text: Jaapan (jaapani keeles 日本 Nihon või Nippon, ametlikult 日本国 Nippon-koku või Nihon-koku) on saareriik Ida-Aasias, mis ulatub Ohhoota merest põhjas Ida-Hiina mere ja Taiwanini lõunas. Euraasia mandrist eraldab seda Vaikses ookeanis paiknevat maad Jaapani meri. Jaapani nime kirjutatakse märkidega, mille tähendus on "päikese allikas", mispärast mõnikord kutsutakse Jaapanit ka tõusva päikese maaks. Jaapani saarestikku kuulub 6852 saart. Neist neli suuremat on Honshū, Hokkaidō, Kyūshū ja Shikoku, mis kokku moodustavad 97% Jaapani maismaa pindalast. Rahvaarvu poolest on Jaapan oma enam kui 127 miljoni elanikuga maailmas kümnendal kohal. Suur-Tōkyō piirkond, kuhu kuulub de facto pealinn Tōkyō ja mitmed ümbritsevad prefektuurid, on maailma suurim metropol, kus elab üle 30 miljoni inimese. Jaapanis on konstitutsiooniline monarhia, kus formaalne riigipea on keiser, seadusandlikku võimu teostab aga valitav parlament (inglise keeles Diet, jaapani keeles 国会 Kokkai). Nimi Jaapani keeles on Jaapani kohta käibel kaks nime: Nippon ja Nihon, mida loetakse erinevalt, kuid tähistatakse samade hiina märkide ehk kanji-märkidega:日本. Nime Nippon kasutatakse ametlikus kontekstis, näiteks Jaapani rahatähel jeenil ja postmarkidel. Nihon on igapäevasem nimi, mida kasutatakse tänapäevases kõnes. Nii Nippon kui ka Nihon tähendavad päikese allikat, mõnikord tõlgitakse neid ka "tõusva päikese maaks". Nimi viitab Jaapani asendile Hiinast ida pool – hiinlastele tähendas Jaapan ajalooliselt maad, kust tõusis päike. Enne nime Nihon kasutuselevõttu tunti Jaapanit Hiinas Wa maa ehk Kääbustemaa nimega, mis tuli jaapanlaste suhteliselt väikesest kasvust (võrreldes hiinlastega). Euroopasse jõudis Jaapanit tähistav sõna kõigepealt hiina keelest Marco Polo vahendusel. Marco Polo, kes 13. sajandil Kaug-Idas reisis, oli kuulnud hiinlastelt Cipangu-nimelisest maast (Cipangu oli veel üks hiinakeelne nimetus tõusva päikese maa kohta) ja nii jõudis Jaapan Euroopa maakaartidele Zipanguna. Hiina keelest laenates jõudis Cipangu ka malai keelde nimena Jepang. Malaikeelne Jepang rändas 16. sajandil Portugali kaupmeeste vahendusel ka Euroopa keeltesse. Eesti keeles on kasutusel olnud sellised tänapäevase nimega sarnased variandid nagu Japana-maa, Japania-maa, Japan, aga ka Carl Robert Jakobsoni pakutud Dshapan. Asend ja suurus Jaapan moodustub üle 3000 km pikkusest saarteketist, mis kulgeb piki Vaikse ookeani Aasia rannikut. Lähimast naaberriigist Venemaast eraldab Jaapanit Ohhoota meri; Põhja- ja Lõuna-Koreast Jaapani meri; Hiinast ja Taiwanist Ida-Hiina meri. Saared Jaapani saarestikku kuulub neli suuremat saart ja arvukalt väiksemaid saari. Jaapani saarestiku peasaared põhjast lõunasse on Hokkaidō (77 982 km2), Honshū (227 963 km2), Shikoku (18 800 km2) ja Kyūshū (35 640 km2). Kokku moodustavad need neli saart 97% kogu Jaapani maismaa pindalast. Jaapanile kuuluvad ka Ryūkyū saared (tuntud ka Nansei saartena), nende seas Okinawa saar, mis paiknevad Kyūshū saarest lõuna pool, ulatudes Taiwani saareni. Kokku arvatakse Jaapani saarestiku suuruseks 6852 saart (lugedes saareks maismaad, mille läbimõõt on rohkem kui 100 m). Vaidluse all on nelja lõunapoolsema Kuriili saare staatus (Venemaal tuntud kui Lõuna-Kuriilid, Jaapanis kui Põhjaterritoorium): pärast teist maailmasõda läksid Kuriili saared NSV Liidule, kuid tänapäevani pole Venemaa ja Jaapan jõudnud üksmeelele, millised saared täpsemalt Kuriilide alla kuuluvad. Pindala Jaapani kogupindala (ilma vaidlusaluste Kuriili saarteta) on 377 915 on km2 ja maismaapindala 364 485 km2, mis tähendab, et ta on pisut suurem kui Saksamaa, kuid väiksem kui Rootsi. Maailmas on Jaapan oma kogupindala poolest 61. kohal. Äärmuspunktid Jaapan asetseb 20. ja 46. põhjalaiuse ning 122. ja 154. idapikkuse vahel. Põhjapoolseim punkt on Hokkaidō prefektuuri kuuluval Bentenjima saarel (45°31'35′′N). Kui aga lugeda Jaapani territooriumiks ka vaidlusalune Põhjaterritoorium ehk Lõuna-Kuriilid, oleks Jaapani põhjapoolseimaks punktiks Iturupi saare põhjatipus asuv Kamuiwakka neem (45°33'N). Lõunapoolseim punkt on Filipiini meres Okinotorishima atollil (20°25'N). Läänepoolseim punkt on Ryūkyū saarte hulka kuuluva Yonaguni saare läänetipus, Irizaki neemel (122°59′E). Idapoolseim punkt on Vaikses ookeanis asetseval Minamitorishima saarel (153°58′E). Loodus Pinnamood Jaapan on väga mägine maa: mägedega on kaetud umbes 70% territooriumist. Enamik kõrgeid mägesid on suurimal, Honshū saarel. Piki Honshū saare keskosa kulgeb mäeahelik, mida kutsutakse Jaapani Alpideks. Seal on arvukalt üle 3000 m kõrgusi mägesid. Jaapani kuulsaim ja kõrgeim mägi on Tōkyōst umbes 80 km kaugusel asuv 3776 m kõrgune Fuji mägi, mis on tegelikult vulkaan (purskas viimati aastal 1707). Ka paljud teised Jaapani mäed on vulkaanilised ja mägipiirkondades on rohkelt kuumaveeallikaid. Umbes 108 vulkaani on praegugi aktiivsed. Vulkaanide ja kuumaveeallikate rohkus Jaapanis tuleneb sellest, et saarestik asetseb Vaikse ookeani tulerõnga piirkonnas kolme laama – Filipiini laama, Euraasia laama ja Vaikse ookeani laama – kokkupuutekohas. Maavärinad Oma asendi tõttu tektooniliselt aktiivses piirkonnas on Jaapanis lisaks vulkaanidele ja kuumaveeallikatele tavalised ka maavärinad. Igal aastal registreeritakse 7000–8000 maavärinat, kuigi enamik neist on nii nõrgad, et inimesed neid ei tunne. Maavärinaid, mis ei põhjusta küll purustusi, kuid on tuntavad, registreeritakse aastas umbes tuhat. Aeg-ajalt esineb aga ka tugevaid ja ohtlikke maavärinaid. 1923. aastal hävines Suur Kantō maavärinas magnituudiga 7,9 peaaegu täielikult pealinn Tōkyō ja hukkus kuni 142 000 inimest. 1995. aastal Kōbe linna tabanud maavärinas magnituudiga 7,2 hukkus üle 6000 inimese. 2011. aasta Tōhoku maavärin magnituudiga 9 ja sellele järgnenud tsunami tappis vähemalt 15 000 inimest ning põhjustas raske avarii Fukushima tuumaelektrijaamas. Veestik Suurem osa Jaapani jõgedest on lühikesed (alla 300 km) kiirevoolulised mäestikujõed. Enamasti ei ole nad laevatatavad, see-eest kujutavad nad endast väärtuslikku hüdroenergia allikat. Jaapani pikim jõgi on 367 km pikkune Shinano jõgi, mis läbib Nagano ja Niigata prefektuure ning suubub Jaapani merre. Suurim mageveejärv on Kyōtost kirdes paiknev Biwa järv. Kliima Jaapani saarestikus eristatakse koguni kuut kliimatüüpi. Valdavaks on parasvöötmeline kliima, kuid see varieerub tugevasti põhjast lõuna poole liikudes. Peasaartest põhjapoolseimal, Hokkaidō saarel on talved lumerohked, temperatuur jääb vahemikku −5 kuni −10 °C (Hokkaidō külmarekord on aga koguni −41 °C). Suved on Hokkaidōl pehmed, õhutemperatuur kõigub 20 °C ümber. Jaapani lõunaosa saartel, näiteks Okinawal on suved kuumad, enamasti üle 30 °C, ja ka talvel ei lange temperatuur tavaliselt alla 15 °C. Tōkyōs on suved niisked ja palavad (temperatuur tõuseb 30 kraadini), talved selged ja mitte väga külmad (üldiselt ei lange talvine õhutemperatuur alla 5 °C). Jaapan on sademeterohke maa. Eriti palju sajab suvise vihmaperioodi ajal. Okinawal, saarestiku lõunaosas, algab vihmaperiood juba mai alguses, jõudes Hokkaidōle umbes juuli lõpuks. Suuremal osal Honshū saarest algab vihmaperiood enne juuni keskpaika ning kestab umbes kuus nädalat. Lisaks asub Jaapan Vaiksel ookeanil sündivate troopiliste tormide – taifuunide – teel. Hilissuvel ja varasügisel Jaapanit tabavad taifuunid põhjustavad üleujutusi ja maalihkeid ning hävitavad viljasaake ja purustavad maju. Elusloodus Jaapani territooriumil eristatakse üheksat bioregiooni ehk bioomi, mis peegeldavad saarestiku kliimat ja geograafiat. Nende bioregioonide hulka kuuluvad nii subtroopilised niisked laialehised metsad Ryūkyū saartel, parasvöötme laialehised ja segametsad peasaartel, kui ka näiteks parasvöötme okasmetsad põhjapoolsetel saartel. Metsa all on koguni 70% Jaapani pindalast. Mitmekesise kliima tõttu on Jaapani taimestik väga liigirikas. Jaapanile iseloomulike taimeliikide hulka kuuluvad näiteks bambus, jaapani seeder ja jaapani mänd. Väikesi mände kasvatatakse sageli ka bonsaide ehk miniatuursete potipuudena. Erilisel kohal jaapanlaste igapäevaelus on sakura ehk jaapani kirsipuu; kirsiõite ilu imetlemiseks kogunevad jaapanlased kevaditi hanami'''le ehk "kirsside vaatamise" peole. Mitmed taimed, nende seas sellised traditsiooniliselt Jaapaniga seostatavad kultuurtaimed nagu riis ja krüsanteem, on aga toodud sisse Mandri-Aasiast. Jaapani saarestiku mitmekesine kliima on tinginud ka mitmekesise loomastiku. Nõnda elutsevad Ryūkyū saari ümbritsevas troopilises meres näiteks eredavärvilised korallkalad, kilpkonnad ja merimaod, samas kui saarestiku põhjaossa jäävat merd asustavad merilõvid, kotikud ja nokisvaalad. Kuigi Jaapanis on väga palju väikesi loomaliike ja putukaid, on seal vähe suuri imetajaid. Jaapani imetajatest suurimad on pruunkaru ja aasia mustkaru. Väikekiskjatest võib Jaapanis kohata rebast ja tanuki’t ehk kährikkoera. Jaapanis on ka kaht liiki metskasse: haruldane Iriomote kass (Prionailurus iriomotensis), keda näeb vaid Iriomote saarel, ja tavalisem leopardkass (Prionailurus bengalensis), keda võib kohata ka Mandri-Aasias. Üks Jaapani iseloomulikemaid imetajaid on jaapani makaak, maailma põhjapoolseima levilaga ahv, kes on üks Jaapani endeemilistest loomaliikidest. Endeemilised on ka paljud Jaapani linnuliigid, nende hulgas Jaapani rahvuslind roheline faasan. Jaapanis talvituvad mitmed rändlinnud, näiteks luiged, haned ja kured. Jaapani endeemiliste loomaliikide seas on ka jaapani hiidsalamander (Andrias japonicus), kes on üks maailma suuremaid kahepaikseid. Jaapani mageveekaladest on olulisemad ayu (Plecoglossus altivelis), koger ja karpkala, merekaladest punane merikoger (Pagrus major). Putukatest leidub Jaapani saarestikus arvukalt mitmesuguseid liblikaid, kiile, tsikaade, kilke ja jaanimardikaid. Riik Riigikord Jaapani riigikord on konstitutsiooniline monarhia. Valitsemissüsteemi aluseks on põhiseadus (Kenpo), mis kehtestati pärast teist maailmasõda 1947. aastal. Põhiseaduses on kindlaks määratud nii keisri kui ka kodanike õigused ja kohustused, valitsemisorganite funktsioonid, vastutus ja tegutsemisreeglid. Jaapani kõrgeim seadusandlik organ on kahekojaline riigikogu (parlament; ingl. k National Diet, jaap. k. Kokkai). See koosneb alamkojast ehk esindajatekojast (Shugi-in) ja ülemkojast ehk nõunikekojast (Sangi-in). Üldiselt peavad kõik seaduseelnõud saama mõlema koja heakskiidu. Kui kojad jäävad eriarvamusele, siis mõne seaduse puhul on esindajatekoja otsus lõplik. Parlament valib oma liikmete hulgast peaministri, kes määrab ametisse ministritest ja riigiametite peadirektoritest koosneva valitsuskabineti. Jaapani riigilipp on "Hinomaru" ("päikeseketas"), mis kujutab punast päikest valgel foonil. Riigihümni "Kimigayoo" sõnad on üle tuhande aasta vanad, kuid viisi lõi helilooja Hiromori Hayashi sellele alles veidi üle saja aasta tagasi. Haldusjaotus Jaapan on jaotatud 43 prefektuuriks, lisaks on 1 pealinna-ala, 1 piirkond (道; dō) ja kaks linnaprefektuuri (府 fu). Rahvastik Jaapan on etniliselt homogeenne riik, kus põhirahvus jaapanlased moodustavad 99,4% elanikest. Hokkaidō saare põlisasukad ainud on suures osas sulandunud jaapanlaste hulka, nende järeltulijaid on umbes 20 000. Peamiselt teise maailmasõja ajal Jaapanisse toodud korealased moodustavad 40% kõigist mitte-jaapanlastest. Märkimisväärsed vähemusrühmad on ka hiinlased ja vietnamlased. Rahvastik on jaotunud väga ebaühtlaselt. Valdav osa inimesi elab suurlinnastutes. Kõige hõredamalt on asustatud Hokkaidō saar. Jaapanlaste keskmine eluiga on 81,25 (2006), mis on üks kõrgemaid maailmas. Rahvastik vananeb kiiresti, pärast teise maailmasõja järgset beebibuumi langes sündimus 20. sajandi lõpus. Mediaanvanus oli 2020. aastal 48,6 aastat (2009. aastal 44,4), mis on kõrgeim maailmas. 