text: Friedrich Karl Akel (5. september 1871 Hendrikmõisa karjamõis, Kaubi vald, Halliste kihelkond, Pärnumaa – 3. juuli 1941 Tallinn) oli Eesti poliitik ja diplomaat, elukutselt arst. Elulugu Akel õppis 1881–1883 Viljandi elementaarkoolis, kus tema õpetaja oli Friedrich Kuhlbars; 1883–1887 Viljandi kreiskoolis, 1889–1892 Tartu Aleksandri Gümnaasiumis ning 1892–1897 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. Üliõpilasena uuris ta pidalitõbe Saarde kihelkonnas ja sai selle uurimuse eest kuldauraha. Ta astus 1892. aasta II semestril Eesti Üliõpilaste Seltsi ja oli 1897. aasta II semestril seltsi esimees. Ta oli 1906. aastal Korporatsioon Fraternitas Estica asutaja ja auvilistlane. Tegevus meditsiinivaldkonnas Akel oli 1897–1898 Tartu Ülikooli polikliinikus assistent. 1898–1899 ja 1901–1902 täiendas ta end Riias Reimersi silmakliiniku arstina. Ta oli sõjaväearst Ostralenkos ja Ujazdovi haiglas Varssavis, täiendas end 1901 Berliinis, Prahas ja Leipzigis, Ta töötas aastatel 1902–1922 Tallinnas silmaarstina. 1902–1904 ja 1905–1912 oli ta erasilmaarst. Ta osales 1904–1905 mobiliseerituna sõjaväehospidali Vene-Jaapani sõjas. 1907. aastal rajas ta koos kolleegidega Eesti Arstide Haigemaja. 1912. aastal rajas ta oma Roosikrantsi tänavale ostetud elumajas erasilmakliiniku. Oktoobrist 1939 töötas ta taas silmaarstina. Poliitikuna Poliitilist tegevust alustas Akel Jaan Tõnissoni juhitud Eesti Rahvameelses Eduerakonnas, mis revolutsiooni ajal nimetati Eesti Demokraatlikuks Erakonnaks ja pärast ühinemist Eesti Radikaaldemokraatliku Erakonnaga muutus Eesti Rahvaerakonnaks. 1921. aastast kuulus ta Kristlikku Rahvaerakonda. Friedrich Akeli valitsus 26. märtsist 16. detsembrini 1924 oli Akel riigivanem (Friedrich Akeli valitsus). Ta juhtis koalitsiooni, kuhu kuulusid Kristlik Rahvaerakond, Eesti Rahvaerakond ja Tööerakond. Valitsuse üks saavutusi oli Eesti riigi rahandusolukorra tugevdamine. 1. detsembri riigipöördekatse Akeli riigivanemaperioodil 1. detsembril 1924 toimus 1. detsembri riigipöördekatse, mille esimestel tundidel rünnati Akeli ametiresidentsi Toompeal. Akelil, keda oli plaanis kohe tappa, õnnestus end abi saabumiseni varjata. Nõukogudeaegses ajalookirjanduses kirjeldati meelega ekslikult Akeli põgenemist Toompealt aluspesus, tegelikult põgenes Akeli adjutant August Schönberg. Pärast riigipöördekatse mahasurumist andis Akel 16. detsembril võimu üle rahvusliku ühtsuse valitsusele (Jüri Jaaksoni valitsusele). Välisministrina Aastatel 1923–1924, 1926–1927 ja 1936–1938 oli ta Eesti Vabariigi välisminister. Ajavahemikul 2. augustist 1923 kuni 26. märtsini 1924 oli ta välisminister Konstantin Pätsi teises valitsuses. Sel ajal sõlmiti leping Lätiga, mis lahendas mitmeid erimeelsusi. Ta oli välisminister Jaan Teemanti teises valitsuses ajavahemikul 23. juuli 1926 – 4. märts 1927 ja Jaan Teemanti kolmandas valitsuses ajavahemikul 4. märts – 11. november 1927. Tallinna linnavolinikuna Akel oli Tallinna linnavolikogu liige ja 27. aprillist 1913 kuni 24. augustini 1917 esimees. Diplomaadina Aastatel 1922–1923 oli ta saadik Soomes. Sel ajal valmis ja avati Helsingis Vabadussõjas langenud soome vabatahtlike mälestussammas ja toimus Eesti riigivanema Konstantin Pätsi ametlik visiit Soome. Aastatel 1928–1933 oli ta saadik Rootsis, Norras ja Taanis (resideeris Stockholmis). Sel ajal kasvas Eesti-Rootsi kaubavahetus ning Rootsi kapital investeeris Eesti majandusse (põlevkivitööstusse), samuti ostsid rootslased ära (ja seejärel likvideerisid) tikuvabriku. Tallinnas avati Rootsi kunstinäitus. Toimus riigivanema Jaan Tõnissoni riigivisiit Rootsi ja kuningas Gustav V vastuvisiit. 1928 külastas Eestit Rootsi kuninga esindaja peapiiskop Nathan Söderblom. Kroonprints Gustav Adolf osales 1932 Tartu Ülikooli 300. aastapäeval ja kuningas Gustav II Adolfi mälestussamba avamisel. Aastatel 1934–1936 oli ta saadik Saksamaal ja Hollandis (resideeris Berliinis). Sel ajal kasvas Saksamaa osatähtsus Eesti väliskaubanduses ja Saksamaa mõju Läänemere piirkonnas. Majandustegelasena Akel oli Tallinna Vastastikuse Krediitühisuse (hilisema Krediitpanga) nõukogu liige ja esimees ning 1920. aastate alguses juhatuse liige. 1939. aastal määrati ta Esimese Eesti Põlevkivitööstuse juhataja asetäitjaks. Sporditegelasena Ta oli Jalgrattasõitjate Seltsi Kalev (hilisema Eestimaa Spordi Seltsi Kalev) esimees aastatel 1907–1908. Sel ajal otsustati lisaks jalgrattasõidule ja uisutamisele hakata tegelema ka tennisega. 5. mail 1924 valiti parajasti välisminister olnud Akel Eesti Olümpia Komitee esimeheks. Ta jäi sellele kohale aastani 1931, mil ta sellest loobus. 1928–1932 oli ta Rahvusvahelise Olümpiakomitee liige. Ta oli ka Eesti Spordi Keskliidu juhatuse liige. Muu ühiskondlik tegevus Ta oli teatriosaühing Estonia ja Tallinna Eesti Seltsi Estonia esimees ning juhatuse liige. Ta oli ka Põhja-Balti Arstide Seltsi ja Tallinna Rahvahariduse Seltsi juhatuse liige. Ta oli 1919–1922 Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku konsistooriumi ilmalik abipresident. Ta oli Tallinna Toompea Kaarli koguduse konvendi vöörmünder (7. juuni 1908 – 16. juuni 1918) ning esimene nõukogu ning eestseisuse esimees (nõukogu esimees 21. augustist 1919). 1920. aastatel oli ta Tallinn-Haapsalu rahukogu aurahukohtunik. Vahistamine ja hukkamine Nõukogude okupatsioonivõimud vahistasid 69-aastase Akeli 17. oktoobril 1940 ja viisid ta Keskvanglasse. Tema ülekuulamine kestis peaaegu aasta. NKVD vägede sõjatribunali kohtuotsus tehti 2. juulil 1941 ja 3. juulil 1941 kell 01.00 lasti ta teadmata kohas maha, ka tema haua asukoht ei ole teada (võimalik koht on Scheeli krunt Kosel). Akelile esitatud süüdistuses oli öeldud: "F. Akeli kui valitsusjuhi poolt võeti vastu rida erakorralisi seadusi, mis olid suunatud kommunistide ja revolutsiooniliselt meelestatud tööliste vastu – relvastatud detsembriülestõusu mahasurumiseks. Vastuvõetud seadused andsid Eesti sõjaväele õiguse julmalt arveid õiendada revolutsioonilisest liikumisest osavõtnutega." Mälestuse jäädvustamine 1997 tegi Nikolai Guli Akelist Eesti Kaubandus- ja Tööstuskoja tellimusel õlimaali, mis asub Kadrioru lossis 2001, 5. september avati Tallinnas temale kuulunud majal Roosikrantsi 10 mälestustahvel 2011, 5. september avati Viljandi maakonnas tema 140. sünniaastapäeva tähistamiseks Riigikantselei eestvedamisel tema sünnikoha lähedal mälestuskivi Tunnustus 1927, 19. veebruar Eesti Punase Risti I järgu II astme teenetemärk 1932 Korporatsioon Fraternitas Estica auvilistlane 1936, 28. august Eesti Punase Risti I klassi teenetemärk 1935, 20. veebruar Kotkaristi I klassi teenetemärk 1938, 23. veebruar Valgetähe I klassi teenetemärk 1938 Itaalia Krooni Ordeni suurrist 1938 Poola Valge Kotka orden Välisriikidest 13 suurpaela Isiklikku Friedrich Akeli isa Juhan Akel ja ema Kärt Akel (sündinud Risso) olid Hendrikmõisa karjamõisa omanikud. Friedrich kasvas üles oma vanemate ainukese lapsena, sest tema noorem õde Amalie suri 6-kuuselt 1875. aastal. Ema poolt oli tal kolm poolõde ja kaks poolvenda. 12. märtsil 1906 abiellus ta Adele Karoline Tenziga (1884–1944). Laulatus ja pulmad toimusid Halliste kihelkonnas. Nende lapsed olid Vilma, Asta, Friedrich ja Lia. Akel päris Hendrikmõisa karjamõisa ning selle müügist saadud raha eest soetas endale kodu aadressil Roosikrantsi tänav#Roosikrantsi 10, kus asus ka tema silmakliinik. Abikaasa küüditati 14. juunil 1941 ja suri 1944 Kirovi oblastis. Vanimal tütrel Vilmal (1906–1974 Stockholmis) õnnestus pääseda Rootsi ning päästa isa väärtuslik piiblikogu ja mõned perekonnadokumendid. Tütar Asta Treude (1907–2000) koos laste Jaani ja Asta-Mariaga küüditati samuti 14. juunil 1941 Kirovi oblastisse. Asta abikaasa Damasius Treude vangistati ja hukkus 1942 Sevurallagi vangilaagris Sverdlovski oblastis. Asta vabastati asumiselt ilma rehabiliteerimiseta 7. märtsil 1958. Poeg Friedrich (1910–1942), kes töötas Riigikantseleis, vangistati ja hukkus Ussollagi vangilaagris Permi oblastis. Tütar Lia von Sydow (1918–2009 Stockholmis) oli abielus Rootsi diplomaadi Erik von Sydowiga (1912-1997) ja lahkus Eestist juba 1940. aasta algul. Kirjandus "Eesti Üliõpilaste Selts 1870–1905. Biograafilisi andmeid". New York 1965. Lk 12 "Eesti välisteenistuse biograafiline leksikon 1918–1991". Tallinn 2006. Lk 35–36 Astri Schönfelder. "Ega Sa ometi pahaks ei pane, et Sulle Eesti keeli kirjutan?". Friedrich Karl Akeli kirjad tulevasele abikaasale Adele Tenzile aastatest 1903–1905. – Tuna, 1/2012. Lk 62–84 Priit Rohtmets, "Friedrich Akel — silmaarst, diplomaat ja riigimees". Tartu: Rahvusarhiiv, 2021. Välislingid Eesti Olümpiakomitee esimene esimees Karl Friedrich Akel EOK kodulehel Eesti ohvitseride andmekogu Eesti kommunismiohvrid 1940–1991 "Hallistes tähistati riigivanem Friedrich Karl Akeli 140. sünniaastapäeva". Maaleht, 5. september 2011 Eesti välisministrid Eesti riigivanemad I Riiginõukogu liikmed Riigikaitse Nõukogu liikmed Kristliku Rahvaerakonna poliitikud Eesti saadikud Eesti Olümpiakomitee liikmed Eesti arstid Eesti sporditegelased Tartu Ülikooli arstiteaduskonna vilistlased Eesti Üliõpilaste Seltsi liikmed Korporatsioon Fraternitas Estica liikmed Eesti filatelistid Tallinna Toompea Kaarli koguduse liikmed Hukatud Eesti poliitikud Valgetähe I klassi teenetemärgi kavalerid Kotkaristi I klassi teenetemärgi kavalerid Eesti Punase Risti I järgu II astme teenetemärgi kavalerid Eesti Punase Risti I klassi teenetemärgi kavalerid Sündinud 1871 Surnud 1941


source: fineweb

text: Asudes Sidoarjo südames, on Delta Sinar Mayang Hotel ideaalne punkt, millest avastada Surabaya. Siit võivad külalised nautida lihtsat ligipääsu kõigele, mida pulbitseval linnal pakkuda on. Külalised lihtsalt armastavad selle hotelli asukohta, mis on kohe linna peamiste vaatamisväärsuste Sidoarjo, Lumpur Lapindo naabruses. Delta Sinar Mayang Hotel's muudavad laitmatu teenindus ja ülihead võimalused Sinu siinviibimise unustamatuks. Külaliste mugavuse ja heaolu eesmärgil pakub hotell suitsetamisala, WiFi , restoran, parkla, lift. Kõigi majutuste tunnusjooneks on läbimõeldud valik mugavusi, et tagada külalistele võrratu heaolutunne. Terve päeva võid nautida spaa, massaaž lõõgastavat atmosfääri. Mis iganes on Sinu Surabaya külastuse põhjus, on Delta Sinar Mayang Hotel perfektne tegevuskoht virgutavale ja põnevale seiklusele.


