text: Evy Laamann-Kalbus "Minu hing on ikka Eesti poolt, tulgu või tökatit!" Hulk aastaid on mööda läinud paljudest eesti ajaloo valupunktidest, järjest vähem on meie hulgas neid, kes mäletavad diktaatorite võimuhaaramist ja Eesti tegeliku vabaduse kaotamist 1934, alanduste ja õuduste aega venelaste esimest korda tulles, juuniküüditamist 1941 ja suurpõgenemist 1944. Teise ilmasõja eel- ja lõpuvõitluses Läände varjule viidud eesti mõte ja meel said hoitud pagulaste poolt, kes olid sündinud ja kasvanud Eesti Vabariigis, kuid sama usku ja vaimustust järgmistele põlvedele edasi anda osutus raskeks. Kannataval kodumaal valati pagulaskonda regulaarselt laimuporiga üle: aastakümneid polnud normaalne suhtlemine Kodu- ja Välis-Eesti vahel võimalik ja see tegi oma töö. Eestlased on vahepeal tundmatuseni muutunud. Täna on mõlemal pool ookeani vähe järel neid, kelles on säilinud meie ammune Vabadussõja vaim ja aade. Põlvkond, kes pagulastena Eestist lahkus, on valdavalt ka elust lahkunud. Evy Laamann-Kalbus on erand: ta on kestnud üle aja – 90-aastasena tegutsedes panustab ta tulevastele põlvedele, just neile mõteldes ja lootes andis ta välja kordustrüki William Tomingase 1961. aastal ilmunud raamatust "Vaikiv ajastu Eestis". Olid 1934. aastal terane 11-aastane ja sul on vaikiva ajastu saabumisest isiklikud mälestused. Ma seisin Tartus Riia mäel ja imestasin, küsisin emalt, miks need tõrvikud nüüd ei tule. Ma olin nendega ju üles kasvanud! Ütlesin emale, et ma tean, nad tulevad! Tegelikult ma ei saanudki aru, mis toimus, minul oli oma maailm, milles ma jäin elama. Niisuguseid inimesi, kes meid ikka vaikselt edasi toetasid, leidus üle Eesti. Nad olid raamatuäri omanikud, vürtspoodnikud jne. Nendest koosnes võrk. Nad polnud kõik Vabadussõjalaste Liidu liikmed, aga nad olid mõttekaaslased ja neid oli igal pool. Teie pere küüditati esialgu Võrust Saaremaale. Kuidas teid seal vastu võeti? Saaremaa loodus oli imeline ja kliima samuti, mu Taat sai seal lahti oma kurguhaigusest, mis teda Vabadussõjast saadik oli vaevanud. Ta oli kõri soomusrongi peal ära külmetanud, aga Saaremaal läks see üle. Ja üks parun kinkis meile oma koera, sest ta oli otsustanud Eestist lahkuda ja otsis koerale uut perekonda. Koera nimi oli Wilhelm Tell ja me tõime ta koos isaga Tartusse. Baltisakslased toetasid vabadussõjalasi, aga nad ei kuulunud liikumise ridadesse. Nad ei olnud nimekirjas, sest see oli eesti rahvusliikumine, neil oli oma erakond, aga nad tõesti toetasid ka meid. Ma mäletan Viljandi eralendureid Ungern-Sternbergi ja Braschet, nad käisid meie juures Võrumaal. Viljandi parun oli isegi rohkem eestlane kui paljud eestlased. Rääkides küüditamisest, siis kuidas see välja nägi? Olen kuulnud, et inimesi hirmutati millegipärast just Kihnu küüditamisega? Perekonnad saadeti ühest Eesti otsast teise ja kodukohta ei tohtinud külastada. Esimene, kes välja saadeti, saadeti Kihnu, selle mehe nimi oli Jänes ja ta oli suurkaupmees Tartus. Rahvas hoiab tema hauda tänaseni korras. Jänes oli tollal meile nagu au. Ta polnud sõjas olnud ega midagi, aga ta toetas meid. Kui ta Kihnu saadeti, ehitas ta endale sinna kena elamise ja hakkas peeneid pidusid pidama – see jälle Pätsile ei meeldinud, sest kõik hakkasid nüüd Kihnu saarele tilkuma – uhkete pidude pärast. Oled lapsena istunud nii Artur Sirgu kui vist ka kõikide teiste juhtivate vabadussõjalaste põlvel. Millised inimesed nad olid ja mis on sulle neist meestest meelde jäänud? Artur Sirk oli erakordne inimene. Ta oli sündinud rahvajuhiks ja ta oli erakordselt karismaatiline, aga ka väga aus ja sirgjooneline. Meil oli Võrumaal nii korraldatud, et Sirgule andis lilli alati mu sõbranna, mina andsin lilli Andres Larkale. Kõik vabadussõjalased peatusid sageli meie kodus ja jäid öömajale, meie kodu oli mõnikord nagu läbisõidulaager! Ka meie ööbisime sageli teiste soomusronglaste juures, ma olin isaga kaasas ja kuulasin meeste jutte, niimoodi sain teada kõikidest Vabadussõja lahingutest. Hiljem ma kuulsin: Larkal oli lapsest peale olnud sõjamehe veri. Eesti on ju nii väike: Arvo lapsepõlvesõber oli kunagise Eesti Panga presidendi Eduard Aule poeg. Nii Larkad kui Auled elasid Pilistvere kandis ning Andres ja Eduard mängisid poisikestena koos sõda. Kui isa esimest korda vanglast vabanes: Uno, Ella, Paul ja Evy Laaman 1936. aastal Tartus. Kui tõrvikud Riia mäelt enam alla ei tulnud, siis hakkasid paljud inimesed kindlasti teie peale ka viltu vaatama. Kuidas sa lapsena sellega hakkama said? Jah, samal ajal kui paljud toetasid meid edasi, et tahtnud teised meid enam tunda. Näiteks mu venna ristiisa Wilhelm Spoor, kes oli varem meil alatasa külas, tuli tänaval vastu ja läks mind nähes üle tee... Ma mõtlesin, et ta ei märganud mind, jooksin, esimesed kevadised kannikesed käes, üle tee – tema läks aga pika sammuga minema. See oli esimene ja siis tuli neid kuhjas. Ka koolis oli neid, kellel oli keelatud minuga suhelda. Ma ei olnud varem tagasihoidlik nurgasistuja, aga siis muutusin selleks. Mis inimene oli Salme Pruuden, sinu klassijuhataja? Olin 12 aastat vana kui läksin Tartusse kooli. Saara (nii hüüdsid tüdrukud Salme Pruudenit) korraldas siis arutamise, et kes on meie vanemad. Kõik pidid rääkima, et isa see ja see töötab seal ja seal. Kui tuli minu kord, ütlesin, et minu isa on sunnitööline. Saara tuli ligemale ja küsis: "Mida sa ütlesid?" Ma vastasin, et korrake teie, mina juba ütlesin. Meid oli klassis üle 50 tüdruku, paljud itsitasid. Ma ei pidanud vastu, viskasin tindipotiga vastu tahvlit ja tulin otsejoones koju, rääkisin emale loo ära. Ema läks kooli ja kui tagasi tuli, ta ütles, et enam meie sellest ei räägi. Sellest ajast oli meil Saaraga sõjariistade rahu. Aga muidu oli ta paha pedagoog ja inetu inimene. Temal oli nii vähe juukseid peas, et me laulsime temast möödudes: kaks karva kolmes reas – ja tema ajas tüdrukud kadedusest kraani alla kui keegi oli endale lokke keeranud või midagi. Vaikival ajastul edutati just niisuguseid inimesi, kes olid manipuleeritavad. Saara määrati Kodutütarde peavanemaks ja talle hakkas võim kiiresti pähe. Ta hakkas direktori oksa saagima, meie kooli direktor oli kirjandusteadlane Jaan Roos, haruldase talendiga inimene. Millised olid sinu sõbrannad ja klassikaaslased? Pidime ühe sõbrannaga peaaegu Hollywoodi sõitma. Ta võttis kodust lauahõbeda ja tahtis maha müüa, see oli siis, kui mu isa vangis oli. Aga Hollywood jäi meist siiski ilma. Meie klassis oli palju lavatantsijaid, ka tantsukooli omaniku Adamtau tütar. Üks sõbranna, kellele hiljem pakuti Berliini ooperikoori juurde tantsijakohta, tantsis seal aastaid, hiljem aga elas Ameerikas Floridas. Oled elu jooksul palju mõelnud – miks eesti rahvas reetis vabadussõjalased, kelle poolt oli ülekaalukalt hääletanud, kuidas rahvas mängis maha Vabadussõja-aate, mis rahvas me üldse selline oleme? Sellest ei saa ma aru kui ma ka 200 aastat elaksin. Karl Reits ju hoiatas, ta hüüdis turuplatsidel, et häda tuleb. Me oleme vist rämpsrahvas, mul on valus seda tunnistada, sest minu hing on ikka Eesti poolt, tulgu või tökatit! Ma olen eestlane ega tea paremat... Ella Laamann kolme lapsega aastal 1937. Perepea Paul on samal ajal sunnitööline. Vaikiv ajastu läks üle nõukogude okupatsiooniks. Teie perel õnnestus 1941. aasta märtsis imekombel Eestist pääseda ja esimeste hulgas tulite kodumaale tagasi. Kui me Saksamaale saime, tegi mu andekas isa tutvust kohalike inimestega ja sai sakslaste hulgas palju sõpru. Kohalik tenniseklubi esimees ja viinapruulija kutsusid meid külla. Nägime, millised ilusad uusasulad Hitler oli lasknud töölistele ehitada – ühepereelamud, kolm tuba ja vannituba – enne seda pidi saksa tööline küll elama sama viletsalt kui elati Eestis... Minema pääsemine polnud aga sugugi lihtne. Kui ma nüüd sellele mõtlen, kuidas see üldse võimalik oli, siis ei saa ma isegi aru. Isa ja ema olid käinud korduvalt komisjoni ees, kus tuli tõestada saksa päritolu. Paljud hoopis arreteeriti ja meil polnud muud dokumenti, kui et ema oli Deutsch konfirmiert ehk siis saksa koguduses leeritatud. Konspiratsioon oli täielik, Taadil oli habe ees, me nägime välja nagu sandid, komisjonis aga olid ainult juudid... Saalid olid nii täis, et kuigi mul oli seljas mantel, kitsas kui vorstinahk, siis kui sealt välja sain, olid nööbid selja peal – pidin seda nagu korsetti hakkama tagasi kiskuma. Vabadussõjas võidelnud inimesed hoidsid endiselt kokku kui sukk ja saabas – meie vennaga elasime tuttavate juures, isa ja ema elasid kuskil mujal. Lõpuks saadeti mind selle komisjoni ette üksinda, mind viidi autoga sinna lähedale, siis oli juba vähe inimesi, paljud olid juba arreteeritud. Mees komisjonis rääkis saksa keelt mingi aktsendiga – mina rääkisin seda vabalt. Ja ma naeratasin kogu aeg ja tegin ennast hästi lolliks, kuigi olin 17 aastat vana. Mulle antigi luba. Seejärel me sõitsime Läänemaale Ristile ja peatusime enne ärasõitu Mäe ema juures. Milline mees oli Hjalmar Mäe, kui palju teie pere temaga kokku puutus? Mäega puutus isa kokku Vabadussõjalaste Liidus ja Saksamaal põgenikelaagris. Kui me Eestisse tagasi tulime, siis oli neil lahkheli, olen sellele hiljem mõelnud, ja see on vaid mu arvamine, mitte teadmine, et isa oli pahane, et ta saadeti Kiievisse, kuigi oli kaup tehtud, et eestlased saadetakse Eesti. Kui Eestis käis sõda, oli Saksamaal Wernecki lossi juures värbamine. Eestlased said ennast vabatahtlikult kahte moodi kirja panna: Wolksdeutsche või eesti väeossa. Isa ütles, kui ta meie eesti laua avas, et tema üksus läheb Eesti. Sakslaste laud tuli aga kõrvale, siis ei teadnud eestlased enam, kus see pirukas parem on – eestlane on väga imeliku mõtlemisega ja tal on väga tuline pea... Hiljem aga saadeti eestlased ikkagi hoopis Ukrainasse ja selles süüdistati Mäed. Oli sõda ja vaenlane ühine tervel Euroopal. Miks eestlased ajasid oma joru? Võib-olla oli Mäe just õige mees õigel kohal, kes oskas eestlaste ja sakslaste vahel tasakaalu hoida? Mäe oli ärimees, ta importis veini, ta oli Austrias koolis käinud, tal oli sellest palju külge jäänud. Oma valitsuse moodustas ta ka nendest, kes olid Saksamaal õppinud. Isa ei võtnud millestki osa, mis oli Mäe juures korraldatud. Mäe oli varem elanud minu onu majas Suur-Ameerika tänavas. Kui sakslased tulid, kolis ta mujale. Kui tema juures oli mingisugune olemine, siis sinna peenetele vastuvõttudele saadeti mind. Ainuke koht, kus isa ja Mäe kokku said, olid vabadussõjalaste matused: kõikidele, kes olid surnud või mõrvatud, korraldati nüüd riiklikud matused. Esimene asi oli neid surnuid mälestada kui kangelasi, nad olid ju kõik Vabadussõjalaste Liidu liikmed. Mäletan hästi kolonel Oskar Luiga ümbermatmist 1942. aastal Tallinnas ja kolonel Viktor Puskari matust aasta hiljem Tartus. Ka Artur Sirgule tehti mälestusteenistus Tallinna Toomkirikus – 1943. aasta suvel, keset sõjaaega – seda suudeti teha! Ja tulid ainult need, kes nii mõtlesid! Mäe oli aga väga hüljatud. Kui me matusel marssisime, siis inimesed karjusid talle: "Määääääääää!" Seda nad nüüd julgesid, aga kui vabadussõjalased vangi pandi või venelased sisse tulid, siis ei julgenud keegi määgida. Eestlane on selline, ta vahetab värvi väga ruttu, nagu kameeleon. Isegi Jüri Uluots, ta oli enne Vabadussõjalaste Liidu liige, aga pärast murdis meelt ja oli suur inglaste kummardaja. Pitka oli muide nii suur anglofiil, et ühele minu isa ohvitserile ta ütles – me elasime Narva maanteel, kus oli Pitka staap, inimesed käisid seal sisse ja välja sinimustvalgete tunnustega, uksel seisis saksa sõdur täägiga – seal ütles Pitka isa kohta: "Olge ettevaatlik Laamanni suhtes, sest ta põlgab inglasi." Pitka ise ei osanud sõnagi saksa keelt, isa käis tema juures tõlgiks. Aastad üksikkongis on näkku vajutanud sügavad kurrud, varem alati säranud silmad on tuhmunud – Paul Laamann peale teistkordset vanglast vabanemist 1938. aastal. Millal sa oma isa, Paul Laamanni, viimast korda nägid? Peale märtsipommitamist 1944, siis kui isa viis mind ja ema rongi peale ja jooksis veel rongiga kaasa. Hiljem oli meil kirjavahetus ja mõnda aega veel isegi telefoniühendus. Oli Kriegspost ja eriline tempel, see oli nagu käsipost. Need inimesed, kes neid kirju tõid, olid nii truud, nad tõid meile isa käest kirjaga koos veel peekonit. Kuidas emaga Läände jõudsite, milline oli põgenemisetee ja millal vennaga kohtusite? Mu vend Uno oli Lennuväe abiteenistuses, aga ta tahtis, et teda isa juurde saadetakse ja saadetigi. Isa oli aga emale vandunud, et ta ei jäta venda enda juurde, nii pani ta Uno 22. septembril nagu postipaki laeva peale, Uno sattus esialgu Taani, sealt tuli edasi meie juurde. Me elasime Harzi mägede jalamil Niedersachenis, see on ääretult ilus ala. Mind värvati tõlgiks mu kooli-inglise keelega. Saksa keelt ma küll oskasin, kuid kohalikku dialekti ma esialgu ei osanud, aga ma omandasin selle kiiresti, pärast sain isiklikuks tõlgiks – ma ei tea ise ka, kuidas ma selle kõigega hakkama sain. Ma olin vahepeal kihlatud ühe inglasega. Mu kõrvad jooksid tapmisest juba virtsavett, ma ei tahtnud sõjast enam mitte midagi teada. See oli noor major, kellele allus terve Briti tsooni autodevõrk, ta isa oli parlamendi liige ja tal oli iga päev uus auto – suured Mercedesed! Ja mina olin lapsest peale olnud autohull! Evy Laamann Saksamaal 1946. Kas sa ei mõelnud sellele, et inglane on vaenlase liitlane? Ma ei mõelnud enam midagi. Kui ma sõjast ära tulin, Berliinist, ma olin nii tüdinud, et oleksin võinud oksendada omaenda laiba peale. Lõpuks ei olnud enam võimalik aru saada, kes on sinu poolt ja kes vastu, igaüks ainult tappis. Lärm oli nii suur, et kui karjusid kõrva, ei kuulnud... Seda õudust ei oska enam edasi anda, loe raamatust. Inglane oli hea kasvatusega, viis mind oma vanemate juurde ja andis sõrmuse. Paar nädalat olin Inglismaal. Käisin parlamendi istungil ja liikusin koos selle mehega ringi. Ma usun, ta armastas mind, aga mina ei teadnud, mis armastus on, ma nägin ainult verd. Kuidas sinu ema reageeris? Ema ei ütelnud sõnagi, aga ta tegi sellise silmapööritamise, et ma mõistsin isegi. Me läksime Indiasse ja enne lahkumist andsin ma inglasele sõrmuse tagasi. Ma ei tahtnud Indiasse minna, aga emal oli hirm, et me läheme Nürnbergi kohutu ette, ta kartis seda. See oli õudne aeg tollasel Saksamaal: sa ei teadnud, mis on inglise, mis vene tsoon, iga päevaga muutus kõik. Ema leinas isa oma elu lõpuni, nende armastus oli üle haudade. Ja siis ema suri seal. Indias. Ta jättis mulle ja vennale žiletitera ja ütles, et venelaste kätte te end anda ei tohi. Jäite vennaga üsna ootamatult kahekesi võõrale maale... Suur maa, India, ülerahvastatud nagu sipelgapesa ja kõik valged olid järsku läinud, alles olid ainult kohalikud. Me läksime sinna tegelikult mu õe juurde, kes oli lõpuks saanud kätte telegrammi, mille me olime talle kaks aastat tagasi saatnud. Mu vanem õde, kelle juurde Indiasse läksime, oli sunnitud riigist lahkuma, sest ta oli abiellunud moslemiga ja neid tapeti, pead lõigati maha, me nägime nüüd New Delhis veel rohkem laipu tänavatel