2004. aastal oli 19,5% elanikest 65-aastased või vanemad, 2006. aastal oli sama näitaja juba 20,8%. Pidevalt suureneb pikaealiste inimeste arv. Kui 1963. aastal oli Jaapanis 153 üle saja-aastast inimest ja 1981. aastal 1000, siis 2007. aasta septembri lõpuks oli neid juba 32 295, 2008. aasta septembri lõpuks 36 276, 2009. aasta septembris 40 399, 2010. aasta septembris 44 449, 1. septembril 2011 47 756, 2012. aasta septembris 51 376, 2013. aasta septembris 54 397, 2015. aasta septembris 61 568, 2017. aasta septembris 67 824, 2018. aasta septembris 69 785, 2019. aasta septembris 71 238, 2020. aasta septembris 80 450, 2021. aasta septembris 86 510, neist mehi 10060 ja 2022. aasta septembris 90 526. Samas on laste osakaal maailma riikidest madalaim – 2009. aasta andmetel oli alla 15-aastaste osakaal rahvastikus 13,4%, 2013. aastal 12,9%, 2016. aastal 12,6% ja 2021. aastal 11,9%. Suuremad linnad Majandus Erasektori ja valitsuse koostöö, tugev tööeetika, tööjõu kõrge kvalifikatsioon ja suhteliselt väikesed kaitsekulutused (1% SKT-st) on aidanud Jaapanil pärast teist maailmasõda erakordse kiirusega tõusta teisele kohale maailma juhtivate tööstusriikide hulgas. Jaapani majanduse üheks silmatorkavamaks iseärasuseks on tootjate, tarnijate ja jaotusvõrgu tihe koostöö. Seda süsteemi nimetatakse jaapani keeles keiretsu. Teiseks iseärasuseks on kuni viimase ajani olnud linnaelanikkonna eluaegne tööhõive. Samas ettevõttes, kuhu noor inimene pärast hariduse omandamist tööle asus, oli talle tagatud töökoht kuni pensionile minekuni. Kolm aastakümmet säilitas Jaapan erakordselt kiiret majanduse kasvutempot: 1960. aastatel oli see keskmiselt 10%, 1970-ndatel 5% ja 1980-ndatel 4% aastas. Aastatel 1992–1995 aeglustus majanduskasv tunduvalt, sest hakkasid ilmnema 1980. aastate lõpul esinenud üleinvesteerimise järelmõjud ning aktsia- ja kinnisvaraturul toimunud spekulatiivse hinnatõusu tagajärjed. Valitsuse eelarve- ja rahanduspoliitika ning madal inflatsioon kergitasid 1996. aastal majanduse kasvutempo 3,9%-ni, kuid alates 1997. aastast on Jaapani majandus olnud depressioonis raskuste tõttu pangandus- ja kinnisvarasektoris, mida süvendasid äristruktuuride ja tööturu jäikus. 1999. aastal suutis valitsus majanduse enam-vähem stabiliseerida. Kaks murettekitavat probleemi on elanikkonna vananemine ja koondumine linnadesse. Põllumajandus ja metsandus Jaapan on üks suuremaid põllumajandussaaduste importijaid maailmas, sest ainult 13,3% kogu maismaast sobib põllumajanduslikuks tootmiseks. Talu keskmine suurus on 1,47 ha ehk 14 700 ruutmeetrit. Talud on küll väikesed, kuid jaapani talumehed teevad kõvasti tööd ja maakasutus on väga efektiivne. Põllumajandust doteerib riiklik põllumajandusamet JA (Japan Agriculture), kes ostab põllumajandussaadused kokku ning siis müüb need ostuhinnast odavamalt edasi. Jaapan suudab praegu rahuldada 30% oma toiduainete vajadusest. Efektiivsuse parandamiseks kasutavad jaapani talunikud laialdaselt traktoreid, väikseid veoautosid, iseliikuvaid kultivaatoreid ja kombaine. Intensiivne istutamine, väetamine, kaasaegsed masinad ja kõrgetasemeline agrotehnika võimaldavad tagada kodumaise toodanguga üle poole puuviljade ja aedviljade vajadusest, samuti teatud osa loomakasvatussaaduste vajadusest. Mürkainete ja muude kemikaalide kasutamine on laialt levinud. Moodne tehnika on võimaldanud kasutusele võtta selliseid uudseid võtteid nagu hüdropooniline taimekasvatus – aedvilju ei kasvatata mitte mullas, vaid toitelahustes. Juba aastaid kasutatakse sordiaretuses ja loomakasvatuses geenitehnoloogiat, mille avalikustamine tõi kaasa suure skandaali – tarbijaid ei olnud sellest teavitatud. Jaapani põllumehed kasvatavad väga palju mitmesuguseid põllukultuure ja koduloomi. Teraviljadest kasvatatakse riisi ja nisu, juurviljadest kartulit, valget redist ja kapsaid, puuviljadest mandariine, arbuuse ja pirne, koduloomadest lihaveiseid, broilereid, peekonisigu, küllaltki suur on munade ja piima toodang. 68% maismaast on metsane ja mägine. Metsandus mängib Jaapani majanduses tähtsat rolli, kuna aga Jaapan on saareriik, siis tuleb pidevalt hoolitseda metsavarude taastamise eest. 48% metsast on istutatud mets, millega on püütud kompenseerida 20. sajandi teisel poolel toimunud metsaraiet (suur majanduskasv – võrreldav praegu Eestis toimuvaga). Paraku valiti kogu selle ala metsastamiseks tööstuslik seeder (Jaapani krüptomeeria), mis kasvab küll kiiresti, kuid mille kasutusala on väga kitsas. Säilinud Jaapani metsad paistavad samas silma suure liigirikkusega, sest Jaapani saared ulatuvad läbi mitme kliimavöötme. Kõige levinumad on bambus, seedrid, küpressid, männid, kastanid, pöögid ja kampripuud. Jaapani metsanduse ajalugu ulatub kaugesse minevikku. Juba 8. sajandil ehitati Kyotos ja teistes linnades suuri puidust losse ja templeid. Tänapäeval on nõudmine puidu järele väga suur, sest seda vajatakse mitte ainult söögipulkade ja ehitusmaterjali, vaid ka paberi, mööbli ja mitmesuguste muude tarbekaupade tootmiseks. Seepärast on Jaapan sunnitud importima 76,4% oma puiduvajadusest. Kalandus Kuna kala on jaapanlaste toidulaual riisi järel tähtsuselt teisel kohal, siis on kalandus riigi üks tähtsamaid majandusharusid. Igal aastal püütakse välja 6,7 miljonit tonni mitmesuguseid kalu ja muid mereelukaid, millele lisandub kalakasvatustest veel 1,4 miljonit tonni, mis teeb kokku 15% kogu maailma kalatoodangust. Sellele vaatamata peab Jaapan igal aastal importima 40% kogu mereandide vajadusest. Peamised püügikalad on sardiin, saida, tuunikala, anšoovis, makrell ja lõhe ning mereandidest on populaarsemad vetikad, krevetid, kalmaarid ja merekarbid. Lisaks ookeanist püügile kasvatatakse neid (ja isegi pärlikarpe) ka spetsiaalsetes merelahtedes ja tiikides. Jaapanis tarbitakse leibkonna kohta keskmiselt 36,7 kg kala aastas. Energeetika Elektrit toodetakse Jaapanis peamiselt soojuselektrijaamades ja tuumaelektrijaamades, osaliselt ka hüdro-, geotermaal- ja päikeseenergia l töötavates elektrijaamades. Suurem osa energiakandjatest tuleb aga importida, sest kodumaised ressursid katavad ainult 18,1% tööstuse vajadustest. Nafta ja naftatoodete impordi osatähtsus on 99,7%. Elektrienergia kogutoodang 1996. aastal oli 948 559 miljardit kWh, mis jagunes energiaallikate järgi järgmiselt: fossiilkütused 61,47%, hüdroenergia 8,34%, tuumaenergia 29,83% ja muu 0,36%. Elektrienergiat Jaapan ei impordi ega ekspordi (teeb seda ainult patareide ja akude näol). Samas on Jaapani eramajades küllalt palju kasutusel päikeseenergiat (vee soojendamiseks). Jaapanis on 18 tuumajaamas 54 tuumareaktorit, mille koguvõimus on 47 000 MW, mis moodustab 29% Jaapani elektrienergiatoodangust (2010). Tuumaenergia toodangu kõrvalsaadusena toodetakse plutooniumi. Töötlev tööstus Jaapani majanduse kasv 20. sajandi teisel poolel põhineb Korea ja Vietnami sõjal. Sõdadega kaasnes vajadus parandada sõjatehnikat ning toota selle varuosi. Sel ajal sai olulise tõuke just töötlev (raske)tööstus. Oluline osa Jaapani majanduslikust võimsusest põhineb töötleval tööstusel. Jaapan on maailmas nii tootmise mahult kui tehnoloogiliselt tasemelt juhtival kohal terase ja värviliste metallide, elektriseadmete, ehitus- ja kaevandusseadmete, mootorsõidukite ja nende varuosade, elektroonika- ja sideseadmete, tööpinkide, automatiseeritud tootmisliinide, raudteevedurite ja veerevkoosseisu, laevade, kemikaalide, tekstiiltoodete ja toiduainetetööstuse toodete tootmises. Turism Aastal 2014 külastas Jaapanit ligi 24 miljonit rahvusvahelist turisti. Jaapanil on 21 maailmapärandi nimistusse kuuluvat paika, mille alla kuuluvad näiteks Himeji loss, Iidse Kyoto ja Nara ajaloolised monumendid. Populaarsete välismaalaste atraktsioonide hulka kuuluvad Tokyo ja Hiroshima, Fuji mägi, Niseko suusakeskus ja Jaapani hotellid ning kuumaveeallikad. 2017. aasta reisi ja turismi konkurentsivõime aruanne asetas Jaapani neljandale kohale 114. riigist, mis oli parim tulemus Aasias. Jaapan saavutas suhteliselt kõrged punktid pea kõigis aspektides, eriti tervise, hügieeni, turvalisuse, kultuuriliste pärandite ja ärireiside valdkondades. Ajalugu Jaapani Edo ajastul, umbes 1600 kuni Meiji ajastuni 1867, oli igasugune reisimine reguleeritud riigis postijaamade kaudu, kus reisijad pidid sobilikud dokumendid ette näitama. Vaatamata nendele piirangutele olid porteri jaamad ja hobuse tallid ning samuti ka kohad ööbimiseks ja söömiseks hästi läbitavatel teedel kättesaadavad. Sellel perioodil oli Jaapan suletud riik välismaalastele, seega välismaist turismi Jaapanis ei eksisteerinud. Pärast Meiji ajastut ja rahvusvahelise raudteevõrgustiku loomist muutus turism taskukohasemaks ka kohalikele elanikele ja välisturistid võisid Jaapanisse seaduslikult siseneda. Turism tänapäeval Siseturism on siiani Jaapani majanduse ja kultuuri üks tähtsamaid osi. Paljud põhikoolide lapsed näevad oma elu kõrghetkena külastust Tokyo Disneylandi või Tokyo torni ja paljud keskkooli õpilased külastavad tihti Hokkaidot või Okinawat. Ulatuslik raudteede võrgustik võimaldab Jaapanis kiiret ja efektiivset transpordivõimalust. Sissetulevas turismis asetati Jaapan aastal 2007 28. kohale. Naaberriik Lõuna-Korea on Jaapani üks tähtsamaid välisturistide asukohti. Aastal 2010 moodustasid nende külastused 27% kõigi sissetulevate turistide hulgast. Jaapani Turismiameti andmetel kulutavad hiina turistid kõige rohkem raha Jaapanis. Aastal 2011 moodustasid hiina turistide kulutused hinnanguliselt 196,4 miljardit jeeni (1,5 miljardit eurot), mis oli ligi veerand kogu välisturistide kulutuste hulgast. Jaapani valitsus loodab, et 2020. aastaks on Jaapanit külastavate välisturistide arv aastas kasvanud 40 miljoni inimeseni. Turism pärast Fukushima katastroofi Pärast Fukushima tuumareaktorite katastroofi vähenes välisturistide hulk mitmeks kuuks. 2011. aasta septembris külastas Jaapanit umbes 539 000 välisturisti, mis oli 25% vähem võrreldes sama kuuga aastal 2010. See oli tugevalt mõjutatud pärast Fukushima katastroofile järgnenud valuuta vahetuskursi tõusu, mis muutis reisimise Jaapanisse kallimaks. Et turismi Jaapanis stimuleerida, tegi Jaapani Turismiamet aastal 2011 plaani luua programm, mis nägi ette ligi 10 000 tasuta pileti jagamist välisturistidele. Kogu programm oleks maksma läinud 15 miljonit dollarit (umbes 13 miljonit eurot). 26. detsembril 2011 teatas Jaapani Turismiamet, et Jaapani Valitsus ei kiitnud programmi heaks. Haridus Hariduse ajalugu Jaapanis Hiljemalt 6. sajandil hakati Jaapanis õppima lugemist ja kirjutamist, kui algas hiina hieroglüüfkirja sissetung. Aastatel 710–1185 õpetati templites aristokraatiat konfutsiaanlikus ja budistlikus vaimus. Alates 7. sajandist tekkisid templite lähedusse koolid-töökojad, kus õpetati skulptoreid, kunstnikke ja ehitusmeistreid. 701. aasta reeglite järgi said õppima asuda ainult nobiliteetide ehk ülemkihtide lapsed. 8. sajandil rajas keiser Shõmu Tõdai-ji templi, millest kujunes aastate jooksul ülikool. Provintsidesse rajati väikseid templeid, kus mungad õpetasid sadu õpilasi. Hiei mäel asunud sektis esimesed kuus aastat õpiti ainult läbi kuulamise, viimased kuus aastat kasutati ka mõtlemist ja meditatsiooni Kokku 12 aastat kestnud kursuse peamiseks õppeaineks oli Tendai koolkonna põhikirja õppimine. 8. sajandist loodi riiklikud koolid ning 8. sajandi lõpus hakati rajama ka erakoole, kuhu said õppima asuda jõukate vanemate lapsed. Esimene lihtrahvale mõeldud kool rajati aastal 828, kus õpetati Buddha tarkust ja konfutsiaanlikke doktriine. Alates Kamakura perioodist, aastast 1185, lõpetati sisemist harmooniat ja hingerahu pakkuvad õppemeetodid ning hakati välja õpetama samuraisid. Jaapanis on kooli kohta kasutusel sõna gkkõ, mis võeti Jaapani Ashikaga koolis kasutusele esimest korda 15. sajandil. 16. sajandist rajati Jaapanisse kristlikke koole, kus lisaks kirjutamisele ja lugemisele õpetati kristlikke laule ja kombeid. Lisaks rajati konfutsiaanlikke koole munkade õpetamiseks. Edo (1603–1868) ajastul tekkisid vürstikoolid, kus õpetati aru saama vanadest tekstidest. Tekkisid ka erikoolid, kus vastavalt koolile õpetati sõjakunsti, meditsiini, kirjandust või läänelikku haridust. Lisaks rajati talupoegadele ja linlastele algkoole, kus õpetati lugemist, kirjutamist ja arvutamist. 17. sajandil jagunesid koolid keskvalitsuse koolideks, läänisisesteks, kõrgema taseme eratundideks ja eraalgkoolideks. 18. sajandini õpetati koolides peamiselt sõdalasi. 1868. aastal asutati haridusministeerium ning Dekreedi ehk riigipea ülesandeks oli rahvale selgeks teha, et haridus viib edukuseni, kooli ülesandeks on toota patrioote, kool on kättesaadav kõigile ning kõik pidid õppima vajalikke praktilisi aineid. Sellest tulenevalt plaaniti rajada 8 ülikooli, 56 keskkooli ja 53 760 algkooli. 19. sajandist tekkisid eliitkoolid ja koolide vahel konkurents, kuna kõik koolid ei pakkunud sama hea tasemega haridust ning hea töö saamiseks oli vaja head haridust. Rõhutati vajadust kasvatata järeltulijaid, kes oleksid lojaalsed keisrile ja armastaksid kodumaad. 1907. aastast kehtestati Jaapanis kuueaastane koolikohustus. 