source: wikipedia

text: Rabi Elimelekh Liženskist ehk rabi Elimelekh Lõžanskist (1717–1786 või 1787) oli kolmanda põlvkonna hassiidi rabi. Tema õpetaja oli Dov Baer, "Mežiretši maggid". Tema õpilased olid nii Abraham Joshua Heschel Aptist kui ka Jacob Issac Horowitz ehk Lublini nägija. Elimelekh oli Hanipoli Zusya vend. Rebe Elimelekhi õpetused on kogutud raamatusse "Sefer Noam Elimelekh". Pärimused rabi Elemelekhist Alljärgnevad pärimused on võetud Martin Buberi "Hassiidide lugudest". Surmanuhtlus pattude eest "Rabi ette tuli kord mees, kes soovis kahetseda oma patte täis elu. Ta otsis juhatust, et võtta ette mida tahes, et täielikult pöörduda. Rabbi Elimelekh oli nõus juhatama ning ütles, et mees peab kõigepealt likvideerima kõik oma varad. Mööbli, kalliskivid, kinnisvara ja pärandi. Ja kui kõik on sularahaks vahetatud, tulgu tagasi. Alles siis lubas rabi talle õpetada patukahetsemist. Mees tegigi nii, ja kõik, mis tal oli olnud, oli nüüd rahahunnikuna targa ees laual. See oli suur varandus. Arved maksti ära. Viimased sidemed lõigati läbi. "Nüüd me oleme valmis patukahetsuse korraldamiseks. Kirjuta meile paberi peale üles," ütles Elimelekh, "kõik oma patud ja pahateod ja üleastumised ja anna need mulle." Mees tegi jälle, nagu öeldud, ja mees hakkas siis pihtimust valjusti lugema. Mees oli häbi ja süü all küürus, aga rabi luges edasi. Varsti paistis, et rabi on vapustatud pattude tohutust suurusest ja kisendas valu pärast. "Kuidas saab sääraseid asju teha?" Mees minestas ja kukkus oimetult põrandale. Elimelekh virgutas ta üles ning jätkas lugemist. Tark hakkas jälle hämmastusest kisendama, ja mees kukkus jälle kokku, kui tema pahategusid ette loeti, ja tark äratas ta jälle üles. Pattude nimekirja ettelugemise ajal kordus see uskumatusest kisendamine ja minestamine ja äratamine seitse korda. Kui katsumus oli lõpuks läbi, raputas rabi Elimelekh pead. "Nii tõsiste pattude eest saab olla ainult üks lepitus: surm. Niisugune oleks olnud Suurkohtu otsus, kui Tempel veel püsti seisis. Sellise hukkamise vahend on põletamine." Ja rabi selgitas, kuidas sellist surmanuhtlust täide viia. Tuleb võtta sula seatina ja valada seda kurku, nii et hukka mõistetud mees põleks seestpoolt. Ent isegi kui mees seda kuulis, oli tema soov pattu kahetseda nii suur, et ta nõustus meelsasti otsusega ja kuulas karistuse värisedes ära. "Ma teen kõik, mida vaja peaks olema." Ta võttis enda ees olevast rahahunnikust mõned mündid ja ostis metall-lusika, tina valamiseks ja seatina. Siis läks ta rabi majja tagasi. Seal käskis Elimelekh tal teha tuld ning sulatada lusika sees tina ja seatina, jälgides hoolikalt, et need oleks õigesti segatud. Mees tegi kõike seda täieliku andumusega. Ja kui ta teatas, et sulatina on valmis, käskis rabi tal põrandale heita ja silmaside ette siduda. Siis laskis Elimelekh tal lugeda viimset pihtimust, mida mees tegigi rusutud südamega ja suure värinaga. Ta võttis endale täie vastutuse oma pattude ja karistuse eest. Ta luges Šema (Jumala ühtsuse tunnistamise) kuus sõna. "Nüüd tee suu lahti, et ma saaksin sulle sulatina kurku valada..." Sel silmapilgul võttis rabi hoopis lusikatäie keedist ja pani selle mehe lahti olevasse suhu. "Sa oled täielikult lepitatud. Nüüd tõuse üles, seisa jalul, teeni seda, kelle Nimi on õnnistatud, sest sa oled uus olend. Võta see raha laualt ja kasuta seda nagu õiglane mees..."" Inimene peab olema see, mis ta on "Rabi Elimelekh armastas öelda, et kui ta pärast surma peaks taevasse minema ja temalt peaks küsitama, miks ta ei olnud mõni Rambam või mõni Baal Shem Tov, siis tal on hea vastus valmis; ta sündis iseendaks ning tal polnud tingimusi saada Rambamiks ega Baal Shem Toviks. On aga üks küsimus, millele tal vastust ei oleks; miks ta ei olnud Elimelekh? Inimene peab olema see, mis ta on; ta ei tohiks püüda olla keegi teine." Elimelekh on iseenda saatjaks "Rabi Elimelekh hakkas kord minema koju linnast, mida ta oli külastanud, ja kõik hassiidid saatsid teda pika maa. Kui tema vanker sõitis läbi värava, siis ta läks välja, ütles kutsarile, et ta sõidaks edasi, ja kõndis vankri taga rahvahulgas. Hämmastunud hassiidid küsisid, miks ta nii teeb. Ta vastas: "Kui ma nägin teie suurt andumust, millega te tegite minu saatmise head tegu, siis ma ei kannatanud välja, et olen sellest välja jäänud!"" Saatan ei kannata välja "Saatan tuli rabi Elimelekhi juurde ja ütles: "Ma lihtsalt ei kannata enam välja, et sa kiusad mind oma hassiididega! Ära arva, et sina minust üle oled! Ma teen kogu maailma hassiidideks, ja siis sul ei ole enam võimu." Mõni aeg pärast seda läks rabi Elimelekh õppimisemajja kepiga, et kedagi hassiididest välja ajada. Keegi ei tea, miks ta seda ei teinud. Ma arvan, et ta ei söandanud Saatana saadikuid esile tõsta." Hagi Jumala vastu "Keiser Viinis andis välja edikti, mis pidi tegema juba niigi rõhutud Galiitsia juutide elu hoopis viletsaks. Sel ajal elas rabi Elimelekhi õppimisemajas üks tõsine ja püüdlik mees nimega Feivel. Ühel ööl ta tõusis, läks tsadiki tuppa ja ütles talle: "Meister, mul on hagi Jumala vastu." Ja kui ta seda ütles, oli ta kohutatud omaenda sõnadest. Ent rabi Elimelekh vastas talle: "Väga hea, aga kohus ei pea öösel istungit." Järgmisel päeval tulid Liženskisse kaks tsadikit, Israel Koznitzist ja Jacob Yitzhak Lublinist, ning peatusid rabi Elimelekhi majas. Pärast lõunasööki laskis rabi kutsuda mehe, kes oli temaga rääkinud, ja ütles: "Nüüd räägi meile oma hagist." "Mul ei ole praegu jõudu seda teha," ütles Feivel kogeldes. "Siis ma annan sulle jõudu," ütles rabi Elimelekh. Ja Feivel hakkas rääkima. "Miks meid hoitakse selles impeeriumis orjuses? Kas mitte Jumal ei ütle Tooras: "Sest minu sulased on Iisraeli lapsed." Ja kuigi ta saatis meid võõrastele maadele, peab ta siisku jätma meile täieliku vabaduse ennast teenida, kus me ka ei ole." Selle peale vastas rabi Elimelekh: "Me teame Jumala vastust, sest see on kirjas ka kirjakohas laitusest Moosese ja prohvetite läbi. Aga nüüd peavad nii hageja kui ka kostja kohtusaalist lahkuma, nagu kord ette näeb, et nad ei saaks kohut mõjutada. Niisiis mine välja, rabi Feivel. Sind, maailma Issand, me ei saa välja saata, sest Sinu kirkus täidab maad, ja ilma Sinu kohalolekuta ei saaks ükski meist hetkegi elada. Ent käesolevaga me teatame Sulle, et me ei lase ka Sinul end mõjutada." Siis nad mõistsid kolmekesi, vaikides ja silmad kinni. Tunni aja pärast nad kutsusid Feiveli sisse ja kuulutasid talle kohtuotsuse: et tal on õigus. Samal tunnil Viinis edikt tühistati." Allikas Martin Buber. "Tales of the Hasidim. Early Masters." Välislingid The Atonement Poola vaimulikud Sündinud 1717 Surnud 1787 Rabid


