuses nimetatakse seda kihtlisandustehnoloogiaks. 700 W võimsusega laser "keevitab" punkthaaval ja kihthaaval metallitüki kokku. Materjaliks on metallipuru. Metalli printimisel on võrreldes plastmassiga rohkem kitsendusi, kuna metallis tekib sisepingeid ja asi peab sellepärast olema alguses paksule alusplaadile fikseeritud. Samuti on metallide tolerantsid väiksemad - detail peab olema väga täpne. Plastmassjuppe saab nende asukohta vajadusel paika suruda ja nad painduvad, metall aga on jäik ja seal mingit paika pressimist olla ei saa. Küll on aga ka metallidel vaja samamoodi tugistruktuure, mis tuleb pärast eemaldada ja ühenduskohad siledaks lihvida. Kui plastmassdetailide pind saadakse siledaks happes leotamisega, siis metallist valmistootel tuleb kõik mehaaniliselt ilustada. Lihvimist ja lõikamist on palju. Laseri võimsust enam eriti ei suurendata seadme tootlikkuse suurendamisel, pigem on kasutusel mitu laserit, et kiiremini toode välja "trükkida". Keevitatav üks täpp on 40-50 mikronise suurusega, üks lisatav metallikiht 30-100 mikronit. Osasid metalldetaile on võimalik vaid 3D printeril teha, sest metallitööpinkide jaoks pole kõik kujud teostatavad. Üks asi, mida 3D metalliprinter suudab, aga ükski teine tehnoloogia ei suuda, on võrestruktuur, mis teeb metalldetaili õhuliseks ja kergeks, samas tugevuses eriti kaotamata. Materjalikulu ja kaalu saab niimoodi oluliselt vähendada ja seda hindab nii kosmose- kui meditsiinivaldkond. Võrestruktuuriga välja trükitud metalldetail - oluliselt kergem ja väiksema materjalikuluga. Mitmesuguste metallist proteeside jaoks polegi muid alternatiive - kompuutertomograafiaga mõõdetakse ära patsiendi keha ja 3D metalliprinteriga saab välja trükkida organismile sobiva proteesi. Selleks, et organism võõrkeha ei hülgaks, ongi hea teha võrestruktuuriga protees, mille vahele saab inimese enda kude kasvada. Nii töötab protees paremini ja saab keha osaks. 3D metalliprinteril tasub välja trükkida väikeseid keerulisi detaile ja neid, mis on juba komplektis - mitu detaili üksteise küljes. Suurtega hakkab mängima juba hind - kui näiteks tund printimist maksab 75 eurot, siis mõne suurema metalldetailiga võib kuluda 8-10 tundi ja see teeb väljatrüki hinna liiga kalliks. Samas mahub väikseid detaile ühele plaadile palju ja neid kõiki trükitakse korraga - seega väljatrüki hind väheneb kohe kordades.


text: Eesti Äripartnerite leidmine Ajakohastatud 07/2012 Õiguslikud nõuded Julgustamaks nii potentsiaalseid kui ka turul juba tegutsevaid Eesti eksportööre uute partnerite otsingule, saab esile tuua välisettevõtete kasvavat huvi Eesti kaupade ostmise ja koostööpartnerite leidmise vastu. Eesti välisesindused saavad aastas kokku üle tuhande vastava infopäringu, mis edastatakse Ettevõtluse Arendamise Sihtasutusele (EAS). Kontakteerudes EAS-iga, võib koostööst huvitatud Eesti ettevõtja leida kontakti välisettevõttega, kes on vastavate toodete ostmise vastu juba otsest huvi üles näidanud. Üks parimaid võimalusi koostööpartnerite leidmiseks on messide külastamine ja oma väljapanekuga esinemine. Topeltmaksustamise vältimine Topeltmaksustamise vältimiseks on Eesti sõlminud mitmete riikidega tulu- ning kapitalimaksudega topeltmaksustamise vältimise ja maksudest hoidumise tõkestamise lepingud. Ettevõtet on võimalik laiendada ka olemasoleva ettevõtte ülevõtmise, teise ettevõttega ühinemise või teises ELi liikmesriigis filiaali avamise teel. Haldusmenetlused Lepingute liigid Koostöölepinguga