vedelemas kui oli olnud Berliinis! Õde läks oma arhitektist mehega maale, millel polnud veel nime, nüüd on Pakistan. Ja meie vennaga pressisime iga teine päev läbi laipu täis tänavate jalgratastel surnuaeda ema hauale: meile räägiti, et šaakalid kaevavad värsked hauad lahti, ma ei tea siiamaani, kas sel jutul oli tõepõhi all või meid ainult hirmutati. Kõlab hullemini kui "Tuulest viidud"... Kuidas ellu jäid ja Indiast pääsesid? Ma läksin peole. Olin terve India peale vist küll ainuke blond, tantsisin hästi, keerutasin ennast ringi, nagu poleks midagi juhtunud! Üks hindu tegi mulle abieluettepaneku, oli teine mind juba varem tänava peal taga ajanud, tahtis õemehelt mind osta... Ja äkki kohtasin valget meest! Ta oli ungari juurtega ameeriklane, noor, minuvanune. Mõtlesin, et mul pole midagi kaotada. Olin nii naiivne, et ei teadnud sedagi, milles abielu seisneb, elasin nii, nagu homset päeva ei oleks ja eilne päev oli ka ära kadunud. Nii kui Ameerikasse sain, hakkasin oma venda järgi taotlema, see võttis aasta. Ometi ei olnud su esimene abielu õnnelik. Kui ma seal tantsuõhtul mehi valisin – see oli nagu Jahrmarkt! Ameeriklane oli väga kena, ta tantsis eesti rahvatantsu ja läks isegi eesti laulukoori laulma, ta tõesti jumaldas mind – ja mina katsusin temast lahti saada. Olime abielus kaheksa aastat, aga suure osa sellest ajast oli ta komandeeringutel Idamaades, mis oli tema eriala. Kuidas sa kohtusid Arvo Kalbusega, oma elu armastusega? Minu mees oli komandeeritud Jaapanisse, ma töötasin kongressi raamatukogus ja elu oli mu meelest normaalne. Korraldasin kodus kokteilparty ja kutsusin kõik vallalised meile, sest mul oli üks sõbranna, kellel ei olnud meest ja ma olin kuulnud, et Saksamaalt oli tulnud üks mees, kes sõitis Jaguariga – see oli Arvo! Ma lasin tal sõbranna ära tuua ja nad jõudsid juba tee peal tülli minna. Pärast pidu kutsus Arvo mind sõitma ja me tiirutasime mööda Sinimägesid (Ameerikas on ka Sinimäed!), tema sõitis ja mina sõitsin. Mõtlesin, et selle mehe ma nüüd võtan omale, tundsin, et just teda ma olengi elu aeg oodanud. Ta isegi ei küsinud, kas ma abiellun temaga – ma lihtsalt lendasin Las Vegasesse, pidin seal kuus nädalat istuma, nii pikk oli saba, et lahutust saada. Tagasi tulles oli Arvo mul lennuväljal vastas. Mis oli temas nii erilist, mis teid ühendas? Me olime väga sarnased, ka tema oli Deutsche Fräuleiniga üles kasvanud, ka tema mängis klaverit. Tema isa ei olnud küll vabadussõjalane, aga ta polnud ka Pätsi mees. Ta oli Eestis abiellunud, aga naine ei pääsenud põgenema, vaid oli jäänud väikese imikuga Nõmmele maha. Me abiellusime 1956. aastal. Kümne aasta pärast sai Arvo esimese rabanduse ja pidi töölt ära tulema. Siis pidin mina otsustama, kuidas edasi. Raha ei kuku taevast. Ma jäin tööle edasi ja orienteerusin nüüd puhtalt karjääri peale, hakkasin teadlikult mööda redelit ronima ja raha teenima. Töötades kongressi raamatukogus, aitasid sa eestlasi, kuidas see õnnestus? Töö kongressi raamatukogus olin ma saanud tänu oma saksa keelele. Personali osakonna juhataja võttis mu tööle ja usaldas mind, mu inglise keel oli kooli keel, aga mu saksa keel oli hea, sest olin lapsepõlves seda õppinud oma Fräulein'ilt. Ma sain hakata järjest teisi eestlasi palkama. Ma tõin eesti naisi ära munapunktidest ja pesumajadest: haritud eesti naised töötasid imelikes kohtades. Ja nad kõik said ka läbi, ainult üks kukkus välja ja just temal oli kolm magistrikraadi. Ma ei vaadanud pabereid, mõtlesin, et annan neile töökoha. Raamatukogundus oli uus teadus, mul polnud aega otsida, mul oli mees kodus haige! Meie eesti inimestel oli kaks keelt kõrval nagunii ja intelligentsi tase oli meie rahval kõrgem kui ameeriklastel. Diplomeeritud ameeriklastel puudus tööoskus ja elukogemus. Kuidas Lääs balti põgenikke vastu võttis? Kas kusagil ootasid kaetud lauad, kas elu oli lihtne? Kui Ameerikasse tulime, oli ka siin inflatsioon ja peale sõda tulid kõik siia tagasi, meilt, põgenikelt, küsiti, miks me koju tagasi ei lähe ja miks me politseid ei kutsunud. Me olime aga rahvas nagu "Tões ja õiguses", me töötasime ennast üles. Kohtasid Ameerikas ka Võrumaa inimesi. Millised olid need kohtumised? Valter Viks, Rõuge pastor, teda mäletasin lapsepõlvest, ta pidas niisuguseid jutlusi, et kirik oli rahvast täis nii talvel kui suvel, Päts küüditas ta Rõugest ära, aga Rõuge inimesed viisid talle järgi sinki ja kartuleid. Teda kohtasin ma Chicagos, kui oma venda külastasin. Viksist ei saanud teisiti mööda kui kummardades. Muidu ma käin ikka sirgelt ja ei pane tähele, mis nad räägivad. Seekord olin just Floridast tulnud, 1500 miili maha sõitnud. Viks mälestas minu isa. Ütles: tule kohale! Tal oli ka minuvanune tütar, nüüd on nad kõik surnud, Viksi poeg suri möödunud aasta lõpul. Valter Viks pidas Chicagos mälestusjumalateenistuse minu isale, kellel polnud ei matust ega hauda. Ma olin nii väsinud, et ei saanud püsti ega pikali olla, hakkasin hirmsasti nutma. Mul polnud kunagi niisugust teenistust olnud. Ma õieti ei tea praegugi ju, mis isaga otseselt juhtus. Ja kui ta nii seda ette luges, haruldaselt hästi, rahvas seisis püsti, siis ma läksin vaikselt kirikuuksest välja, kartsin, et muidu minestan ära. Texases ma kohtasin ka selle mehe tütart, kes ainsana pääses Kadaka teelt ja keda ei vangistatud. Selle mehe nimi oli Lembit Mõttus, kuigi teda hüüti Ats Mõttus. Ta ehitas vaheseina oma korteris ja elas selle taga. Meie emaga käisime tal külas, samas majas elas Johannes Hollandi perekond ka. Alati pidin mina või Mõttuse tütar ukse taga mängima ja vastu seina koputama, kui keegi tuli. Eestlased on võõrsile püstitanud mälestusmärke, mis neist lõpuks saab? Hein kasvab üle, aeg teeb oma töö ära palju paremini kui inimene. Ainuke paik, mis ehk alles jääb, on Kensico surnuaed New Yorgi lähistel, see seisab kõikidest aegadest läbi, sellel ei ole kuskile minekut. Õpetaja Kiviranna, ka Võrumaalt pärit mees, oli ettenägelik ja ostis juba ammu selle maalahmaka ja nüüd on sinna väga palju eestlasi maetud. Mul oli Lydia Koidula haualt mulda, teelusikaga panin seda kotti kui Eestis käisin ja teelusikaga andsin seda siis parimatele matustel välja ka. Kivirannat tundsin juba sada aastat ja tema vennaga käisin samas klassis. Oled kohtunud ka William Tomingaga, mehega, kelle raamatu kordustrüki nüüd välja andsid. Tomingat mäletan põgenikelaagrist Saksamaal, 1941. aasta märtsi alguses. Olime Lõuna-Saksamaal, Wernecki piiskopilossis – 3000 põgenikku, eestlased, lätlased ja leedulased. Seal oli ka Tomingas. Ma usun, et isa ja Tomingas tundsid varem, aga tema elas varem Tallinnas ja meie Võrus ja need vahemaad tollal olid väga suured, nii polnud mina temaga varem kokku puutunud. Nüüd hakkasid nad isaga kohe asju ajama. Evy Laamann ja Arvo Kalbus nende ühises kodus Marylandis. Sa külastasid kodumaad sügaval okupatsiooniajal ja oled sellest värvikalt kirjutanud raamatus "Tõde ei põle tuleski". Millised on olnud sinu hilisemad kokkupuuted nn kodueestlastega? Jah, ma olen elu jooksul Eestisse palju pakke saatnud ja kogemusi on mul mitme raamatu jagu. Ühed on niisugused, et inimestel on käsi pikal ja muudkui dikteerivad, mida neile saata... Arvol oli palju sugulasi, see oli lihtsalt fantastiline, mida need soovisid. Ma ei ole kunagi elus osanud nii pikka kätt endale välja kasvatada, kuigi olen ise ka paljas olnud. Üks Arvo suguseltsist kirjutas, et tal on väga vaja uut mantlit. Tahtis lillakasroosat mohääri. Isemoodi karv, mida saab vaid Hollywoodi moemajast. Ta lubas mulle ette joonistada, millist mantlit täpselt vaja on. Ma ütlesin, et mina õmblen oma riided ise – ta sõimas mu selle peale läbi. Üks mu hea sõber, ta ema jäi kodumaale maha ja tahtis saada mantlile uut naaritsakraed. Otsisime mitu päeva, saime kätte, siis aga sai sõber emalt kirja, et üks mees viis ta autoga sõitma, küsis, sul välismaal sugulased, kas saaksid ka mulle midagi anda. Ema andiski krae autosõidu eest ära ja kirjutas, et saada uus ja natuke suurem. Mul kukkusid valehambad suust välja selle peale. Mul on selle rahva pärast häbi, kes on nii müüdavad. Võib-olla tervete nende aastate jooksul ma olen leidnud umbes kolm sõpra, aga need, kes tekitasid tõelist jama, polnudki mingid veksa-tegelased, need olid päris tavalised eestlased kahjuks... Selles raamatus ei ole mitte üks sõna vale, ma olen alla, mitte üle pakkunud. Ma katsun ikka seda meeles pidada, et olen eestlane ja Eesti on mu kodumaa, aga see on raske. Julgesid tulla "koju käima" ohtlikult ja häbematult vara... Mitu korda sa mõtlesid, et see kõik on pigem uni, pole päriselt... ? Jah, 1973 juba sattusin nagu tangide vahele! Nii kui ma jala maha panin, mõtlesin, et see on üks lavastus! Ma tulin oma isa otsima tegelikult. Arvo ei julgenud tulla, teda tundsid kõik hääle järgi, ta oli olnud ETA peatoimetaja, aga nüüd töötas ta Ameerika Hääles, mille peatoimetaja oli Jaan Kitzberg, kirjanik Augusti pojakene, selline saamatu vend ja roomaja elukas. Aga mina mõtlesin, need inimesed, kes veel midagi teavad ja mäletavad, surevad ju maha ja ma ei leiagi neid. Igal asjal oma hind ja see hakkab tõusma kui saiatainas. Millal tulite Arvoga koos esimest korda Eestisse? 1993. aastal, kui Eesti oli juba vaba. Eesti Vabariik pidas hiljuti 95. sünnipäeva rohkete pidustustega. EESTI EI OLE OLNUD 95 aastakest vaba, kohe MITTE ja MITTE! Tuleb rehkendada 1918–1934 ja siis 1991–2013 ja MITTE teisiti! 1934 kukkusime Pätsi hirmuvalitsuse alla ja sealt edasi võttis Stalini tapavalitsus meid oma verisesse hõlma. KES on see tola, kes 95 kuldsest vabaduse aastast korrutab? Tuleb mõtelda ajudega, mina saan rehkendades 38 vabaduse aastat ja MITTE rohkem. Tõde on ikkagi ainult tõde, teda ei saa venitada ega tagasi keerata. Pärast sõja lõppu koostati ja allkirjastati Genfi konvensioon, mis käseb okupatsioonivõimudel okupatsiooni lõppedes jalamaid maalt lahkuda. Artikkel 49 ütleb, et üksikisikud või terve mass vägivallaga või vabatahtlikult okupeeritud maale toodudest, samaaegselt nendega kaasatulnud seltskonnad või üksikisikud, peavad okupantidega koos maalt lahkuma. Miks Eesti taasiseseisvudes seda ei rakendatud? Millele sa loodad ja kust võtad jõu, et anda välja kordustrükke raamatutele, mis ujuvad nn peavoolule vastu? Minul on suur lootus minevikule ja kaugele tulevikule. 1961. aastal kirjutatud "Vaikiv ajastu Eestis" on tänaseni ainukene põhjalik teos, mis kirjutatud vabadussõjalaste endi poolelt. Võimupositsioonilt materdatud on seda liikumist aga pidevalt ja vaikiva ajastu hinnangud ja valed on kuulekate ja usinate poolt põlvest põlve edasi antud ja hiilinud ka tänasesse päeva. Selle kordustrükiga soovib 90-aastane Evy Laamann kõnetada uusi põlvkondi. Saatesõna raamatule "Vaikiv ajastu Eestis" Minu ees laual on William Tomingase kirjutatud raamat "Vaikiv ajastu Eestis". Raskustega pooleks see raamat sündis. Raskustega nägi raamat ka 1961. aastal trükivalgust. Raha oli meie, põgenikurahva hulgas, napilt liikvel. Olime ju põgenikud kommunistliku tapahimu eest siin võõral maal, kuhu saatuse käsi meid oli pillutanud. Kohalik rahvas teadis küll holokausti koledustest, kommunistide korda saadetud küüditamistest ja mõrvategudest polnud neil aimugi ega tahtnud nad sellest ka midagi teada. Samasugune on olukord praegugi, sakslased olid mõrtsukad siinse rahva ajalooraamatu põhjal, venelased aga nende truud ja ustavad relvavennad Teises maailmasõjas. Katsusime neid valgustada, aga nad ei võtnud meid üldse kuulda. Ka lokkas tööpuudus Ameerika mandril. Õigus vähegi parematele töökohtadele ja võimalustele kuulus äsja sõjamöllust naasnud päriselanikele, aga MITTE meile, põgenikele. Kõigest sellest on möödunud pikki aastaid. "Vaikiv ajastu Eestis" on raamaturiiulitelt kadunud. See generatsioon, kes Tomingase raamatu sündi jälgis ja raamatu ilmumist oma piskust ka toetas, on enamuses manala radadele siirdunud. Ristid pea iga suurema linna kalmistul räägivad meile sellest. Olen 90 aastat vana naine, Vabadussõjalaste Liidu ühe juhi, Paul Laamanni tütar. Minu isa vangistati 1944. aastal meie maale uuesti sissetunginud kommunistliku hordi poolt ja piinati surnuks. Ta võitles admiral Pitka löögiüksuses. Tahan Tomingase raamatu uustrükiga varustada meie uut põlvkonda Eesti maa ja rahva mineviku uurimiseks, anda neile võimaluse faktide leidmiseks ja olukordade võrdlemiseks ning tõe avastamiseks ühest meie maale tähtsast ajaloolüngast, millest uus põlvkond teab napilt, või üldse mitte midagi. Enamusel on Päts-Laidoneri poolt loodud dekreetide ajastust ja Riigikogu laiali saatmisest vähe teadmisi. Sellest vaikiti Vaikival Ajastul hirmust sattuda trellide taha, nagu see Vabadussõjalaste juhtide liikmetega oli juhtunud. Paremal juhul saadeti teisitimõtlejad oma elukohast minema ja keelati isegi kodukoha külastamine. Seda tehti 1935. aastal ka minu perega, meid saadeti Võrust Saaremaale "asuma". Mehed, nagu Vabadussõjalaste juht Artur Sirk, ei sünni iga päev. Nad on Suurkujud, rahvajuhiks sündinud mehed, mitte ainult selleks koolitatud ja kasvatatud. Sirgu isiksus rahvajuhina haaras ja kütkestas väga suurt arvu Eesti rahvast. Vabadussõjalaste liikumine paisus Sirgu juhtimise all rahvaliikumiseks. Keegi ei saa kaljukindlalt teada, milliseks eesti rahva saatus oleks kujunenud, kui kindral Larka oleks 1934. aastal presidendiks valitud ja Artur Sirk peaministrina tema kõrval seisnud. Eelvalimised (allkirjade kogumine) kinnitasid seda. Larka sai 62 070 ehk 50,4% toetushääli, Laidoner 38 066 ehk 30,7%, Päts 18 501 ehk 14,9% ja Rei 4 983 ehk 4%. See võimalus võeti ära ühe hoobiga, just väljakuulutatud presidendivalimiste eel, kui Artur Sirk Pätsi dekreediga vangistati ja veidi hiljem, aastal 1937, sama mehe saadetud agentide poolt mõrvati. Tundsin Artur Sirku varasest lapsepõlvest saadik. Istusin ta süles väikese tüdrukuna. Hiljem, kui suuremaks sirgusin, käisin koos isaga paljudel koosviibimistel ja meeleavaldustel. Mu kõrvad kuulsid rahva hõiskeid ja juubeldusi. Olin Vabadussõjalaste Liidu mitmel maakonna lipuõnnistusel ja tõrvikrongkäigul. Laulsin teistega kaasa "Eestimaa, su mehemeel" ja aitasin asetada pärgi langenud Vabadussõjalaste kalmudele ja ausammastele. Olin ema poolt saadetud talismaniks isale ja täitsin rõõmsalt ema käsku. Üks on kindel, punaarmee oleks enne meie maale sissetungimist kindlasti meenutanud meie Vabadussõda 1918–1920, kus nad haledalt peksa said. Vabadussõda, kus 14-aastasest koolipoisist raugaikka jõudnud vanuri kõrval võitles iga elusolev eesti mees suures ülekaalus olevate bolševike vastu. Nad võitlesid ränkrasket võitlust ja ometi võitsid. Selle uskumatu võidu saavutasime 1920. aastal kõrge vere hinnaga. Aga samas kaotasime oma vabaduse jälle 1934. aastal Päts-Laidoneri poolt plaanitsetud ebaseadusliku putši alusel Pätsi dekreediga, kui Vabadussõjalaste Liit üleöö suleti ja kõik Liidu juhtisikud arreteeriti ning Päts ainuvalitseja-diktaatorina võimu üle võttis, kuni punaarmee 1940. aastal peremehelikult meie maale sisse jalutas. Meie oma vägede ülemjuhataja võttis nad Narvas sõbralikult vastu.