source: CulturaX

text: D-kategooria | Stalker Autokool HomeAll Team MembersEstD-kategooria D kategooriasse kuuluvad autod, mis on kavandatud ja valmistastud vedama lisaks juhile rohkem kui kaheksat sōitjat. D kategooria vōib tulla ōppima,kes on 24 aastat vana ja omab 2 aastat B kategooria juhiluba. 1.Kursus sisaldab teooriatunde ja sõidutunde. 2. Kursuse pikkus on 6 nädalat. 3. Kursuse kogumaht on 60 tundi. Kursus lõpeb teooriaeksamiga. Koolituseprogrammide planeerimisel on arvesse võetud õppijate vajadusi (kogutud tagasisidet toimunud koolitustest) osaluse aktiivsusest, ootustest, meetodite praktilisusest, elukestva õppe strateegiast, lähtutakse nüüdisaegsest õpikäsitlusest ja piisava teadmiste ja oskuste baasi omandamisel. Koolituse käigus saadud tagasiside näitab, mida õppijad on saavutanud, mille vastu suuremat huvi tundnud ja mida juurde küsinud. Koolituse kavandamisel lähtutakse teemadest, eesmärkidest, meetoditest, kus õppija panus tegevusse oleks teadlik ja tooks tulemuse. Stalker Autokool OÜ poolt läbiviidavate koolituste õppekavad on avalikustatud kodulehel koolituse tutvustuse juures ja koolituse toimumise ajal kohapeal. 1.7. Õppekavas on sätestatud järgmised andmed: Õppekavasid vaadatakse regulaarselt üle ja aja- ning asjakohastatakse, et tagada vastavus õigusaktides kehtestatud nõuetele ning õppijate vajadustele ja tööandjate vajadustega. Õppekavade koostamisel kaasatakse tööandjaid, koolitajaid, õppijaid. Õppekavad lähtuvad sihtgrupi vajadustest ning on väljundipõhised. Täiendkoolituse õppekavad koostatakse vastavalt täiendkoolituse standardist esitatud nõuetele.Õppekavad kinnitab Stalker Autokool OÜ direktor. Õppetasu maksmine, tagastamine ja sellest vabastamine Koolituse eest tasumine toimub arve alusel. Arve saadetakse e-posti teel. Arve tuleb tasuda arvel märgitud tähtajaks. Koolituste eest on võimalik tasuda soovi korral ka osadena. Sellisel juhul koostatakse osalejale osamaksete graafik, mille alusel tasumine toimub. Koolituste eest tasutud õppetasu on koolituse eest tasujal õigus näidata tuludeklaratsioonis koolituskuluna vastavalt tulumaksuseaduse § 26. Kui koolituse eest tasub Eesti Töötukassa, siis toimub arve tasumine vastavalt Töötukassa koostööpõhimõtetele. Õppetasust vabastamise aluseks on Töötukassa kinnituskiri selle kohta, et Töötukassa tasub koolituse maksumuse. Juhul, kui Töötukassa tasub koolitusel osaleja eest väiksemas summas, kui on koolituse maksumus, tasub osaleja puudujääva summa ise. Maksta saab ka autokooli kontoris sularahas. Tasudes osade kaupa saate ise valida makstava summa suurusjärgu. Kursuse maksumus peab olema kursuse lõpuks täielikult tasutud. Kui koolitusele registreerunul ei ole võimalik koolitusest osa võtta, tuleb sellest teavitada Stalker Autokool OÜ kontaktisikut e-kirja teel aadressil info@stalkerautokool.ee Koolitusest loobumise teatamisel vähemalt seitse kalendripäeva enne koolituse algust tühistatakse tasumata arve või tagastatakse makstud õppetasu 100% ulatuses. Koolitusele mitteilmumisel ja sellest mitteteatamisel õppetasu ei tagastata. Makstud õppetasu on võimalik üle kanda järgmisele koolitusele. Koolitusest loobumise teatamisel vähem kui seitse kalendripäeva enne koolituse toimumist tuleb arve tasuda 10% ulatuses või tagastatakse 90% makstud õppetasust. Stalker Autokool OÜ-l on õigus koolitusgrupi mittetäitumisel koolituse toimumine edasi lükata kuni koolitusgrupi täitumiseni või koolitus ära jätta. Koolitusele registreerunuid teavitatakse kursuse edasilükkumisest või ärajätmisest e-posti või telefoni teel vähemalt seitsmepäevase etteteatamisega. Koolituse ärajäämisel korraldajatest tulenevatel põhjustel tagastatakse osalustasu täismahus või kantakse soovi korral üle mõne teise koolituse osavõtutasuks. SWEDBANK: EE442200221034277798 SEB: EE391010220081195018 NB! Maksekorralduses märkige kindlasti lahtrisse "Selgitus" – õpilase ees- ja perekonnanimi, teise isiku eest tasumisel õpilase isikukood, "D kat" ja arve olemasolul arve numbri. Koolitusele tuleb eelnevalt registreeruda: Registreeruda saab Stalker Autokool OÜ koduleheküljel oleva registreerimisvormi kaudu. https://stalkerautokool.ee/registreerimine/ Selleks tuleb täita registreerimisvorm vajalike andmetega ning edastada elektrooniliselt. Registreerunud saavad registreerumise kinnituse e-posti teel. Registreeruda saab ka e-posti teel info@stalkerautokool.ee Õppegrupp moodustatakse koolitusele registreerumise järjekorra alusel ja arvesse võttes õppetasu õigeaegset tasumist (registreerumistasu või kogu koolituse hind või esimene osamakse maksegraafikust). Koolituse alustamiseks koostatakse koolitusel õppijate nimekiri. Väheste registreerujate korral on Stalker Autokool OÜ õigus koolitus ära jätta või edasi lükata grupi täitumiseni. Koolitusele registreerunuid teavitatakse koolituse ära jäämisest või edasi lükkumisest telefoni või e-posti teel vähemalt seitsmepäevase etteteatamisega. Ära jäänud koolituse eest tasutud summa makstakse tagasi või kantakse soovi korral üle mõne teise koolituse osavõtutasuks. Õppesõiduplats asub aadressil Narva mnt 130 ja õppeplatsi kasutamine on kursuse hinna sees. Koolieksami hind 50 EUR Lisatund 50 EUR/tund (45 min) – lisatunde eest kõigepealt makstakse kooli ja seejärel tehakse lisasõidutunde.


text: Iisak Iisak või Yitzchak (Heebrea keeles: יִצְחָק, ; Araabia keeles: إسحٰق; "ta saab naerma") on Aabrahami ja Saara poeg ning Eesavi ja Jaakobi isa. Ta lugu on kirja pandud Piiblis, Esimeses Moosese raamatus. Iisak elas vanimaks patriarhidest ning on ainuke Piibli patriarhidest, kelle nimi elu jooksul ei muutunud. Ta oli ka ainus patriarh, kes ei lahkunud Kaananimaalt. Võrreldes teiste Piibli patriarhidega, on tema lugu veidi vähem värvikas. Iisakit on mainitud ka koraanis ning teda peetakse moslemite poolt üheks islami prohvetitest. Koraanis kirjeldatakse Iisakit õiglase mehena, jumala teenijana ja Juutide esiisana. Iisaki elulugu Piiblis[muuda | redigeeri lähteteksti] Jumal kuulutas Aabrahamile ja Saarale ette Iisaki sündi. Et Saara oli juba väga vana, liiga vana, et enam lapsi saada, siis ta naeris, kui ta seda ettekuulutust kuulis. Kui aga laps sündis, ütles ta: "Jumal pani mind naerma! Igaüks, kes sellest kuuleb, naerab mind." Sealt tuleb ka Iisaki nimi, "ta naerab". Iisak oli ainus laps, kes oli Aabrahamil ja Saaral. Aabrahamil oli küll veel üks laps, Ismael, kelle ta oli saanud oma orjatari Haagariga, ent pärast Iisaki sündi Ismael ja ta ema pagendati kõrbese, et Iisakist saaks ainus pärija Aabrahamile. Palju aastaid hiljem testis Jumal Aabrahami lojaalsust, käskides Aabrahamil Iisak ohverdada. Aabraham allus Jumala tahtele ning tõigi Iisaki Moria mäele, kus ta ta kinni sidus ja põletuspuudele asetas. Kui ta oli juba käe noaga tõstnud ning oli valmis oma poega tapma, ilmus talle aga Jumala ingel ning keelas tal seda teha, ning teatas Aabrahamile, et Jumal tahtis vaid testida ta ustavust ja kuulekust. Aabraham ohverdas selle asemel ühe jäära. Kui Iisak oli neljakümne aastane, saatis Aabraham ühe oma sulase Mesopotaamiasse, et Iisakile naist leida. Leitigi naine, Rebeka. Rebeka sünnitas Iisakile kaks poega, Eesavi ja Jaakobi. Iisaki lemmikpoeg oli Eesav, kes oli jahimees ja kütt, Rebekale meeldis Jakob, kes oli kodune. Mõne aasta pärast oli Iisak sunnitud kolima Gerarisse, kuna maal oli näljahäda. Iisakist sai aja jooksul väga rikas mees ning tema kari aina kasvas. Peagi hakkasid Geraris elavad vilistid Iisakit kadestama. Nad täitsid kõik kaevud, milled Iisaki teenrid olid kaevanud. Iisak kaevas uued kaevud veidi eemal, aga teda ahistati edasi ning sooviti, et ta maalt lahkuks. Lõpuks Iisak koliski tagasi Beer-Sebasse. Seal ilmutas ennast talle Jumal ning uuendas lepingut ning õnnistas teda. Ka Gerari kuningas Abimelek külastas Iisakit, et temaga liitu moodustada. Iisak elas väga vanaks (137 aastaseks) ning jäi täiesti pimedaks. Vanas eas kutsus ta enese juurde Eesavi, oma vanima poja, ning käskis tal küttida natuke liha ning valmistada sellest mõni maitsev roog, et Iisak saaks oma poega enne surma veel õnnistada. Aga kui Eesav oli jahil, valmistas Jaakob ise talle toidu ning esitles ennast oma pimedale isale Eesavina, pettes nii enesele isa õnnistuse, mis tegi Jaakobist Iisaki peamise pärija. Iisak elas veel natuke aega pärast seda ning saatis Jaakobi Mesopotaamiasse, et too saaks võtta naise oma rahva seast. Siis ta suri.