lepivad pooled kokku vastastikuses koostööprogrammis vastavalt poolte majandus- ja kutsetegevusele. Koostööleping võib hõlmata väga mitmeid erinevaid koostöövõimalusi (teenuste osutamine, müük jne). Leping reguleerib poolte suhteid ekspordi alustamise ettevalmistavas faasis. Frantsiisileping on olemuselt segaleping, millega frantsiisiandja annab kogumis üle oma majandustegevusega seotud teabe ja õiguste (ärikontseptsioon, meetodid, strateegiad, dokumentatsioonivormid, ärilahendused, kaubamärk, äriline tähistus jne) kasutusõiguse frantsiisivõtjale, kes saadud teabe ja õiguste abil saab ja on kohustatud korraldama äritegevust sarnaselt frantsiisiandjale. Vahendid Välisministeeriumi veebilehelt võib leida nii täpsema ülevaate eri riikide majandusest kui ka teavet ettevõtlustingimuste kohta välismaal ja nõuandeid välisturgudele sisenemiseks. Programmid Erinevate toetuste kohta leiab informatsiooni järgnevalt veebilehelt:


Kaitseminister veteranidele: tänu teile võime loota liitlaste abile(21) Rahvusvahelistel sõjalistel operatsioonidel osalenud mehed ja naised on aidanud tagada, et Eesti võib loota liitlaste abile, ütles kaitseminister Sven Mikser veteranipäeva puhul kaitseväelastele saadetud tervituses. „Teie olete oma tööga ja oma panusega teeninud ära meie liitlaste austuse ning lugupidamise,“ ütles Mikser veteranidele. „Tänu teile võivad Eesti inimesed tunda ennast kindlalt ja teada, et Eesti on hästi kaitstud ning et liitlased tulevad meile vajadusel appi,“ vahendas kaitseministeerium ministri sõnu. Mikseri sõnul viib riik 2012. aastast ellu veteranipoliitikat, et veteranidele nende panuse eest tagasi anda. „Aastate jooksul on kaitseministeerium ja kaitsevägi töötanud välja mitmeid toetusmeetmeid, nagu näiteks veteranide kodulaenu käenduse, pensionilisa, ümberõppetoetuse. Ka vigastatud veteranidele oleme välja töötanud mitmeid toetusmeetmeid, samuti nende perekondadele.“ Kaitseministri sõnul on oluline, et ühiskond veterane tunnustaks. „Mul on hea meel, et teie auks on täna heisatud riigilipud üle kogu Eesti ja tuhanded inimesed kannavad teie toetuseks rinnas sinilille,“ kõneles Mikser veteranidele suunatud tervituses. Veteranipoliitika järgi on veteranid Eesti riigi sõjalisel kaitsmisel ja rahvusvahelisel sõjalisel operatsioonil kaitseväe koosseisus osalenud Eesti kodanikud, samuti teenistusülesannete täitmisel viga saanud ning seetõttu töövõime kaotanud kaitseväelased ja kaitseliidu tegevliikmed. 20 aastaga on Eesti riik välismissioonidele saatnud ligi 2700 meest ja naist. Veteranipoliitikaga toetatakse neid kõiki ja nende perekondi. Täna tähistatakse veteranipäeva mälestusüritustega Paldiskis ja Tori kirikus ning Afganistani-teemalise näituse avamisega Eesti sõjamuuseumis. Veteranipäev tipneb Veteranirocki kontserdiga Tallinnas Vabaduse väljakul kell 21, millest teeb otseülekande ETV. Esimest korda on veteranipäev ametlik lipupäev. See leht on trükitud DELFI internetiväravast Aadress http://www.delfi.ee/archive/article.php?id=71310025


source: wikipedia