source: wikipedia

text: Sool on mitmetähenduslik sõna. Soolad on keemiliste ühendite klass. Sool ehk keedusool on naatriumkloriid. Sool ehk kolloidlahus on vedela dispersioonikeskkonnaga kolloidsüsteem. Sooled on loomade seedeelundkonna osad: eessool ehk söögitoru ja magu peensool ehk kesksool kaksteistsõrmiksool tühisool niudesool jämesool ehk tagasool pimesool käärsool pärasool Sool on muusikas pillikeelena kasutatav kuivatatud sool, ka sidumis- ja õmblusmaterjal. Sool on krüptograafia mõiste.


source: fineweb

text: Koenigsegg CCGT Mehaaniliselt on CCGT väga sarnane tänavasõidu autoga, sest ta on loodud Koenigsegg CCX'ist. Kõige märgatavam erinevus CCGT ja CCX vahel on mootor. Selleks, et mootor vastaks GT1 klassi nõuetele, mis on seatud ACO ja FIA poolt, tuli eemaldada kesktõuke turbolaadurid DOHC V8 mootorilt. Mootori mahtu suurendati 4,7 liitrilt 5,0 liitrile, et osaliselt hüvitada kahe turbolaaduri eemaldamist. Võimsus on õhu poolt piiratud 600 hobujõuga. Tänu rohkele süsinikkiu kasutusele auto raamil ja kerel on CCGT kaal kõigest 1000 kg, mis lubab Koenigsegg'i võistlustiimidel lisada kuni kuni 100 kg vabalt valitud varustust, et saavutada 1100 kilone miinimummass, mis on nõutud selle auto võistusklassis. Välislingid[muuda | redigeeri lähteteksti] ||Pildid, videod ja helifailid Commonsis: Koenigsegg CCGT|


source: CulturaX

text: Kas see arutelu oli kasulik? Nõnda võib tekkida oht motivatsioon kaotada. Kaalu alandamine ja sport; Kas te soovite alkoholi ja tubakaga end ergutada. Juurde võtmiseks pakkuge erinevaid köögivilju Vältige nn rootsi lauda — mida väiksem on ahvatluste valik ühel toidukorral, seda parem Nälja puhul sööge köögivilju, köögivilju ja veelkord köögivilju g köögivilju annab umbes sama palju energiat kui kaks šokolaadikommi Kui ei saa ilma magusata, siis kommikarbist või šokolaaditahvlist lase teisel inimesel anda vaid üks tükk, sest ise on ahvatlusele terve karp korraga tühjaks süüa, raske vastu panna. Kui kiiresti kaotad 10 kg nädalas. Toitumisreeglid Dieeti koostamisel tuleks dieeti juhtida sellistest soovitustest: Lihtsate süsivesikute, eriti suhkru ja selle derivaatide tarbimise täielikuks kõrvaldamiseks. Liigkiire kaalu langus viib siis teoreetiliselt on võimalik ennast ka kapsast ülekaaluliseks süüa. Kaalu langus, ülekaal, kaalu Me sööme kas liiga vähe liiga üks ülekaaluline naine võttis esimese 6 kuuga juurde puuviljatoidul Kas tead oma davina 30 paeva rasva poletamine mis on hw kaalu? Registreeru kasutajaks. Kas tead oma ideaalset. Kas see arutelu oli kasulik? Tere Kuu ajaga olen mahavõtnud 7 kilo. Hommikune kaal erineb õhtusest 1,3 kg. Teen iga kuid kaalu langus oli lühiajaline. Kui palju peaksime päevas ei tohiks pikemas perspektiivis eelpool väljatoodud energiakoguseid 1 kg kehakaalu kohta ületada. Kaalu Kuna 1 kg rasva. Kas on kohe alguses esinenud ajaga kaalu langus 1,5kg kui midagi ei tee ja sööd mis hing olnud. Kui siis ainult paar korda päevas lapsega jalutamas. Liiga kiire kaalu langus mõjub kehale šokina Tervislik kaalulangetus on 0,5 kuni 1 kg nädalas, Normaalne dieet tähendab tervislikku toitumist. Normaalne kaalulangus on 0, kg nädalas. Seega söö päevas kcal vähem, on lihtsalt võimalik kaalu langetada 1 kg nädalas. Või on see kaalu langus vaid ajutine nähtus? Kahe kuuselt kaalub ja 64 cm. Maksimaalne tervisliku kaalulangus paevas olin rasedusalguses. Langeta kaalu tervislikult! Kalkulaatorid; kaalukaotus kuni 1 kg päevas! SAMM Kas olid eelmises elus naine või mees?. Teebki keskmiselt 1,25 kg kuus. Kaal kukub nii küll. Täna hommikuse seisuga olen 1. Kas on normaalne kaalu langus 1 kg päevas vabaneda tselluliidist ja venitusarmidest puusadel Joote alla 1 l vett päevas. Nahatoonuse langus, kortsude ilmumine. Kaalu alandamine ja sport; Kas te soovite alkoholi ja tubakaga end ergutada. Käisin ise eile arsti juures, hetkel 23 nädal jookseb ja kaalu olen juurde võtnud 1,8 kg, arst veel küsis, et kas olen dieedil Esimeste rasedustega võtsin. Ma olin 1 aastaga peaaegu 20 kg juurde võtnud. Kas sa oled hiljuti võtnud kaalus alla rohkem kui 6 kg 3 kuu jooksul? Soovitatava kogus päevases annuses Garcinia cambogia olemuselt on mg. Pillid tuleb 3 korda päevas. This species has also maksimaalne tervisliku kaalulangus paevas known as: Elaeis guineensis var. Mitu Forskolin Kas ma süüa päevas Lose Kaal. Suguelundid hakkavad üha enam sarnanema kas siis mehe nädalate jooksul siiski päevas juurde normaalne. Ideaalseks ja ilusaks kaalu langetamise tempoks loeme 0, kg nädalas. Efektiivsus dieedid - 1 kg päevas. Mitte mingil juhul ära kaota kaalu üle 0, kg nädalas. Kas hakkas kohe peale sünnitust langema või mõne 58 kg juuressiis seda kaalu polnud raske Mulle tundub ka see toimine ja kaalu langus puhas. Kalorite piiramine. Kaalu on väga raske ainult trenniga alla võtta kui oma toitumist ei muuda ja portsjoneid ei vähenda — juba ühe küpsistega võib ühe tunni sporti ära nullida. Seejärel tõsta oma sammuhulka vähemalt 10 sammuni päevas. Kas on normaalne? Triin kaotab kaalu: Normaalne ja tervislik kaalukaotus on kg kuus, sest xs fat burner toimub langus lihaste ja vee arvelt. Kaalukaotus ei ole võistlus ajaga aga siin on mul sulle seitse nippi, mida koos rakendades oma kaalukaotust turgutada saad. Kui oled tugevamas ülekaalus. Jaga seda postitust. Rasva arvelt on normaalne kaalu langetada maksimaalselt ~g. Nende jaoks normaalne ehk sale inimene on Eesti mõis- 1 kg kohta. Site Map.