Pulmakutsete sümbolid ja nende tähendused. - Traditsioonid | Pulmad.ee Pulmakutsete sümbolid ja nende tähendused. - Traditsioonid Sisestas Kai Kuusik-Greenbaum, 1 Veebruar, 2008 - 11:04 Enimlevinud pulmakutsete sümbolid ja nende tähendused. Otsides endale sobilikku pulmakutse kujundust, lappad sa tõenäoliselt läbi palju pabereid/veebilehti, leides tohutult erinevaid kujutisi. Enamus neist piltidest on tähtsad abielu ja armastuse sümbolid. Allpool on toodud mõnede tähtsaimate sümbolite selgitused: Pruut ja peigmees: Kui pulmakutsel kujutatakse pruuti ja peigmeest, sümboliseerib see paari abieluranda jõudmist. Topelt sõrmused: sõrmused sümboliseerivad kahe elu ja kahe inimese ühinemist. Sõrmused on tavaliselt valmistatud tugevast metallist nagu kuld või plaattina, et kujutada paari vahelise sideme tugevust. Topelt südamed: topelt südamed, nagu topelt sõrmused, esindavad samuti kahe inimese ühinemist. Kuna me seostame südant armastusega, sümboliseerib see seda, et kaks inimest on ühendatud läbi armastused. Kuldne värv: Kuld sümboliseerib tavaliselt 50ndat pulmaaastapäeva. Osaliselt on selle põhjuseks see, et kuld on ebatavaline metall. See pole mitte ainult kõige paremini vormitav, vaid ka metall, mis ei roosteta ega tuhmistu. Kuna kulla ilu säilib väga kauaks, hakati seda üha enam abielusõrmuste materjalina kasutama. Kell: Kella kasutatakse tavaliselt „salvesta/jäta vabaks kaartidel”. Samas võib kella kasutada ka kutsetel (miks mitte kujutada kella oma registreerimise algusajaga vmt?) Hõbedane värv: Hõbe sümboliseerib tavaliselt 25ndat pulmaaastapäeva. Nagu kuld, on ka hõbe tohutult hästi vormitav (üks põhjuseid, miks seda nii palju ehetes kasutatakse). Samamoodi nagu kuld, on ka hõbe korrosioonile väga vastupidav. Hõbedat võib mõjutada vaid üks kemikaal – väävel. Selle kõige tulemusel on ka hõbedast saanud millegi väärtusliku sümbol, mis kestab kaua aega. Pruutkleit ja Smoking: Kui kutsel on kujutatud kleiti ja smokingit, kujutavad need pruuti ja peigmeest. Hobused ja kaarik: Hobused ja kaarik sümboliseerivad kahte asja – romantikat ja traditsiooni. Tänapäeval on idee hobusest ja kaarikust kokkuvõte klassikalisest romantismist. Lisaks, kasutades hobust ja kaarikut transpordivahendina, sümboliseerib see Viktoria ajastut, kust said alguse paljud meie poolt praegu armastatud pulmatraditsioonid. Liblikas: Liblikal on pikk sümboolse tähenduse ajalugu. Varased kristlased uskusid, et liblikas esindab inimese hinge. Hiinas tähistab see abieluõnne; mõnedes indiaanlaste hõimudes vaadati liblika poole juhenduse/suunamise saamiseks, kui nende elus olid parajasti toimumas mingid muudatused. Kõige sagedamini tähistab liblikas meeldivat muutust selle metamorfoosi tõttu vähem ilusast roomavast röövikust kauniks liblikaks. Linnud: Linnud on sagedasti kasutatav sümbol, kuid nende tähendus varieerub vastavalt kujutatud lindudele. Näiteks tuvid (ilmselt kõige sagedamini kasutatavad linnud pulmakutsetel), tähistavad vastupidavat armastust ja rahu. Mõned teised näited: kured tähistavad head õnne, käod õnnelikku abielu, luiged ilu. Flöödid: Flöödid sümboliseerivad pidustusi ja õnne. Tort: Tänapäeval on tordist saanud abielu standardsümbol. Tegelikult on olnud tordid (või vähemalt sarnased toidud – koogid) olnud pulmatraditsioonideks juba varasest Rooma ajast alates, kui peig sõi pulmas leivaviilu, mille murdis pruudi pea kohal pooleks, et sümboliseerida naise üle domineerimist. Viktoria ajastul tundi valget pulmakleiti kui pruudi kooki ja see sümboliseeris tema puhtust. Pulmaküünal/Ühtsuse küünal: Pulmaküünal sümboliseerib kahe elu ühinemist abielus. Kuigi see pole ühegi usutseremoonia traditsiooniline osa, sai pulmaküünla kasutamine populaarseks 1990ndatel. Pruudi ema ja peiu ema süütavad kumbki eraldi küünla, esindamaks nende tütart ja poega. Seejärel kasutavad pruut ja peigmees neid küünlaid, et panna põlema suurem, ühtsuse küünal. Ühtsuse küünla leek sümboliseerib nende uut elu mehe ja naisena. "Punavad"roosid: "punavad/punakad" roosid tähendavad, et ainult üks inimene mõistab hoidja(rooside hoidja) südant. Kui neid kasutatakse pruutkimbus, tähistavad punakad roosid, et peigmees tõesti teab mida pruut oma südames tunneb. Kallad: Kalla sümboliseerib imekaunist ilu. Kalla on ka 6 abieluaastapäeva sümbol. Hortensia: Hortensia tähistab arusaamist – väga olulist eduka abielu komponenti. Roos: Punane roos sümboliseerib armastust ja kirge. See on ka Juunikuu lill, mida peetakse traditsiooniliseks pulmakuuks ja tähistab ka 15ndat pulmaastapäeva. Teistel rooside värvidel on teised tähendused. Näiteks roosad roosid tähendavad õnne, valged süütust, kollased rõõmu ja sõprust. Lisaks, punaste ja valgete rooside kombinatsioon pruutkimbus sümboliseerib ühtsust. Tulbid: Üldiselt sümboliseerivad tulbid ideaalset armastatut. Erinevat värviga tulpidel on samuti erinevad tähendused. Näiteks punased tulbid sümboliseerivad inimese pühendumust armastusele, samas kui kollased tulbid tähistavad lootusetut armastust. Karikakrad: Karikakrad sümboliseerivad süütust ja truud armastust. loetud 12439 korda Re: Pulmakutsete sümbolid ja nende tähendused. 1 Veebruar, 2008 - 11:25 Nooh, meil tulevad tumerohelised kutsed, millel selline eriline naturaal"pael", sellele peale valged lehed ja lehtede peale valge riidest roosike. Ja täitsa armas tuli proovikaart. Täna õhtuks on sõbrannad külla kutsutud ja eks me koos räägime juttu ka kleebime/voldime/liimime. :D 1 Veebruar, 2008 - 13:13 Väga hea! Muide, noorpaarile kaarti meisterdades saab võtta ka need teadmised aluseks ja teha vastavate sümbolitega kaart. 1 Veebruar, 2008 - 15:36 No loe ja imesta, mida kõike ma varem ei teadnud ja nüüd siis tean:) 3 Veebruar, 2008 - 18:56 Mina tahan Kaid tänada, sest tänu temale on siin lehel ikka päris palju sellist infot, millest varem polnudki midagi kuulnud. Aitäh sulle! 5 Veebruar, 2008 - 16:23 Valisime kutsele sümboli, kus on kaks tuvi, kes hoiavad nokkade vahel linti ning lindil on sõrmused, valik oli ilma mingi tähenduseta, lihtsalt hästi armas pilt oli ja hakkas kohe meeldima, aga hea on teada, et ka sel on oma tähendus...muidu ikka käib kõik ilu järgi :) 5 Veebruar, 2008 - 17:18 Tänud sulle Kai, et viitsid selliseid asju otsida ja teiste elu kergemaks muuta:)) pooled tähendused olid sellised mida mina igaljuhul ei teadnud:) 5 Aprill, 2008 - 11:56 Eneselegi teadmata oleme valinud väga õiged sümbolid, need mis ka tähenduselt meiega kokku lähevad. Väga huvitav lugemine.


text: Mobiilne elu ja mobiilne 4G internet - Telia Suurem Interneti-liige. Kahepoolne kontakter tervitab teie jaoks "naudib". We always keep within the EU law in our work. Aga need tööd pole ka kuhugi jõudnud. Teksti "Juurdepääs veebitelegrammi dokumendile" all on meilis link. Just make your work quickly, responsible and scrupulous and you will get a lot of tasks and will have the opportunity to earn a good money. Eesti Eesti Andmesidevõrgu aktsiaselts lubab, et kahe aastaga jõuab kiire internet pea kõigi Kagu-Eesti suuremate asulate elanikeni. Samas jätab ettevõte ütlemata, Suurem Interneti-liige. tuleb raha ja miks eelistatakse firma ühe omaniku, omavalitsuste loodud mittetulundusühingu baasvõrku. Neist pooled saavad Eesti Andmesidevõrgu Aktsiaseltsilt raha tagasi. Selleks tuleb esitada taotlus. Ettevõtte juhatuse esimees Hanna Kaplan lubas, et ülejäänud inimesele viiakse valguskaabel koju maksimaalselt kahe aastaga. Umbes sada liitujat on juba saanud ühenduse," ütles Kaplan. Hiljuti ettevõtte kodulehel avaldatud kaardilt näeb, kuhu kiire internet jõuab. Lisaks veel kolmandik Võrust ja suur hulk väiksemaid asulaid. Tõrva vallavanem Maido Ruusmann on siiski skeptiline. Koguti allkirju, koguti taotlusi ja ei midagi. Ühtlasi käivad kahe ettevõtte vahel läbirääkimised, et esimene saaks teise võrgus teenust pakkuda. Investorid jäävad saladuseks Andmesidevõrgu AS ei plaani piirduda kliendiga. Ettevõtte kodulehe teatel on just praegu viimane võimalus projektiga liituda. Lepingu järgi kulub inimesel optilise kaabli koduõuele saamiseks Suurem Interneti-liige. Sellele lisaks peab kolme kuuga kaabliotsa tuppa ühendama. Aga euroga viimast miili ei ehita. Sõltuvalt lähedalolevate liitujate hulgast maksab see kuni 10 eurot. Kui Elektrilevi sai ühenduste loomiseks 20 miljoni eurose projekti, siis Andmesidevõrgu aktsiaseltsil tuleb puudujääv summa endal leida. Äriplaan on väga hästi läbi mõeldud ja kõik nüansid on paigas. Mitu rahvusringhäälinguga rääkinud omavalitsusjuhti tõdesid samas, et küsimus, kust raha tuleb, on kogu projekti puhul kõige arusaamatum. Omavalitsustele seda öeldud ei ole. Kui see küsimus on, siis seda tuleks küsida Keijo Lindebergi käest," juhatas Kaplan. Läbi selle ettevõtte kuuluvad talle pooled Eesti Andmesidevõrgu AS-i aktsiad. Paraku ei leidnud ta aega rahvusringhäälinguga suhelda ja sestap jäävadki ettevõtmise väidetavad rahastajad saladuseks. Kas omavalitsuste MTÜ ajab advokaadiga äri? Teise poole Eesti Andmesidevõrgu aktsiatest sai endale läinud aasta septembris samanimeline mittetulundusühing. MTÜ Eesti Andmesidevõrk loodi Seni on mittetulundusühing tegelenud kiire interneti baasvõrgu rajamisega. Omavalitsuste loodud mittetulundusühingu ja erafirma side on segane. Juba aasta tagasi, kui Eesti Andmesidevõrgu AS inimesi liituma kutsus, ütlesid ettevõtte juhid, et projekt valmib koostöös omavalitsustega. Omavalitsused korraldasid seepeale kiire koosoleku ja teatasid, et nemad aktsiaseltsi asjadesse ei puutu. Mittetulundusühingu juhatuse liige Raivo Tammiksaar töötas samal ajal aktsiaseltsi tegevjuhina. Praeguseks on omavalitsuste loodud mittetulundusühing ja äriettevõttena toimiv aktsiaselts juba selgemalt seotud. Hanna Kaplan kuulub mõlema juhatusse. Ühele on kantud MTÜ rajatud või veel plaanitav baasvõrk ja teisele alad, kuhu AS viimast miili lubab. Umbes 90 protsendi ulatuses need kattuvad. Hanna Kaplan usub, et see seos on juhuslik. MTÜ Eesti Andmesidevõrk rajatud baasvõrk punasega ja Suurem Interneti-liige. rajatav baasvõrk sinisega. Eesti Andmesidevõrgul ei ole näiteks baasvõrku Räpinas. Mida on maailmas uut? Kiirus, vaid kiirus ei muud ... Pea nelikümmend aastat on Tõnis Mägi seda lugu laulnud nüüdseks ja vähesed asjad on maailmas rohkem muutnud kui interneti ühenduste kiirused. Kuidas teada saada, mis Su netiühenduse kiirus tegelikult on? Veel paar aastat tagasi võis sellistest ühenduskiirustest vaid unistada. Ja neid kohti on veel, kus Eest Andmesidevõrgul ei ole baasvõrku, aga me siiski arendame seal," kinnitas Kaplan. Missugused on omavalitsuste loodud MTÜ ja eraettevõtte suhted, jäävad suuresti ärisaladuse taha. Asja ei tee lihtsamaks seegi, et MTÜ Eesti Andmesidevõrk pole kaks aastat majandusaasta aruannet esitanud. Valga vallavanem Margus Lepik kinnitas, et sentigi MTÜ või omavalitsuste raha viimasele miilile ei kulu. Hanna Kaplan lisas, et viimase miili rajamine sõltub kõigest muust kui baasvõrgu omanikust. Hajaasustuses üksikuid liitujaid on väga keeruline baasvõrgu külge liita. 5 ADIMDA İNTERNET HIZLANDIRMA [2020] - UÇUŞA HAZIR MISINIZ? -Etkili İnternet Hızlandırma Yöntemleri Lisaks mängivad rolli kindlasti maastik, teed, raudteed. Kõik see kokku on see, mida tuleb iga liitumisaadressi puhul individuaalselt hinnata. Setomaa Vallavanem Raul Kudre ütles, et huvi projekti vastu oli nende vallas päris suur. Aga mis nüüd seis on, seda ei teagi," tõdes Kudre. Eesti kagunurka pole jõudnud ka riigihanke võitnud Elektrilevi. Kõik asjaosalised olid aktiivsemad paar aastat tagasi, enne riigihanget. Toona paluti vallalt koguni toetuskirju, et ühte või teist ettevõtet kiita. Mõlemad lubavad, et tulevad tegema. Suurem Interneti-liige. jätkuvalt ootame seda viimast miili," ütles Kudre. Siis ühe salanimekirja ma sain, et mis võiks Setomaa vallas toimuda. Aga need tööd pole ka kuhugi jõudnud. Samuti loodab oma haaret laiendada AS Eesti Andmesidevõrk. Samas võtab kõik aega. Pealegi tunnistab aktsiaseltsi juhatuse esimees Hanna Kaplan, et ta on selle ettevõtte ainus töötaja. Toimetaja: Mirjam Mäekivi.