text: Moero oli hospidallaev, mis hukkus Nõukogude Liidu õhurünnaku tagajärjel Läänemerel 22. septembril 1944. Ajalugu Moero ehitas Flensburgi laevaehitusselts Flensburger Schiffsbau-Gesellschaft tehasenumbriga 435. Laev lasti vette 15. märtsil 1937, laevaomanik oli Compagnie Maritime Belge. 10. mail 1940, kui algas Saksamaa pealetung läänes, oli Moero teel Antwerpenisse. Belgia valitsus suunas Moero Bordeaux'sse, kus laev sattus saksa võimude kätte. Septembris 1940 sai laev tähistuseks H 16. Augustis 1941 sai Moero õhurünnakus kannatada. Märtsis 1943 jooksis laev Hanko lähistel karile, pukseeriti Hanko sadamasse ja remonditi seejärel Helsingis. Septembris 1944 osales Moero Saksamaa vägede ja sõjapõgenike evakuatsioonis Eestist. 21. septembril lahkus laev Tallinnast, 22. septembril 1944 uputasid laeva Nõukogude torpeedo- ja pommituslennukid. Uppumine Pärast Tallinnast lahkumist liikus Moero konvois koos Lapplandi, 5. torpeedokaatrite flotilli baaslaeva Hermann von Wißmanni ja T 139-ga. Konvoi avastas kell 5.37 Nõukogude 15. üksiku luurelennuväepolgu lennuk. 4 tundi hiljem tõusis õhku löögisalk koosseisus 4 A-20 1. kaardiväe miini-torpeedolennuväe polgust (1 torpeedolennuk, piloot Vasiljev; 3 pommitajat, piloodid Jaskin, Ivanov ja Vorobjov) ning 12 hävituslennukit 21. mereväe hävituslennuväe polgust. Vorobjovi pommitaja pöördus enne sihtmärgini jõudmist tagasi. Rünnak laevale toimus kell 11.05, Saksa poole andmeil kell 11.00. Nõukogude piloodid väitsid, et laeva tabas torpeedo ja Ivanovi lennuki visatud lennukipomm. Laeval puhkes tulekahju, mis ilmselt põhjustas omakorda paanika ja tegi võimatuks laeva päästmise. Moero uppus kell 11.55 Ventspilsist 26 miili edelas (ligikaudsed geograafilised koordinaadid 57,26 N, 20,18 E). Saksamaa andmeil oli laeval kokku 1237 inimest, kellest 655 jäi teadmata kadunuks. Teadmata kadunute hulgas oli umbes 600 haavatut. Hukkunuid Teiste seas hukkusid: arhitekt Eugen Habermann Tartu Pauluse koguduse õpetaja Arnold Jürgenson Haapsalu koguduse õpetaja Konstantin Kütt keemik Madis Nõu Järelkaja Pääsenud ja sõjajärgsed kirjamehed on väitnud, et laeval oli inimesi palju rohkem, kui ülaltoodud Saksamaa andmed seda väidavad. Näiteks "Mereleksikoni" andmetel olnud laeval 3350 inimest, kellest hukkunud 2700, et Moero olevat olnud märgistatud hospitallaevana ja laev olevat hukkunud kiiresti – kümmekonna minutiga. On ka väidetud, et laeva õhutõrjemeeskond oli purjus. Mälestuse jäädvustamine 8. veebruar 1998 esietendus Merle Karusoo ja Katrin Saukase juhendamisel valminud dokumentaarium "Sügis 1944" Viljandi Kultuurikolledži üliõpilaste esituses. Lavastus koosnes osadest "Mere äärde põgenejate teekonnad" ja "Laatsaretlaeva Moero hukkumise lugu 22.09.1944". Moerol hukkunute mälestuseks on püstitatud mälestusmärk Jämaja kalmistul Saaremaal. Vaata ka Atlandi ookeanil 14. aprillil 1912 jäämäega kokkupõrkel uppus Titanic – 1503 hukkunut; Atlandi ookeanil 7. mail 1915 Saksa allveelaeva poolt uputatud laev RMS Lusitania – 1198 hukkunut Mustal merel 7. novembril 1941 Saksa lennuväe poolt uputatud transpordilaev "Armenia" – 7000 hukkunut Viited Allikad Theodor Dorgeisti postitus: http://warsailors.com/forum/read.php?1,6502,6507#msg-6507 M. Morozov: Morskaja torpedonosnaja aviatsija, tom 1. Kriegstagebuch der Seekriegsleitung 1939–1945, Teil A, Kd.61/II Kirjandus "Moero" läheb vastu hukule. Eesti Päevaleht, 16. september 1992, nr. 71, lk. 6. Välislingid Edmund Ranniko jutustus laeva põhjaminekust : KIRJUTAMATA MEMUAARE. Helmut Luiga, Kirjutamata memuaare, 13.01.1991 Hukkunud laevad Saksamaa laevad


source: CulturaX