20. sajandist hakkasid levima euroopalikud mõttevoolud, sõdade tõttu tehti koolides muudatusi koolisüsteemis ja kohustuslikuks sai militaarharidus ning propageeriti sõja-, mere- ja lennukoolidesse astumist. Pärast Teist maailmasõda kehtestati üheksa-aastane koolikohustus. Lisaks tekkisid kolledžid, andekate koolid, lasteaiad ja segakoolid, kus sai spetsialiseeruda kindlale erialale. Lisaks hakkasid jaapanlased tähtsaks pidama kõrgharidust, mida oli vaja kõrgemale töökohale kandideerimiseks. Haridussüsteem Nagu eestlased, nii peavad ka jaapanlased haridusest väga lugu. Hiljemalt 6. sajandist algas hiina hieroglüüfkirja sissetung Jaapanisse, siis hakati õppima lugema ja kirjutama. 7. sajandist loodi templite lähedusse koolid-töökojad, kus õpetati ehitusmeistreid, kunstnikke ja skulptoreid. 701. aastast said õppima minna ainult ülemkihtide lapsed. 828. aastast rajati koole, mis olid mõeldud ka lihtrahvale. 1868. aastal asutati haridusministeerium ning rahvale hakati selgitama, et hea haridus viib edukuseni ja koolid olid kättesaadavad kõigile, lisaks hakati tähtsaks pidama kõrgharidust, kuna kõrgharidusega sai kandideerida kõrgemale töökohale. Üldine koolisüsteem loodi Jaapanis umbes samal ajal kui Eestiski – 19. sajandi teisel poolel – ja on seega üks vanemaid maailmas. 19. sajandist rajati juurde eliitkoole ning koolide vahel tekkis konkurents, kuna kõik koolid ei suutnud pakkuda sama hea tasemega haridust. 1907. aastast kehtestati Jaapanis kuueaastane koolikohustus. 20. sajandi alguses võis juba öelda, et kogu rahvas oli omandanud kirjaoskuse. Praegu õpib 99% algkooliõpilastest riiklikes koolides ja ka keskkooliõpilastest käib erakoolides ainult 30%. Jaapanis on kohustuslikud 9 õppeaastat, gümnaasium ei ole enam kohustuslik. Iga jaapani laps peab käima 6 aastat algkoolis (小学校 (shōgakkō)), kus õpetatakse jaapani keelt, ühiskonnaõpetust, aritmeetikat, loodusteadusi, kunsti, käsitööd, kehalist kasvatust, muusikat ja moraalset haridust. Sellele järgneb 3 aastat alama astme keskkooli (中学校 (chūgakkō)), kus õpetatakse matemaatikat, tööstuskunsti teadust, kodundust, keeli (esimest korda ka inglise keelt, tavaliselt 6. klassis), moraaliõpetust, ühiskonnaõpetust, muusikat, kunsti ja kehalist kasvatust. Eesti mõistes gümnaasium kestab Jaapanis 3 aastat ehk kõrgema astme keskkooli (高等学校 (kōtōgakkō ehk 高校 (kōkō)). Gümnaasiumis õpitakse matemaatikat teadust, jaapani ja inglise keelt, kehalist kasvatust, infotöötlust, navigatsiooni, kalakasvatust ja ettevõtlust. Kokku kulub täieliku keskhariduse omandamiseks 12 aastat nagu meilgi. Paraku algab väikeste jaapanlaste koolitee juba mitu aastat enne algkooli, nimelt viiakse nad 3–4-aastaselt lasteaeda. Kõrgema astme keskkooli lõpetab 97% õpilastest, kui nad on 18-aastased. Kolmveerand neist lõpetab üldharidusliku keskkooli, ülejäänud lähevad pärast 9-aastast üldhariduskooli mitmesugustesse keskharidust andvatesse ametikoolidesse. Umbes 22% keskkoolilõpetajatest jätkab oma haridusteed ülikoolides ja kolledžites, paljud õpivad edasi alama astme kolledžites või tehnikakolledžites. Lisaks gümnaasiumile saab õppida tehnikakolledžis, mis kestab viis aastat või kutsekoolis, mis kestab üks aasta. Pärast gümnaasiumi on võimalik õppida ülikoolis, kas neli aastat saades bakalaureusekraadi saades või kuus aastat kutsekraadi saades. Lisaks võib ülikooli asemel jätkata õpinguid üks aasta kestvas kutsekoolis gümnaasiumihariduse baasil või minna kaheks aastaks õppima kolledžisse. Peaaegu kõigis neis koolides, ülikoolides ja kolledžites tuleb läbi teha sisseastumiseksamid ja igal koolil on omad eksamid. Iga sisseastuja peab sooritama eksami, välja arvatud juhul, kui ta on varem samas koolis õppinud madalamal astmel. Jaapanis koolis ei sõltu hinnetest, kas õpilane viiakse järgmisesse klassi üle või mitte, kuna hinnete järgi kedagi ei vaadata ja kõik õpilased viiakse järgmisesse klassi olenemata nende hinnetest. Lisaks ei jaotata õpilasi edasijõudnuteks ja mitte nii osavateks, kuna õpetajad usuvad, et kõik on võimelised õppima maksimaalsele tulemusele. Samuti ei karda jaapani õpilased teha vigu, kuna vigade eest ei saada karistada. Kuna sisseastumiseksamid on väga rasked, käivad paljud õpilased aastaid tavalise kooli kõrvalt veel ettevalmistuskoolides (juku või yobiko). Tihti viivad emad oma lapsi neisse koolidesse juba algkooliajal. Et saada head töökohta, peab lõpetama hea ülikooli; et sinna sisse saada, peab lõpetama hea keskkooli jne. Jaapanis on populaarne ka laupäeval kooli õppima minna, et teemad paremini selgeks saada ja eksamid edukamalt sooritada. Koolielu Jaapani koolides on kolm semestrit ja kolm vaheaega. Jaapanis algab kooliaasta 1. aprillil ja lõppeb augustis, millele järgneb suvevaheaeg augustist septembrini; Teine semester algab septembris ja kestab detsembrini, millele järgneb talvevaheaeg detsembrist jaanuarini; Kolmas semester algab jaanuaris ja kestab märtsini, millele järgneb vaheaeg märtsist aprillini. Suvel on mõnenädalane koolivaheaeg, samuti on kaks vaba nädalat uue aasta paiku. Kooliaasta lõpeb märtsi keskel ja enne uue õppeaasta algust on 2 nädalat vaheaega. Koolitunnid on harilikult viiel või kuuel päeval nädalas, need algavad kell 8.30 ja lõpevad 15.00 või 15.30 paiku (olenevalt õpilase vanusest). Näiteks algklassides lõppevad tunnid ka 13.00 või 14.00. Kui tunnid on ka laupäeval (mitte algklassides), siis lõpevad nad harilikult keskpäeva paiku. Pärast koolitundide lõppu lähevad paljud õpilased kooliklubidesse, juku 'sse või sporditreeningule või tegelevad muu klassivälise tööga. Viimase aja suund on lapsi mitte tagant sundida ning juku'd ei ole enam nii populaarsed kui 10 aastat tagasi. Kooliklubid on erinevad, olenevalt, kas tegu on kultuuriklubiga või spordiklubiga. Pärast tunde tegeletakse klubides näiteks pallimängudega, kergejõustikuga, ujumisega, kadoga (lilleseade), sadoga (teetseremoonia) või shodoga (jaapani kalligraafia) harrastamisega. Klassid on Jaapani koolides suured, algkoolis tihti kuni 40 õpilast. Klassid jagatakse rühmadesse, mis võistlevad omavahel õppimises, koristavad kordamööda klassiruume, koridore, võimlat, tualette ja mänguväljakuid jne. Koolides puuduvad koristajad, mille tõttu koristavad koolimaja õpilased pärast tunde ise, ka kokkade poolt valmistatud lõunasöögi jagavad õpilased klassikaaslastele iseseisvalt ning süüakse koduklassides. Ühiselt lõpetatakse söömine ning siis pestakse hambad puhtaks ja korrastatakse klassiruum. Jaapanis puudub ühtne koolivorm gakuran ja seifuku. Samas nõutakse enamikus koolides ka tänapäeval oma kooli vormi kandmist. Mõnes koolis on kasutusel koolivorm ja reeglid välimuse kohta. Poiste ja tüdrukute koolivorm on sobitatud, et koolis oleksid õpilased ühtselt riietatud. Tüdrukud ei tohi ennast meikida, värvida küüsi ja kulme ega teha uhkeid soenguid. Koolide valik on elukohapõhine (kui vanemad ei ole neid pannud mõnda elitaarsesse erakooli). Võimalik on ka ingliskeelne haridus (nt American School in Japan). Õppeained Peaaegu kõik jaapani koolilapsed õpivad koolis inglise keelt alates 7. kooliaastast, seega keskharidusega jaapanlane on seda õppinud 6 aastat. Sellele vaatamata on jaapanlaste inglise keele oskus väga vilets. Ei maksa loota, et teil õnnestub tänaval kellegi käest inglise keeles, näiteks teed küsida või taksojuhile selgeks teha, kuhu te sõita soovite. Jaapanlastel pole lihtsalt võõrkeeli vaja – põhirahvus moodustab 98% elanikkonnast ja ülejäänud 2% on peaaegu kõik juba mitu põlve seal elanud korealased, hiinlased jt Aasia rahvused. Et Jaapani rahvaarv on üle 125 miljoni, siis tõlgitakse enam-vähem kogu vajalik ja huvipakkuv kirjandus jaapani keelde. Ka eesti autorite teoseid (näiteks Jaan Kross) on tõlgitud jaapani keelde. Väga palju aega ja energiat kulub jaapani koolis emakeele õppimisele. Eriti raskeks teeb asja see, et jaapanlased kasutavad kirjamärkidena Hiinast üle võetud kirjamärke (kanji). Hieroglüüfid tulid Jaapanisse 6. sajandil, kui Hiinast toodi esimesed budistlikud suutrad. Jaapani keel aga erineb suuresti hiina keelest, nii et lisaks hieroglüüfidele võeti aja jooksul kasutusele ka kaks silpkirjasüsteemi – hiragana ja katakana. Kummaski süsteemis on 46 märki, mille abil saab jaapani keelt häälduse järgi üles kirjutada. Esimeses klassis alustavadki lapsed kirjatarkuse õppimist hiragana ja katakana juurest, hiljem õpitakse vähehaaval juurde hieroglüüfe. 6. klassi lõpuks peab selgeks saama ligikaudu 950 hieroglüüfi (kyoiku-kanji), 9. klassi lõpuks tuleb omandada kõik 2000 hieroglüüfi, mille haridusministeerium on trükisõnas kasutamiseks heaks kiitnud. Kohustuslikud õppeained alama astme keskkoolis on jaapani keel, sotsiaalteadused, matemaatika, science (füüsika ja keemia), muusika, kunst, kehaline kasvatus ja kodundus. Ülikoolid Jaapanis on palju ülikoole ning allpool on välja toodud 2020. aasta Academic ranking of world universities leheküljel olevate Jaapani ülikoolide pingerida. Jaapani ülikoolidest kõige edukam on Tokyo Ülikool, mis on maailma ülikoolide arvestuses 26. kohal. Tokyo Ülikool, mis on asutatud 1877. aastal. Ülikoolis saab õppida 11 instituudis: atmosfääri ja ookeani, maavärinate, historiograafia, aasia kõrgemate uuringute, kosmiliste kiirte uurimise, tahkefüüsika, tööstusteaduste, arstiteaduse, kvantitatiivsete bioteaduste, sotsiaalteaduste, arenenud teaduse ja tehnoloogia uurimiskeskuses; Kyōto Ülikool on asutatud 1897. aastal, ülikoolis keskendutakse põhiliselt ülemaailmsele inseneriteadustele; Nagoya ülikool, mis on asutatud 1939. aastal, annab haridust 10 teaduskonnas. Näiteks on võimalik õppida bioteadusi, keemia- ja biotehnikat, majandust ja ärijuhtimist, elektroonikatehnikat, õigusteadusi, lennundustehnikat; Tokyo tehnoloogiainstituut on asutatud 1881. aastal ja seal õpetatakse 24 eriala. Näiteks on võimalik õppida arhitektuuri, maa- ja planeediteadusi, masinaehitusteadusi, mehhano-kosmosetehnikateadusi; Hokkaido ülikool on asutatud 1876. aastal ning õppimisvõimalusi on seal väga palju. Näiteks on võimalik õppida põllumajandust, veterinaariat, bioloogiat, õigusteadust, hambaravi, kehakultuuri, farmaatsiat; Osaka ülikool on asutatud 1869. aastal ning ülikooli nime hakkas kandma 1931. aastast. Osaka ülikoolis saab õppida hambaarstiteadust, majandusteadust, inseneriteadust, infoteadust, õigusteadust, ravimiteadust, arstiteadus; Tohoku ülikool on asutatud 1907. aastal ning seal saab õppida rohkem kui 40 erialal (nt zooloogiat, bioloogiat, hariduspsühholoogiat, disaini, materjaliteadust, sotsiaalteadusi jne); Tsukuba Ülikool on asutatud 1973. aastal ning seal on võimalik õppida rahvusvahelisi suhteid, kultuuri, arstiteadust, inseneriteadust, informaatikat ja kunstiteadust; Keiō ülikool on asutatud 1858. aastal. Seal õpib üle 33 tuhande üliõpilase. Ülikoolis saab õppida meditsiini, õigust, majandust, loodusteadust, tehnoloogiateadust, keskkonnateadust ja poliitikat; Kyūshū ülikool on asutatud 1879. aastal. Ülikoolis saab õppida näiteks meditsiini, õigust, majandust, inseneriteadust ja põllutööd. Kultuur ja religioon Animafilmid Tuntumad animesarjad on "Dragon Ball", "One Piece", "Naruto", "Attack on Titan" ja "Pokemon"; laialt levinud on Studio Ghibli animafilmid. Kirjandus Nagu kogu jaapani kultuur, nii ka jaapani kirjandus ammutab jõudu mitmest allikast – äratuntavad on muistse hiina kirjanduse mõjud, mitmesugused läänest pärit elemendid ja muidugi Jaapani oma põlised traditsioonid. Kojiki ja Man'yōshū Kogu jaapani kirjandusele on ajaloos suurt mõju avaldanud kaks vanimat säilinud jaapani kirjandusteost: "Kojiki" ja "Man'yōshū". Proosateose "Kojiki" ("Muistsete aegade kroonika") ilmumise ajaks peetakse aastat 712 pKr. 20-köiteline luuleantoloogia "Man'yōshū" ilmus umbes aastal 770 pKr. See sisaldab ligi 4500 luuletust paljudelt autoritelt, kes on pärit kõige erinevamatest ühiskonnakihtidest, alates keiserliku perekonna liikmetest ja lõpetades lihtsõdurite ja talupoegadega. Palju on ka anonüümseid autoreid. Enamikku "Man'yōshūs" sisalduvaid poeeme iseloomustab lihtsus ja otsekohesus ning ehedad tunded. Kuna IX sajandile oli omane tihe kultuuriline läbikäimine Hiinaga, siis kujundasid tolleaegse jaapani kirjanduse olemust hiina klassikud. Hiljem see side katkes ning aja jooksul kujunes hiina kirjandustraditsioonile tuginedes välja jaapani oma kirjandus. Taketori Monogatari, Genji Monogatari ja Makura-no Sōshi 881. aasta paiku kirjutatud "Taketori Monogatari" ("Jutustus bambuselõikajast") on vanim teadaolev päris jaapani romaan. Sellele järgnes 1010. aastal 54 köitest koosnev romaan "Genji Monogatari" ("Jutustus Genjist") (autor Murasaki Shikibu), mis käsitleb aadlike ja nende südamedaamide armastust ja südamevalu. Sellest teosest saab lugeja ettekujutuse X ja XI sajandi aristokraatide elust ning Heiani perioodi estetismist ja melanhooliast kantud elegantsest kultuurist. Romaani autor Murasaki Shikibu ise kuulus õukonnadaamide hulka, kelle seas oli arvukalt tunnustatud kirjanikke ja luuletajaid. Elavalt kirjeldab XI sajandi aristokraatide igapäevaelu ka teise õukonnadaami Sei Shōnagoni kirjutatud "Makura-no Sōshi" ("Padjaraamat"). See romaan torkab silma oma teravmeelsuse ja huumoriga ning on märksa realistlikum kui "Genji Monogatari". Kokinshū Samal Heiani perioodil oli õukonnadaamide, aristokraatide ja preestrite hulgas populaarne 31-silbiline luulevorm [tanka] (5-7-5-7-7 silpi). 