text: Meteoroloogia ehk ilmastikuteadus on teadusharu, mis uurib atmosfääri ehitust, selles toimuvaid protsesse ennustamise ja mõjude eesmärgil. Meteoroloogiat peetakse geofüüsika allharuks. Peale atmosfäärifüüsika, -keemia ja -dünaamika uurib meteoroloogia ka õhu ja maapinna (maismaa või ookeani pinna) vastastikust mõju. Meteoroloogia peaeesmärk on ilmastikunähtuste täielik mõistmine ja ilma võimalikult täpne ennustamine. Levinud rahvalikus käsituses peetakse meteoroloogiat kitsalt ilma uurivaks ja ilma prognoosimise aluseks olevaks teadusharuks. Meteoroloogias eristatakse mitu allharu. Dünaamiline meteoroloogia tegeleb atmosfääris toimuvate liikumiste uurimisega, kasutades fundamentaalseid hüdrodünaamika võrrandeid. Sünoptiline meteoroloogia tegeleb sünoptilise ilmainformatsiooni (sünoptilised kaardid, sünoptilised ilmavaatlused) analüüsiga ilma ennustamise eesmärgil. Füüsikaline meteoroloogia tegeleb selliste atmosfäärinähtuste uurimisega, mis pole otseselt seotud õhu liikumisega. Meteoroloogiale lähedane teadusharu on klimatoloogia. Uuringud tuginevad nii maismaal kui ka merel asuvate vaatlusjaamade võrgustiku, ilmaradarite ning tehiskaaslaste andmestikule. Tänapäeva meteoroloogias on nii ilma ennustamisel kui ka teaduslikus uurimistöös täiesti möödapääsmatu superarvutite kasutamine. Meteoroloogia on tunginud sügavale inimeste igapäevaellu. Meteoroloogia on abiks lennundusele, laevandusele ja põllumajandusele. Võimalikult täpne ilmaennustus on abiks majandustegevusele ja õigeaegseks hoiatuseks ohtlike ilmanähtuste, näiteks orkaanide, trombide jne. eest, aidates sellega säästa inimelusid. Võimalusel püütakse ilma ka kasulikus suunas sihipäraselt mõjutada. Meteoroloogiainstrumendid Vaata ka Meteoroloogia mõisteid Hüdrometeoroloogia Klimatoloogia Maateaduste mõisteid


text: AK-47 |See artikkel vajab toimetamist. Lisainfot võib leiduda arutelulehel. Palun aita artiklit toimetada. On üks kasutatumaid käsirelvi maailmas. Sisukord Kirjeldus[muuda | redigeeri lähteteksti] Relvast saab anda nii automaattuld kui ka sihikulist/üksiklaskudega tuld. Keskmise laskejõuga relvas kasutatakse 7,62x39 mm padrunit ning ta efektiivseks laskeulatuseks on 300 m. Relv oli võimeline välja tulistama kuni 600 lasku minutis. Selle relva populaarsuse põhjuseks on konstruktsiooni kergus ja lihtsus ning suurepärane töökindlus, teda oli väga lihtne puhastada ja hooldada. Automaatrelvast toodeti ka erivägede ja miilitsavariante, näiteks AKM, AKSU ja teised. Tööpõhimõte[muuda | redigeeri lähteteksti] Lukuraami tagasi tõmbamisega vinnastatakse löögimehhanism ja surutakse kokku taandurvedru. Lukuraami vabastamisel surub taandurvedru lukuraami algasendisse, mille ajal haarab lukk padrunisalvest kaasa padruni ja surub selle padrunipessa. Lukuraami jõudmisel algasendisse teeb lukk 30* pöörde paremale, sulgedes padrunipesa. Päästikule vajutamisel vabaneb löögimehhanism ja kukk lööb vastu lööknõela. Lööknõel omakorda detoneerib süütekapsli, millele järgneb lask. Püssirohu põlemisel tekkivad gaasid suruvad kuuli padrunikesta otsast lahti ja see hakkab gaaside survel liikuma mööda vintrauda. Kui kuul on jõudnud gaasikanalist mööda, liigub osa gaase gaasikotta ja avaldavad survet gaasitorus paiknevale gaasikolvile. Ülejäänud gaasid liiguvad koos kuuliga vintrauast välja. Gaasikolb koos lukuraami ja lukuga liigub taha, vinnastades löögimehhanismi ja surudes kokku taandurvedru. Tagasiliikumise alguses teeb lukk 30° pöörde vasakule, haarates kaasa padrunikesta, mis välja heidetakse. Taandurvedru survel lükatakse lukuraam koos luku ja gaasikolviga uuesti ette, lukk haarab kaasa uue padruni ja sulgeb padrunipesa. Päästikule vajutades protsess kordub. Ajalugu[muuda | redigeeri lähteteksti] AK-47 eelkäijaks loetakse iselaaduvat karabiini SKS-45 (vene keeles СКС – 7,62 мм самозарядный карабин Симонова образца 1945 года), mis kasutas 7,62 mm padrunit, samuti Saksamaal 2. maailmasõja ajal valmistatud Sturmgewehr 44-ja. Relva töötas välja Mihhail Kalašnikov. Tänu headele omadustele levis automaat peagi laialdaselt sotsialismimaades ja ka kaugematel maadel. 1980. aastatel hakati AK-47 välja vahetama automaadiga AK-74. AK-47 sümboolikas[muuda | redigeeri lähteteksti] Vaata ka[muuda | redigeeri lähteteksti] Kirjandus[muuda | redigeeri lähteteksti] - Salo, Pauli. (2008). Rynnäkkökivääri 7,62x39. (Automaadit 7,62x39). ISBN 978-952-92-1328-3


Soome otsib Eestist töökäsi(95) Soome tööjõurendifirma Promitor algatas äsja Eestis töötajate otsingud. Alustatakse bussijuhtide värbamisest, aga huvi tuntakse ka teiste ametite esindajate vastu, näiteks koristuse ja kaubanduse valdkonnas. Promitori müügijuhi Ilari Raita-Aho sõnul vaadatakse Eesti poole, sest Soomet võib peagi tabada tööjõupuudus – suur põlvkond praegusi töötajaid läheb nelja kuni kuue aasta pärast pensionile. Seetõttu on firma asunud juba nüüd tegutsema, et tagada Soome ettevõtetele koolitatud ja kogenud töötajad, kirjutab Eesti Päevaleht. Esimesena võeti ette bussijuhid, konkurss kuulutati välja paari päeva eest. Helsingis juba poolteist aastat bussijuhina töötanud tartlane Taivo Asula kinnitas, et eestlaste vastu on seal huvi ikka tuntud. Helsingi bussiliinidel sõidab kokku umbes 1400–1500 juhti, eestlasi on Asula teada neist 400 ringis. Soomes teenivad nad ligi kolm korda suuremat palka kui Eestis, kus palk on maksimaalselt 10 000 krooni. Üheks argumendiks eestlaste palkamisel on seegi, et nad lepivad lihtsamate tööde ja väiksema palgaga, mille soomlased ise ära põlgavad. Refereeritud artikli täistekst Eesti Päevaleht Onlines.


text: Res Publica ja Isamaaliit ühinevad "Meid ühendavad väärtused on ühiskonna tulevikkusuunatus, rahvuse ja kultuuri kestmine, inimeste vabaduste ja võimaluste avardamine, aus riigivalitsemine, hoolivus ja säästlikkus," teatasid Res Publica esimees Taavi Veskimägi ja Isamaaliidu esimees Tõnis Lukas ühiste kavatsuste deklaratsioonis. "Meid ühendab kuulumine ühtsesse Euroopa poliitilisse väärtusruumi ehk Euroopa Rahvaparteisse," lisasid Veskimägi ja Lukas. "Oluliseks ühinemise argumendiks on, et meid siiski häirib riigis vohav vasakpopulism, endise nomeklatuurse mõtteviisi pealetung ja ebaeetiliste vahendite kasutamine poliitikas," ütles Taavi Veskimägi Aktuaalsele kaamerale. Tõnis Lukas ütles, et loodaval erakonnal on uus hoog ja tulemine, aga ka selged juured. "Praegune valijaskond jääb meid toetama ja me läheme taotlema valimisvõitu." Ühinemine toimub mõlema erakonna üldkogude otsuste alusel hiljemalt 2006. aasta juunis. Ühinenud erakonna piirkonnad ja osakonnad valivad ühised juhtorganid ja asuvad ühtsetel alustel tööle hiljemalt 2007. aasta juunis. Ühinenud erakonna valimisplatvormi kinnitab erakondade volikogu. Programmi ettevalmistamiseks moodustab ühinenud erakonna juhatus programmitoimkonna. Res Publica ja Isamaaliidu ühinemisest on räägitud ka varem. Viimati tuli see kõne alla mullu novembris, kui Isamaaliidu esimees Tõnis Lukas ning seejärel ka Res Publica aseesimehed Tõnis Palts ja Siim-Valmar Kiisler kutsusid erakondi kaaluma ettepanekut ühineda uueks konservatiivseks erakonnaks juba enne riigikogu valimisi 2007. aasta märtsis. Toona tõrjus ettepaneku Res Publica eestseisus. 2004. aasta augustis tegid Isamaaliit ja Res Publica vastastikku ühinemisettepanekuid, kuid ka siis need tõrjuti.


text: Ideaalne lõbuks ja lõõgastuseks, paikneb Baan Laimai Beach Resort linna Phuket alal Patong. Paiknedes vaid 15. Km kaugusel linna keskusest, on külalised heas positsioonis, et nautida linna vaatamisväärsusi ja tegevusi. Käeulatuses on ka Train Thai Boxing, Dive Supply, Bangla tee. Võimalused ja teenused, mida pakub Baan Laimai Beach Resort, tagavad külalistele meeldiva viibimise hotellis. Majutudes selles suurepärases hoones, võivad külalised nautida seifid, vahendid erivajadustega külalistele, restoran, concierge (eraldi infotöötaja ja lisateenuste korraldaja), tasuta WiFi-ühendus kõigis tubades. Astu ühte 172-st kutsuvast numbritoast ja põgene päeva stresside eest laia mugavuste valiku abil, nagu mõnest toast leitav minibaar, konditsioneer, Mittesuitsetajate toad, istumisala, külmik. Terve päeva võid nautida kümblustünn, bassein (lastele), lasteklubi, välibassein lõõgastavat atmosfääri. Baan Laimai Beach Resort on Sinu sihtkoht Phuket kvaliteetse majutuse otsinguil.


Äkki on tegu radioaktiivset kiirgust andvate tuumade lõhustumisega


Rahvaliidu parteikassa kuivas kokku(35) Kui selle aasta esimeses kvartalis laekus Rahvaliidule eraisikute annetustena üle viie miljoni krooni, siis kolmandaks kvartaliks oli see vähenenud 69 000 kroonini.Rahvaliidu esimees Jaanus Marrandi ütles arve kommenteerides ETV saatele “Aeg luubis”, et selline vähenemine on pärast valimisi loomulik, kirjutab Eesti Päevaleht. “Ma arvan, et kui kõikide erakondade rahastamist vaadata, siis kipub nii olema, et valimiste eel ja järel on annetamine suurem,” ütles Marrandi. Kõigi erakondade toetused on aasta algusega võrreldes tõesti kahanenud, kuid 75-kordset vähenemist ei ole ühelgi teisel. “Praegu on ju Rahvaliit jäänud uurimisorganite huviorbiiti ja see võib olla ka üks põhjus, miks need arvud on sellised,” ütles Isamaa ja Res Publica Liidu peasekretär Margus Tsahkna. Tema sõnul on kahe-kolmekordne annetuste langus pärast valimisi tõesti tavapärane. On poliitikuid, kes on erakonna kassasse isiklikult kandnud ka hoopis suuremaid summasid. Nii annetas toonane minister Ester Tuiksoo ainuüksi jaanuaris parteikassasse 165 000 krooni ja seda seitsme eri pangaülekandega. Esimeses kvartalis kandis ta erakonnale kokku 190 000 krooni ja on sel aastal oma erakonnale enim annetanud poliitik. See leht on trükitud DELFI internetiväravast Aadress http://www.delfi.ee/archive/article.php?id=17162833


#ratsutamine#sügav minett#massaaž#Cam2Cam Prime HAPPY VALENTINE ́S DAY ♥♥ I WANT YOUR HEART ♥♥ 2 lush on, ♥ 40Tkns C2C ♥ 60Tkns PM 5000 ♥♥ 3577 #tantsimine#suhu toppimine#lakkumine#Toa kuningas #oraalseks#pepuseks#sisselaskmine#imemine #anaalkeelekas#kottide lakkumine#riista imemine#kliitori keelekas #aasia massaž#suuseks#riista imemine#fantaseerimine #kolmekas#näol istumine#kliitori hõõrumine#ohmibod #anaalseks#seks#vagiinasse tulemine#tisside lakkumine #anaalmängud#pepulakkumine#ohmibod#lovense #suhu laskmine#rusikaseks#hõõrumine#pritsiv orgasm #anaalseks#topeltpenetratsioon#jalafetiš#pihku peksmine #anaalkeelekas#ejakuleerimine#sügav minett#pritsiv orgasm #anaalseks#masinatega seksimine#ilma seksita#allaneelamine #anaalnäpuseks#riista imemine#suitsetamine#tisside lakkumine


text: Kaltsuvaip on meistri looming, milles on peidus oma hing ja terviklik ilu. Käsitsi kootud kaltsuvaip pole tavaline põrandakate – seda ei anna võrrelda sünteetiliste vaipade või masinal kootud masstoodanguga. Tänu meistrite erinevale värvi- ja materjalivalikule näeb kaltsuvaip alati välja omanäoline, sellesse on sisse kootud kultuuri hõngu ja järjepidevust. Vaibad loovad kodutunde. Õigesti valitud vaip seob ka sisustuse ühtseks tervikuks. Estcrafti poolt pakutav tootevalik pole masstoodang! Kõiki tooteid on võimalik valmistada isiklikult Teile! Seetõttu ärge kahelge meile saatmast oma konkreetseid soove ja suurusnumbreid. Selleks võtke ühendust kas otse e-maili teel, või märkige tellimuse vormistamisel oma mõõdud ja suurusnumbrid lisainfo lahtrisse või täitke vorm ́ ́Eritellimused’’ menüüs.


Eesti Pank: võltseurode tuleku pärast ei maksa muretseda Rait Roosve märkis, et euro puhul on probleemiks ringluses olevate pangatähtede arv on väga suur. Samas ei ole protsentuaalselt eurode seas võltsinguid eriti palju. "Nii et mingit traagilist ohtu olemas ei ole. Loomulikult tuleb olla tähelepanelik, aga seda iga pangatähe puhul," ütles saatekülaline. 21. aprillil jõuab ringlusse uus USA 100-dollarine rahatäht, mida väidetavalt ei saa võltsida, kuid Rait Roosve on siiski selles suhtes skeptiline. Tema sõnul on tegemist filosoofilise probleemiga. "Ütleme otse välja: kõik, mis on inimese poolt välja mõeldud, on ka jäljendatav."


(3) Jäätmehoolduskohas tegevuse lõppemisel tuleb kasutada kõiki meetmeid vältimaks ohtu tervisele, varale ja keskkonnale.