text: 10 olulist näpunäidet Münchenisse reisimiseks - tänavareisijad - Reisima - 2020 Jätame teile nimekirja näpunäiteid Münchenisse reisimiseks Loodame, et saame aidata teil korraldada reisi ühte Saksamaa kõige uskumatumasse linna, Baieri pealinna, kus lisaks sellele, et saate seda ka mõneks päevaks reisida, saate ära kasutada ka reisi muljetavaldavasse Neuschwansteini lossi, muinasjutulinnusesse või Dachau koonduslaagri külastamine on valus ja mitte kerge visiit, kuid usume, et on oluline mõista ajalugu ja ennekõike olla teadlik selles kohas aset leidnud barbaarsusest. Põhinedes reisil Baieri, mille käigus tutvusime linna ja Baieri kõige soovitatavamate kohtadega, jätame teile selle, mis meie arvates on 10 olulist näpunäidet Münchenisse reisimiseks. Me alustame! 10. Veel näpunäiteid Münchenisse reisimiseks Kuigi sellesse Saksamaa piirkonda on hea reisida, on meie arvates oluline otsustada, milline on selle ilm ja millised on teie külastatavad kohad. mis on parim aeg Müncheni reisiks. Kõrghooaeg (juuli ja august): need suvekuud on linna külastamiseks kõige sobivamad, kuigi viimasel ajal on temperatuurid tavaliselt üsna kõrged ja samal ajal on turistide kohad tavaliselt väga hõivatud. Keskperiood (aprillist juunini ning septembrist ja oktoobrist): meie jaoks oleks see parim valik, kuna ilm on tavaliselt pehme ja enamik turismiobjekte pole nii rahvarohke kui suvel. Madalhooaeg (novembrist märtsini): see on aasta kõige hallim ja külm aeg, lisaks sellele, et on ka kõige vihmasemad kuud. Kui soovite jõulude ajal linna nautida, mil jõuluturud on üles seatud, oleks see kõige vähem soovitatav aeg. Ärge unustage, et kui kavatsete reisida kuudel, mis kuuluvad kõrghooaja või jõulude hulka, on tungivalt soovitatav broneerida nii lennud kui ka majutus ette, et oleks rohkem võimalusi ja leiaksite korrigeeritumaid hindu. Kui olete Euroopa Liidu kodanik või Hispaania kodanik, vajate Münchenisse reisimiseks ainult isikutunnistust või passi. Kui teil on mõni muu kodakondsus, soovitame teil hoolikalt vaadata saatkonna või välisministeeriumi veebisaiti. Lisaks neile sisenemisdokumentidele on väga oluline omada Euroopa tervisekaarti, et vajadusel meditsiiniabi saada. Lisaks sellele on tungivalt soovitatav omada Euroopa parimat reisikindlustust, millega saate parimat arstiabi ja vajadusel ka kodumaale tagasitoomist. Münchenis soovitame teil vähemalt korra külastada kuulsat Hofbraühausi õlletehast - tervet linna asutust, mis teenindab küll kvaliteetset toitu ja õlut, ehkki on väga turistlik. Tellisime majast roogi, milles oli 3 tüüpi vorsti, teise bratwursti hapukapsastega, taldriku ahjukartuleid, lisaks klaasi pooleliitrist õlut ja koksi 26 euro eest. Muud parimad näpunäited Münchenisse reisimiseks nad on: Kuigi ametlik keel on saksa keel, räägitakse enamikus turismikohtades inglise keelt, nii et teil ei tekiks probleeme. Sellest hoolimata soovitame naeratuse alustamiseks õppida saksakeelseid sõnu, näiteks hallo (tere), tere hommikust (guten morgen), tere pärastlõunast (guten abend), tere öö (guten nacht), näeme hiljem / näeme varsti ( auf wiedersehen), jah (ja), ei (nein), aitäh (danke) ja olete teretulnud (bitte). Saksamaal saate maksta eurodes, kuid nagu kõigi oma reiside puhul, soovitame raha maksmiseks kasutada N26-kaarti ja BNEXT-kaarti, nad ei võta teilt vahendustasu ja teil on alati praegune muudatus. Nende kaartide kohta leiate palju rohkem üksikasju parimate kaartide postitusest, mida saab reisida ilma komisjonitasudeta. Kui kavatsete reisida autoga, ärge unustage, et Saksamaal pole mõnel kiirtee lõigul kiirusepiirangut seatud. Vaatamata sellele sõidab ta alati ettevaatlikult ja austades märke ja reegleid. Kui tunnete, et aitate meil täita 10 olulist näpunäidet Münchenisse reisimiseks, lisage oma kommentaaridesse.