905. aastal valmis imperaatori käsul esimene tankade kogumik "Kokinshū" ("Vana ja uue luule kogu") ning tankast sai klassikaline jaapani luulevorm, mida harrastatakse ka tänapäeval. Tanka lühidus sundis poeete kasutama oma mõtete väljendamiseks vihjeid, mille kasutamine iseloomustab sestsaadik ka kõiki uuemaid jaapani luule vorme. Heike Monogatari ja Taiheiki Heiani kultuurilise õitsengu perioodile järgnes sõdade periood, mil ühiskonnas hakkasid peamist rolli mängima kohalikud sõjapealikud ning keisri ja aristokraatide võim praktiliselt kadus. Loomulikult iseloomustavad seda XII sajandil alanud ja umbes 150 aastat kestnud ajajärku võidukaid sõjakäike ja lahinguid ülistavad kirjandusteosed. Tegelasteks on neis elegantsete aristokraatide asemel robustsed samuraid. Kaks silmapaistvamat teost on siin "Heike Monogatari" ("Jutustus Heike klannist", 1223) ja "Taiheiki" ("Suure rahu kroonika", 1300. aastate keskpaik). Kunst Meie kultuuritraditsioonis on kombeks jagada visuaalsed kunstid kategooriatesse – maal, skulptuur, arhitektuur jne. Jaapani traditsioonis sellist jaotust ei tunta. Teiseks, meie eristame nn puhast kunsti ja tarbekunsti, mis jällegi on tundmatu nähtus jaapani kultuuris. Kõik, mis on silmaga nähtav ja kaunilt tehtud ning omab kunstiväärtust, on kunst. Loomulikult liigitatakse ka jaapani kunsti, kuid eelkõige ajaloolisel alusel ja sealjuures keskendutakse kunstiväärtusele ehk sellele, mida ja kuidas kunstiteosed väljendavad. Religioon Jaapani 1945. aasta põhiseaduse § 20 kohaselt kehtib riigis usuvabadus ja religioon on riigist lahutatud. Levinumad religioonid on šintoism, budism, vähesel määral on ka muslimeid, kristlasi, hinduiste ja teisi. Šintoism on põline jaapani religioon, kuid seda on aegade jooksul tugevasti mõjutanud budism. Konfutsianism, mis jõudis Hiinast Jaapanisse enne budismi, on küll tugevasti mõjutanud jaapanlaste moraalseid tõekspidamisi, kuid pole kujunenud organiseeritud religiooniks. 1985. aasta andmetel oli Jaapanis 115,6 miljonit šintoisti, 92 miljonit budisti, 1,7 miljonit kristlast ja 14,4 miljonit muude religioonide tunnistajat. Praktiliselt võib öelda, et šintoistide ja budistide koguarv on Jaapanis kaks korda suurem elanike arvust ehk teiste sõnadega on jaapanlased ühtaegu nii šintoistid kui ka budistid. Ka šinto pühamute ja buda templite arvud on enam-vähem võrdsed (vastavalt 91 000 ja 85 000). Buda munkade arv on aga üle 2 korra suurem kui šintol (vastavalt 269 000 ja 102 000). Šintoism on jaapani rahvuslik religioon, mis kujutab endast segu looduse, esivanemate, kangelaste ja keisri kummardamisest. Tavaline šinto pühamu on koht, kus elab küla, linna või prefektuuri kaitsevaim. Tähtsaim šinto pühamu Ise Jingu asub Ise linnas Mie prefektuuris. Selles Ise pühamus elab päikesejumalanna Amaterasu Ōmikami, kellest põlvneb Jaapani keisrisuguvõsa ja kes on terve rahvuse kaitsevaim. Ise Jingu on ka praegu täpselt samasugune nagu 2000 aastat tagasi. Kuna ta on ehitatud ainult puidust, siis ehitatakse ta iga 20 aasta tagant vanade jooniste järgi uuesti üles. Ka arvukad, kunagi valitsenud keisritele pühendatud pühamud on terve jaapani rahva kultuseobjektid. Töö Töökeskkond varieerub Jaapanis väga laiades piirides. On väga suuri firmasid ja pisikesi perefirmasid. Enamik töötajaid peab tööle sõitma hästi kaugelt ning hommikustel ja õhtustel tipptundidel on ühiskondlik transport väga koormatud. Väga levinud on ületundide tegemine, seda nii eraettevõtetes kui ka riigiasutustes. Pole sugugi haruldane, et firma saadab oma töötaja mitmeks aastaks teises linnas asuvasse filiaali ja kui see juhtub olema Jaapani teises otsas, siis ei saa perekond kokku rohkem kui mõne korra aastas. Töötajad on kõigele vaatamata oma firmale lojaalsed, sest tavaliselt on nad sinna tööle asunud kohe pärast kooli või ülikooli lõpetamist ja firma tagab neile eluaegse tööhõive. Ametialase edutamise aluseks on enamasti firmas töötatud aastad, mitte tööalane võimekus. Viimasel ajal on selline eluaegse tööhõive traditsioon hakanud siiski murenema ja nooremad inimesed on hakanud töökohti vahetama. Kui traditsioonilises jaapani peres töötas ainult mees, siis viimasel ajal on kasvanud naistöötajate osakaal. Üliõpilaste ja pensionäride seas on praegu laialt levinud osalise tööajaga töötamine ehk arubaito. Erinevalt Läänest iseloomustab Jaapani ettevõtjate ja töötajate vahekorda koostöö, mitte vastasseis. Mõlemad pooled suhtuvad firmasse nagu oma perekonda, kus on nooremaid ja vanemaid liikmeid. Seetõttu on majanduslikud streigid seal haruldased, sest töölised leiavad, et streik kahjustab firmat ja sealtkaudu ka neid endid. Palju on väikeettevõtteid: perepoode, väikseid restorane ja baare, kodused töökodasid jms. Selliseid perefirmasid pärandatakse isadelt poegadele ja need võivad olla väga vanade traditsioonidega. Kodu Viimase saja aastaga on jaapani kodu tublisti muutunud. Traditsioonilisi õlg- või sindlikatusega puumaju võib kohata veel ainult maapiirkondades, linnades elavad inimesed enamasti samasugustes kortermajades nagu eurooplased. Selliseid suuri kortermaju kutsutakse Jaapanis danchi ja need on ehitatud betoonist ja terasest, siseviimistluses kasutatakse ka puitu. Tüüpiline jaapani korter on aga oluliselt väiksem, kui Euroopas. Tegelikult on iga jaapanlase unistuseks oma maja, aga kuna maa on väga kallis, on ka majad kallid ja võrdlemisi väikesed. Maapiirkondades, kus maa on odavam, on ka majad suuremad ja neis on piisavalt ruumi, et koos perega saaksid elada nii lapsed kui ka vanavanemad. Ruumi jätkub seal ka külalistele ja perekondlikke tähtpäevi saab tähistada kodus. Linnades tingib ruumipuudus seda, et peaaegu kunagi ei kutsuta külalisi koju ning pidulikke sündmusi tähistatakse restoranides või niinimetatud. ühiskondlikes hoonetes (jaapani keeles kaikan). Suvi on Jaapanis kuum ja niiske, seepärast pööratakse elamute ehitamisel peatähelepanu mitte küttele ja soojustamisele, vaid sellele, et ka kuumadel suvepäevadel pääseks tuuleke ruume jahutama. Tubade eraldamiseks ei ehitata kapitaalseid vaheseinu, vaid kasutatakse lükanduksi. Neid on kaht tüüpi: shōji ja fusuma. Välisseinadki on sageli kõrvale lükatavad ja aknad on konstrueeritud lükandakendena. Traditsioonilises jaapani majas on esiku (genkan), koridoride ja köögi põrandad puidust, tubade põrandad on kaetud punutud mattidega (tatami). Kaasaegsetes majades on ka tubades poleeritud laudpõrandad, kuid võimaluse korral püütakse siiski vähemalt üks tuba teha traditsioonilises stiilis tatamiga põrandal. Kui teid peaks jaapani koju kutsutama, siis pidage meeles, et esikus tuleb kingad vahetada tuhvlite vastu, millega kõnnitakse puitpõrandatel. Kui astute tatamile, tuleb ka tuhvlid jalast ära võtta ja astuda tatamile sokkides. Tualeti ukse juures koridoris seisab alati veel üks paar tuhvleid, millega käiakse ainult tualetis. Traditsiooniline magamisase on paks ja soe puuvillaga täidetud madrats ehk futon, mis laotatakse ööseks otse tatamile ja päevaks peidetakse seinakappi. Kaasaegsetes lääne stiilis magamistubades on tavalised voodid, mida jaapanlased miskipärast nimetavad "prantsuse vooditeks". Jaapanis on kõigis majades elekter ja veevärk, kuid keskküte on suuremas osas Jaapanist tundmatu nähtus, välja arvatud Hokkaido. Hokkaidol on talved sama külmad kui Eestis. Mujal Jaapanis köetakse ruume elektrikaminatega ainult nendes viibimise ajal ja paksu teki alla magama pugedes lülitatakse küte välja. Traditsiooniline ja väga praktiline moodus külma ilmaga sooja saamiseks on istuda terve perega ümber kotatsu. Vanasti oli see põranda keskel asuvasse auku asetatud pann hõõguvate sütega, mille kohale seati madalate jalgadega laud. Pererahvas istus kotatsu ümber, nii et jalad olid laua all soojas ja üle kõigi jalgade laotati suur villane vaip. Tänapäeval kasutatakse muidugi söepanni asemel elektriahju, mis on tükk maad tuleohutum. Saadaval on ka laias valikus muid elektrilisi kütteseadmeid, sealhulgas õhukonditsioneere, mis suudavad suvel tuba jahutada ja talvel seda kütta. Igas jaapani kodus on tingimata vannituba ehk ofuro, ükskõik kui väike see siis ka olude sunnil poleks. Kunagi ei ehitata vannituba ja tualetti kokku nagu Ameerikas. Erinevalt meie vannidest on jaapani vannid istevannid, st nad võtavad vähe ruumi, kuid on sügavad. Vannivee soojendamiseks kasutatakse enamasti gaasiboilerit ja vesi peab olema väga kuum, sest jaapanlaste jaoks on vannil sama tähendus, mis eestlaste jaoks saunal. Et kuuma vett kokku hoida, käib peres mitu inimest ühes ja samas vannis ning sellepärast tuleb ennast hoolikalt pesta enne vanni ronimist. Kibusse lastakse kuuma vett ja vanni kõrval väikesel pingil istudes pestakse ennast seebiga korralikult puhtaks. Vann pole mitte pesemiseks, vaid kuumas vees mõnulemiseks. Muuseas, ka enne kuumaveeallikasse minekut tuleb end samamoodi puhtaks pesta. Vaba aeg Tänapäeva Jaapanis on väga mitmekesiseid vaba aja veetmise võimalusi. Seal võib leida nii Läänes tuntud lõbustusi nagu diskod, ööklubid, restoranid, teatrid, kinod, keeglisaalid, golfiväljakud jne, kuid on ka üsna jaapanipäraseid võimalusi. Üle maailma on levinud jaapanlaste leiutis karaoke, kus spetsiaalsest karaoke seadmest tuleva saatemuusika saatel saab igaüks ise mikrofoni laulda. Et laulu sõnad tavaliselt meeles pole, siis jooksevad need televiisoriekraanil. Karaoke-baare on kõikjal, ka enamikus ööklubides on see võimalus olemas. Kui teie võõrustaja laulab, siis on viisakas talle plaksutada ja teda kiita, isegi kui ta eriti viisi ei pea. Ka teie ise ei tohi keelduda mikrofoni kätte võtmas, kui teid palutakse. Üks neist on pachinko ehk midagi mehaanilise piljardi taolist. Pachinko-saalides on kümneid masinaid ja nende taga istutakse tundide kaupa, süües ja juues sealsamas – see pidavat hästi lõdvestama. Traditsioonilistest jaapani harrastustest tuleks tingimata mainida teetseremooniat, ikebanat ja origamit ehk paberivoltimist. Origami ehk paberivoltimine on omaette kunstiliik. Eriti armastavad sellega tegeleda lapsed. Sport Üldise ettekujutuse kohaselt on jaapanlased nagu teisedki Aasia rahvad väga kollektiivsed, kõike tehakse meeskonnatööna ja üksikisiku initsiatiiv on taunitav. Jaapani vanasõna ütleb, et nael, mille pea välja ulatub, saab haamriga. Mõneti üllatav on seepärast, et traditsiooniliste jaapani spordialade hulgas pole ühtki meeskondlikku ala, kui välja arvata köievedu. Meenutuseks – köievedu oli esimest korda kavas 1900. aasta suveolümpiamängudel Pariisis ja jäi sinna kuni Antwerpeni olümpiamängudeni 1920. aastal. Tänapäeval harrastatakse Jaapanis meeskondlikest spordialadest võrkpalli ja korvpalli ning viimastel aastatel on eriti populaarseks muutunud Euroopa jalgpall, kuid need on kõik Läänest imporditud spordialad. Jaapani rahvuslikest spordialadest on olümpiaalaks saanud judo, varsti loodavad jaapanlased olümpiaalade hulka tuua ka sumomaadluse. Teatavasti kehtib uute olümpiaalade puhul nõue, et nendega peavad tegelema nii mehed kui ka naised, kuid sumo populariseerimine naiste hulgas võtab veidi aega. Laialt on maailmas levinud ka karate ja vähemal määral jaapani mõõgavõitlus kendo. Jaapanlased esinevad edukalt nii suve- kui ka taliolümpiamängudel. 1964. aastal toimusid Tokyos esimesed olümpiamängud Aasia kontinendil. Taliolümpiamänge on Jaapanis peetud juba kaks korda: 1972. aastal Sapporos ja 1998. aastal Naganos. Kõige populaarsemad on Jaapanis pesapall, K-1, golf ja sumo, samuti surfimine ja mäesuusatamine. Pühad Uusaasta Kõige tähtsam püha Jaapanis on uusaasta (o-shogatsu). Juba jõulupühade ajal lõpetavad kõik firmad ja kauplused töö ning vana aasta ärasaatmine ning uue vastuvõtmine kestab 3. jaanuarini. Selleks ajaks pole Jaapanis mõtet planeerida mingit asjaajamist. Aastavahetuseks tuleb tavaliselt kogu pere kokku, lapsed sõidavad linnadest maale vanemate juurde. Päris pidu algab vana-aasta õhtul. Kogu pere sööb koos nuudleid, mis sümboliseerivad pikka iga. Seejärel minnakse lähimasse shinto pühamusse või buda templisse, et paluda jumalatelt uueks aastaks õnne ja soovide täitumist. 