Nutt: Venemaa survestab sõltumata piirilepingust(89) Riigikogu saadikust Isamaa ja Res Publica Liidu liikme Mart Nuti hinnangul ei ole mingit alust arvata, et Vene-Eesti piirilepingu preambuli tühistamine parandaks riikidevahelisi majandussuhteid. "Ei ole mingit alust arvata, et preambuli tühistamine elavdaks Eesti majandust ja ekspordivõimalusi. Venemaa seisukohti saab vaadata ikkaga poliitilise surve vahendina ja kui Venemaa soovib rakendada majanduslikku survet Eesti poliitiliseks mõjutamiseks, siis ta seda ka teeb sõltumata piirilepingu saatusest," selgitas Nutt Delfile. "Suhted Läti ja Venemaa vahel ei ole piirilepingu sõlmimise järel mingilgi moel paranenud." Samas meenutas Nutt, et preambul lisati Res Publica initsiatiivil piirilepingu ratifitseerimise seaduse eelnõule, kuid Isamaaliit oli üldse lepingu vastu. "Samas toetasid teised erakonnad preambuli lisamist, mistõttu see otsus tehti suure konsensusega. Preambuli lisamise mõte oli rõhutada, et Eesti ei ole muutnud oma seisukohta Tartu rahulepingu kehtivuse ja õigusliku järjepidevuse küsimuses." "Kui Venemaa ei oleks risti vastupidist seisukohta esitanud, siis ei oleks ilmselt preambuli järgi olnud ka vajadust. Kuna ei Eesti ega Venemaa seisukohad ei ole Tartu rahu kehtivuse suhtes muutunud, ei ole preambul ka oma aega ära elanud," tõdes Nutt. Tööstur Enn Veskimägi andis reedesel konverentsil Tuulelohe lend mõista, et Eesti poliitikuil tuleks Venemaaga suhteid parandada. „Piirileppe preambula oli viga ja seda tuleks nüüd parandada,“ tõi ta näite.


text: Kristiina Ehin (sündinud 18. juulil 1977 Raplas) on eesti luuletaja, proosakirjanik ja laulja. Ta on kuulunud kirjandusrühmitusse Erakkond. Samuti Ehin on laulnud ansamblis Sinimaniseele ning kuulub 2012. aastast ansamblisse Naised Köögis, mille liikmed on veel Katrin Laidre, Sofia Joons ja Kairi Leivo. Ta esindas Eestit Londonis 2012. aasta suveolümpiamängude satelliitüritusel Poetry Parnassus, mis toimus 26. juunist 1. juulini 2012. Ta on töötanud Järvamaal Vodja koolis õpetajana. 2015/2016 oli ta Tartu Ülikooli vabade kunstide professor. Haridus Ta on õppinud Rapla koolis, seejärel Tartu Ülikoolis eesti filoloogiat ja spetsialiseerunud rahvaluulele. 2004. aastal sai ta Tartu Ülikoolist magistrikraadi eesti ja võrdleva rahvaluule alal. Magistritöö teema oli "Eesti vanema ja uuema rahvalaulu tõlgendusvõimalusi naisuurimuslikust aspektist". Looming Luulekogud "Kevad Astrahanis: luuletusi 1992–1999" (Tallinn 2000) "Simunapäev" (Tallinn 2003) "Luigeluulinn" (Tallinn 2004) "Kaitseala" (Huma 2005) "Emapuhkus" (Pandekt 2009) "Viimane Monogaamlane. Luuletused ja jutud" (Pegasus 2011) "Kohtumised" (2017) "Aga armastusel on metsalinnu süda" (2018) "Janu on kõikidel üks" (Tartu 2020) Proosaraamatud "Pillipuhujanaine ja pommipanijanaine. Uudisjutud ja kirjad" (Huma 2006) "Päevaseiskaja - Lõuna-Eesti muinasjutud / South-Estonian Fairy Tales" (Huma 2009), inglise keelde tõlkinud Ilmar Lehtpere "Viimane Monogaamlane. Luuletused ja jutud" (Pegasus 2011) "Kirjatud teekond", kaasautor Kristi Jõeste (Saara 2012) "Paleontoloogi päevaraamat", sari "Aja lugu" (Petrone Print, 2013) Tema teoste tõlked "Kivikuu: virolaista runoutta" antoloogias (Helsinki, 2002), soome keelde tõlkinud Mart Velsker jt "Som en tiger bland likadana randiga" (Ariel, 2004), rootsi keelde tõlkinud Peeter Puide "The Drums of Silence" (Oleander Press, 2007), inglise keelde tõlkinud Ilmar Lehtpere "Noorkuuhommik - New Moon Morning" (Huma, 2007), inglise keelde tõlkinud Ilmar Lehtpere "My brother is going off to war" (Lapwing, 2007), inglise keelde tõlkinud Ilmar Lehtpere "Põletades pimedust - Burning the Darkness - An Dorchadas à Dhó" (Coiscéim, 2009), inglise keelde tõlkinud Ilmar Lehtpere, iiri keelde tõlkinud Gabriel Rosenstock "A Priceless Nest" (Oleander 2009), inglise keelde tõlkinud Ilmar Lehtpere "Mond liegt in meinem Blut = Kuu on mul veres" (Edition Innsalz, 2009), saksa keelde tõlkinud Ursula Zimmermann "The Scent of Your Shadow - Sinu varju lõhn" (Arc, 2010), inglise keelde tõlkinud Ilmar Lehtpere "The Final Going of Snow" (Modern Poetry in Translation, 2011), inglise keelde tõlkinud Ilmar Lehtpere "Ornamented Journey", kaasautor Kristi Jõeste (Saara, 2012), inglise keelde tõlkinud Ilmar Lehtpere "1001 Winters - 1001 talve" (Bitter Oleander Press, 2013), inglise keelde tõlkinud Ilmar Lehtpere "Ќерката на надреалистот" (DPTU PNV PUBLIKACII DOOEL, 2013), makedoonia keelde tõlkinud Julijana Velichkovska "In a Single Breath - Ühe hingetõmbega" (Cross Cultural Communications, 2013), inglise keelde tõlkinud Ilmar Lehtpere "Walker on Water" (Unnamed Press, 2014), inglise keelde tõlkinud Ilmar Lehtpere "Szívemen a dalok, akár a kövek" (Magyar Napló Kiadó, 2016), ungari keelde tõlkinud Béla Jávorszky Kristiina Ehini luulekogud Ilmar Lehtpere tõlkes on pälvinud mitu tõlkeluuleauhinda. 2007. aasta septembris sai luulekogu "The Drums of Silence" Corneliu M. Popescu luuletõlke auhinna. Seda auhinda antakse välja Londonis Euroopa parima inglise keelde tõlgitud luuleraamatu eest. Žürii rõhutas, et see on tõlge, millel on kristalli kvaliteet. 2010 sai luulekogu "The Scent of Your Shadow" auhinna Poetry Book Society Recommended Translation. Artiklid "Müüdud neiu": regilaul kui aja lugu. – "Regilaul – keel, muusika, poeetika", Tartu 2001, lk 315–332. Mehed teevad naist: regilaulu "Kuldnaine" tähenduskontuure. – Ariadne Lõng, 2002, nr. 1/2, lk 62–72. Vabamõtlejate festival Stockholmis. – Looming, 2002, nr 2, lk 314–315. Tõlked Fredrick Forsyth, "Iirimaal mürgimadusid ei ole" (Rapla 1995, inglise keelest) Penelope Fitzgerald, "Taevasinine lill" (Tallinn 1999, inglise keelest). Robert Bly, "Ürgmees: raamat meestest" (Tallinn 2002, koos Andres Ehini ja Taavi Tatsiga inglise keelest) Veno Taufer, Kalapäise rahva karjed ja loitsud [luuletused]. – Looming, 2002, nr 7, 987–990. Edvard Kocbek, luuletused. – Ninniku, 2002 (4). Tunnustus 2004 – Eesti Raudtee ja Sirbi kirjanduspreemia ("Simunapäev") 2005 – Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali aastapreemia ("Kaitselala") 2006 – Gustav Suitsu luulepreemia ("Kaitseala") 2008 – Eesti Vabariigi Presidendi noore kultuuritegelase preemia 2010 – stipendium "Ela ja sära" 2014 – Virumaa kirjandusauhind (mäluraamat "Paleontoloogi päevaraamat") 2016 – Valgetähe IV klassi teenetemärk 2017 – Tartu linnakirjaniku stipendium 2021 – A. H. Tammsaare nimeline kirjanduspreemia ("Janu on kõikidel üks") 2021 – Eduard Vilde nimeline kirjandusauhind ("Janu on kõikidel üks") Isiklikku Kristiina Ehin on Andres Ehini ja Ly Seppeli tütar. Tal on poeg Hannes. Ta on vasakukäeline. Ehina abikaasa on muusik Silver Sepp. Neil on 2016. aastal sündinud tütar Luike. Viited Kirjandus Mati Unt. Neiu Astrahanist. – Looming, 2000, nr 9, lk 1406–1407. Jaak Urmet. Kolm debüüti. – Vikerkaar 2001, nr 1, lk 92–95. (Retsensioon kogule "Kevad Astrahanis") Välislingid Kristiina Ehini koduleht - Kristiina Ehin's website Kristiina Ehini ettekanded Ööülikoolis Kristiina Ehini artikkel "Mehed teevad naist" ajakirjas Ariadne Lõng 2002, 1/2, lk 62-72. Mait Talts "Kristiina Ehin, muinasaja mäletaja", EPL, 10. september 2004 Magistritööst Mari Peegel, "Kristiina Ehini kogud ilmuvad Inglise ja Iiri kirjastuses ", Eesti Päevaleht, 27. juuni 2008 Kirjanikud tulid lugejate juurde (Kristiina Ehin, Kalle Kurg, Toomas Raudam, Ivar Sild), Järva Teataja, 13. november 2008 "Kristiina Ehini ingliskeelne luule pälvis maineka preemia", Postimees, 15. veebruar 2010 Ilmar Lehtpere, "Sirbiga siurulindu rapsimas" EPL, 17. august 2011 Teet Korsten, ""Paleontoloogi päevaraamat" sündis ühtaegu nii austuse kui nõudlikkusega enda vastu" Põhjarannik, 8. märts, 2014 Alvar Loog, Kristiina Ehin: «Looming võimaldab mul elada mitmekülgset elu», Postimees, 18. juuli 2017 Kristiina Ehin tegi uue ühiskonnakriitilise laulukese EKRE tšastuška, Õhtuleht.ee, 20. september 2017 Eesti kirjanikud Eesti luuletajad Eesti tõlkijad Eesti lauljad Tartu Ülikooli vabade kunstide professorid Eesti õpetajad Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna vilistlased Valgetähe IV klassi teenetemärgi kavalerid Sündinud 1977