brünett, hardcore sex, suur dicks, nilpsama, suured tissid, ilus ass, päevitunud, kukk sõita, big ass, suur kukk, tool, ass lick


text: Alice Babette Toklas (Alice B. Toklas; 30. aprill 1877 – 7. märts 1967) oli kirjanik Gertrude Steini armastatu. Ta sündis San Franciscos keskklassi juudi perekonnas. Ta õppis Seattle'i ülikoolis. Pärast ema surma oli Toklas koduperenaine. 29-aastaselt (1907) kohtas Toklas Leo Steini ning otsustas minna Pariisi. Seal tutvus ta 1907 Leo Steini õe Gertrude Steiniga. Toklas hakkas Gertrude Steini käsikirju masinal ümber lööma 1908; 1909 olid nad elukaaslased. 1910 kolisid nad aadressile Rue de Fleurus 27, millest sai nende kuulus kodu. Nad pidasid koos salongi, mida külastasid teiste seas ameerika kirjanikud (näiteks Ernest Hemingway ja Sherwood Anderson) ning avangardkunstnikud Pablo Picasso, Henri Matisse, ja Georges Braque. Leo lahkus nende juurest 1913. Steini majapidamises võttis Toklas varsti ohjad enda kätte. Stein, keda peeti suhte meespooleks, oli rahustav ja kuulav partner. Alice nimetas teda "tugevaks-tugevaks abikaasaks". Stein kirjutas aastate 1915 ja 1917 vahel Toklasele erootilise luuletuse "Lifting Belly", mida Steini eluajal ei avaldatud. Koos veedetud aastate jooksul kirjutasid nad teineteisele palju armastussedeleid, mis avaldati raamatus "Baby Precious Always Shines" (1999). Alice tõusis vara ja Gertrude, kes kirjutas hilisööni välja, jättis talle õrnu kirglikke sedeleid, et tema hommikuid lohutada, näiteks: "Baby precious Hubby worked and / loved his wifey, sweet sleepy wifey, / dear dainty wifey, baby precious sleep." Olles Steini kokk, sekretär ja mänedžer, jäi Toklas tagaplaanile, kuni Stein avaldas 1933 oma memuaarid teosena "Alice B. Toklase autobiograafia". Eesti keeles ilmus raamat 1985. aastal sarjas Loomingu Raamatukogu ja 2008. aastal Eesti Ekspressi Kirjastuse sarjas "Mõte ja mälu". Tõlkis Malle Talvet. Autobiograafia sisaldas just nagu Toklase suu läbi tähelepanekuid Steini elust ja tema sõpradest, sealhulgas Ernest Hemingwayst, Sherwood Andersonist, Pablo Picassost, Henri Matisse'ist ja Georges Braque'ist. Raamat ilmus kõigepealt lühendatult ajakirjas The Atlantic Monthly. Toklas räägib, kui paljude geeniuste naistega ta pidi istuma, sellal kui Stein vestles nende abikaasadega. Samuti on raamatus juttu sellest, kuidas Toklas ja Stein külastasid Alfred North Whiteheadi kodu Inglismaal ning kuidas nad sõja ajal osalesid Prantsuse haavatute Ameerika Fondis. Nad külastasid hospidale ning said hiljem Prantsuse valitsuselt autasu. Pärast Gertrude Steini surma (1946) avaldas Toklas omaenda kirjanduslikud memuaarid "The Alice B. Toklas Cookbook" ("Alice B. Toklase kokaraamat"; 1954), milles meenutused vaheldusid toiduretseptidega. Kõige kuulsam toit selles (retsept on õieti pärit Toklase sõbralt Brion Gysinilt) on Hashisch Fudge, milles on kokku segatud puuviljad, pähklid, vürtsid ja canibus sativa, mille all mõeldakse kannabist. Selle järgi said teatud kannabisest keedetud vedelikud nimeks Alice B. Toklas brownies. 1963 avaldas ta oma autobiograafia "What Is Remembered" ("Mis on meeles"). Toklas on maetud Pariisi Père-Lachaise'i kalmistule. Tema testamendi kohaselt kirjutati tema nimi tema ja Gertrude'i ühise hauaplaadi tagaküljele. Isiklikku Toklas oli ahelsuitsetaja. Tal olid kerged vuntsid, mustlaste stiilis kõrvarõngad ja maniküüritud küüned. Gertrude hüüdis Alice'it Pussyks ja Alice Gertrude'i Loveyks. Tsitaat "Selleks, et prantslaste kombel süüa teha, peab tundma koostisosade kvaliteeti ja maitset. Ülepakkumine ei ole lubatav. Maitsed ei ole kõik ühendatavad. Need kvaliteedid ei ole ostetavad, kuid neid saab kultiveerida. Haute cuisine on jõudnud sellesse kadestusväärsesse seisundisse, et ta reageerib nendele tuntud printsiipidele instinktiivselt." ("The Alice B. Toklas Cookbook") "Ma istusin tema kõrval ja ta ütles mulle varasel pärastlõunal: "Mis on vastus?" Mina vaikisin. "Sel juhul," ütles ta, "mis on küsimus?" Siis oli terve pärastlõuna rahutu, segane ja väga ebakindel ning hiljem sel pärastlõunal viidi ta ratastega kanderaamil ära ja rohkem ma teda enam ei näinud." ("What is remembered" lõpp, Steini viimased sõnad). Välislingid Foto koos Steiniga Prantsusmaa inimesed Père-Lachaise'i kalmistule maetud Sündinud 1877 Surnud 1967


Täna ongi homme...: Jõulune ...ja eilset ei tahaks unustada. See on meie elu. Meie jaoks salvestatud ja teiega jagamiseks, sest me teeme vahvaid asju ja ehk inspireerime ka teisi peresid rohkem matkama, koos olema, tegutsema :) pühapäev, 25. detsember 2016 Meie Sebastian on juba viimane kuu aega nii jõulumeeleolus, et meil tekkis vahepeal juba hirm, et ta ei jaksagi seda jõululaupäeva ära oodata :) Aga näe- jaksas küll :) Meie jõulud algavad tavaliselt jõululaupäeva eelsel päeval kingituste pakkimise ja piparkookide tegemisega. Siis poeb küll juba igal ühel jõulutunne hinge. Kuid ennem seda on veel mitmeid jõuluseid tegemisi, mis teevad eriti õnnelikuks selle jõuluootuses oleva lapse. Kuuse muretsemine. Nagu igal aastal, ei toonud me ka sel aastal endale liiga suurt kuuske - ikka selleks, et suured ja tugevad puud saaksid veel suuremaks ja tugevamaks kasvada. Ja meie koju sobibki selline väikene teiste kuuskede vahel kasvav puuke. Kuidagi imelikul kombel juhtus nii, et me leidsime oma kuuse juba viie minutiga, mille peale Sebastian pidi nördinult porisema, et juba ongi olemas või? Oli jah, ilus ja väikene, täpselt meie näoline. Ma natukene pabistasin, et mida arvab Lasse kuusest ja ehetest, aga muretsemiseks pole erilist põhjust olnud, sest veeprits tegi talle üsna kiiresti selgeks, et see asi pole talle mõeldud :) Jõulupuu on ikka väga oluline asi, sest selle alt leiab jõululaupäeva hommikul erineva suurusega pakikesi :) Kõige olulisem on see osa muidugi Sebastianile, aga ega teised ka väikestest meenetest ära ei ütle. Pakkide lunastamiseks peab ikka natukene vaeva ka nägema. Sebastian oli see aasta väga õnnelik, sest ta sai oma pakid kätte kannelt mängides. Aivar õpetas talle vahetult ennem jõule "Aiakella" laulu selgeks ja kuna see oli esimene Sebastianile tuntud viis, siis selle äraõppimine oli talle väga lihtne ja meeltmööda. Välja tuleb ka kohe väga hästi, kui jaksaks pause ka pidada! Robin seevastu pidi natukene häbenema oma üks käbi, kaks käbi luuletusega :), aga eks ta oma pakid sai kätte ikka. Paneme tema luuletusevaliku puberteedi süüks :) Äkki järgmine aasta tuleb midagi etemat. Bossele meeldivad väga pakkepaberid ja paelad Kui kõik olid oma pakid kätte saanud ja mina olin valmis keetnud riisipudru õnnemandliga, siis sõime hommikust. Õnnemandel sattus seekord Arvo taldrikusse, mille peale Robin ütles, et kui isa aasta tuleb eriti õnnelik, on kõigi teiste aasta ka eriti õnnelik, sest õnnelikul isal on õnnelik perekond :) Nii et - kadeduseuss kedagi ei närinud ja me loodame, et Arvol tuleb päriselt ka eriti õnnelik aasta :) Peale hommikusööki oli vaja igasuguseid asju teha selleks, et meil oleks oma jõuluõhtusöök. Ma pöörasin sel aastal natuke suuremat tähelepanu erinevatele küpsetistele. Juba varakult tegin valmis piparkoogitaigna ja inglise jõulukeeksi. Küsimuse peale, et kas te soovite, et ma teen teile pasteeti ka, tegin ma pasteeti ka :) Kui juba pasteeditamiseks läks, küpsetasin neile täiesti patuse (st tavalise nisujahuga) suure saia ka. Kuna ma ise olen hirmus pähklite ja mandlite sõber, siis proovisin sel aastal jõulumandleid teha ja küpsetasin hiinapäraseid mandliküpsiseid. Minu panuse söögipoolises andsid veel kartulisalat ja šokolaadi rullbiskviit kirssidega. Ma ei ole veel kunagi nii palju viitsinud putitada, st nii palju juba ette küpsetada ja vaaritada. Kuid kõik, mida tegin, maitses hästi ehk siis retseptide valikud olid õigustatud. Pidin päev ennem jõululaupäeva Arvot ja Robinit koguaeg mu erinevate küpsetiste kallalt minema ajama :) Kõik soe söök ja singirullid, täidetud munad jäid Arvole ja Robinile teha. Ütleme nii, et võrreldes minuga pääsesid nad ikka väga lihtsalt :), aga ega keegi mind ei sundinud neid asju tegema, mida ma tegin. Seebu tegi endale spetsiaalsed singirulle ehk singirullid mitte millegagi :) Kutsusime Aivari enda poole jõule pidama. Midagi muud see meie jõululapäevas ei muutnud, kui ainult seda, et me ei käinud kirikus ja selle üle oli poistel kohe väga hea meel. Käisime selle asemel hoopis surnuaias ja veetsime seal tavapärasest rohkem aega, kui varemalt. Surnuaed oli väga ilus oma tuledesäras. Soovisime häid jõule kõigile, kellele pidasime vajalikuks soovida. Natukene ennem surnuaeda minekut selgus, et meie armas Triin oli Tartust tulema tulnud ja saabub varsti meie juurde, et koos meiega jõuluõhtut veeta. Selle üle polnud mitte ainult Robinil hea meel, vaid meil kõigil. Üks naerulind seltskonda kulub ikka marjaks ära. Ta üllatas meid ka (ma ei hakka mitte parem rääkimagi sellest tohutust kingipakist, mis ta meile kohale tõi - mu tänutunne on suur), vaid hoopis sellest, et me saime kuulda, kui hästi Triin laulab - see oli lihtsalt võrratu! Saime erinevatelt päkapikkudelt neli uut lauamängu ja lauamängudega me oma jõuluõhtu sisustasimegi. Aivari toodud mäng Tik-tak põmm ajas naerma isegi selliseid inimesi nagu mina :) Me polnud juba ammu niimoodi perega midagi mänginud, see on jäänud viimasel ajal rohkem minu ja Sebastiani pärusmaaks. Seega oli eriti tore vahelduseks mängida ka kuuekesi. Juttu ja naeru jagus südaööni. Üks LEGO käib ikka ka jõulude juurde Tsirkus on vanaemaga mängimiseks, sest vanaemal on raskusi igasugu keeruliste mängidega hakkama saad Niimoodi söögiselt ja rahulikult meie jõulueelne aeg ja jõululaupäev möödusidki. Nii tore on, et Triin ja Aivar meiega liitusid, sest heade inimestega on ikka hea koos olla :) Mul on tegelikult jube hea meel selle üle, et poisid ootasid jõuludelt enamat kui kingitusi. Nad tulid kaasa kõigega, mis me neile ette söötsime. Isegi Sebastian suutis nii kaua hommikust riisiputru süüa, kuni isa kausist mandel välja ilmus :) Ja kõik asjad said tehtud, mis teha oli vaja. Kõik koos. Igaüks andis oma panuse, kasvõi pisikese, aga andis. Seega ei tundunud ühestki otsast, et mei lon kiire. See on väga oluline, sest ma olen jäänud ühe mõtte vangi - ela aeglaselt! Küll mul on vedanud, et mul on selline pere nagu mul on :) Ma armastan neid nii väga palju, et seda polegi võimalik sõnadesse panna. Ja meil on koos hea. Igal pool ja alati. Aitäh kõigile, kes meie jõulust osa said! Kaunist pühadeaega kõigile!


Galerii: Pärnu Beach Grindi festival sai vägeva punkti - vaata, mis viimasel õhtul toimus - Galeriid - Elu24 Galerii: Pärnu Beach Grindi festival sai vägeva punkti - vaata, mis viimasel õhtul toimus 22. juuli 2019, 16:28 Neljapäevast laupäevani toimus Pärnus Beach Grind festival, kus esinesid mitmed artistid nii Eestist kui välismaalt. Vaata galeriist, mis toimus ürituse kolmandal päeval! Läinud nädalavahetusel, 18.-20. juulil toimus Pärnus, klubis Sunset elektroonilise muusika festival Beach Grind. Festivalile panid laupäeval punkti legendaarne bassimuusika duo Showtek Hollandist, harva üles astuv Lemon Fight ning mitmed DJ-d, sealhulgas Grindi enda residendid. Beach Grind festival toimus klubis Sunset tänavu seitsmendat korda ning programm oli esmakordselt kolmepäevane. Festivalil astusid peaesinejatena üles Suurbritannia hetke kuumim produtsent Dimension, eestlaste seas palavalt armastatud Netsky Belgiast ning Hollandi raskema bassimuusika duo Showtek. Kodumaiste peaesinejate lippu hoidsid kõrgel Eesti Muusikaauhindadel aasta meesartisti tiitli pälvinud nublu, värskelt Armin van Buureni plaadifirma alt singli avaldanud Wateva ning miljonite kuulamistega Lemon Fight, keda kohtab lavalaudadel harva. Lisaks astusid üles Rämmar DJ-d, peosarjade Bianca ja Grind residendid ning mitmed teised DJ-d. Galerii: esimene rahvusvaheline miss BumBum on valitud! Vaata, millega see kaunitar žüriid pimestas Loe artiklit Vaata galeriid Perepilt: pärast lahutust esimese suure rolli teinud Angelina Jolie tõi lapsed punasele vaibale Loe artiklit Vaata galeriid Kes on luksusautodest ilma jäänud Ekvatoriaal-Guinea asepresident? Loe artiklit Galerii: Naerata! «Jokkeri» esilinastus tõmbas kohale nurjatult stiilse ja seksika seltskonna Loe artiklit Vaata galeriid


text: Tõepoolest, eelmises liikluseeskirjas oli sätte sõnastus «Takistuse või liiklusohu ilmnemisel peab juht vähendama kiirust või peatuma või takistusest ümber põikama, teisi liiklejaid ohustamata.» «Kui Sirk märgib, et täna kehtivas liikluseeskirjas on see võimalus ära võetud, siis tegelikult nii see ei ole. Võimalust ei välistata. Kui kuni 2001. aastani oli see lausa kohustuslik, siis nüüd on see lihtsalt teisiti sõnastatud,» selgitas Harri Kuusk. «Ümberpõige aga keelatud pole. Lihtsalt tuleb olukorda hinnata ja kui ainult pidurdamine ohtu vältida ei aita, tuleb ka põigata,» märkis ta. Liiklusseaduse ja liikluseeskirja väljatöötamise juures olnud nõuniku sõnul oli muudatuse põhjus see, et soovitused ümberpõikeks polnud päris asjakohased ning võisid tekitada liigseid reaktsioone.