1. jaanuari hommikul serveeritakse eriline uusaasta hommikusöök, lastele kingitakse raha ja kõik ootavad sõpradelt ja sugulastelt uusaastakaarte. Jaapanis nimelt toimetatakse post kätte kohe 1. jaanuari hommikul. O-bon Teine väga tähtis püha Jaapanis on o-bon, mida tähistatakse augustikuus. Konkreetsed kuupäevad on igas maakonnas erinevad. Shinto uskumuse kohaselt tulevad 13. augustil esivanemate hinged kolmeks päevaks tagasi oma kodudesse omakseid külastama. Selleks puhuks tehakse majas suurpuhastus, korrastatakse esivanemate hauakivid ja viiakse hingede jaoks haudadele toitu ja saket. O-bon'i tähistamiseks toimuvad suured tulevärgid ja tantsitakse erilisi o-boni tantse. O-bon sarnaneb meie lõikuspühaga ning tantsuga tänatakse jumalaid ja esivanemaid hea riisisaagi eest. Hinamatsuri Jaapanis on rida lastele pühendatud tähtpäevi. Üks neist on tütarlaste püha ehk nukkude pidu (hinamatsuri), mida peetakse 3. kuu 3. päeval (3. märtsil). Kodudes seatakse sel päeval üles mitmeastmeline punase riidega kaetud poodium, millele asetatakse põlvest põlve edasi antavad rikkalikult kaunistatud nukud. Nukud sümboliseerivad muistseid keisrikoja liikmeid. Tango-no-sekku Poiste püha tango-no-sekku on 5. kuu 5. päeval (5. mail). Sel puhul lehvivad nende majade kohal, kus peres on poisslapsi, hiigelsuured karpkalakujulised riidest tuulelipud. Igal poisi jaoks on oma lipp. Karpkala sümboliseerib jõudu ja edasipüüdlikkust, mida mehel elus vaja läheb. Tänapäeva ametlikus kalendris on 5. mai riigipüha ja seda nimetatakse lastepäevaks. Tanabata Tähefestival (tanabata'') toimub igal aastal 7. juulil. Legendi järgi saavad sel ööl kokku kaks armunud tähte, keda lahutab Linnutee. Tanabata ajal kirjutavad inimesed paberitükikestele oma salasoove, voldivad need kokku ja seovad bambuseokste külge. Hilisõhtul võib nautida tulevärki (hanabi). Shichi-go-san 15. novembril on 3- ja 7-aastaseks saanud tüdrukute ja 5-aastaseks saanud poiste püha shichi-go-san (seitse-viis-kolm). Sel päeval riietatakse nad kirevatesse kimonotesse ja vanemad viivad nad shinto pühamusse, kus jumalatelt palutakse lastele head tervist ja õnnelikku elu. Igal lapsel on käes paberkott, millele on joonistatud männi, kilpkonna või kure pilt. Need sümboliseerivad head tervist ja pikka iga. Pühamute juures on avatud kioskid, kust ostetakse lastele maiustusi ja pannakse paberkottidesse. Koju jõudnud, jagavad päevakangelased maiustusi õdede-vendade ja naabrilastega ja saavad ise vastu kingitusi. Õhtul korraldatakse perekondlik pidu. Ajalugu Vaata ka Jaapani muusika Jaapani keraamika Sintoism Jidai Matsuri Kendo Hiragana Jaapani budism Jaapani usundid WOWOW Mono no aware Jaapan 2014. aasta taliolümpiamängudel Rangaku Jaapani võrkpallikoondis Hõlmikpuu Jaapanis Jaapani lennukite loend Eesti-Jaapani suhted Jaapani perekonnanimede loend Vaktsineerimine Jaapanis Jaapani filosoofia Vähemusrahvused Jaapanis Jaapani keiserlik armee Viited Välislingid Videos on Japan's Foreign Policy. Ministry of Foreign Affairs of Japan, 22. January 2018 Riigid Aasia maad


source: CulturaX

text: Kui vastsündinutel on silmade värvus muutunud - Võrkkest November Isegi kui laps on emakas, püüavad tema vanemad ära arvata, mida ta välja näeb. Ja lapse sünniga, mitte ainult ema ja isaga, kuid kõik sugulased hakkavad võrdlema lapse silmade välimust ja värvi, väites omavahel: "Ema nina!", "Aga mu isa silmad!", Unustades, et näo murenevad aja jooksul muutuvad. See kehtib eriti iirise värvi kohta, mis suurendab enamiku laste vanust. Mida täpselt need muudatused sõltuvad? Miks see juhtub? Millal värvi lõplik vorm on? Kõigist silma värvi omadustest kirjeldame käesolevas artiklis. Peamised silmade värvi mõjutavad tegurid Pigmendi kogus. Kõik lapsed on sündinud hallikas-sinise või rohekas värvi silmadega, sest vastsündinu iiris ei sisalda melaniini pigmenti. Kuid see järk-järgult koguneb ja lapse silmade värv hakkab muutuma. Selle pigmendi kogus sõltub iirise varjust: mida rohkem see kehas on - seda tumedam on värv. Samamoodi toimib melaniin inimese nahale ja juustele. Kodakondsus Teie inimeste kuulumine on otseselt seotud naha, silmade ja juuste värviga. Näiteks on valdav enamus eurooplastest hallid, sinised ja sinised silmad ning mongolidel ja türkidel on rohelised, helepruunid ja rohekaspruunid silmad. Slaavlased - helesinised ja helehallid, nigeri rass - tumepruunid ja mustad silmad. Loomulikult on erandeid, kuid see on pigem segatud abielude tulemus. Geneetika. Seotud geenid mängivad olulist rolli lapse sünni- misel ja kes see on. Kuid 100% geneetikast ei saa lugeda. Kui emal ja isal on eredad silmad, siis tõenäosus, et lapsel on ka valgus - 75%. Kui emal on eredad silmad ja isa on pimedas (ja vastupidi), siis on lapsel tõenäoliselt tume värv. Kui mõlemal vanemal on tumedad silmad, on lapsel vähe värvi. Millal hakkab lapse silmavärv muutuma? Alates lapse sünnist jääb silmade värv mõneks ajaks häguseks halliks või rohekaks. Kuid kuue kuu pärast hakkab iirise vari järk-järgult muutuma. Ja kuna muutused toimuvad aeglaselt, on tulemused meile peaaegu tundmatud. Melaniini värvimise tõttu tumenevad vastsündinu silmad kõigepealt ja kuue kuu või ühe aasta vanuselt omandavad geenide ette nähtud varju. Kuid see ei ole lõpptulemus. Melaniin koguneb jätkuvalt ja värv muutub mitme aasta jooksul. See muutub lõplikuks 5-10 aastat vana - iga laps on individuaalne. Igal juhul saab lapse silmade tulevast värvi hinnata mitte varem kui kuus kuud ja alles aasta pärast selgub, milline värvus on lapsel. Kas silma värv võib jääda samaks või muutuda? Hall See värv tekib lapse sünni ajal üsna sageli ja võib varieeruda heledast toonist tumeda tooni. Kõige sagedamini esinevad hallid silmad lapsed kirdeosas. See värv on omane rahulikele ja aeglastele lastele. Sinine Kaunis taevane toon võib aja jooksul ka heledamaks või tumedamaks muutuda, eriti kui laps on karvane ja õiglane nahk. Siniste silmadega lapsed on unenägijad, nad ei ole kapriissed, kalduvad sentimentaalsust ja isegi pragmaatilised. Sinine Seda värvi esineb sageli põhjapoolsetes rahvustes, sinine toon on moodustunud suure hulga pigmendi tulemusena, mis on kehas juba välja kujunenud. Siniste silmadega lapsed on haavatavad, tundlikud ja emotsionaalsed. Roheline Rohelise iirise silmadega lapsed on sündinud ainult heledate silmadega vanematel. Statistika kohaselt on enamik roheliste silmadega lapsi Islandil ja Türgis. Sellised lapsed on väga nõudlikud, püsivad ja kangekaelsed - tõelised juhid! Pruun. Kui lapsel on geneetiliselt pruuni silmavärv, siis sünnib see tumehalli iirisega, mis muudab selle varju pruuniks tooniks vähem kui pool aasta jooksul. Selliseid lapsi iseloomustab liigne aktiivsus, rõõmsameelsus, pelgus ja raske töö. Kuidas määrata lõplik silmade värvus imikutel? Beebi silmade lõpliku värvi määramiseks on geneetikud koostanud tabeli, kuid selle arvutused on üsna suhtelised. Alati on võimalus, et mõned vanaema vana geenid avalduvad - harva, kuid see juhtub ikka. Seetõttu ei ole selle tabeli kui viimase abinõuna tõe hindamine seda väärt, vaid see näitab selgelt, kuidas geneetiline eelsoodumus võib mõjutada väikese mehe silmade värvi. Video beebi silma värvi kohta Millistel juhtudel võivad olla eri värvidega silmad? Silma värvi patoloogiad, mis eristavad meid teistest inimestest, on väga haruldased. Nad ilmuvad sünnist ja on peaaegu kohe nähtavad. Albinism. Sellisel juhul räägime melaniini pigmendi täielikust puudumisest, mille tagajärjel muutuvad silmad punaseks. Peamine põhjus on see, et iirise veresooned on visualiseeritud. See patoloogia inimestel on väga harv. Aniridia. See on ka kaasasündinud anomaalia, mida iseloomustab iirise puudumine, täielik või osaline, mis mõjutab otseselt nägemist. Enamikul juhtudel on see päritud ja nägemisteravus on üsna madal. Heterokromia. Teine pärilik patoloogia, kui erinevate värvide silmade värv. Lapsel võib olla üks silm pruun ja teine hall või sinine. Kuid võib olla ka teisi võimalusi. See mutatsioon ei mõjuta teiste funktsioonide nägemist ja tööd. Kas haigused mõjutavad silmade värvi muutusi? Varem arvati, et iirise varjundi muutumisel muutus see kindlasti, et inimesel oli haigus. Kuid uuringud on selle teooria ümber lükanud. Kuid on ka haigusi, mis tegelikult silmade värvi muudavad. Wilson-Konovalovi tõbi. Seda haigust saab diagnoosida väikelastel ja see on ainevahetust, mis mõjutab närvisüsteemi. Selle tulemusena muutub rõngas silma iirise ümber selgeks ja eristavaks. Diabeet. Silma värvus võib muutuda ainult haiguse raske kulgemise korral - iiris omandab punase-roosa värvi. Haiguse ajal ilmnenud veresoonte kasvaja põhjus. Kuid see ei mõjuta nägemisteravust. Melanoom. Kõik kasvajad tekitavad muutusi kehas ja silmavärv ei ole erand. Haiguse diagnoosimisel võib see silmavärv muutuda tumedamaks. Näiteks võivad sinised silmad muutuda peaaegu siniseks. Aneemia Kui keha on rauast puudulik, mõjutab see paljusid elundeid. Sageli on juhtumeid, kus silmade värv muutub heledamaks (või isegi kaheks) kergemaks. Näiteks võivad sinised silmad siniseks muutuda ja mustad muutuvad pruuniks. Kas silmade värv mõjutab nägemisteravust? Ei ole teada, kust need eeldused tulid, kuid mingil põhjusel usuvad paljud inimesed, et silmade värv on otseselt seotud nägemisega. Kas iirise värv mõjutab dioptri tõesti? Selle kohta ei ole tõendeid. Iga laps näeb täiskasvanuist palju nõrgemat - see on seletatav asjaoluga, et mitte kõik vastsündinu elundid ei ole veel piisavalt moodustunud. Veelgi enam: oma elu esimestel päevadel ei näe laps midagi, reageerib ainult valgusele. Ja ainult kuu või kaks, võib ta juba 50% eristada objekte, mille järel muutub tema nägemine järk-järgult. Mida mõjutab veel beebi iirise värv? Ärge kartke, kui äkki märkate, et teie helbede värv on muutunud heledamaks või tumedamaks. Lapsed, nagu täiskasvanud, reageerivad välistele stiimulitele, mis mõjutavad nende iirise varju. Näiteks, kui lapse hallid silmad heledaks, tähendab see, et laps võib sellisele ilmale reageerida (näiteks helge päike või vihm). Kui peefole värvus on tumenenud, siis on võimalik, et lapsel on midagi haiget teha. Samuti juhtub, et lapse iirise vari võib muutuda peaaegu läbipaistvaks - seda ei tohi muretseda. Teie laps on lihtsalt rahulik, rahulik ja lõdvestunud. Kes laps näeb välja - kõige sagedasem küsimus, mis hakkab vanemaid huvitama juba enne lapse sündi. Silmade värv mängib olulist rolli: on vaja muuta iirise varju ja näo ilmumine muutub samuti dramaatiliselt. Kuid raske on see, et kõik lapsed on sündinud erilise, heleda tooni siniste silmadega. Pole ime, et seda värvi iirise imikutel nimetatakse piimaks - tõepoolest püsib see kuni lapse rinnaga toitmiseni, kuigi need kaks tegurit ei ole omavahel seotud, räägime ainult ajast. Umbes ühe aasta vanuselt muutub iirise värv märgatavalt ja kaheaastaseks ajaks jätkub lapse silmavärv vanaduseni. Praeguseks on võimalik piisavalt suure täpsusega kindlaks teha, millised silmad on sündimata lapsel. Ligikaudsed tingimused määratakse ka siis, kui vastsündinute silmade värv muutub. Aga vanemad peaksid mõistma: looduse ennustamist on võimatu, iga lapse kujunemine ja areng toimub individuaalselt ning ükski geneetiline arst ei saa teha absoluutselt täpset prognoosi sündimata lapse iirise värvi kohta. Mis mõjutab iirise värvi inimeses? On teada, et inimese silmade iirise värvi määrab melaniini pigmendi kogus. Mida rohkem pigmenti, seda tumedam on iiris. Vastsündinul on toodetud melaniini kogus tühine, sageli mitte üldse, mistõttu on iirise värvus nii kerge. Kuid pool aastat hakkab olukord muutuma. Laste keha areneb nii kiiresti, kui see kunagi ei ela kunagi. Kõik metaboolsed protsessid toimuvad väga kiiresti, melaniini pigmendi tootmine muutub ka mitu korda intensiivsemaks. Seda võib näha ka lapse nahavärvi muutumisel, juuste värvil ja ka pilgul. Mida rohkem pigmenti rakkudes koguneb, seda tumedam on varjund. Melaniini maksimaalne tootmine toimub umbes kaks kuni kolm aastat pärast lapse elu. Kuni vanuseni jäävad silmad siniseks sõltuvalt pigmendi tootmise intensiivsusest, iga lapse puhul on see individuaalne. Olulist rolli mängib domineeriv geneetiline pärilik tegur. Sel juhul on see ühe vanema silmade pruuni värvi. Siin toimib Mendeli seadus: Sinised silmad emale ja isale annavad sama tulemuse - laps on särav. Vanemad tumedad silmad annavad lapsele pruunid või mustad silmad. Kui ühel vanematest on pruunid või mustad silmad ja teisel on hallid või rohelised silmad, siis on laps tõenäoliselt tumedad silmad kahe aasta pärast. Aga see võib saada