text: Nõval kasvavad puutumatud männimetsad, täis maitsvaid marju ja seeni. Nõval asuvad ka puhtad rannad, mis on tuntud laulvate liivade poolest. Peraküla kandis on umbes 15 väikest ja madalat järve, mida ümbritsevad viiemeetrised liivaluited. Sadu aastaid tagasi asustasid piirkonna rootslased, kes enne Esimest maailmasõda moodustasid 60 protsenti Nõva elanikkonnast. Seega on koht Rootsi ajaloost tulvil. Nõva Püha Olevi kirik on vanim ja väikseim säilinud kirik Eestis. See ehitati 17. sajandil. Üheks huvitavamaks interjööri osaks on puitpingid, mis on kujundatud meestele ja naistele eraldi. Nõva sobib inimestele, kes armastavad puutumatut loodust, aga ka neile, keda huvitab ajalugu. Nõva on suurepärane koht, kus veeta lõõgastav päev. Samuti on tegu hea peatuspaigaga, kui reisid mööda rannikut. Mida Nõva kandis teha ja näha?


text: Aatomiks (vanakreeka sõnast ἄτομος (átomos) 'jagamatu') nimetatakse väikseimat osakest, mis säilitab talle vastava keemilise elemendi keemilised omadused. Aatomid võivad aines esineda üksikuna või molekulideks liitununa. Keemia piirides on aatom jagamatu, füüsikaliste vahenditega aga saab teda lahutada elementaarosakesteks. Aatomi ehitust võivad muuta looduslikud radioaktiivsed protsessid ja aatomite pommitamine elementaarosakestega. Aatomite puhul ei kehti klassikalise mehaanika seadused; nende kirjeldamiseks tuleb kasutada kvantmehaanika mõisteid ja seaduspärasusi. Aatom koosneb positiivse elektrilaenguga tuumast, mis paikneb aatomi keskel ning seda ümbritsevast sama suure negatiivse elektrilaenguga elektronkattest. Aatomi summaarne elektrilaeng on null. Niiviisi mõistetud aatomit nimetatakse neutraalseks aatomiks ehk ioniseerimata aatomiks. Laiemas mõttes nimetatakse aatomiteks ka ioniseeritud aatomeid. Ioniseeritud aatomid erinevad ioniseerimata aatomitest selle poolest, et: nende elektronkatte elektrilaengu absoluutväärtus erineb tuuma elektronkatte omast; nende summaarne elektrilaeng erineb nullist; nad kuuluvad ioonide hulka. Aatomi ehitus Aatom koosneb positiivse elektrilaenguga aatomituumast, mida ümbritseb negatiivselt laetud elektronkate ehk elektronkest. Viimane jaguneb elektronkihtideks, mis omakorda koosnevad negatiivse elementaarlaenguga elektronidest. Aatomi tuum annab 99,9% kogu aatomi massist; aatomi elektronkate määrab ära aatomi läbimõõdu. Vähima aatomi, vesiniku mass on suurusjärgus 10−27 kg ja läbimõõt suurusjärgus 10−10 m (ehk üks ongström). Aatomituum Aatomituum koosneb lähestikku asetsevatest nukleonidest – positiivse elektrilaenguga prootonitest ja elektrilaenguta (neutraalsetest) neutronitest. Prootoni ja neutroni mass on ligikaudu võrdsed. Sõltuvalt tuuma koostisest ja energiatasemest jagunevad tuumad erinevateks nukliidideks. Prootoneid ja neutroneid hoiab tuumas koos tuumajõud, mis on positiivselt laetud prootonite omavahelisest elektrostaatilisest tõukejõust umbes 100 korda suurem. Et tuumajõudude mõjuulatus on väga väike (efektiivselt mõjub see vaid kõrvuti asetsevate nukleonide vahel), siis ülisuurtes aatomituumades ei suuda tuumajõud tuuma enam koos hoida ning tuum võib laguneda. Sellised aatomid on radioaktiivsed. Planeedi Maa looduses leiduvast 94 keemilisest elemendist on esimesed 80 stabiilsete aatomituumadega, ülejäänud aga radioaktiivsed. Nii prootonid kui ka neutronid on fermionid, mis tähendab, et nende kohta kehtib Pauli keeluprintsiip – kaks samas ruumiosas asuvat fermioni ei saa korraga olla samas kvantolekus. Prootonite ja neutronite olekud on määratud tuuma kvantarvudega ning neid nimetatakse ka tuumaorbitaalideks. Prootonid ja neutronid ei saa Pauli keeluprintsiibi tõttu olla samas ruumipunktis. Prootonite arv tuumas (laenguarv