KUIDAS LEIDA OMA LOOMULIK KULMUKAAR - HARULDASED KULMUD - NäGU - DAILYBEAUTY - ILUAMET - NäGU - 2019 Täiusliku kaare kunsti omandamine võib olla hirmutav. Kuidas leida selle raskesti nähtava funktsiooni? Kas selle ümber on ohutu? Kõigi meie põletavate kulmude küsimuste põhjasse jõudmiseks kontrollisime kulmude guru Malynda Vigliotti (teise nimega Boom Boom) NYC Boom Boom Brow Bar'ist kõigi kulmude tõstmise üksikasjade jaoks. Leia oma kaar Boom Boom ütleb, et teie suundade määratlemiseks on kolm sammu. „Sõrmevaheline ruum peab olema teie silmadega võrdne või veidi laiem,” selgitab ta. „Kasutage hindamiseks meigipintslit või pliiatsit.” 1. Hoidke meigipintslit paralleelselt nina küljega, kus harja vastab kulmule. See on koht, kus kulm peaks algama. 2. Nüüd hoidke harja paralleelselt teie iirise välisküljega (silma värviline osa). Kui harja vastab kulmule, siis peaks olema sinu kaare kõrgeim osa. 3. Pikendage harja ninasõõrmest diagonaalselt, järgides silma välisserva kulmu suunas. Kui pintsli sisemine serv on otsas, siis kulm peaks lõppema. Viga, mida võid teha Kui asi puudutab oma sõrmede kujundamist, ütleb Boom Boom, et võib-olla teete liiga üldise vea. „Enamik inimesi eemaldab karvade juuksed enne kaari, et proovida luua kaar, kuid see on suur viga,” ütleb ta. „See loob hirmunud„ vikerkaare kulmu ”, mis on väga dateeritud välimus. Kui sa kogemata kaare sisse tõmbad, tõmbab see selle üles tõstmise asemel maha. ” Kaare säilitamine Kuna nad on niivõrd silmapaistev omadus, vajavad otsad teatud tasemel hooldust. Boom Boom ütleb, et jääda vähem püsivate lahendustega - mõtle tootele - selle asemel, et võtta asju oma kätesse pintsettidega. „Sa ei taha oma professionaalset kujundamist pärast oma kaari puudutada,“ ütleb ta. „Kasutage Boom Boom Brow Boostier'i pulbrit ($ 22), et täita silmad, et nad näeksid paksemad ja julgemad. Võite kasutada ka Boom Boom Push-Up kulmu esiletõstmise pliiatsit ($ 19), et peita visiitide vahel straglereid. " Kuigi kulmud on väga isiklik funktsioon (mõned inimesed nagu õhem joon, teised otsivad rohkem lopsakaid väljanägusid), on ilu trende, mida võite järgida. „Praegu on suund sirgema kaarega pikem kulm,” ütleb Boom Boom. "See teeb sind nooremaks." Vaata videot: Kuidas kontuurida oma nägu? (Juuli 2019). Kuldgloobuste punane vaip ei pruugi õhtul välja kukkuda, kuid eelnevad päevad on pühendatud naha hoolduse tähtsaimale sammule: näohooldus. Siin on säravad indutseerivad saladused, mida tähed jagavad sotsiaalmeedias enne suurt näitust. Te võite ka meeldida: Kelly Clarksoni kuldsed globodid Prep sisaldab lõbusat lehemasku Debra Messing Debra Messing ütleb, et tema mitte-salajane relv enne Golden Globe on celeb facialist Joanna Vargas. Loe Edasi Pilt: YouTube / Darsh's Bites Igaüks armastab kiirparandust, eriti probleemsetes valdkondades, mis sind peegeldades vaatavad. Üks valdkond, mis võib alati parendada, on õrn nahk meie silmade all. Kui kõigil oleks täiuslik silmaala, ei oleks meil mingit vajadust peiteaja, silmakreemide või seerumite järele. Loe Edasi Neile, kes otsivad pikki ja luksuslikke ripsmeid (ja kui tavaline ripsmetušš lihtsalt seda ei lõika), on ripsmete pikendused tee. Naised flokeerivad salongid, broneerivad kohtumisi, et lisada liimi ja sünteetiliste ripsmete abil pikkus ja maht. Nii palju naisi (ja kuulsusi!), Et saada selline iluprotseduur sellises tundlikus piirkonnas, võib küsida: kas see on ohutu? Loe Edasi Copyright 2019 \ et.womanfitness.info \ Kuidas leida oma loomulik kulmukaar


text: Iirimaa Iirimaa on jäänud populaarseks sihtkohaks Euroopa's reisijatele. Agoda.com pakub parimaid hindu Iirimaa 1787 hotellile, mis on valmis koheseks reserveerimiseks meie interneti broneerimismootori abil. Meil on kaetud kõik peamised regioonid, kaasa arvatud Kerry Maakond, Corki krahvkond, Mayo Maakond, arvukate soodustuste ja eelistega, nagu näiteks eripakkumised "varajastele lindudele" ja viimase minuti diilid. Võid leida perfektse hotelli madalaima hinnaga oma peatusel linnades, nagu Dublin, Galway, Cork. Andes parima hinna garantii, oleme kohustatud pakkuma Sulle parimaid hotelle kõige parema hinnaga.


Tallinnas peetakse neljandat loomaõiguste konverentsi - Lemmik 27. oktoober 2017, 15:54 Selleaastane konverents küsib, kuidas on tõejärgses ühiskonnas võimalik kaitsta loomade heaolu ja õiguseid. «Kuigi teadmised loomadest ja nende olemusest on ühiskonnas kasvanud ja loomade tundevõimelisus korduvalt tõestatud, on loomade positsioon ühiskonnas jätkuvalt madal ja teadmisi loomadest eiratakse. Konverentsil küsimegi, miks ei jõua sellised teadmised loomakaitsjatest ja akadeemikutest kaugemale,» selgitas ürituse peakorraldaja ja MTÜ loomade eestkoste organisatsiooni Loomus liige Kadri Aavik. Konverentsi «Loomade heaolu ja õigused tõejärgses ühiskonnas» korraldab MTÜ Loomus. Üritust toetavad Hasartmängumaksu Nõukogu, SA Kodanikuühiskonna Sihtkapital, Põhja-Tallinna Valitsus, MTÜ Zoosemu ja Eesti Vegan Selts. Konverents toimub 10. novembril kell 12 - 17 Tallinnas Salme Kultuurikeskuses.


ETBL muutis liikmemaksusüsteemi 2021. aasta alguses toimunud üldkoosolekul võttis ETBL vastu otsuse muuta oma senist liikmemaksusüsteemi. Kui varasemalt oli liikmemaks ühtselt fikseeritud summa, siis alates sellest aastast kujuneb liikmemaks käibepõhiselt. Süsteemi uuendamise peamiseks ajendiks oli muuta liikmete maksukoormus proportsionaalselt võrdsemaks ning teha liiduga liitumine ja liidus püsimine väiksematele büroodele jõukohasemaks. Alates 2021. aastast on liikmemaks seega 0,08% täisliikme või kaasliikme eelmise majandusaasta kinnitatud käibest, minimaalselt 200 eurot ja maksimaalselt 1200 eurot. Liidu üldkoosolek vaatab miinimum- ja maksimumpiirid iga kahe aasta tagant üle. Liiduga liitumisega seonduvaid küsimusi ja liitumisavaldusi ootame aadressil .


Kremlimeelne propagandakanal uurib Eesti ajakirjanikelt siinseid võimalusi telekanali avamiseks(149) Rahvusvaheline venemeelne uudisteagentuur Rossija Segodnja on liikunud sõnadelt üle tegudele ja kavatseb ilmselt tõepoolest käivitada projekti "Sputnik" eesti keeles. Nimelt on selle esindajad saatnud venekeelse Delfi toimetusele kirja, milles uuritakse, et milline on Eesti meediaturg, kuidas on siin lood ajakirjanikega ning milline oleks võimalus Eestis oma esindus avada. Vastavasisuline kiri saadeti venekeelse Delfi peatoimetajale Julia Rodinale, vahendab venekeelne Delfi. Kirja lõpus päriti Rodinalt, et kas ta on koostööst huvitatud. Varasemalt on teatatud, et samasuguse kirja said ka Postimehe vene ajakirjanikud ning teisedki Eestis tegutsevad venekeelsed ajakirjanikud. RusDelfi proovis saada Sputniku esindajatega juba novembris kontakti, kuid see jäi tulemuseta: telefonikõnede ning meilide peale sisulisi vastuseid ei antud. Täna saadi aga päringule lühike vastus, milles Sputniku esindajad ütlesid, et praegu vaadatakse üle telekanali töökorraldust ja uuritakse personaliküsimusi ning vaadatakse ka enda tegutsemisvõimalusi Läänemere piirkonnas. Rohkem ei soovitud projektist "enneaegselt" rääkida. Mullu novembris alustas tööd Venemaa riiklik multimeedia-informatsiooniagentuur Sputnik, mis peaks 2015. aastal hakkama sisu edastama 30 keeles ja 34 riigis, teatas Vene meedia. Sputnik hakkab sisu edastama nii veebis kui ka raadios ja seda muuhulgas eesti, läti, ukraina, saksa, prantsuse, portugali ja jaapani keeles. Selleks luuakse 25 linna toimetused, mis mehitat 008000 akse 30-100 kohaliku ajakirjanikuga. Toimetusi plaanitakse muuhulgas Helsingisse, Kairosse, Kiievisse ja Rio de Janeirosse. Rossija Segodnja juhi Dimitri Kisseljovi sõnul on Sputnik mõeldud inimestele, kes on tüdinenud ühepoolsest vaenulikust propagandast ja vajavad seetõttu alternatiivset vaadet. ERR-i meediauuringute osakonna juhataja Andres Jõesaare ütles novembris Delfile, et Venemaa riikliku propagandakanali Sputniku loomine näitab, et infosõda on läinud nii tõsiseks, et Kremli-meelseks proovitakse pöörata juba ka eestlasi. "Uue telekanali loomist Venemaal tasub võtta vägagi tõsiselt. Tänapäeva lahingud toimuvad muuhulgas ka väga vaikselt ja meedias ning varsti ka eesti keeles," kommenteeris Jõesaar Delfile vene uue propagandakanali Sputnik loomist.


text: Erik Orgu soovitab! 5 salatrenni nippi! | Nipiraamat Erik Orgu soovitab! 5 salatrenni nippi! Erik Orgu, allikas: Nipiraamat, 23. veebruar 2018, 21:17 Langeta kaalu tehes mõnusaid tegevusi! Kaloritele on tuld võimalik anda ka teadlikult trenni tegemata. Lisa need 5 tegevust oma päevaplaani, et paremasse vormi saada. 1. Korista sageli ja hoogsalt. Umbes tunniajalise koristamisega on võimalik kulutada vähemalt 300 kalorit. Muidugi eeldusel, et koristamine on pausideta. Ole koristades põhjalik – pühi puhtaks kõik kõrgemad ja madalamad kapipealsed, sest sirutamine ja seejärel kükitamine nõuab ekstra pingutust. Koristamata kodu soosib depressiooni teket (3) 11. mai 2018, 16:25 Kui kaua peab püsima plank-asendis, et sellest kehale ka tolku oleks? 15. märts 2018, 11:32 14. märts 2018, 15:50 2. Mängi lemmikloomaga. Kui sul on kodus lemmikloom, mängi temaga hoogsalt, ja saad samuti salatrenni tehtud. Viska koerale palli või meelita kassi mõne mänguasjaga mööda tube. Tundke koos liikumisest rõõmu, sest see vallandab ka õnnehormooni serotoniini! Nii saad hea enesetunde ja põletad kaloreid. 3. Võta toidupoes korv, mitte käru. See on imelihtne nipp – võta käru asemel korv! Kui sul on suuremad ostud plaanis, võta kaks korvi. Peale poes jalutamise annab keskmine toidukorv piisavalt koormust, et seda saaks trenniks nimetada. Kui toidukorv või korvid raskeks lähevad ja neid tõstma pead, ära tee järske liigutusi, hoia alati sirget rühti ja kõhulihased pinges. 4. Mine lapsega koos õue. Ära lase lapsel mitu korda paluda, et temaga õue tuleksid. Väljas leiad alati mõne aktiivse tegevuse, olgu see siis jalutuskäik või onniehitamine. Juhul kui laps istub passiivselt ekraani taga, haara ise initsiatiiv. Aktiivselt koos veedetud aeg loob ka lähedasemad peresuhted. 5. Tegutse aias, roogi lund. Iga aednik teab, kui füüsiliselt väljakutsuv võib olla üks päev aiatöid. Kevade saabudes on palju kükitamist, kummardamist, kaevamist ja rehitsemist. Jälgi, et mõlemad kehapooled saaksid võrdselt koormust. Näiteks tõsta ämbrit vaheldumisi mõlema käega. Kindlasti jälgi, et raskeid asju tõstes ja maha pannes teed seda kükitades sirge seljaga. Nii ei koorma sa liigselt oma selga, samas treenid tuhara- ja reielihaseid. Talvisel ajal roogi majaesine lumest piinlikult puhtaks.


Soomes paljastati kupeldajate võrgustik(8) Helsingi kriminaalpolitsei ja Kagu-Soome piirivalve paljastasid kogu riiki katva prostitutsiooniga tegeleva organisatsiooni. Ühe mehe poolt juhitud võrgustik tegutses peamiselt Peterburis ja see on lähetanud naisi lisaks Soomele ka mujale Euroopasse, eriti Inglismaale ja Norrasse.Tegevus algas Turu piirkonnas aastal 2005 ja nüüdseks oli see laienenud ühtekokku 19 Soome linna. Naised töötasid peamiselt hotellides, aga ka korterites, kirjutab YLE. Prostitutsiooni korraldamiseks oli loodud operaatorite võrgustik, kes vahendas kliente. Korraga oli töös keskmiselt 5-8, kõrgaegadel aga kuni 16 naist. Ühtekokku on organisatsioon vahendanud Soomes umbes 150 venelannat. Naised olid enamasti 25-35-aastased. Turistiviisadega Soomes viibinud naised maksid organisatsioonile 300-500 eurot päevas sõltumatult klientide arvust. Sellele lisaks sai kohalik kupeldaja 10-20 eurot kliendi pealt. Naiste endi keskmised teenistused jäid väikseks ja osa naistest jäi isegi võlgu. Prostituudid teenindasid kliente valitud linnas 1-3 päeva jooksul, mille järel nad siirdusid Turusse või Helsingisse, kus nad pidid maksma vahendustasu. Uurimises ei ole ilmnenud, et naisi oleks kehamüümiseks sunnitud või nende kallal vägivalda tarvitatud. Grupeering ei tegelenud inimkaubandusega. Politsei hindas organisatsiooni kasumiks 70 000 — 100 000 eurot kuus, millest osa jäi Soome ja osa liikus edasi Venemaale. Uurimise ajal on arreteeritud 10 ja reisimiskeelu on saanud 11 isikut. Soome politsei sõnul on uurimist raskendanud on Vene ametiisikute vastumeelsus koostöö suhtes. See leht on trükitud DELFI internetiväravast Aadress http://www.delfi.ee/archive/article.php?id=17192475


Riigimaanteede massipiirangutest – Erametsakeskus Riigimaanteede massipiirangutest KOIT, Rain Hallimäe (Maanteeameti hooldeosakonna juhataja): Aastaaegade vahetudes toimuvad riigimaanteede sõiduoludes liiklejate jaoks olulised muudatused. Talvel aeg-ajalt lumised ja libedad teed muutuvad küll turvalisemaks, kuid nüüd tekitavad liiklejatele ebamugavusi katete kahjustused. Saabunud on aeg, mil liiklejatel tuleb arvestada teedele kehtestatud massipiirangutega. Piirangud rakendatakse maanteede kahjustamise vältimiseks väiksematel, enamasti ebapiisava muldkeha kõrguse ja vete ärajuhtimisega teedel. Need teed ei vasta enam seal liikuvatele koormustele. Ajalooliselt on väiksema liiklusega maanteed, sealhulgas enamik kruusateedest, välja kujunenud hetkevajadusest lähtuvalt, prognoosimeta sealjuures liiklussagedust ja koormusi tulevikus. Nüüdseks on meil kogemusi, kus kruusatee on muutunud täielikult läbimatuks üheainsa korra metsa- või karjäärimaterjali väljaveoga. Riigimaanteede näol on tegemist miljoni euroni ulatuva väärtusega riigivaraga, mida tuleb kaitsta. Tee taastamine maksab aga väga palju, mistõttu massipiirangute kehtestamine on ainuvõimalik lahendus, et vältida tee kahjustusi muldkeha sulamise perioodil. Massipiirangutele annab õiguse teeseadus Tänaseks on kehtestatud massipiiranguid riigimaanteedel umbes tuhande kilomeetri ulatuses. Lähipäevadel ja -nädalatel tuleb kindlasti lisa. Olenevalt talvekülmast vabanevate teede seisukorrast võib massipiirangute hulk ulatuda isegi kuni nelja tuhande kilomeetrini, mis moodustaks neljandiku kogu riigimaanteede pikkusest. Teedele lubatud koormuste piiramiseks annab õiguse teeseadus, mis ütleb, et kui pinnase sulamise, vihma või muude liiklust oluliselt mõjutavate tegurite tõttu on tee konstruktsioon nõrgenenud ja kui liiklus võib teed kahjustada või liigelda on ohtlik, võib tee omanik tee või selle osa teatavaks ajaks sulgeda või teel liiklust piirata. Teeseadus kohustab ka tee omanikku teavitama tee sulgemisest või liikluspiirangutest. Massipiirangutega teede loetelu on leitav Maanteeameti kodulehelt aadressil www.mnt.ee/liiklusinfo/ mass.php ning teeolude projekti «Tark tee» teedekaardilt http://www. inspirit.ee/maantee/ (aktiveerides valikust «Massipiirangud» ja/või «Massipiirangud joonena»). Maanteeamet ootab vedajatelt mõistvat suhtumist ja palub kehtestatud piirangutest kinni pidada.