ka vahepealse silma varju - näiteks roheline, pähkel või mesi. Mida veel iirise varju mõjutab? See ei ole ainult pärilikkus, vaid ka rass. Puuvilja-aasia või aafriklased kohtuvad siniste silmadega peaaegu võimatuks. Ja isegi kui ühe sellise võistluse esindaja teeb liiduga eurooplase, on nende lapsed tõenäoliselt tumedad ja tumedad. Teisest küljest on eurooplastel, eriti põhjapoolsete riikide elanikel, enamasti kerged silmad, isegi albiinod. Melaniini tootmine ei ole erinevates eluperioodides sama. Erinevate tegurite mõjul saab melaniini intensiivsemalt või nõrgemalt valmistada. Mõned haigused, teatud ravimite kõrvaltoimed, keemiline mürgistus, hormonaalsed üleujutused ja isegi stress - kõik need tegurid mõjutavad iirise värvi eest vastutava pigmendi tootmist. Vananemise tõttu väheneb ka melaniini tootmine ka siis, kui kõik keha looduslikud protsessid aeglustuvad. Silmad ei muuda oma varju juurest, vaid muutuvad kergemaks ja heledamaks, nagu oleks nende värvus tuhmunud. See on täiesti loomulik nähtus. Kuidas teada saada, milliste silmadega laps sünnib Lugege sündimata lapse silmade värvi, võrreldes ema ja isa füsioloogilisi andmeid. Kui mõlemal vanemal on kerge iirise värv - hall, sinine, akvamariin - tõenäosus, et lapse silmad muutuvad ja pimedaks muutuvad, on nullilähedane. Kõige sagedamini jäävad nad sinise värviga, nagu vanematega, nagu on kirjeldatud eespool Mendeli töödes. Milline on silmade värv, millega laps sünnib, spetsialist saab täpsemini öelda, peate võtma ühendust geneetikutega Selleks, et iseseisvalt kindlaks teha vähemalt ligikaudu sündimata lapse silmade värvus, võite lähtuda järgmistest meditsiinipraktika alusel saadud andmetest: Kui ema ja isa on sinised, hallid, sinised silmad, 99% sellest, et lapsel on ka heledate toonide silmad, ja ainult 1%, et ta kasvab tumedate silmadega. Kui mõlema vanema iiris on sarapuu või must, siis on 75% sellest, et laps on ka sarapuu, 18% on rohelised ja ainult 7% on sinised. Kui mõlemad vanemad on roheliste silmadega, siis 75% juhtudest on nende lapsed sündinud sama tooni silmadega, 24% sinise või halliga ja ainult 1% pruuniga. Kui näiteks emal on rohelised silmad ja isal on sinised silmad, siis on laps kas roheline või sinine. Kui ühel vanemal on roheline iiris ja teine on pruun, siis 50% juhtudest sünnib beebi pruunid silmad, 37% - rohelised silmad, 13% - sinised silmad. Loomulikult ei ole see 100% täpne teave ja seda ei saa igal juhul täielikult kasutada. Mõnikord, vastupidi kõigile sinise silmaga vanemate teooriatele, sünnib must-silmadega laps, ja tõelise isadusega ei ole kelmust. Teadmiseks: uuringud on näidanud, et maailmas on rohkem pruuni silmaga inimesi kui sinised silmad. See on tingitud asjaolust, et pruunid silmad on domineerivaks pärilikuks tunnuseks. Silmade haruldasem värv on läbipaistev akvamariin, violetne ja punakas (seda leidub albiinodes, kus puudub täielik pigmendi hulk, punaste toonide põhjuseks on läbipaistev iiris). Kuidas on iirise varjus lastel Vanemad, kes jälgivad tähelepanelikult oma lapse arengut, on alati huvitatud sellest, mitu kuud silmade värv muutub. Siin mängib melaniini tootmise intensiivsuse rolli. Mõnedel lastel võtavad silmad lõpliku tooni 10-12 kuud. Teiste jaoks jäävad nad pikka aega läbipaistvaks siniks ja ainult kolm või neli aastat, äkki oma vanematele, hakkab iiris tumenema. Kuid lihtne reegel toimib tavaliselt: kui kuue kuu pärast jääb varjund valguse juurde, ilma lisanditeta, ei ole see tõenäoliselt aastate jooksul muutunud. Ja vastupidi, kui punase pruunika lisandiga avastatakse pool aastat, muutuvad silmad aja jooksul pruuniks. Ja ainult aasta ilmneb täielikult iirise varjus, mis jääb elu lõpuni. Mõned vanemad usuvad, et liiga eredad silmad lapsel on märk halbast nägemisest. Ja nii hakkavad nad muretsema ja pöörduvad pidevalt silmaarstiga küsimuse juurde, kui palju silmad lõpuks tumenevad ja kas on oht lapse tervisele. Silmade värv ei mõjuta nägemisteravust. Isegi läbipaistvate silmadega albiinod näevad suurt - seda on tõestanud arvukad uuringud. Mida veel huvitav teada Harva, kuid see juhtub ikka veel lastel sellisena nagu heterochromia. Mis see on? Heterochromias on üks silma laps oluliselt erinev teisest. Seda nähtust põhjustab melaniini ebaühtlane tootmine: see on kas liiga palju või liiga vähe. Uuringu kohaselt esineb heterochromia 1% maailma elanikkonnast. See funktsioon ei ole patoloogia ega mõjuta nägemise kvaliteeti, kuid see on päritud. Samuti esineb osaline heterochromia, kus pigment jaotub ühe silma iirise suhtes ebaühtlaselt. See värv tundub väga huvitav, tume pigmendi alad valgustavad. Samal ajal võib osaline heterochromia olla areneva katarakti sümptom. Selliste silmadega inimesed peavad iga kuue kuu tagant läbima silmaarsti tavapärase kontrolli. Kokkuvõte: Kõigil vastsündinutel, välja arvatud nigeriidid ja Aasia rassid, on sünnil melaniini pigmendi väikese koguse tõttu eriline helesinine toon. Kuu jooksul muutub värv tumedamaks, poole aasta pärast võivad iirises ilmuda kollased, rohelised ja pähklipildid, kui silmad värvi muutuvad. Poolteise aasta vanuseks on silmade toon täielikult kindlaks määratud: kui inimese ainevahetuses ei ole muutusi, mis mõjutavad melaniini pigmendi tootmist, jääb iirise toon muutumatuks kuni vanaduseni. Määravad tegurid on geneetiline pärilikkus ja rass. Harvadel juhtudel jäävad lapse silmad punase tooniga värvitu või võtavad erinevaid värve. Albinism ja heterochromia ei mõjuta nägemisteravust, mistõttu ei ole põhjust rahutusteks. Peaaegu kõik emad on üllatunud, et nende kauaoodatud beebi sündis ühe silmavärviga ja mõne aja pärast pimedas, helendas või täielikult muutis varju. Kas see on normaalne? Arstid ütlevad jah! Vastsündinu silmad Vastsündinutel on silmade moodustumise mitmeid tunnuseid: Pärast lapse sündi algab melaniini tootmise protsess. Esialgu on see minimaalne. Pooleks aastaks jõuab see soovitud väärtuseni; Peaaegu 90 protsendil juhtudest on silmad muutunud heledamaks, et varjuda geneetilisel tasandil. Harvadel juhtudel on tumedate silmadega väikelastel muutusi; Paljud lapsed oma elu esimesel kuul on ikterus. Silma värv võib muutuda selle haiguse tunnuseks. Positiivne tulemus on, kui kollasus kaob kahe nädala pärast. Sellise sümptomi puudumisel võtke kohe ühendust spetsialistiga; Kõigepealt on kõigil lastel hea nägemine, neil ei ole müoopiat ega hüperoopiat. Kuid neil on hajutatud fookus. Nad võivad keskenduda ühele objektile mitte varem kui üks kuu pärast sündi; Üldine tegevus on lapsele suur stress. Selle taustal võivad silmamuna piirkonnas ilmuda punased triibud. Ärge kartke seda nähtust, sümptom läheb üle kahe või kolme päeva jooksul. Igal kolmandal lapsel on pisarikanal kitsas. See räägib väikestest mäda kogunemisest. Sageli kujutavad rasedad ette, kuidas nad oma tulevast poja või tütre oma käes kannavad, kallistavad ja armastavad oma armastatud pärijaid. Paljud imestasid, millised pruunid on silmavärv. See funktsioon sõltub kolmest tegurist: Kromatofoorid on kromosoomide kogum, mis asub peaaegu iga inimese silmamuna esiküljel. Mida suurem on selle aine kogus, seda tumedam on tema silmad. Reegel toimib vastupidises suunas - selle taseme langusega moodustub vari kergem. Harvadel juhtudel ei arenda inimene kromatofooride valmistamise protsessi. Selle tunnusega patsiente nimetatakse albiinoteks. Tüüpiline sümptom on punaste silmade värvus; Geenid ja geneetika. Teaduslikust vaatepunktist lähtuvalt saate lapse vanemate silma värvi põhjal kindlaks teha, millist värvi tal on. Kui emal ja isal on sama värvi silmad, siis on 75% tõenäosus, et laps omandab selle geeni. Kui vanematel on eri värvidega silmad, on laps tõenäoliselt pärinud sellest geneetilisest tegurist nii ühest kui teisest; Teine märk, mis mõjutab sarvkesta värvi, on kodakondsus. Enamikul vene inimestel on sinised või hallid silmad. Kui inimesel on tumepunased, rohelised ja tumepruunid silmad, siis tõenäoliselt on nad teise rassi (korealased, türklased või armeenlased) järeltulijad. Igas meditsiinipraktikas on olemas erandite tegemise koht. Näiteks võib vastsündinud beebi pärida selle geneetilise tunnuse mitte oma vanematelt, vaid vanaema või vanaisalt. See nähtus on äärmiselt haruldane, kuid siiski ei eita eksperdid seda funktsiooni. Miks me vajame melaniini? Kõik planeedi elusorganismid toodavad aktiivselt melaniini. Selle kontseptsiooni all peetakse silmas pigmenti, mis võib areneda ultraviolettkiirguse toimel. Kui laps on emakas, on selle sisu tühine. Kui laps sünnib, hakkab see väärtus aktiivselt edasi liikuma. Kokku on mitmeid pigmentide kohtumisi. Kudede kaitse kiirguse kahjustuste eest Seda kasutatakse meditsiinis vähi raviks, maksa toimimise taastamiseks ja väsimuse sündroomi kõrvaldamiseks. Enneaegne kaitse Melaniin on ainulaadne aine. Seda saab sünteesida iseseisvalt inimkehas pigmendi kujul, samuti saadakse see kunstlikult erinevatel meditsiinilistel eesmärkidel. See on välja töötatud iga inimese jaoks erinevates kogustes, olenemata tema rassist, vanusest või soost. Silma värvi ja nägemise tunnused vastsündinutel Umbes 9 kuu jooksul on laps emakas aktiivselt arenenud. Selle ala tingimused on selle täieliku arengu jaoks võimalikult mugavad: müra ja valgust ei ole. Sündimine on oluline kohanemisperiood. Elu esimestes etappides on lapsel hägune silm. Laps reageerib eredale valgusele, kuid samal ajal ei viivita tema vaateid üksikutele objektidele. See sünnitusjärgne sümptom esineb kõigil vastsündinutel ja läheb ära ainult esimesel elukuudel. Hiljem arenevad nägemisorganid järgmises järjestuses: Laps keskendub oma nägemusele objektidele ja jälgib nende liikumist; Sünkroonimisprotsess algab. Aju kogub sissetulevat teavet. Laps hakkab ära tundma varem näinud objekte; Laps õpib sobitama heli, liikumise iseloomu ja lõhnaga esemeid. Milline on silmade värv? Mis on lapse silmade värv? Isegi kõrgelt kvalifitseeritud teadlased ei saa sellele küsimusele täpset vastust anda. Selle funktsiooni tõenäolisema arvutamise meetodid: Pruunide silmadega inimestel on kõrgem melaniini tase. Nad on domineerivad. Kui ühel vanemal on tumedad silmad ja teine on kerged silmad, siis on suur tõenäosus, et laps on tumedad; Peaaegu kõik lapsed pärivad geneetikat oma vanematelt. Varasemate põlvkondade üksikjuhtudel; Teadlased on tuvastanud mustrid, mida selles etapis on ametlikule teabele raske lisada. Mida soojem on kliima piirkonnas, kus helbed elavad, seda tumedam on tema silmad. See on tingitud asjaolust, et sidekudede kaitseks on vajalik kõrge melaniini sisaldus ja silma värv sõltub sellest pigmendist. Erinevalt vanematest ja vanavanematest esines laste sündi. Teatud sarnasusi võib leida sugulaste vahel, kes asuvad perepuus kaks kuni kolm sammu kõrgemal. Teadlased väidavad, et sündimata lapse silmade hinnangulise värvuse täpseks määramiseks ei ole leitud ühtegi meetodit. Prognoositava värvi arvutus on tõenäoline. Silma värvi pärilikkuse tabel vastsündinutel Millal muutub silmade värv? Silma värvi muutmise protsess jaguneb mitmeks peamiseks etapiks: Eluaegsetel päevadel täheldatakse sünnitusjärgset silma hägususe sündroomi. Õpilased on kaetud kaitsekile. 