ehk aatomnumber Z) määrab, millise keemilise elemendi aatomiga on tegemist. Et prootonite arv tuumas võrdub ka elektronide arvuga elektronkattes (ioniseerimata aatomi korral), siis on erineva prootonite arvuga aatomitel erinevad keemilised ja optilised omadused. Sama prootonite arvu, kuid erineva neutronite arvuga (N) aatomid on teineteise isotoobid. Eri isotoopide keemilised omadused on reeglina väga sarnased (välja arvatud vesiniku puhul), mis muudab isotoopide eristamise keeruliseks. Et eri isotoopide aatomitel on erinev nukleonide arv (massiarv A), on eri isotoopide füüsikalised omadused erinevad. Isotoopi massiarvuga A ja laenguarvuga Z tähistatakse , kus X on keemilise elemendi sümbol. Kui neutronite arv aatomis erineb oluliselt energeetiliselt kõige soodsamast (kõige madalama seoseenergiaga) neutronite arvust, on tuum ebastabiilne; sel juhul on tegu radioaktiivse isotoobiga. Viimane võib laguneda, kiirates radioaktiivset kiirgust. Ehkki aatomituuma mass moodustab valdava osa aatomi massist, on tuuma läbimõõt umbes 100 000 korda väiksem kui aatomil tervikuna, st suurusjärgus 10−15 m. Elektronkate, ioonid ja spektrid Aatomi elektronkate koosneb elektronidest, millel on negatiivne elektrilaeng. Elektronid ei tiirle ümber aatomi selle sõna klassikalises mõistes, vaid moodustavad elektronpilve. Elektronpilve läbimõõt on mitu suurusjärku suurem aatomituuma läbimõõdust, seega määrab elektronpilve läbimõõt ära aatomi mõõtmed. Kui aatomis on elektrone rohkem või vähem kui prootoneid, siis on tegemist iooniga. Liigse elektroniga on negatiivne ioon (anioon), puuduv elektron on aga positiivsel ioonil (katioon). Kui aatomis ei ole ühtegi elektroni, siis on tegemist täielikult ioniseeritud aatomiga. Elektronide aatomist lahtirebimine või juurdelisamine on aatomi ioniseerimine. Kõige kergemini on aatomist lahti rebitavad need elektronid, mis on aatomiga kõige nõrgemini seotud. Ioonidel on elektrilaeng, mille määrab neutraalsest aatomist välja rebitud või sellele lisandunud elektronide arv; seetõttu reageerivad ioonid ümbritsevate aatomitega palju tugevamalt kui neutraalsed aatomid. Kui aatom on molekuli koosseisus, tekib tal selle molekuli teiste aatomitega ühine, uute omadustega elektronkate. Keemiliste elementide keemilised omadused sõltuvad elektronide arvust ja nende energeetilisest jaotusest; aatomituum mõjutab neid ainult elektronide arvu kaudu neutraalses aatomis (erandiks on vesinik). Elektronid (nagu prootonid ja neutronidki) on fermionid. Seega kehtib ka nende kohta Pauli keeluprintsiip, mis ei luba kahel elektronil olla samas ruumiosas samas energeetilises olekus (kvantolekus). Iga elektron, mis lisandub aatomi elektronkattesse, peab valima endale teistest elektronidest erineva energiatasemega aatomorbitaali. Aatomorbitaalid on määratud elektronkatte kvantarvudega. Elektronkatte peakvantarv (n) määrab ära elektronkihi, millel elektron asub. Täpse orbitaali määramiseks tuleb arvestada veel asimuudi kvantarvu (l), magnetilise kvantarvu (ml) ja elektroni spinniga. Kui kõik aatomi elektronid asuvad madalaimates (vähima energiaga) lubatud kvantolekutes, siis on aatom põhiolekus. Kui mõni elektron neelab footoni (saab endale footoni energia), siis tõuseb ta mõnele kõrgemale vabale energiatasemele ja aatom läheb ergastatud olekusse. Tagasi põhiolekusse minnes kiirgab aatom footoni; sellega naaseb elektron vähima võimaliku energiaga kvantolekusse. Sellisel moel kiiratud footon omab energiat, mis võrdub elektroni algse ja kiirgamisjärgse energeetilise taseme energia vahega. Et erinevates aatomites on erinevate kvantolekute energiatasemete vahed erinevad, siis iga aatom kiirgab ergastatud olekust