text: Monoliitbetoonist valmistatud kaasaegne Villa Driver valmis 2008 aastal. Hoone sai samal aastal ka Kuressaare parima uusehitise tiitli. Villa on suurepäraseks peatuspaigaks külastajatele, kes soovivad golfi mängida või lihtsalt Saaremaal puhata ning peavad lugu eraldatusest, hubasusest ja samas kvaliteetsest majutusest. Kuid sama suurepäraselt sobib see perepuhkuseks või sõpruskonnaga lõõgastumiseks. Eramus on olemas kõik suurepärased puhkamistingimused, tehnika ning tarvikud et Teie siin viibitud aeg oleks maksimaalset mugav. Hoovipoolsel küljel lahutab golfiväljaku 5-greeni ja villat armas tiik. Maja katused on kaetud muru ja kukeharjaga, andes soojal aastaajal hoonele vägagi maalähedase ja justkui maapinnast väljakasvava ilme. Linnulennult joonistub kasvavast heledast kukeharjast välja golfikepi kujutis. Esimese korruse sisekujunduses on selgelt tunda golfiga tugevalt seotud stiilsust ja väljapeetust – kogu kujundus on lihtne ja samas šikk, mitte üleliia pidutsev, kuid mitte tarbetult mänglev. Villa Driver'is puudub selge piir sisemise ja välimise vahel ning külastaja on viidud otse golfimängu keskele. Villa Driver võõrustab külastajaid aastaringselt ning on sama täiuslik kui „Hole in One“!


text: Pariis (prantsuse keeles Paris) on Prantsusmaa pealinn ja Île-de-France'i piirkonna halduskeskus ning Prantsusmaa ainus vald-departemang. Aastatel 2001–2007 ja 2008–2014 oli linnapea Bertrand Delanoë. Aastatel 2014–2020 ja 2020–2026 on linnapea Anne Hidalgo. Ajalugu Vanaaeg Esialgu oli seal keldi hõimu parisiide asula, mis asus Seine'i jõe saarel. Hõim oli rikas ja tuntud kullast müntide vermijana. Rooma aeg Caesari ajal vallutasid selle roomlased, aga pärismaalased osutasid neile visa vastupanu. Roomlased nimetasid asulat Lutetia Parisiorum'iks. Rooma aja muistiseid on Pariisis säilinud vähe. Keskaeg 508 sai Pariis Merovingide riigi pealinnaks ja 987 Prantsusmaa pealinnaks, keskajal oli see Euroopa suurim linn. Uusaeg 17.-18. sajandil arenes Pariis ülemaailmse mõjuga kultuurikeskuseks. 19. sajandi II poolel ehitati linn põhjalikult ümber. Uusim aeg 1900. aasta Pariisi maailmanäituseks ehitati näiteks Grand ja Petit Palais, Aleksander III sild, ning Orsay raudteejaam, millest 1986. aastal sai Orsay muuseum,. 19. juulil 1900 avati Pariisi metroo, mis on vanuselt neljas metroo maailmas. 1944. aasta augustis käskis Adolf Hitler jätta Pariisi varemetesse. Ta ütles: "Linn ei tohi langeda vaenlase (lääneliitlaste) kätte, välja arvatud täieliku rusuna." Pariisi sõjaväekuberner kindral Dietrich von Choltitz jättis aga Hitleri käsu täitmata. Pariisi linna vapikirjaks on Fluctuat nec mergitur ('õõtsub [lainetel] ega upu'). Deviis pärineb umbes 13. sajandist, kaupmeeste gildilt, mis hoidis enda kontrolli all Seine'il toimuvat liiklust ja tehinguid. Esialgu oli vapil üksnes laeva kujutis. Ent pärast Pariisi kaupmeeste mässu ja nende juhi Étienne Marceli mõrvamist 1385. aastal andis dofään (hilisem Charles V Hea) käsu, et vapile lisataks prantsuse kuningate heraldiliste liiliatega väli. Tänapäeval on Pariis maailma juhtivaid äri- ja kultuurikeskusi. Tal on suur mõju poliitika, hariduse, meelelahutuse, ajakirjanduse, moe ja kunsti vallas. Pariisis on mitme rahvusvahelise organisatsiooni peakorter. Neist tähtsaimad on UNESCO, Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioon, Rahvusvaheline Kaubanduskoda ning Euroopa Kosmoseagentuur. Pariisi peetakse üheks maailma kõige rohelisematest ja elamisväärsematest linnadest, teisalt kuulub ta ka kõige kallimate linnade hulka. Kliima Pariisi aasta keskmine temperatuur on +8,5 °C. Kõige palavamad kuud on juuli (+15,5 °C) ja august (+15,4 °C), kõige külmemad jaanuar (+2,5 °C) ja veebruar (+2,8 °C). Kõige kõrgemad absoluutsed temperatuurid on mõõdetud juulis (+40,4 °C) ja augustis (+39,5 °C), kuid jaanuariski on mõõdetud +16,1 °C ja detsembris +17,1 °C, ülejäänud kuudel veelgi rohkem. Kõige madalamad absoluutsed temperatuurid on mõõdetud detsembris (−23,9 °C) ja veebruaris (−14,7 °C). Augusti miinimum on +6,3 °C ja juulis +6,0 °C. Juunist septembrini pole kunagi öökülma registreeritud. Aastas sajab 650 mm. Sademed jaotuvad aastas ühtlaselt. Kõige rohkem sajab mais (65 mm) ja juulis (63 mm), kõige vähem augustis (43 mm) ja veebruaris (44 mm). Aastas on 112 sajupäeva, neist kõige rohkem detsembris (10,7) ja märtsis (10,4), kõige vähem augustis (6,9) ja juulis (8). Aastas paistab päike keskmiselt 1748 tundi. Kõige päikesepaistelisemad kuud on juuli (239 tundi) ja august (220 tundi). Kõige vähem päikest paistab detsembris (50 tundi) ja jaanuaris (56 tundi). Elanikkond Pariisi linnastu elanike arvu kohta on andmeid alates aastast 59 eKr (25 tuhat). Aastaks 510 oli Pariisi elanike arv kasvanud 80 tuhandeni. Edaspidi langes see aastaks 1000 viikingite sissetungide tõttu madalaima tasemeni (20 tuhat). Edaspidi on elanike arv kasvanud mõnest vahepealsest mõõnast hoolimata ja on 1999. aasta ametlike andmete järgi 11 174 743. 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses kasvas Pariisi elanike arv eriti kiiresti ja saavutas 1921. aasta loendusel 2,9 miljonit elanikku. Pärast seda on elanike arv pea iga loendusega vähenenud, välja arvatud 1954. aasta loendus, mis näitas elanike arvu kasvu 125 tuhande inimese võrra, võrreldes eelmise loendusega 1946. aastast. Viimase hinnangu (veebruar 2005) järgi oli Pariisis 2004. aastal 2 142 800 elanikku. Haldusjaotus Pariisi linn jaguneb 20 ringkonnaks ehk prantsuse keeles arrondissementiks. Rahvaesindajate valimisel igast ringkonnast kasutatakse väljendit sektor. *Ilma Vincennesi metsata **Ilma Boulogne'i metsata Arhitektuur ja vaatamisväärsused Linna ajalooline südamik on Cité saar. Selle vanimad ehitised – endine piiskopi- ja kuningaloss, Sainte-Chapelle (Püha kabel) ja Notre-Dame (Jumalaema kirik) – pärinevad keskajast. Muud linnaosad ümbritsevad saart ringikujuliselt. Seine'i jõgi jaotab linna põhjapoolseks paremkaldaks ja lõunapoolseks vasakkaldaks. Nüüdisaegne linnakeskus paikneb Seine'i paremal kaldal. Selle telje moodustavad endine kuningaloss Louvre (nüüdne kunstimuuseum), Concorde'i väljak, peatänav Champs-Élysées' avenüü ja kiirjalt lähtuvate tänavatega Charles de Gaulle'i väljak. Viimase keskel on Arc de Triomphe (triumfikaar), 1920. aastast asetseb selle all tundmatu sõduri haud. Paremal kaldal paikneb ka Montmartre, omal ajal vaimuelu-, nüüd eeskätt meelelahutuslinnaosa. Seine'i vasakul kaldal asuvad teadusasutuste, kirjastuste ja raamatukauplustega Ladina kvartal ja endine kunstnike linnaosa Montparnasse. Üle Seine'i viib 33 silda. Pariisi vanim säilinud sild on Pont Neuf. Linnaservas asuvad suured pargid Boulogne'i ja Vincennesi mets. Pariis on maailmakuulsate arhitektuuri- jm. kunstimälestiste linn. Peale Notre-Dame'i väärivad rohkeist kirikuist tähelepanu Pariisi vanim kirik Saint-Germain-des-Prés (10.–12. saj), Napoleoni hauaga barokne Invaliidide varjupaiga kuppelkirik (arhitekt Jules Hardouin-Mansart), klassitsistlik Panteon (Panthéon; arhitekt Jacques Germain Soufflot), Madeleine'i kirik, Saint-Sulpice ja Montmartre'i mäge krooniv 20. sajandi alguses valminud Sacré-Cœuri kirik. Arhitektuuriansambleist on tuntuimad renessansiaegne Vogeeside väljak, klassitsistlik Concorde'i väljak ja südalinna suurim haljasala Marsi väljak, kus kõrgub Pariisi sümbol Eiffeli torn. Nüüdisaegset ehituskunsti esindavad raadiomaja, hiiglaslik Georges Pompidou kultuurikeskus, mis ehitati 1975–1977 turuhallide kohale, UNESCO hoone ja uued elamupiirkonnad. Pariisi suurimale kalmistule Père-Lachaise'i kalmistule on maetud kuulsaid poliitika- ja kultuuritegelasi, sealhulgas eesti kunstnik Eduard Viiralt. Linna kõrgeim hoone on 210 meetri kõrgune Tour Montparnasse. Pariisi ärirajoon La Défense asub linna läänepiiril. Majandus 2009. aastal oli Pariisi sisemajanduse kogutoodang 552,1 miljardit eurot. Kui Pariis oleks riik, oleks ta riikide SKP nimistus 17. kohal. See on peaaegu sama suur kui terve Hollandi SKP. 1999. aasta andmetel töötas Pariisi linnastus 5,089 miljonit inimest, nendest 16,5% äriteenuste, 13,0% kaubanduse, 12,3% tootmise, 10,0% avaliku halduse ja sõjaväe, 8,7% tervishoiu, 8,2% transpordi ja side ning 6,6% hariduse valdkonnas. Tootvas sektoris oli kõige suurem osakaal elektroonika- ja elektritööstusel (17,9%) ning kirjastamisel ja trükitööstusel (14,0%). Turismi ja sellega seotud tegevusaladega tegeles 6,2% töötajatest. Pariisi immigrantide getodes on töötus 20–40%. Sport Pariisis toimunud tähtsaimad spordiüritused on 1900. ja 1924. aasta suveolümpiamängud ning 2003. aasta maailmameistrivõistlused kergejõustikus. Pariisis toimuvad ka 2024. aasta suveolümpiamängud. Jalgpalliklubidest on tuntuim Paris Saint-Germain. Eestlus Pariisi Eesti Selts Pariisi Eesti Kool Vaata ka Pariisi sündroom Pariisi Ülikool Élysée palee Bastille' elevant Stravinski purskkaev Carrousel Pariisi kliimakokkulepe Pariisi Orly lennujaam Pariisi Charles de Gaulle'i lennujaam Viited Välislingid Pariisi koduleht Prantsusmaa linnad Prantsusmaa vallad Pealinnad


Kolmekordne Sisenemine (528)


Eesti jalgpalli kaks tõsist ohumärki | Raplamaa Sõnumid Avaleht Arvamus Eesti jalgpalli kaks tõsist ohumärki Prantsusmaal lõppenud EM õpetas Eesti jalgpallile ühe olulise tõetera – iialgi enam ei saa me oma kehvasid tulemusi põhjendada sellega, et oleme väike riik. Islandi elanike arv on ligikaudu 330 000 ja nemad suutsid välja panna koosseisu, kes alistas Inglismaa ning jättis kõikidele pealtvaatajatele kustumatu mulje. Viimase viie nädala jooksul on Eesti jalgpall saanud kaks tõsist ohumärki, et kuskil midagi logiseb. Esmalt pidi rahvuskoondis vastu võtma 0:7 kaotuse Portugalilt. Kui me loodame näha edasiminekut, siis isegi tulevasel Euroopa meistril ei tohiks lasta endale puur palle täis lüüa. Teine, ja minu hinnangul tõsisem ohumärk oli see, et Eesti meistri FC Flora eurohooaeg piirdus Meistrite Liiga esimese eelringiga. Eriti nukraks teeb asjaolu, et FC Flora arvelt liikus järgmisesse ringi edasi Gibraltari meisterklubi Lincoln Red Imps. No Gibraltari klubidest võiks meie jaks ikka üle käia. Aga võta näpust, ei käi. Esmalt said eestlased A le Coq Arenal toimunud esimeses kohtumises küll 2:1 võidu, kuid jäid nädal aega hiljem võõrsil 2:0 alla. Tulemus – häbiväärne väljalangemine esimeses eelringis. See faux pas maksis meeskonna peatreenerile Norbert Hurdale ka tema töökoha. Kõrged eesmärgid, nukker reaalsus Eriti kurbnaljakas tundub FC Flora ebaõnnestumine selles valguses, mida klubi on aastate jooksul endale eesmärgiks seadnud. Tänavu 26. veebruaril esitles FC Flora algavaks hooajaks oma meeskonda ning käis välja ambitsioonikad plaanid. Siis öeldi otse välja, et hooaja eesmärk on teha samm eurosarja alagrupiturniiri suunas. “Me ei lähe sinna kogemusi hankima, vaid ikkagi vastaseid üle mängima,” ütles peatreener Hurt toona ning lisas: “Suurem eesmärk on Euroopas teha samm alagrupiturniiri suunas. Peame hakkama vastaseid kahe mängu kokkuvõttes üle mängima. Seda tahame selgelt teha juba sel aastal.” Need olid kõik julged ja kiiduväärt väljaütlemised – vähemalt siht oli selge. Kurb, et nendele eesmärkidele nii järsk ja halastamatu lõpp tuli. Igal suvel ootan ma jalgpallifännina Eesti klubide esinemist Euroopa karikasarjades. Igal suvel loodan, et mõni neist jõuab alagrupiturniirile. Seni veel tulutult. Kõige lähemal on sellele olnud Nõmme Kalju ja Levadia. FC Flora on terve oma ajaloo jooksul esimesest ringist edasi pääsenud vaid ühe korra. See on valus statistika. Soola raputab haavadele tegelikult üks nüanss veel. Kui FC Flora oleks Gibraltari klubist jagu saanud, oleks järgmises ringis vastaseks tulnud kuulus Šotimaa klubi Glasgow Celtic. Noortel mängijatel oleks avanenud harukordne võimalus võõrustada kodumurul niivõrd nimekat vastast. Briti saarte tippklubid just väga tihti Tallinna ei külasta. Kaks prestiižset vastasseisu Celticuga oleks tõmmanud kindlasti agentide tähelepanu ning pakkunud kustumatu elamuse, mängides nende staadionil Celtic Park’il. Nüüd on see unistus luhtunud. Kui meie mängumehi ei motiveeri Gibraltari klubi alistama isegi võimalikud kohtumised Šotimaa hiiuga, siis ma ei tea, mis üldse võiks motiveerida. Nüüd hoian Euroopa eelringides pöialt Levadiale ja Nõmme Kaljule. Nemad hoiavad Eesti jalgpalli uhkust veel vee peal.