2-3 nädala pärast kaob see sümptom. Vanem juba näeb erinevaid õpilasi; Järgmised kolm elukuu on lapse silma värvi teke. Selle aja jooksul ilmub teatud iiris; Lisaks sellele jätkub melaniini kogunemine ultraviolettkiirguse mõjul. Seetõttu võib 8 kuni 12 elukuudel muuta silmade värvi dramaatiliselt; Aasta pärast saab laps lõpliku tooni, mida hoitakse kogu tema hilisema elu jooksul. Sa peaksid hoolikalt vaatama murusilmade silmi. Võib-olla osalevad nad väikestel plekkidel. Need on märk sellest, et värv muutub jätkuvalt. Kõik need numbrid on tingimuslikud. On lapsi, kellel on kõik ülaltoodud protsessid aeglases või kiirendatud tempos. Kahjuks ei ole heterochromia haruldane. Meditsiiniasutuses tegeleb selle probleemiga mitu tuhat inimest aastas. Paljudel lastel on erinev silmade värvus. On kaks arenguetappi: Esmane. Erinev melaniini tase on koondunud silmamuna. See on kaasasündinud kõrvalekalle. Võib-olla on olemas pärilik tegur. Kui keegi perekonnas kannatab heterokromiast, on tema lapse omandamise oht kõrge; Omandatud. Laps arenes täielikult. Pärast tõsist haigust, vigastust või tilkade rakendamist muutub ühe silma värv. See on tingitud selle pigmendi tootmise rikkumisest. Kõige tavalisem defekt on kompleksne heterochromia. Temaga muutub silmade värv täielikult. Harvadel juhtudel tunnista osaline sümptom - värvimine on erinevates sektorites erinev. Ühel silmal võib samal ajal olla mitu tooni väikeste ringide kujul. Kui leiate, et see märk on soovitatav võtta ühendust silmaarstiga. Sellist rikkumist on üsna raske kõrvaldada, kuid on hea võimalus seda õigeaegselt ravida. Väärib märkimist, et selle haiguse tõttu tähendavad nad ainult visuaalset defekti. See ei mõjuta silmade toimimist. Video: miks inimestel on erinevad värvilised silmad? Huvitavad silma värvi faktid Juba mitu aastat õppis Ameerika teadlane teatud silma värviga inimeste psühholoogiat. Ta lõi oma statistika, mille põhjal ilmnevad mitmed huvitavad faktid: Peaaegu kõik sinised silmad inimesed seovad oma elu täpse teaduse uuringuga. Neil on suurepärane analüütiline mõtteviis. Pruuni silmaga inimesed on aeglaselt meelestatud. Paljud neist seostavad elu loomingulise tegevusega; Kui näidate tumedate silmadega inimesele mis tahes objekti, hakkab ta aktiivselt oma värvi uurima. Valguse silmaga ühiskond pöörab kõigepealt tähelepanu selle kujule; Siniste silmadega inimesi on raske veenda. Neil kõigil on oma arvamus. Enamik tumedate silmadega inimesi järgivad üldtunnustatud standardeid; Erinev maitse rõivaste valimisel. Pruuni silmaga inimestes on riidekapp täis eredaid asju. Sinised silmad eelistavad külma tooni; Valgete silmadega inimesed planeerivad hoolikalt iga sammu. Nad ei usalda kedagi. Tume silmadega ühiskonnad tervitavad kergemeelset käitumist. Neil on lihtne isik isiklikus ruumis lasta. Tasub teha mõned lühikesed järeldused silmade konkreetse struktuuri kohta: Nägemise ja silmavärvi muutumise piirangud puuduvad. See on puhtalt individuaalne protsess. Iga inimese jaoks on see erinev; Silmavärvi eest vastutab melaniini pigment. Seda toodetakse peaaegu kõigis elusorganismides. Erandid on mõned rottide tõud; Heterokromia on haigus, mille peamiseks sümptomiks on erinev silma iiris. See on visuaalne defekt, mis mõjutab nägemise kvaliteeti; Melaniini taseme tõusuga tumeneb iga elusorganismi silmade värvus; Mõned inimesed omandavad silmade värvi, mida nende vanavanemad või kauged sugulased olid; Vastsündinute silmis moodustub kaitsekile, mis langeb esimese elueani; Silma värv sõltub geneetikast ja rahvusest. Silmad on inimese hinge peegel. Tema sõnul defineerivad inimesed palju: kas tema sõnad on siirad, kas talle meeldib tema vestluspartner, tema hea või halb tuju. Kas nende värvus on oluline? Psühholoogid ütlevad, et jah. See funktsioon mõjutab otseselt selle omanike elu. Inimeste jaoks ei ole see tegur oluline. Vihje 1: kui lapsed muudavad silma värvi Vihje 2: Kuni vana vastsündinu silmavärvi muutus Iirise värvi mõjutavad füsioloogilised omadused Peamiseks pigmendiks, mis määrab iga inimese juuste värvi, nahatooni ja silmavärvi, on melaniin. Selle kontsentratsioonil on oluline mõju inimese iirise värvumisele: mida rohkem melaniini, seda tumedamad on silmad. Seega on pruunsilmaga inimestel pigmenti maksimaalne kontsentratsioon, samas kui sinised silmad on minimaalse kontsentratsiooniga. Vähesel määral määrab silmavärv iirise enda kiudude kontsentratsiooni. Samuti on otsene seos: mida suurem on kontsentratsioon - seda tumedamad on silmad. Albiinode punaseid silmi iseloomustab pigmendi täielik puudumine, mille tagajärjel muutuvad iirise veresooned nähtavaks. Pigmenti kogust rakkudes mõjutab pärilik tegur. Tume värv on domineeriv tunnus ja valgus on retsessiivne. Kõige rohkem inimesi maailmas on pruunid silmad ja kõige harvemini leidub inimrassist rohelisi silmi esindavaid esindajaid, vaid 2% kogu planeedi elanikkonnast. Millises vanuses muutub silmavärv püsivaks? Vastavalt inimkeha struktuuride füsioloogilistele omadustele toodavad pigmendid spetsiaalsed rakud - melanotsüüdid. Nende tegevus ei alga kohe pärast lapse sündi, kuid mõni aeg hiljem. Seega koguneb pigment järk-järgult, iga päevaga. Seetõttu märgivad mõned vanemad, et lapse silmade värv muutub peaaegu iga päev. Keskmine iirise värvi muutus algab keskmiselt kolmekuulise vanusega. Kõige sagedamini võib puru lõplikku värvi hinnata juba kuus kuud. Siiski on juhtumeid, kus pigmendi koguse muutus võib kesta kuni kaks või isegi kolm aastat. Mõnikord tekib kehas täielik heterochromia - pigmendi ebaühtlane jaotus. See toob kaasa asjaolu, et lapse silmad on värvitud erinevates värvides. Osaline heterochromia mõjutab iirise erinevate osade värvi. Samal ajal ei ole silmavärvi väikesed erinevused väga märgatavad. Heterochromia korral on vaja näidata last silmaarstile, et mitte toime tulla selle rikkumise soovimatute tagajärgedega. Ennusta eelnevalt, milline värv on lapse silmad võimatu. Geneetika seisukohalt pärineb see tunnus vastavalt Mendeli seadusele: pruunsilmaga vanemad sünnitavad pruunsilmaga lapsi ja sinised silmad on sinised. Ainult aeg võib sellele küsimusele täpselt vastata. Paljud tulevased vanemad, kuigi ikka veel õnnelikud lapse ootused, mõtlevad, kes ta välja näeb. Kas ta on karvane ja hallid silmad, nagu ema, või kas tal on pruunid juuksed ja tumepruunid silmad nagu tema isa. Ja võib-olla ilmuvad need roheliseks nagu vanaema juures. Ja kui palju äsja vermitud vanemad on üllatunud, kui haiglasse näidatakse neile vastsündinu, kellel on säravad sinised või taevasinised silmad, et ükski lähim sugulane ei ole. Muutudes Reeglina on vastsündinu silmis varju, mis erineb hiljem omandatud varjest. On mõttetu proovida ära arvata, mida nad saavad, vastsündinud lapse näole, sest tema silmad on tõenäoliselt hägune-sinine. Selle põhjuseks on asjaolu, et vastsündinute iiris ei sisalda melaniini üldse, mille kogus sõltub toonist. On võimatu öelda täpselt, millal vastsündinu silmad omandavad püsiva värvuse. Kõik lapsed arenevad individuaalselt ja nende iirise värv muutub erinevatel aegadel. Mõnel juhul muutub see püsivaks juba elu esimestel kuudel. Teiste jaoks toimub see igal aastal või isegi hiljem. Ja juhtub, et varju muutmise protsess viibib aastaid. Keskmiselt aga muutub silmade värvus 9-12 kuud. Vastsündinu silma värv Enamik lapsi jõuab sellesse maailma tumeda sinise või halli silmaga. Erandid on võimalikud ainult siis, kui laps on väga tume või kuulub mustale rassile: siis osutuvad nad kohe pruuniks. Vastsündinu silmade värv sõltub rahvusest. Nii on enamik väikestest eurooplastest sündinud heleda sinise iirise, sinise või isegi violetse tooniga. Mongoliidi rassi kuuluvate laste puhul on nad kohe pärast sündi rohelised-pruunid. Ja negroide rassi tumedad lapsed osutuvad tumepruuniks. Iirise värvi mõjutavad tegurid Vastsündinu silmade värvi määrab mitte ainult ema ja isa iirise vari. Seda mõjutavad ka järgmised tegurid: Sugulaste geenid ja mitte tingimata lähedased. Vahel saadetakse lapsele vanavanemate, nii sugulaste kui ka sugulaste, silmade värv. Ja mõnikord pärivad lapsed vanadest esivanematest. Naha värvus, rass ja vanemate kodakondsus. Pigmendi kogus. See on erinev juba vastsündinu sünnil ja see sõltub sellest, kui palju melaniini iirises nende silmavärv sõltub. Melaniin - pigment, mis täidab olulist funktsiooni - värvitab iirise teatud värvi. Melaniin koguneb iirise väliskihil paiknevatesse kromatofooridesse. Kõige tavalisem värv on tumepruun. Mida vähem on melaniini kromatofoorides, seda heledam on varju. See põhjustab sinise, sinise või halli tooni. Suure koguse melaniiniga on iiris pruunikas. Mõnikord muutub iiris patoloogiliste muutuste mõjul kollaseks. Ja rikkudes organismis melaniini tootmise protsessi, muutub iiris roosaks või punakaks. Kui lapse silmad on saanud selge kollase tooni - see on põhjus arsti juurde minekuks. Kollane iiris esineb kõige sagedamini ikteruse ja maksahaiguse korral. Täheldatakse enamikus väikelastel oma elu esimestel kuudel, kuid jäävad alati kaugele. Aastaks võivad need silmad muutuda pruuniks või halliks. See on iirise kõige muutuvam värv - reeglina muutub selle vari korduvalt, kuni see muutub püsivaks. Kui lapse silmad jäävad siniseks, määratakse nende lõplik värvus 2–4-aastaseks. Üldjuhul muutub vastsündinute silmade piimjas sinine toon tumedamaks või kergemaks, see võib isegi muutuda rohekaks või halliks. Enamasti on sinised silmad õiglase nahaga inimesed, kellel on kuldsed või tuhavärvilised juuksed. Inimestel ilmnesid sinised silmad mutatsiooni tõttu, milles iiris tekib väga vähe melaniini. Sinine toon on tingitud asjaolust, et iirise väliskiht sisaldab kollageenikiude, vaatamata sellele, et siniseid või siniseid pigmente üldse ei ole. Sama värv on tingitud valguse optilisest hajumisest. Hall on iirise tavaline värv. Kui kollageeni tihedus stromas on kõrge, on lapse silmad helehallid, väiksema tihedusega, muutuvad nad hallikas-sinakaks. Melaniini olemasolu annab kollaka või pruunika värvi. Nii hall kui ka sinine ei sõltu pigmendi olemasolust, vaid valguse hajutamisest. Kui laps sünnist saadik on hall-silmadega, siis tõenäoliselt vanus ei muutu dramaatiliselt. Nad võivad ainult veidi heledamaks või tumedamaks muutuda või saada sinakas või rohekas tooni. Sinine ei ole seotud ka melisiini kogusega iirises, vaid valgusvihkude hajutamise ja murdumisega. See juhtub siis, kui iirise väliskihil olevad kollageenikiud on väiksema tihedusega ja selles on väga vähe melaniini. Mida madalam on kollageeni tihedus, heledam või tumedam sinine toon, mis muutub välja. Mõnikord on see väga sügav ja tume - indigo toon. Nagu juba märgitud, on peaaegu kõik lapsed sündinud sinise või taevasinise silmaga. Melaniini kogunemisel iirisesse omandab selle värv paljudes neist pruunikas värvi, mis lõpuks muutub küllastumaks. Pruuni värvi põhjustab iirise suur kogus melaniini, mille tõttu absorbeeritakse enamik valguskiire. Ja peegeldunud valgus ja pruunikas toon. Selle määrab melaniini väike kogus ja kollakas või kerge pruunikas lipofussiinipigmendi esinemine iirise välimistes kihtides. Tulenevalt asjaolust, et sinine või sinine, mis on stromas hajutatud, asetseb selle peale ja see värv moodustub. Ere ja roheline roheline - haruldus, sest enamasti on rohelised silmad hallikas või helepruunid. Enam levinud Põhja- või Kesk-Euroopas. Mõnikord leidub see Lõuna-Euroopa põliselanikel. Erinevate toonide rohelised silmad on leitud vaid 2% maailma elanikkonnast. Kui vastsündinutel on rohu või smaragdivärvi silmad, jäävad nad nii eluks. Aja jooksul võivad nad ainult heledamaks või tumedamaks muutuda. Tabel, mis võiks olla värv On võimatu täpselt kindlaks teha, milline värvi vastsündinu silmad on. Võib oletada, kui tõenäoline on, et ta pärsib teda oma vanematelt või muult eelmiste põlvkondade sugulastelt. Selleks oleme välja töötanud tabeli. Kuidas vastsündinud lapse silmade värv Lapse sünd on väike ime. Isegi siis, kui laps kasvab ema emakas, tulevased vanemad, nende lähedased sugulased ja sõbrad üritavad ennustada, millist värvi laps saab. Mõnikord juhtub, et laps on sündinud helehallide või siniste silmadega, kuigi tema ema ja isa on pruuni silmaga. Aga lähemale aastale, mil lapse silmad muutuvad pimedaks. Mis on selle nähtuse põhjus ja kuidas selgitada vastsündinud laste silma värve? Mis värvi on vastsündinu silmad? Silmad on hinge aken. Iga silmavärv on ilus ja omab oma omadusi. Väikestel lastel võib lõpliku silmavärvi teke toimuda esimese kolme eluaasta jooksul. Aga kui te vaatate lapse vanemaid ja sugulasi, võite arvata, milline värv on juba kasvanud lapse silmad. Kuidas iirise värvi teke Loote intrauteriinse arengu protsessis algab üheteistkümnendal nädalal silma iiris. See on see, kes määrab teie lapsele värvi. Iirise värvi pärimise protsess on väga keeruline: selle eest vastutavad korraga mitu geeni. Varem arvati, et tumedate silmadega ema ja isa ei suuda mingil juhul sünnitada kerge silmaga last, kuid hiljutised uuringud on näidanud, et see pole nii. Selle tabeli abil saate eeldada tulevase lapse silmade värvi. Iirise värv ja varjund sõltuvad kahest tegurist: iirise rakkude tihedus; melaniini kogus lapse kehas. Melaniin on spetsiaalne pigment, mida naharakud toodavad. Tema vastutab meie naha, juuste ja silmade värvi küllastumise ja intensiivsuse eest. Melaniin põhjustab suurel hulgal silma iirise kogunemist mustade, tumepruunide või sarapuu lillede moodustumist. Kui sellest ei piisa, sünnivad lapsed sinise, halli ja rohelise silmaga. Inimesed, kellel kehas on täielikult melaniini, nimetatakse albiinoteks. On ekslik arvamus, et kõik väikesed lapsed on sündinud sinised silmad. Tegelikult ei ole see alati nii. Laps on sündinud teatava iirise rakkude tihedusega ja melaniini kogusega, mis on antud looduses, mistõttu silmad paistavad valgust. Lapse keha küpsemise, kasvu ja arengu protsessis kuhjub see pigment iirises, mille tõttu tekib erinev silma värv. Niisiis on üsna lihtne selgitada, kuidas lapse sinised silmad muutuvad tumedateks