põhiolekusse naastes erineva energiaga (st lainepikkusega) footoneid. Sellest tuleneb erinevate aatomite erinev spekter (kiirgusspekter). Sama efekti võib täheldada ka valguse neeldumist uurides. Täielikult neelduvad ainult need footonid, mille energia (lainepikkus) vastab täpselt aatomi põhioleku ja mõne ergastatud oleku energiatasemete vahele. Sellisel moel tekib neeldumisspekter. Aatomi mass, isotoobid ja massidefekt Peaaegu kogu aatomi mass on koondunud tuuma. Elektronide mass moodustab aatomi massist alla ühe promilli. Aatomi mass on suurusjärgus 10−27 kg kuni 10−25 kg. Et nii väikeste arvudega on tülikas opereerida, siis väljendatakse aatomi massi suhtena teatud kindla aatomi massiga. Seetõttu väljendatakse aatomi massi dimensioonita suurusega, mida nimetatakse aatommassiks. Võrdlusalusena on varem kasutatud vesiniku ja hapniku aatomit; aastal 1961 lepiti kokku kasutada isotoobi süsinik-12 aatomit. Selle aatomi aatommass on definitsiooni järgi 12, nii et aatommassiühik (amü) on 1/12 süsinik-12 aatomi massist. Enamik keemilisi elemente esineb looduses mitme isotoobina, mistõttu iga keemilise elemendi aatommass antakse isotoopide loodusliku segu keskmisena. Enamasti isotoopide looduslikud proportsioonid ei varieeru, kuid näiteks väävli puhul on see siiski eri leiukohtades erinev. Heelium esineb ainult isotoobina . Heeliumiaatomi tuum koosneb kahest prootonist ja kahest neutronist, mille summaarne mass on 4,034 amü; heeliumi aatomi mass on aga kõigest 4,003 amü. See masside erinevus, mida nimetatakse massidefektiks, läheb seoseenergia arvele. See energia vabaneb termotuumareaktsioonis, kus vesinikuaatomi tuumade liitumisel moodustub heeliumiaatomi tuum. Aatomite (ja isotoopide) ning molekulide massi määramiseks kasutatakse tänapäeval massispektroskoopiat. Aatomi mõõtmed Aatomi mõõtmed määrab elektronkate. Aatomi läbimõõdu suurusjärk on 10−10 m. Ühte sentimeetrisse mahuks ritta asetatuna umbes 100 miljonit aatomit. Ajalugu Antiikaja atomistika Atomistika pärineb vanakreeka filosoofiast. Aine ehitust püüti kindlaks teha arutluste teel. Näiteks Anaxagoras pidas ainet lõputult jagatavaks. Leukippos ja tema õpilane Demokritos aga leidsid, et see on loogiliselt võimatu. Seetõttu nad oletasid, et aine koosneb väikestest jagamatutest osadest, mida nad hakkasid nimetama aatomiteks ning mida nad eristasid neid ümbritsevast tühjusest. Leukippos lähtus tõsiasjast, et liikumine on olemas. Järelikult peab olema koht, milles liigutakse, ja see peabki olema tühjus. Aine osad peavad aga tühjusest erinema. Kui aine oleks lõputult jagatav, peaks aine osakeste vahel olema tühjus ning osakesed ise oleksid lõpmata väikesed, mis ei ole võimalik. Kuigi aatomid on füüsiliselt jagamatud, on nad matemaatiliselt jagatavad ja neil on kuju. Leukippose järgi koosnevad kõik aatomid ühest ja samast ainest ning erinevad ainult kuju poolest. Demokritose järgi erinevad aatomid peale kuju ka mõõtmete pooles. Demokritose õpetuse võtsid osalt üle epikuurlased. Seda esitab muu hulgas Lucretius oma poeemis "De rerum naturae". Aristoteles atomistikat ei pooldanud. Seetõttu ei olnud atomistika antiikajal väga mõjukas ning vajus keskajal kristlikus maailmas (kuid mitte islamimaailmas) hoopis unustusse. Uusaja atomistika Atomistika juurde pöördusid tagasi 17. sajandi õpetlased Pierre Gassendi ja Joachim Jungius. Aatomi mõistet kasutasid ka Robert Boyle ja Isaac Newton. Moodsale aatomiteooriale pani 1807 aluse John Dalton. Daltoni järgi koosnevad kõik keemilised elemendid aatomitest. Ühe ja sama elemendi aatomitel on sama kaal, samad mõõtmed ja sama kuju ning eri elementide aatomitel on erinev kaal, mõõtmed ja kuju. Aatomid ei ole jagatavad väiksemateks