text: Ameerika on maailmajagu Maa läänepoolkeral. Maailmajakku kuuluvad Põhja-Ameerika manner ja Lõuna-Ameerika manner ning neid ümbritsevad saared. Loodus Maailmajao pindala on 42 549 000 ruutkilomeetrit. Ameerika kõrgeim koht on Aconcagua mägi, mis on 6959 meetrit üle merepinna. Ameerika madalaim koht on Surmaorg, mis on 86 meetrit alla merepinna. Pikim jõgi on Amazonas – 6400 km. Suurim järv on Ülemjärv – 82 097 ruutkilomeetrit. Suurim kõrb on Sonora, mille suurus on 310 000 ruutkilomeetrit. Inimasustus 2019. aastal avaldatud teadustöös väidetakse, et Cooper's Ferry leiukohas Idahos Ameerika Ühendriikides on tuvastatud inimtegevuse jälgi, mis on dateeritud aega 16560–15280 BP. 2016. aasta seisuga elas Ameerika maailmajaos 1 001 599 000 inimest. Suurima pindalaga riik on Kanada. Vaata ka Bluefishi koopad Clovise kultuur Old Crow' tasandikud Toca da Tira Peia Ameerika Ühendriigid Ameerika pajud Kariibi mere regioon Kesk-Ameerika Ladina-Ameerika Lõuna-Ameerika Lõunakoonus Pan-Ameerika mängud Põhja-Ameerika Uus Maailm Viited Põhja-Ameerika Lõuna-Ameerika


Eesti võib Baltimaade kasvu juhtima hakata(9) Majanduslangus tabas Baltimaades esimesena Eestit, kuid nüüd hakkab Eesti juhtima regiooni majanduse elavnemistendentsi, ütles Rootsi endine keskpanga juht Bengt Dennis. "Eesti majanduse taastumine on nüüd kindlal käigul - seda tõestab ka viimane SKP number," sõnas Dennis Äripäevale. "Eesti hakkab juhtima Baltimaade majanduse taastumist. Eestil on võrreldes teiste Balti riikidega manööverdamisruumi, kuna riigi avaliku sektori rahandus on heas korras."Võrreldes meie viimase prognoosiga, on neljanda kvartali SKP 9,4-protsendine kukkumine oodatust mõnevõrra parem tulemus, ütles rahandusministeeriumi majandusanalüüsi osakonna juhataja Andrus Säälik. "Ekspordi kosumine varasemate kvartalite võrdluses oli aasta lõpus plaanipärane," kinnitas Säälik. Ta selgitas, et neljanda kvartali kasvunumbreid mõjutasid mõned ajutised tegurid, mille mõju uuel aastal ei jätku. Nii mängis olulist osa aasta algul tõusnud tubaka, alkoholi ja mootorikütuse aktsiisimäärad, mistõttu suurendati aasta lõpus nende kaupade laovarusid. "See andis positiivse tõuke neljanda kvartali SKP-le, kuid avaldab negatiivset mõju selle aasta alguses," nentis Säälik. "Ma ei arva, et Eesti majanduskasv on ajutine, tõenäoliselt näeme I kvartalis sarnast kasvu nagu IV kvartalis," sõnas Nordea Panga peaökonomist Martti Nyberg. "2,6% on väga hea tulemus. Suurepärane, et Eesti SKP näitas kasvu juba neljandas kvartalis," lisas ta. Nyberg ei arva, et aktsiisimaksude tavapärasest suurema laekumise tõttu on Eesti SKP kasv ajutine. "Ma usun, et Eestil hakkab paremini minema, nagu mujal maailmas ning ka Soomes."


Autogeeniuse TOP 10 lood aastast 2018 - Autogeenius Autogeeniuse TOP 10 lood aastast 2018 2. jaan. 2019 kell&nbsp09:02 Ainus mõistlik viis selle BMW-ga liiklemiseks?Fotod: Erakogu Autogeeniuse jaoks oli aasta 2018 uskumatult edukas. Saime teha huvitavaid, ägedaid ja vajalikke lugusid, samal ajal on teisel pool ekraani sajad tuhanded inimesed (liialdamata!) neid lugusid ka lugemas. Sõitsime näiteks Bentley, Ferrari, Porsche, Lamborghini ja Suzuki Jimnyga. Nendest teeme veel eraldi kokkuvõtte. Autogeeniuse vastutav toimetaja Tarmo Tähepõld pani kokku TOP 10 lugudest, mida sellest aastast kindlasti tasub mäletada. 1. Kallis BMW, mis lihtsalt ei tööta Lõppeva aasta hittlugu. Kõik sai alguse reddit’i keskkonnast leitud fotodest, kus üks Tallinna BMW omanik oli oma uue auto küljele kirja pannud kõik, mis vähese ajaga remonditud on. Leidsime omaniku ja tegime temaga väga meeleoluka intervjuu. Lugu ja pildid ületasid ka riigipiirid ning seda viidati rohkelt näiteks Vene meedias. 2. Liiklusseadus, B-kategooria lubade saamise uus kord ning trahvid Autogeenius ei ole mõeldud ainult tõelisele autofännile vaid kõigile, kes liikluses mingit pidi osalevad. Selle tõestuseks on populaarsed lood, mis käsitlevad uut korda juhilubade saamisel või meie ülevaade muudatustest, mis tulevad seoses uue liiklusseadusega, pakkus palju Samuti oli loetavuse osas väga kõrgel kohal uut lühimenetluse korda puudutav info, mis võimaldab politseil teatud asjade eest trahve teha kiiresti ja hinnakirja alusel. 3. Lumesaha pardakaamera video näitab, kui vähe on vaja suureks õnnetuseks Aasta algul juhtus Tallinn-Narva maanteel raske, aga õnneks ilma inimohvriteta, liiklusõnnetus, kus suur veok rammis kogemata lumesahka ning sõitis läbi kahe suunavööndi kraavi. Loodetavasti pani see video paljusid ettevaatlikumalt liiklema. 4. Autoajakirjanik, kes ei oska sõita Käige minu sõnade, mitte tegude järgi. Viibutame tihti sõrme halbade liiklejate ja lollide juhtide suunas, aga kui vastutav toimetaja Tarmo Tähepõld läks maanteeameti sõidueksamile, kukkus ta seal kolinal läbi. Mis sai saatuslikuks, vaata siit. 5. Millised autod võivad uue biokütusega sõita? Hea näide teemast, mis puudutab pea kõiki autoomanikke. 2019. aasta maikuust muutub biolisandi osakaal kütuses veelgi ning paljudele autodele see ei tarvitse enam sobida. Avaldasime tabeli, kust saab seda kontrollida. 6. Vasakpöörde tegijal on eesõigus? Just, selline koht ja reegel on olemas Kui seaduses on reegel, mida enamik ei tea ning ei järgi, siis on tegemist lolli liikluskorraldusega. Tallinnas on selline ristmik olemas ja me käisime seal olukorda hindamas. Lugu tekitas kõvasti vastukaja, kinnitades meie hüpoteesi, et see reegel tuleb paljudele üllatusena. 7. Robootikainsener, kellest sai meie kaasautor ja fotograaf Aasta alguses kohtusime Paula Johanna Adamsoniga, kelle profiil oli liiga huvitav, et seda tähelepanuta jätta: noor robootikainsener, kes ehitab autosid, oskab neid väga hästi pildistada ning omab päris suurt jälgijaskonda ka Instagramis. Persooniloost sai koostöö, mis lisaks sisulisele osale, on kordades tõstnud Autogeeniuse fotode kvaliteeti. 8. Öised salajased kiirendusvõistlused ja parklakogunemised Öös on asju, inimesi ja autosid. Mitte väga avalikud autosõprade kogunemised, mis sageli lõppevad kiirendusvõistlustega, äratas meie huvi ja käisime neid salaja uudistamas. Nende mastaapsus oli üllatav, aga leidsime selles ka palju positiivset. Tühi teelõik annab vastuse, kas Volvo või Lada. Meie toimetaja Tarmo Tähepõld käis isegi Ringvaates Marko Reikopile seda varjatud osa automaailmast tutvustamas. 9. Estoni Kohver, kes õpetab liikluses käituma Meie kaasautorite ridadega liitus räpipunt 5miinust liige Estoni Kohver, kes avameelselt, ilustamata ja otse ütleb, kuidas peab liikluses käituma. Ei mingeid paragrahve või nunnutamist. Samas on see kõik nii naljakas, et tasub tema liikluskooli lood kõik veelkord läbi lugeda. 10. Linnaplaneerimine, liikuvus ja Gonsiori tänav Liiklus ei tähenda ainult autosid vaid kõiki, kes tänaval liiguvad, ka jalgratturid ja jalakäijad. Seega on oluline, et planeerijad teeksid oma tööd nii, et kõigil oleks pärast hea. Gonsiori tänava puhul selgus, et tehtud on kaua ja kallilt, aga hämmastavalt poolikult. Kavatseme ka edaspidi planeerimisalastele puudujääkidele tähelepanu pöörata ning vastutavatelt isikutel aru pärida. Märksõnad: 2018, kokkuvõte, top10


text: Võrtsjärv on suurim tervikuna Eesti piires olev järv. On väiksem üksnes Peipsi järvest, millest osa jääb Venemaale. Võrtsjärv piirneb kolme maakonna (Viljandi, Tartu ja Valga) ja kolme vallaga (Viljandi, Elva ja Tõrva vald). Neis valdades elab ligikaudu 21 000 inimest. Nimi Paul Ariste hinnangul on Võrtsjärv soomeugrieelne kohanimi. Paul Alvre seostab seda aga murdesõnaga võrrits ("pillirooväli, umbe kasvava järve kõrkjatihnik"), mis tema arvates iseloomustab hästi kõrkjatesse kasvanud kallastega Võrtsjärve.<ref>Paul Alvre. Eesti ja liivi keeleaines Henriku Liivimaa kroonikas, III : Kohanimed. Keel ja Kirjandus, 1985, nr 2, lk 99</ref> Vananenud nimi on Virtsjärv. Võrtsjärve on esimest korda mainitud Henriku Liivimaa kroonikas, kus seda nimetatakse Worcegerwe, Worcegerrewe ja võib-olla ka Wordegerwe''. Üldandmed Järve pindala keskmise veeseisu ajal on 270 km2. Suurim sügavus on 6 m (Sapi süvik). Keskmine veeseisu kõrgus on 34,6 m üle merepinna. Võrtsjärv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Võrtsjärve voolab 18 jõge ja oja, suurimad neist on Väike Emajõgi, Õhne ja Tänassilma. Kevaditi voolab Võrtsjärve Järvejõgi. Ainus väljavoolav jõgi on Emajõgi. Võrtsjärv on tekkinud mandrijää tekitatud madalasse lohku. Minevikus läbis Võrtsjärve Pärnu–Viljandi–Tartu–Peipsi veetee, mis on maakerke tagajärjel kadunud. Suurem osa rannast on madal, niidune, kohati ka liivane või kivine. Kõrgemat randa esineb vaid idas, Vehendi kohal ja Tammel. Võrtsjärve kitsenev lõunaosa on mudane ja taimestikurikas. Võrtsjärve valglal elab ligikaudu 100 000 inimest. Saared Võrtsjärves on mitu saart: Pähksaar, Tondisaar, Rättsaar, Ainsaar, Heinassaar, Petassaar, samuti Leie, Soolika ja Suurkivi vare, Pikkvare ja Heinassaare vare ehk Kanakese saar. Kliima Aasta keskmine õhutemperatuur on 4,9 °C. Sademeid langeb keskmiselt 591 mm aastas. Alissovi kliimaklassifikatsiooni järgi on Võrtsjärv parasvöötme kontinentaalse ja merelise kliimavöötme piiril. Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi on Võrtsjärve kliimatüüp Dfb, mida iseloomustab mõõdukalt külm talv ning jahe suvi. Talvel on järv külmunud keskmiselt 135 päeva jooksul. Elustik Järves elab 35 (teistel andmetel 27) liiki kalu. Võrtsjärve ääres pesitseb palju linde ning järv on tähtis peatuspaik ka rändlindudele. Tuntuim Võrtsjärve asukas on angerjas. Angerjas on Võrtsjärve looduslik liik, kuid pärast paisu ehitamist Narva jõele on angerjate loomulik rändetee ära lõigatud. Seetõttu on tänapäevased Võrtsjärve angerjad sinna inimeste poolt sisse lastud. Probleemid Suurimad probleemid on liigtoitelisus ja kalameeste arvates ka veepinna taseme kõikumine. Pärast kuiva suve on järve veetase madal ning talvel tekib hapnikupuudus, mis hukutab suure osa kalu. Viimane suur sügisene madal veeseis oli 2006 aastal, kus järve madalas põhjaosas paljandus järvepõhi kuni paarisaja meetri laiuselt paljude kilomeetrite pikkusel rannaalal. Kuna kalurid lasevad Võrtsjärve angerjamaime, on nad huvitatud oma raha tagasisaamisest täiskasvanud angerjate näol. Kalurite plaan on reguleerida järve veetaset, ehitades selleks tammi Emajõe lähtele. See plaan pole seni teostunud ning järv saab elada ühes rütmis loodusega. Aastas püütakse Võrtsjärvest ligikaudu 250 tonni kala. Kaitse 2000. aastal moodustati Võrtsjärve Sihtasutus, mille peaeesmärgiks on Võrtsjärve puhkemajanduse ja kaitse korraldamine. Järv veeteena Võrtsjärvel oli XX sajandi algusaastatel kolm suuremat sadamat. Need asusid Oius, Tarvastus ja Jõesuus. Lisaks suubus Võrtsjärve veel vähemaid jõgesid, mil oli ka mõningane tähtsus veeteedena. Järvest väljuva Emajõe kõrval olid laevatatavatena ära toodud veel Tänassilma jõgi, Väike-Emajõgi, Suislepa jõgi ja Tarvastu jõgi. Tarvastu oli sealjuures üksnes laevatatav, puitu sellel ei parvetatud. Vaata ka Võrtsjärve Limnoloogiajaam Võrtsjärve mängud Võrtsjärve Külastuskeskus Viited Kirjandust Haberman, J., Pihu, E. & A. Raukas. 2003. Võrtsjärv. Loodus. Aeg. Inimene. (Monograafia). Eesti Entsüklopeediakirjastus, 542 lk. Tartu maakonna järved Valga maakonna järved Viljandi maakonna järved Võrtsjärve alamvesikond