Liblika-projektile tegin 10 rahakaarti. Liblikajaht on lõppenud! Kaartidel on kokku 80 liblikat. Õiget vastust ei olnud, aga kaks vastust olid vaid ühe sammu kaugusel, siis läheb väike kingitus mõlemale pakkujale: Tulihobu ja Aksu. Palju õnne! Võtke ühendust ja lepime kokku, kuidas oma üllatuse kätte saate. Kaartidel on kasutatud: akvarellipaberit, tülli, pitsi, pärleid, fimoroose, kleebitavat paberit, värvilisi pabereid, glittervärve, värvilisi pliiatseid, papagoi sulgi, käsitsi valmistatud paberit, kuumaliimi, PVA-d ja liblika-kujulisi auguraudu. Selle liblikaterohkusega mõtlesin käima lükata ka ühe väikese mängu: arvake ära, mitu liblikat on neil kümnel rahakaardil. Siin on ka väike konks: liblikad on ka tagumisel küljel. Mäng läks käima nüüd ja kestab 25. mai keskööni. Kõige täpsemale vastajale väike, aga lennukas kingitus. Mängus osalemiseks jäta liblikate arv ja enda kontakt kommentaaride veergu. Head liblikajahti!!! Evemari posted @ 19:15 - Link - kommentaarid (12)


text: foorum.akvarist.ee • Vaata teemat - Õunakad uimased Tänane kuupäev Kolmapäev Apr 21, 2021 05:26 Õunakad uimased Teema pealkiri: Õunakad uimased Postitatud: Teisipäev Apr 07, 2020 07:14 Ostsin 5 päeva tagasi omale 2 õunakat. Esimestel päevadel olid suht aktiivsed ja sõid ilusti , aga viimased 2 päeva on kuidagi väga uimased , söövad vähe ja passivad ainult klaasi peal pinna ligidal , aga lonti väljas pole et nagu hingaks. 54l taimedega akva , ainul 2 õunakat sees. Teema pealkiri: Re: Õunakad uimased Postitatud: Teisipäev Apr 07, 2020 10:35 Õunakad käivad vahel veepinna lähedal oma mune sinna sokutamas. Aga sul hakkab akvaariumis ilmselt käimajooksmisperioodi raskem osa. NH4 (kõigepealt) ja NO2 (hakkab kasvama siis kui NH4 -> NO2 töödeldakse) hakkavad kõrgele minema ja siis on elanikel halb ja raske kuni kasulike bakterite koloonia filtris elujõu saavutab ja mürgised ained nitraatideks NO3 (vähem mürgised) ümber töötlevad. Sul oleks praegu õpetlik NH4 ja NO2 teste omada ja oma vee näitusid jälgida. Kui näidud väga hull kõrgele lähevad võib loomakestele viiendiku kuni neljandiku veevahetusega appi minna. Õigem oleks olnud ühe teoga alustada aga ehk elavad üle. Postitatud: Kolmapäev Apr 08, 2020 12:50 Tegin täna 30% vee vahetuse, ja tundub et teod läksid natuke aktiivsemaks , kas võib asi ka selles olla et panin taimedele väetise tablette ka alguses? Postitatud: Kolmapäev Apr 08, 2020 07:21 Ei, taimedele peavadki väetisepulgad alla saama ja see ei mõjuta eriti akvaariumi sissetöötamistsüklit. Või siis mõjutab nii, et paremini kasvavad taimed tarbivad rohkem NH4 ja ja loomakestel on kergem - effekt pole vast eriti märkimisväärne. Postitatud: Kolmapäev Apr 08, 2020 08:12 Selge , tänan vastamast! Postitatud: Kolmapäev Apr 08, 2020 11:29 Täna on õunakad jälle kuidagi uimased , ribatest näitab et no2 ja no3 on nullis Postitatud: Kolmapäev Apr 08, 2020 01:55 Praeguses hetkes ilmselt on olulised NH4 näidud. Ribatest on praeguse olukorra jälgimiseks võrdlemisi vilets vahend. Esimene NO2 näit 0.5 mg/l ütleb juba, et probleem on suur. Järgmine näit 2 mg/l vastab olukorrale, kus nõrgemad organismid on juba surnud. Hiljem kiirtestina on ribatestid suht ok, kui väga suurt täpsust taga ei aja. Võid muidugi läheneda nii, et kui ribatestil NO2 esimene näit tuleb siis vahetad viiendik kuni neljandik vett ja muus osas oled pimedas. Huvi pärast võiksid muidugi tilgatestidega monitoorida. NO2 tilgatestid kuluvad ajapikku ikka marjaks ära. NH4 testid kipuvad kahjuks oma praktilist väärtust kaotama ja riiulile seisma jääma kui akvaarium sissetöötanud on. Postitatud: Kolmapäev Apr 08, 2020 02:10 Selge , üritan tilgatestid omale soetada Postitatud: Neljapäev Apr 09, 2020 02:46 Kui juba tilgateste muretsema hakkad, siis lisan juurde, et hetkel on sul nagu ülal soovitatud vaja Ammonium'i (NH4) testi ja kohe selle järel ka Nitrit'i (NO2). Need võiksid olla tilgatestid, kuna need ained on alustava akva juures kõige rohkem jälgimist vajavad. Tilgatestid on rahuldava täpsusega. Sisuliselt sõltub neist näitudest, kas sinu olendid jäävad ellu või mitte. Nagu mainitud, võivad nende ühendite väiksemadki kogused olla letaalsed. Seega, kui näed et midagi valesti, siis veevahetus on sinu esmane abimees, seda siis u. 50% korraga. Midagi muud ära puutu, ehk siis ära puhasta filtrit, ega pinnast.


(3) Linnavalitsuse töötajate värbamisel ja valikul on määrus soovituslik.