osadeks. Elementide aatomid ühinevad "liitaatomiteks" (molekulideks). Edasine keemia areng lähtus nendest postulaatidest. Daltoni aatomiteooria seletas muuhulgas, miks elemendid osalevad keemilistes reaktsioonides kindlates proportsioonides. Juba Dalton püüdis määrata aatomite massi, kuid esialgu ei õnnestunud seda õigesti teha muuseas sellepärast, et molekulide koostis polnud täpselt teada. Aastal 1811 esitas Amadeo Avogadro hüpoteesi, et ühe ja sama ruumalaga gaasid ühe ja sama rõhu juures sisaldavad ühepalju molekule. See aitas kaasa molekulide koostise ning aatomite ja molekulide massi õigele määramisele. Esialgu käsitati aatomeid struktuurita kõvade keradena. Aatomifüüsika Aastatel 1833–1834 leidis Michael Faraday elektrolüüsi uurides, et elektrivoolu lahustes peavad põhjustama elektrilaenguga aatomid ning peab eksisteerima vähim elektrilaeng (elementaarlaeng). Aastal 1897 näitas Joseph John Thomson, et gaasis võivad esineda ühe ja sama negatiivse elektrilaenguga osakesed, ning oletas, et see ongi vähim elektrilaeng. Neid osakesi hakati nimetama elektronideks. Aastal 1898 näitas Wilhelm Wien, et peavad eksisteerima ka positiivse elektrilaenguga osakesed. Neid hakati nimetama prootoniteks. Pommitades aatomeid radioaktiivsetest ainetest pärinevate osakestega, leidis Ernest Rutherford, et alfaosakesed tungivad aatomi sisemusse ning aatomisisesed jõud kallutavad neid kõrvale. Ta mõõtis alfakiirguse kõrvalekaldumist õhukese ainekihi läbimisel ning jõudis 1911 järeldusele, et aatomid peavad koosnema raskest positiivse elektrilaenguga tuumast, mida ümbritsevad kerged negatiivse elektrilaenguga elektronid (ainsad tollal tuntud negatiivse elektrilaengu kandjad), mis tiirlevad ümber tuuma sellest suhteliselt väga kaugel. Nõnda meenutab aatom Päikesesüsteemi: aatomituum vastab Päikesele ja elektronid planeetidele. Aatomit hoiab koos elektriline külgetõmbejõud. See nn Rutherfordi aatomimudel oli vastuolus elektrodünaamikaga, mille järgi kiirust või liikumissuunda muutev elektron peab emiteerima elektromagnetkiirgust ning sellega energiat ära andma, nii et elektron peab lõpuks langema tuumale. Rutherfordi aatomimudelit modifitseeris 1913 Niels Bohr (Bohri aatomimudel). Bohr võttis aluseks hüpoteesi, et aatomitel on statsionaarsed olekud ning elektrodünaamika ei ole nende puhul rakendatav. Elektronide ja aatomite stabiilsus tervikuna peab tulenema tundmatutest loodusseadustest. Bohri esimese postulaadi järgi saab aatom eksisteerida üksnes ühes või mitmes kindlas statsionaarses olekus. Igale olekule on iseloomulik teatud energianivoo. Bohri teise postulaadi järgi saab aatom üle minna ühelt energianivoolt teisele ning selle ülemineku käigus vabaneb aatomist või seotakse aatomiga energiahulk, mis võrdub energianivoode vahega. Energia vabaneb elektromagnetkiirgusena, footonitena; see toimub kindlate annustena (kvantidena); sageduse määrab Einsteini sagedustingimus. Sel alusel õnnestus Bohril arvutada vesiniku spektrijoontele vastavad sagedused; seda peeti tema teooria tugevaks tõendiks. Bohri teooriat püüti rakendada ka teiste elementide aatomitele, kuid rakendatavaid tulemusi ei saadud. Küll aga õnnestus rahuldavalt seletada aatomite järjestust keemiliste elementide perioodilisussüsteemis. 1919. aastal tekitas Rutherford maailmas esimesena kunstliku tuumareaktsiooni, pommitades lämmastikku alfaosakestega. Neutroni avastas 1932. aastal James Chadwick. Alles siis jõuti aatomimudelini, mille järgi aatomituum koosneb prootonitest ja neutronitest. Vaata ka Aatomimudel Viited Välislingid (ingliskeelne dokumentaal) (Toomas Tamme loeng) "Aatomi ehitus. Keemiline side. Õppevahend". digi.lib.ttu.ee Aatomifüüsika Keemia