ja isegi mustadeks. Ärge unustage, et paljud lapsed sünnivad kohe pruunide silmadega. Kollased ja rohelised silmad Rohelised ja kollased silmad on iirise väikese koguse melaniini tagajärg. Silmade tooni määrab ka iirise esimeses kihis lipofussiinipigment. Mida suurem see on, seda heledamad on silmad. Rohelistel silmadel on selle aine kerged plaastrid, mis põhjustavad varjundite varieeruvust. Lapse silmade roheline värv moodustub lähemale teisele eluaastale. Kollased silmad, vastupidiselt populaarsetele kuulujuttudele, ei ole anomaalia. Väga sageli ilmuvad pruunsilmaga vanematesse kollased silmad. Enamikul juhtudel tumeneb see silmade värv vanemaks, kuid mõned lapsed jäävad elu jooksul kollaste silmadega. Kollane silma värv täiskasvanutel on haruldane kogu maailmas. On mõned huvitavad faktid rohelise ja kollase silma kohta. Näiteks on naistel tõenäolisem roheline iiris kui mehed. Keskajal peeti roheliste silmadega naisi nõidadeks ja põletati kaalul vastavalt iidsetele ebauskidele - võib-olla selgitab see praegu nii vähe roheliste silmadega inimesi. Kollased silmad on haruldus: neid leitakse vähem kui kahes protsendis maailma elanikkonnast. Neid nimetatakse ka "tiigri silmadeks". Lapse punased silmad on märgiks raskest geneetilisest haigusest, mida nimetatakse albinismiks. Albiinidel ei ole melaniini pigmenti: see on tingitud nende lumivalgest nahast, juustest ja punastest või värvitu silmadest. Albiinodel on punased silmad Iirise punakas toon on tingitud asjaolust, et veresooned valgustavad seda läbi valguse. Albinism on üsna tõsine patoloogia ja sellise lapse kasvatamiseks on vaja palju jõupingutusi. Te peate kasutama spetsiaalseid klaase ja kaitsvaid kreeme, samuti näitama lastearstile regulaarselt nooremat last. Melaniin, mis albiinol nii puudub, kaitseb päikesekiirte eest. Sellepärast põleb nende inimeste valge nahk koheselt päikese käes. Nendel lastel on pahaloomuliste kasvajate tekkimise oht palju suurem kui teistes. Tähelepanuväärne on see, et see patoloogia ei ole mutatsioon, vaid geneetilise loterii tagajärg: punaste silmadega sündinud isiku mõlema vanema kaugemad esivanemad said melaniini puudumise tõttu. Albinism on retsessiivne tunnus ja see võib esineda ainult siis, kui on olemas kaks identset geeni. Albinism on sageli kombineeritud teiste kaasasündinud väärarengutega: lõhenemine, kahepoolne kurtus ja pimedus. Albiinod kannatavad sageli nüstagmuse - silmamuna patoloogiliste liikumiste all, mis tekivad ilma nende tahteta. Sinised ja sinised silmad Vastsündinute sinised silmad on tingitud iirise väliskihi rakkude madalast tihedusest, samuti melaniini madala sisalduse tõttu selles. Madalsageduslikud valguskiired kaovad iirise tagakihis täielikult ja kõrgsageduskiired peegelduvad ees, nagu peeglist. Mida väiksem on väliskihis olevad rakud, seda heledam ja küllastunud on silmade värvus. Umbes üheksakümmend viis protsenti Eesti ja Saksamaa elanikkonnast oli enne Teist maailmasõda sinised silmad. Sinised silmad on valgustundlikumad. Kui sinine silmaga inimene on õnnelik või hirmunud, võivad tema silmad värvi muuta. Sinised silmad võivad varju sõltuvalt valgusest muuta. Sinised silmad on juhul, kui iirise väliskihis olevad rakud on tihedamalt kui sinise värviga ja neil on ka hallikas toon. Kõige sagedamini võib kaukaaslastest leida siniseid ja siniseid silmi. Kuid on ka erandeid. Siniste silmadega inimesed on vähem puhast tundlikud sibulate rebimisel. Enamik sinise silmaga inimesi elab maailma põhjaosas. Sinised silmad - mutatsioon, mis pärines üle kümne tuhande aasta tagasi: kõik sinised silmad on üksteise väga lähedased sugulased. Hall ja tumehall silmad Tumehallide ja hallide silmade moodustumise mehhanism ei erine sinist ja sinist. Melaniini kogus ja iirise rakkude tihedus on veidi suuremad kui sinised silmad. Arvatakse, et halli silmaga sündinud laps saab hiljem nii heledama kui tumedama tooni. Võime öelda, et hallid silmad on nende kahe tooni vaheline üleminekupunkt. Lapsed võivad sageli leida halli silmad. Mustad ja pruunid silmad Mustade ja pruunide silmade omanikud võivad oma iirises näha suurimat hulka melaniini. See silmade värv on kõige levinum maailmas. Mustad või "ahhaat" silmad on laialt levinud Aasia, Kaukaasia ja Ladina-Ameerika rahvaste vahel. Arvatakse, et kõigil maa peal olevatel inimestel oli iirises sama kogus melaniini ja nad olid pruuni silmadega. Täielikult mustad silmad, kus õpilast ei ole võimalik eristada, on vähem kui 1% elanikkonnast. Pruuni silmaga inimesed maailmas kõige rohkem Väga sageli on pruunide silmadega lastel tumedad juuksed, kulmud ja ripsmed ning tume jume. Tume silmadega blondid on praegu haruldased. On olemas laseroperatsioon, mille abil on võimalik eemaldada osa pigmendist ja kergendada silmi: jaapanlased kasutavad seda meetodit laialdaselt. Iidsetel aegadel arvati, et pruunide silmadega inimesed olid pimedas hästi näha ja see võimaldas neil öösel jahti pidada. Mitmevärvilised silmad on väga harv nähtus, geneetiline mutatsioon, mida nimetatakse heterochromiaks. See on tingitud melaniini pigmenti kodeeriva geneetilise struktuuri muutumisest: tänu sellele saab ühe silma iiris veidi rohkem melaniini ja teine - veidi vähem. Selline mutatsioon ei mõjuta nägemist, mistõttu heterochromia on täiesti ohutu nähtus. Mitme värviga silmad on mitut tüüpi: heterochromia kokku: mõlemad silmad on värvitud ühtlaselt; Täielik (üldine) heterochromia on väga haruldane Paljudel inimestel on nende silmis mitmekihilised laigud. Ringikujuline heterochromia esineb viis protsenti elanikkonnast. Mitmevärvilised silmad ei tähenda haigust, vaid pigem üsna huvitav ja ebatavaline nähtus, mis muudab lapse ainulaadseks ja ainulaadseks omal moel. Paljudel Hollywoodi tähtedel oli ka sarnane "defekt", mis muutus mõnusaks. Kuulsad heterochromiaga inimesed: Kuidas määrata lapse silmade värvust Nagu te teate, võib lapse silmade värv olla erinev. Sõltuvalt tingimustest, meeleolust, ilmastikust ja isegi kellaajast võib see muutuda. Erinevad haigused, pinged ja vigastused võivad lapse iirise värvi püsivalt muuta, kuna silmahülje paranemise ja taastamise komplekssed protsessid on keerulised. Kui sinised silmad lapsed nutavad, muutuvad nende silmad akvamariiniks. Silma värvi muutused võivad põhjustada järgmisi tegureid: loomulik või kunstlik valgustus; rõivaste värv, mida laps kannab; silmamuna ja silmalaugude nakkushaigused; Kuidas saab lapse silmade värvi õigesti määrata? Oodake, kuni teie laps on hea tuju: täis, rahul ja rõõmsameelne. Viige laps valgusallikale lähemale ja vaadake oma silmi lähemalt. Enamasti on väga raske eristada siniseid ja rohelisi toone. Kõige enam on nende erinevus erinev päevavalguses. Kui soovite vähemalt umbes kindlaks teha sündimata lapse silmade värvi, peaksite pöörduma geneetika poole. Ta teeb sulle sugupuu, võttes arvesse teie lähimate sugulaste iirise värvi. Vastuvõtu ajal peate tulema koos abikaasa ja lastega vanavanemate fotodega. Video: lapse silmade värvi pärimine sõltuvalt tema sugulaste silmade värvist Tavaliselt moodustub iirise viimane varjund lapse elu kolmandaks aastaks. Mõnikord võib esineda erandeid, kui silmade värv jääb igavesti samaks nagu sünnil või muutub puberteedi perioodil uuesti. Mõnede uuringute kohaselt on inimesed, kes olid algselt sündinud tumedate silmadega, tõenäoliselt vähem tõenäoliselt iirise värvi eluea jooksul muutma. Kerge ja haruldase silma varjundiga vastsündinutel tekib lõpliku värvi teke palju hiljem. Tabel: vastsündinud lapse silmade värvi muutmine sõltuvalt vanusest Kui silmavalgete värv näitab patoloogiat Silma valge, muidu tuntud sklera, on inimese siseorganite seisundi unikaalne näitaja. Tavaliselt on sklera täiesti valget värvi ja sarnaneb keedetud kana valguga, millest sai teine nimi. Samuti on selle pinnal kõige väiksemad kapillaarid, mis kannavad arteriaalset ja veeniveri. Silmade värvi muutus näitab otseselt kehas olevat patoloogiat. Kui teie lapsel on punased silmad, võib see viidata korraga mitmetele patoloogilistele protsessidele, mis toimuvad tema kehas. Kuid te ei tohiks olla liiga hirm ja paanika: enamikul juhtudel läheb punetus paari päeva jooksul silma tilkade õigel kasutamisel. Punased silmad viitavad sarvkesta ärritusele. Valge silmade punetuse põhjused: odra moodustumine; valgu kahjustus: kriimustus või muhk; tsellulaarsete kottide põletik. Kui laps on rahutu, püüdes silma pidevalt puutuda, on tema temperatuur tõusnud, konsulteerige koheselt arstiga. Kui selle haiguse ravi ei vaja erivahendeid, peate ostma spetsiaalse lapse, kes matistavad silma kolm korda päevas. Kui valgu infektsiooniga on seotud tõsisemad patoloogiad, antakse lapsele antibiootikume ja silma salve. Kui vastsündinud lapsel on sklera, naha ja limaskestade kollane värvus, peaksite rääkima ikterusest. Seda tüüpi patoloogia on väga levinud nii enneaegsetel imikutel kui ka väikelastel, kelle emal oli Rh-konflikt. Naha ja naha silmade valge värvus on seotud bilirubiini liiaga Reesuskonflikt on olukord, mis tuleneb reesuse naiste ja meeste kokkusobimatusest, mille tulemusena kannab Rh-negatiivne ema Rh-positiivset last. Lapse kollasus on tingitud suurest kogusest erilisest ensüümist, mida nimetatakse bilirubiiniks. Mida rohkem on see kehas, seda intensiivsem värvus. Bilirubiin ilmneb vererakkude suurenenud hävimise tõttu imiku maksas. See on tingitud asjaolust, et kui laps oli ema kehas, oli tal täiesti erinev hemoglobiin (valk, mis kannab hapnikku keharakkudesse). Sünnituse ajal asendab imiku hemoglobiini täiskasvanu, mis on seotud kohanemismehhanismide halvenemisega, vererakkude hävimisega ja kollatõve tekkega. Tavaliselt läheb see seisund mõne päeva jooksul ilma ravita. Kui Rh-konfliktiga naisel on üsna raske rasedus ja on märkimisväärseid tüsistusi ja patoloogiaid, on oht, et tekib tugevam kollatõbi. Tavaliselt võetakse pärast nende laste sündi intensiivravi, kus nad võtavad kõik vajalikud meetmed, et taastada keha tasakaal. Vastsündinute kollatõve kestus on kaks kuni kuus kuud. Sinised oravad silmad Laste, kes on sündinud sinise või sinise valgega, on raske geneetilise haiguse kandjad, mida nimetatakse Lobstein Van der Heve sündroomiks. See on üsna keeruline ja multifaktoriaalne haigus, mis mõjutab sidekoe, visuaalset aparaati, kuulmisorganeid ja skeleti süsteemi. Selline laps jääb haiglasse pikka aega, kuid ta ei suuda patoloogiast täielikult vabaneda. Sinise sklera sündroom - raske geneetiline patoloogia See geneetiline kõrvalekalle on domineeriv: haige laps sünnib inimesele, kellel on see haigus. Õnneks on sündroom üsna haruldane: üks juhtum kuuekümne või kaheksakümne tuhande lapse kohta aastas. Sündroomi peamised kliinilised ilmingud: kahepoolne kuulmiskaotus, mis on seotud sisemise kuulekanali ja kuulmisosakeste vähearenemisega; sageli esinevad luumurdud ja sidemete katkemised: sidekoe kest ei suuda vastu seista ja isegi väike löök võib põhjustada tõsiseid vigastusi; silmamunade sinine värv on tingitud asjaolust, et õhukesed kiled, mis läbivad valguskiirte ise, peegeldavad iirise pigmenti; märkimisväärne nägemishäire sõltub otseselt sklera patoloogiatest. Kahjuks, kuna haigus on geneetilise struktuuri rikkumine, ei ole seda võimalik täielikult ravida. Tavaliselt määravad arstid sümptomaatilist ravi, mille eesmärk on vähendada peamiste ilmingute intensiivsust. Ja ka teatud vanuse lapse jõudmisel on võimalik läbi viia tegevusi, mis aitavad taastada nägemist ja kuulmist. Sellise lapse vanemad peaksid olema äärmiselt ettevaatlikud, et mitte kogemata tekitada luumurde ega muid vigastusi. Tänu kaasaegse meditsiini ja geneetika saavutustele on teie lapse silmade värv enne sündi võimalik kindlaks määrata. Loomulikult on need tulemused vaid ligikaudsed. Iirise värvi pärandamine ja kujundamine on üsna keeruline ja huvitav protsess. Kuid enamik vanemaid ei hooli üldse sellest, milline on nende vastsündinu silmade värv, kui laps kasvab ja areneb ilma haiguste ja patoloogiateta. Kui märkate, et lapse silmamuna värv erineb normist, võtke kohe ühendust oma lastearstiga ja endokrinoloogiga. Kuidas ravida konjunktiviiti alla 2-aastastel lastel? Päev ja öö! Kas ma pean pidevalt kasutama lühinägelikkust? Diureetiline taim vabastab turse Clean Line / 25-aastase rukkilille ja taimepunakreem, normaalse ja kombineeritud naha jaoks Uskumatult kerge näokreem Kasutusjuhend:Hinnad online-apteekides:Deksametasoon on tugev sünteetiline glükokortikoid (mis sisaldab neerupealiste koorehormone ja nende sünteetilisi analooge), mis on ette nähtud valgu, süsivesikute ja mineraalide metabolismi reguleerimiseks.