text: Vanausulised (ka staroveeretsid, halvustavalt raskolnikud; vene keeles староверы, старообрядцы) on 17. sajandil Vene Õigeusu Kirikust eraldunud usuline liikumine. Ajalugu Õigeusu kiriku jumalateenistusi viidi kuni 17. sajandini läbi kõrvuti Konstantinoopoli ja Jeruusalemma liturgilise korra järgi. 1652. aastal algatas Moskva ja kogu Venemaa patriarh Nikon reformid, mis olid suunatud rituaalide ja doktriinide vastavusse viimisele Konstantinoopoli emakirikuga. Samas oli Konstantinoopoli õigeusu kiriku liturgia vahepeal muutunud. Teda toetas Moskva tsaar Aleksei I. Tsaar ja patriarh kutsusid abiks mitmeid välismaiseid nõuandjaid (eeskätt Kreeka ja Ukraina alade uniaadikiriku vaimulikke) ning toetusid osalt ka oma isiklikule maitsele. Nikoni reformid Reformid seisnesid kokkuvõtlikult järgmises: "Bütsantsliku" kahe sõrmega ristimärgi tegemise asemel "ladinlik" kolmesõrmeline. Jeesuse nimi kirjutati kujul Иисус, mitte nagu vanasti Исус. Ristimise, laulatuse ja pühakoja õnnistamise ajal käimine vastupäeva, mitte päripäeva. Usutunnistuses "И в Духа Святаго Господа Истиннаго и Животворящаго" jäeti välja sõna "Истиннаго". Kahekordse halleluuja asemel kolmekordne. Liturgias seitsme armulaualeiva asemel viis. Mitmehäälne poolamõjuline koorilaul. Kaotati katoliiklaste ümberristimine. Kaugeltki kõik usklikud ja vaimulikud ei pooldanud reforme. Nende meelest oli tegu muistsel pärandil püsiva kristliku autoriteedi hülgamisega, õigeusu ajaloo diskrediteerimisega ja tee vabaks andmisega edasisele moderniseerimisele ja ilmalikustamisele. Nad kartsid võõramaa mõjusid ja "ladina orjust". Vanausuliste vaatekohast langes kirik Antikristuse rüppe. 1658. aastal toimus kirikukogu, kus tsaar hääletas esimesena kõigi uuenduste poolt. Samal ajal suutsid Nikoni vastased tsaari veenda, et patriarhi vägevus hakkab tsaari oma varjutama. Tsaari suhted Nikoniga jahenesid tugevasti ning viimane pidi ametist lahkuma. 1666.–1667. aasta Moskva kirikukogu kiitis taas kõik reformid heaks. Vanade kommete pooldajad pandi kirikuvande alla, neid hakati nimetama raskolnikuteks (раскол – vene keeles 'lõhe, skisma'). Vanausuliste seas omakorda hakati seda kirikukogu nimetama röövellikuks (разбойный) või hullumeelseks (бешеный). Vanausuliste tagakiusamine 1681. ja 1685. aasta kirikukogud andsid õnnistuse nn idainkvisitsioonile ning algas vanausuliste tagakiusamine. Rakendati surmanuhtlust, peksu, küüditamist, vara konfiskeerimist; hukatute arvu on hinnatud mitmele kümnele tuhandele. Pealöök anti vastupanijate keskusteks kujunenud kloostrite pihta, mida mõnel pool oldi sunnitud sõjaväega piirama. Tühjenenud kloostritesse toodi mujalt uued asukad, kes said ka uue vaimulikkonna alustaladeks. Vanausulised põgenesid riigi asustamata äärealadele ja ka naaberriikidesse. Kaluuga oblastis Borovskis piinati 1675. aastal surnuks kaks Sokovinite bojaarisoost õde – Feodossia Morozova ja Jevdokia Urussova. Vahistatud bojaarinna Morozovat ülestõstetud kahe sõrmega on maalil kujutanud Vassili Surikov. Pärast pagendust ja piinamist põletati 1682. aastal elusalt kangekaelne vanausukaitsja ülempreester Avvakum. Tema surma järel sai vanausuliste vaimseks juhiks Suzdali vaimulik Nikita Dobrõnin. Ta kohtus ka patriarh Joakimiga ning suutis teoloogilises dispuudis viimase kimbatusse viia. Näis, et Joakim oli peaaegu valmis vana ja uue kombe pooldajaid ühendama. Vanausulised juubeldasid, kuid Joakim reetis Nikita ja viimane hukati. Pagenduses Arveteõiendamine kestis Peeter I ajani, mil tagakiusamine vähenes peamiselt seetõttu, et pragmaatiline tsaar nägi vanausulistes eeskätt maksumaksjaid. Vanausuliste seas jätkusid oma kirikukogud pagenduses, Venemaa piiri taga. Neile tegi muret puuduv vaimulikkond, kes oli suures osas füüsiliselt likvideeritud. Vanausulistel puudus piiskop, kuid ainult piiskopid võisid uusi vaimulikke ametisse pühitseda. See probleem põhjustas vanausuliste lahknemise kahte peamisse harru. Vanausuliste seas püsis suhteliselt laialdane kirjaoskus, sest nende kätte oli jäänud hulk käibelt kõrvaldatud vaimulikku kirjandust. Lastele üritati anda algharidust nii kloostrites kui ka kaupmehemajades. 18. sajandi alguseks oli juba tekkinud puudus kirjandusest ning asutati põrandaaluseid trükikodasid, sealhulgas Leedus ja Poolas. 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse Venemaal olid vanausulistest kaupmehed edukad tööstuste rajamisel, selle põhjusena on nähtud nii nende traditsioonilist töökust ja visadust kui ka toimivat omavahelist sotsiaalset võrgustikku. Paljud edukad vanausulised ettevõtjad (näiteks Mihhail Sirotkin ja Mihhail Brilliantov) toetasid usuelu, püüdsid korraldada paremaid suhteid riigiga, koostasid palvekirju tsaarile. Vaimulikku kirjandust kirjutas Uurali piiskop Arseni, kes tegeles ka ulatusliku rahvavalgustusega. Tema algatusel toimusid vanausuliste kongressid ja iga-aastased kirikukogud. Tänu tema initsiatiivile alustas 1905. aastal Venemaal tööd esimene legaalne vanausuliste kirjanduse trükikoda, mis kuulus A. Simakovile. 16. aprillil 1905 andis keiser Nikolai II ukaasi usuvabaduse kohta. 1971. aastal tühistas Vene Õigeusu Kirik vanausulistele pandud kirikuvande, kuid nende kogudused on püsinud oma eraldatuses. Harud Vanausulised jagunesid mitmesse harru. Kõige üldisem jaotus kujunes siis, kui enne kirikulõhet pühitsetud vaimulikud olid kõik surnud. Popoovetsid ehk preestritega vanausulised (поповцы) uskusid, et sakramentide jagamiseks on vajalikud pühitsetud vaimulikud, ning lootsid neid värvata uuekombeliste ridadest. Bespopoovetsid ehk preestritud vanausulised (беспоповцы) keeldusid uues kirikus pühitsetud vaimulikke vastu võtmast ning eelistasid jääda ilma kirikliku hierarhiata. Kaks peamist haru jagunevad erinevateks gruppideks, mida otsetõlkes võiks nimetada kooskõladeks (соглас, согласие) ja õpetusteks (толк). Preestritega vanausulised 1717. aastal Vetka kirikukogust alates hakkasid popoovetsid otsima endale piiskoppe. See oli raske ülesanne, sest vanausuliste silmis olid paljud uueusulised liiga tugeva poola ja ladina mõjude all, rahvast kaugel ja mitte-venepärased. Otsingud edenesid visalt, eriti Nikolai I ajal, kes oli vanausuliste silmis väga kardetud ja vihatud 1826. aastal alanud uue repressioonide laine tõttu. 1835. aasta Moskva kirikukogul otsustati asutada piiskopitool väljaspool Venemaa piire. Mungad Pavel ja Alimpi läksid Austriasse ja esitasid avalduse sooviga lubada neil omada piiskoppi. Luba anti praeguses Lääne-Ukrainas Tšernivtsi oblastis asuvale Belaja Krinitsa kloostrile. Piiskoppi otsiti Egiptusest, Süüriast, Palestiinast, Aleksandriast, Konstantinoopolist ja Jeruusalemmast, otsinguid spondeerisid jõukad vanausuliste kaupmeheperekonnad. Konstantinoopolis kohtusid mungad metropoliit Ambrosiusega (1791–1863), kellele vanausuliste pühendumus nähtavasti muljet avaldas. 1846. aasta mais nõustus ta sõitma Austriasse, kus ta 11. juulil kohtus keisriga, kellele ta kinnitas, et just vanausuliste juures on kõige puhtamal kujul säilinud õigeusu algne pärand. 28. oktoobril 1846 ühines Ambrosius vanausuliste kirikuga ja nii pandi alus Belokrinitsa hierarhiale. Venemaa keiser Nikolai I nõudis Austria keisrilt Ambrosiuse vaimulikust seisusest välja heitmist ning kloostri sulgemist. Metropoliit kutsuti Viini, kus talle tehti ettepanek Konstantinoopoli kiriku rüppe naasta või pagendusse minna. Ta valis viimase ning saadeti Celje (Cilli) linna Slovakkias, kuhu jäi oma surmani 1863. aastal. Enne seda jõudis ta siiski ametisse pühitseda kolm piiskoppi ning panna aluse vanausuliste piiskoppide järglusele. 1853. aastaks oli Moskvas loodud peapiiskopkond, mille eesotsas seisis Vladimiri ja kogu Venemaa peapiiskop Antonius. Esimese kahe tööaasta jooksul pühitses ta ametisse 54 vaimulikku. Tema elu lõpuks oli Venemaal 12 vanausuliste piiskopkonda, oli ehitatud pühakodasid ja palvelaid. Preestritega vanausulistel on kaks täiemõõdulist kiriklikku hierarhiat. Vene Õigeusu Vanakombeliste Kirik (Русская Православная Старообрядческая Церковь ), tuntud ka kui Belaja Krinitsa hierarhia (Belokrinitskaja ierarhia; ka Rogožskaja ierarhia), on esimene täielik ja püsiv vanausuliste kirikuhierarhia, mis tekkis 1846. aastal Belaja Krinitsa kloostris metropoliit Ambrosiuse valitsuse all. Praegu (2005) on selle eesotsas Moskva ja kogu Venemaa peapiiskop, metropoliit Kornelius. Sama hierarhia alla kuulub ka Rumeenia Lipovanide Kirik. Vene Vana-Õigeusu Kirikule (Русская Древлеправославная Церковь ) – tuntud ka kui Novozõbkovskaja hierarhia ehk peapiiskopkond – pani aluse Belaja Krinitsa hierarhiat mitte tunnustanud grupp, nn beglopopovtsõ (Белокриницкое Беглопоповское Старообрядческое Согласие). 1923. aastal tunnistasid nad oma kirikupeaks endise Saraatovi peapiiskopi, vanausuliste poole üle tulnud Nikola. 1929. aastal liitus veel Sverdlovski piiskop Stefan(us) ning tekkis võimalus hakata pühitsema ametisse oma piiskoppe. Esimene läbinisti vanausuliste piiskop oli Pansofi. Keskus asus Saratovis, siis Moskvas, siis Samaras, alates 1963. aastast Novozõbkovis. Kiriku eesotsas on patriarh Aleksander. Kirikusse kuulub u 75 kogudust 700–800 tuhande usklikuga; kirik jaguneb viieks piiskopkonnaks. Preestritud vanausulised Preestritud ehk bespopoovetsid keeldusid uues kirikus pühitsetud vaimulikke vastu võtmast ning eelistasid jääda ilma kirikliku hierarhiata. See suund oli rohkem levinud Pihkva ja Novgorodi ümbruses, kus ka õigeusu kirik ise oli demokraatlikum ja rahvalikum, kui Venemaa kesk- ja lõunaosas. Kuni 18. sajandi keskpaigani säilis neil siiski lootus, et selline olukord on ajutine ning et kusagil "metsade sügavuses" võib veel olla vana usu vaimulikke. Vennad Denissovid pidasid salajast kirjavahetust popoovetsitega, lootuses endale siiski vaimulikke saada, olgu või uues usus pühitsetuid, peaasi, et nad vanu kombeid täidaksid. Asi nurjus ning meeleheitel vanausulised hakkasid uskuma, et käes on Antikristuse valitsemisaeg ning lähenemas viimnepäev. Nad loobusid kõigist sakramentidest peale hinge päästmiseks hädapärast vajalike, – nendeks olid ristimine ja piht, mida võisid erakorralistel asjaoludel toimetada ka ilmalikud ja isegi naised. Tavaliselt valiti jumalateenistusi läbi viima vähemalt 40-aastane haritud ja üldiselt lugupeetud mees. Et kadus võimalus abielu laulatada, siis hakkas osa vanausulisi nõudma kõigilt vallalist elu (безбрачные). Praktikas kujunes siiski nii, et elati vaba kooselu laulatamata elukaaslastena (vene k. сожитель, сожительница). Teised tunnistasid lihtsa laulatustalituse võimalikkust (брачные). Bespopoovetsid jagunesid ka ümberristijateks ja mitteristijateks – vastavalt sellele, kas nad pidasid vajalikuks oma usku pöördunud teiste kirikute kristlasi ümber ristida. Nii kestis hargnemine väikesteks sektideks kogu 18. ja 19. sajandi. Mõned bespopoovetsite sektid fedossejevlased (федосеевцы) – rajaja Novgorodist pärit Feodossi Vassiljev, eriti varasemal ajal praktiseerisid munklikku askeesi, eitasid abielu, kuulusid ümberristijate hulka; levinud Baltimaades, Loode-Venemaal ja Siberis, keskus Moskvas Preobraženski kalmistul pomoorlased ehk abielulised bespopoovetsid (поморское согласие, брачные беспоповцы) – ümberristijad; levinud Baltimaades, Lääne-Siberis, Uuralis, Kesk-Volgamaal, Donimaal, Ukrainas ja Valgevenes. Keskused Leedus, Lätis ja Moskvas pool-abielulised danilovlased (даниловцы полубрачные) – eelmisega tihedalt seotud; asutajaks oli Danila Vikulov Pomorjes Võgi jõel filippovlased (филипповцы) – ümberristijad, eraldusid pomoorlastest 18. sajandi algul, oma kompromissitus vastuseisus riigivõimu ja õigeusuga panid toime mitmeid enesepõletamisi artamonovlased – fedossejevlastest lahkulöönud liikumine, kus kompromissina on lubatud laulatus õigeusu preestri poolt aristovlased (аристовцы) titlovlased (титловцы) troparioni grupp, troparštšikud (тропарщики) adamantlased (адамантовы) aaronlased (аароновцы) vanaemalased ehk iseristitud (бабушкины, самокрещенцы) – mitteristijad rjabinovlased (рябиновцы) auklased (дырники) – hülgasid ikoonid ning palvetasid ida suunas läbi seinas oleva augu melkisedekid jooksikud ehk rändurid (бегуны, странники) – juhiks oli endine fedossejevlane Jeftim, liikumine sai alguse u 1715. aastal, keskus kujunes Jaroslavlis, pidasid riiki, seadusi, raha ja kõiki ametlikke dokumente Antikristuse märkideks. spassovlased ehk eitajad ehk netovetsid (нетовцы) – liikumine tekkis 18. sajandil Kerženi metsades, eitasid vaimulikke ja sakramente, taotlesid vahetut sidet Kristus-Päästjaga; uskusid, et Antikristus oli sõna otseses mõttes teatud isiku kujul maailmas valitsema asunud; jagunesid omakorda mitmesse harru; keskus Kesk-Volgamaal novospassovlased tšasovennõid, ka perekondlased (часовенные, семейские) – Siberi haru, varem tunnistasid preestreid, mitteristijad; liikumine tekkis 19. sajandi algul Lisaks kahele peamisele lahule tekkis 1801. aastal ühisusuliste liikmine (единоверцы), kes nõustusid kuuluma Venemaa õigeusu kiriku alla, kuid säilitasid oma vanad tavad. Praeguseks on neil Moskvas ja Kesk-Venemaal kokku kolm kogudust. Erinevate õpetuste vahel valitseb vanausuliste seas küllalt suur lahkmeel; ainsad, kes on omavahel suhteliselt heades suhetes, on pomoorlased ja fedossejevlased. Oikumeenilist liikumist vanausuliste seas praktiliselt ei ole. Kombed Vanausulised ei tunnista Nikoni reformidega tehtud muudatusi liturgias ja rituaalides. Nad löövad endiselt risti ette kahe sõrmega, kasutavad reformide-eelset pühakirja ja lauluraamatut. Jumalateenistustel lauldav koorilaul on ühehäälne, kasutatakse spetsiaalset arhailist noodikirja. Ristimine vanausuliste moodi toimub ristitava kolmekordse üleni vette kastmisega. Kasutatakse vana bütsantslikku ikoonimaalimisstiili, kasutatakse ka väärismetallist ja reljeefseid ikoone. Ei austata pühakuid, kes on pühakuks tunnistatud pärast 1666. aastat, kuid austatakse mõningaid oma pühakuid (nagu Avvakum Petrovitš), keda omakorda ei tunnista õigeusu kirik. Lastele valitakse nimed kirikukalendrist. Jumalateenistused on pikad. Eriti konservatiivsed vanausulised nõuavad, et jumalateenistusel tuleb kanda traditsioonilisi palverõivaid. Naistel on nõutav pikk seelik ja pearätt, mida ei sõlmita, vaid kinnitatakse haaknõelaga. Palvetades tehakse rohkelt kummardusi, sealhulgas maani kummardusi, mille ajal käed toetatakse väiksele vaibakesele (podrutšnik). Palvehelmesteks on lestovka, mis koosneb helmeste asemel väikestest riiderullikestest (17 rulli 17 prohvetliku ettekuulutuse auks, 33 on Kristuse eluaastad, 40 tähistavad Kristuse nelikümmend päeva kestnud paastumist ja kiusamist kõrbes, 12 rulli kaheteistkümne apostli mälestuseks) ning neljast kolmnurksest labast (sümboliseerivad nelja evangelisti). Rangemates sektides pole meestel lubatud habet ajada, ei tohi juua kohvi, mõnes harus ka musta teed, suitsetamist peetakse patuks. Eriti ranged vanausulised ei jaga isegi oma toidunõusid ja tarbeesemeid võõrausulistega. Olukord tänapäeval Tänapäeval elab vanausulisi Venemaal, Eestis, Lätis, Leedus, Rumeenias, Poolas, Ameerika Ühendriikides, Brasiilias, Argentinas, Uruguays, Paraguays jm. Kokku võib neid olla paar miljonit. Venemaal taastatakse vanausuliste kirikuid, kuid kogudused oma vara tagasi ei saa. Vanausulised Eestis Esimesed vene vanausulised ilmusid Peipsi rannikule Mustvee ja Kallaste kanti 17. sajandi lõpus. Pärast Eestimaa ja Liivimaa liitmist Venemaaga ning sõjasadama ehitamise lõpetamist Paldiskisse (kuhu vanausulised saadeti sunnitööle koos kriminaalkurjategijatega) jäid nende järglased elama Tallinna piirkonda. 1807. aastal ehitati Tallinnasse vanausuliste palvemaja ning Tallinnas oli ka 160 vanausulist. 18. sajandi algul tegutses Räpinas mõnda aega vanausuliste klooster, mis aga hävitati 1722. aastal. Räpina vanausulised kolisid ära Narva lähedale Mustjõe piirkonda. Muud Kuigi vanausulised ei olnud reformijad, vaid reformile vastuseisjad, on ajaloos neid vaadeldud kogu Euroopat hõlmanud reformatsiooniprotsessi osana ning ka nende ideoloogias on palju ühisjooni rangete protestantlike usulahkudega (amišid, hutteriidid, mennoniidid jt). Vaata ka Tartu vanausuliste palvemaja Agafja Lõkova Sekt Vanausuliste Usuühingute Liit Eestis Viited Välislingid Vanausulised Eestis Остальцы Русской Древлеправославной веры 30. jaanuar 2013, Nõukogude riigi eest peitu läinud pere elas 32 aastat muust maailmast eraldatuna, forte.delfi.ee Õigeusk Kristlus


Alar Paas: "natsismist" meis ja meie ümber - Uued Uudised Esilehele » Arvamus » Alar Paas: “natsismist” meis ja meie ümber Alar Paas: “natsismist” meis ja meie ümber Rubriik Arvamus On 16.04.2019 Ilmselt kujutavad praeguses natsismist rääkijad just sellist pilti ette. Pilt sõjalavastusest Valgevenes. Kolumnist Alar Paas võtab põhjalikult ette natsismi mõiste seostamise rahvuslusega ja leiab, et väärastunud vormid tekivad ainult ühe rahvuse impeeriumides, rahvusriiklus aga tähendab alati õitsengut. “Viimase ajal on Eestis teravalt tõstatud teravalt natsismi, rassismi ja Kolmanda riigi lembuse teema. On räägitud koguni Eestist kui „väikesest natsiriigist“ ja oma isiklikust häbist sellise nähtuse pärast. Muidugi on eelloetletud patud omistatud eeskätt EKRE-le, ent oma jao saanud ka sellega koalitsioonikõnelusi pidanud Isamaa ja Keskerakond, keda süüdistatud nende pattude sallimises ning vastavalt põhimõttelageduses, euroopalike väärtuste ohtu seadmises jne. Kõik see on tuletanud elavalt meelde niinimetatud nõukogude aega. Aega, mil ikka tuli kuulda süüdistusi, et „eestlased on peaaegu kõik fašistid“. Tollal võis niisuguse nõukogudeaegse vene šovinismi eeldusena toimiva arusaama tekke ja püsimise kindlalt kanda end nõukogude võimuks nimetanu pingutuste arvele. Hiljem on selle eest hoolitsenud teadagi eelkõige need, kes end selle võimu õigusjärglasteks peavad – viimastel aegadel näiteks „Sputniku“ vahendusel. Niinimetatud nõukogude võimu ja selle õigusjärglaste pingutused on tulemuslikena kõigiti tunnustustväärivad. Sest on ju igati tähelepanuväärne, et too omal ajal vastutusele võtmata jäänud hitlerliku Saksamaa sõber (Sõpruse ja Piiri leping Nõukogude Liidu ja Saksamaa vahel sept. 1939!), millise kuriteod oma mastaapsuse ja metsikuse poolest selle hitlerliku riigi omadele millegi poolest alla ei jäänud ja mis suutis pea poole sajandi vältel ka enda käes hoida sellega kahasse sooritatud kuriteo käigus haaratud osast, on oma õigusjärglase vahendusel juba 30 aasta vältel peale nende kuritegude üldiselt teatavaks saamist suutnud maailma avalikkuse tähelepanu neilt kõrvale kallutada. Juhtides seda tähelepanu enda vastutusele võtmise vältimiseks ning ehk ka revanšiks eelduste loomiseks nn. fašismi teemale – seega oma kunagise partneri kuritegudele. Mõeldes sellele välja kaasosalisi ja püüdes neid näidata kurjategijatena. Ning väites neid leiduvat ka kaasajal. Näiteks Eestis ja EKRE näol, mida „Sputnikus“ on nimetatud fašistlikuks parteiks. Paraku on eestlaste süüdistamine natsismis on sama absurdne kui nende süüdistamine kommunistlikus meelsuses, mida paraku on eestlastel samuti tulnud kuulda nii minevikus kui ka tänapäeval. Eestlaste arusaamades ei ole ega saagi olla mingit kohta ei fašismi ega ka kommunismi mõistega märgitsetud nähetel. Ei saanud olla niinimetatud nõukogude ajal ega saa olla ka nüüd. Süüdistust natsismis/fašismis esitades vaadatakse mööda asjaolust, et Saksa Kolmandal riigil võis olla küll liitlasi sõjas, ent mitte niisuguseid, kes saanuks olla tegelikult huvitatud tema rahvusprogrammi realiseerimisest. Sest selle šovinistliku programmi realiseerimine sai olla võimalik üksnes teiste riikide ja rahvaste – sh. nn. aarialastena käsitletute – huvide arvel ning see tähendanuks õnnestumise korral ka Euroopa poliitiliste jõudude tasakaalust välja löömist Saksamaa kasuks. Ja järelikult võtnuks ka Saksamaa liitlastelt võimalused tegelikult seista oma huvide eest. Nii on ka eestlaste natslikkus kui Saksa nn. Kolmanda riigi lembus on välistatud seetõttu, et see riik ajas oma „natslikest“ huvidest lähtuvalt eestlastele ja Eesti riigile vaenulikku poliitikat. Paraku on kõik eestlased väga hästi teadlikud, et Nõukogude Liidu ja Saksamaa vahel 1939. aastal sõlmitud Molotov-Ribbentropi Pakt ning Sõpruse ja Piiri Leping, mis määrasid Eesti riigi hukkumisele, kandsid lisaks Nõukogude Liidu poolt selleks volitatu allkirjale ka Saksamaa esindaja allkirja. Ja et järelikult oli Saksa Kolmas riik üheks meie riikluse hävitajaks. Hästi on teada ka see, et Saksamaa keeldus kuni oma okupatsiooni lõpuni Eesti riiklust taastamast, keeldus 1940/41.a. Nõukogude Liidu võimude poolt äravõetud omandit tagastamast, arreteeris 1944.a. eesti rahvuslased ja saatis nad suurelt jaolt oma koonduslaagritesse. Ning mingiks saladuseks pole tume tulevik, mis oodanuks Saksa Kolmanda riigi võidu korral teiste rahvaste kõrval ka eestlasi. Teiste hulgas oleks see ka eestlastele selline osaks saanud asjaolul, et hitlerlik Saksamaa tahtis muuta impeeriumite loomise põhimõtet, et ta kavatses loobuda meretaguste asumaade rajamisest ning lootis suurendada oma territooriumi vahetult sellega külgnevate alade arvel – et lahedaks eluruumiks 250 miljonile sakslasele, siis mitte vähem kui 3-4 kordseks. See oleks tähendanud Saksamaa lähemas naabruse, selle riigi seniste piiride taga elanud rahvaste sisulist likvideerimist. Asjaolu, et sakslased võisid sõja ajal Eestis nautida „teise okupandi ebaõiglast eelist“ (olla vabastaja esimesest okupandist); niisamuti ka asjaolu, et oma peavaenlase vastu võitlemine oli eestlastel võimalik vaid koos nendega, ei vähenda eestlaste silmis Saksa Kolmanda riigi vastutust tema osa eest Eesti riigi ja ühiskonna purustamisel. Samas on loomulik ja oluline, et meie poolt leiab tunnustamist ja mälestamist oma esiisade niisugune võitlus. Sest kuigi „nende munder oli vale, oli vaenlane kahtlemata õige“. Et eestlased on nõukogudeaegsete kuritegude läbi raskelt kannatanud ning et nendega seonduv on ka võrdlemisi hästi teada, pole nende hulgas olnud seni õieti mitte mingisugust mõju ka nõukogude võimu õigusjärglaste püüetel neid fašismis süüdlasteks teha. On olnud lihtne taibata, et fašismi teemat kuumana hoides püüavad viimased tähelepanu kõrvale juhtida oma kuritegudelt, muuhulgas ka eestlaste (olgu tegemist Eesti Vabariigi territooriumil elanute või Nõukogude Liidu piiresse elama jäänute) kallal toimepandud massihävitustöölt. Mis puutub Eestis vene elanikkonda, siis nn. nõukogude ajal võis neid, kes pidasid eestlasi fašistlikeks, leida eelkõige vaid lühemat aega Eestis elanute hulgast. Ning nendegi hulgast eelkõige selle nn. lihtsama, vähemharituma osa hulgast. Ning kuivõrd Nõukogude Liidu lagunemise aegu said nn. nõukogude võimude kuriteod ega ka nende võimude koostöö Saksamaaga üldiselt teatavaks kõigile vähegi haritud vene ringkondadele, muutus neile ka mõistetavamaks riiklike võimude poolt fašismiteema tõstatamise peamine eesmärk. Ja vähenes sel teemal aetud jutu mõju. Igatahes oli arusaam eestlaste fašistlikkusest jäänud tänini eeskätt niisuguste lihtsamate vene päritolu inimeste arusaamaks, kes ei olnud suutnud end lahti mõtelda nõukogudeaegsetest eelarvamustest, kes olid ikka igatsemas taas kord näha territooriumit kaotanud Nõukogude Liitu ehk Vene impeeriumit kogu tema omaaegses vägevuses ning vahest ehk koguni kasvujõus ega ole suutnud leppida oma siinse rahvusgrupi teisenemisega – selle muutumisega valitseva rahva liikmetest vähemusrahvuse liikmeteks. Nüüd korraga näivad olevat nõukogude võimude õigusjärglaste pingutused hakanud vilja kandma. Korraga on selle arusaama jagajate ring hakanud hoogsalt laienema ning suutnud hõlmata ühtaegu ka hoopis teistsuguse taustaga inimesi. Sellest arusaamast johtuvaid mõtteid on hakanud väljendama sageli ka kõrgema haridusega inimesed – nii Euroopa suunalt kui paraku ka oma eesti rahvuskaaslaste hulgast. Paraku, asjaolu, et Eestit fašismilembuses süüdistajate hulgas leidub hulgaliselt selliseid, kellele selle ohu olematus on kahtlemata kõigiti arusaadav, näitab selgelt, kuivõrd sel kombel ollakse oma suud pruukimas seepärast, et see tundub kõnelejatele nende lähemate poliitiliste eesmärkide realiseerimise vahendusel tõotavat kas isikliku kasusaamist või vähemalt välistavat isikliku kahju kannatamist. Ning kuivõrd see osutuks võimalikuks vaid praegu opositsiooni jääma kippuvate parteide võimul jäädes, on olnud vaja välistada EKRE osalusel valitsuskoalitsiooni tekkimine avalikkuses EKRE-sse ja tema valijaskonda eitava suhtumise kujundamise vahendusel. Kahtlemata ei ole mingit põhjust eeldada usku EKRE juures fašismiilmingute leidmise võimalikkusest nendegi juures, kes rääkides neist pattudest kui sellistest, mis sel parteil valitsusse jõudmisel kindlasti kaovad, on möönnud nende olemasolu vähemalt esialgu. On päris selge, et vastavasisulisi väiteid esitades püütakse end lihtsalt arusaadavaks teha oma vene valijaskonna sellele osale, kelle teadvust on tõepoolest ikka veel sisustamas sovetlik arusaam eestlaste fašismilembusest. Et tõelist alust selliseks eitavaks suhtumiseks paraku ei leidunud ning et küllap on asi tundunud ka pakiline, tuleb muidugi täiesti mõistlikuks pidada otsust mitte hakata jalgratast uuesti leiutama, vaid lasta end lihtsalt tõmmata „Sputniku“ tuulde. Ent ometi leidub nii süüdistuste esitajate kui ka nende kuulajate hulgas kahtlemata ka neid, kes neid tõsiselt võtavad. Ja kahtlemata võivad need süüdistused vastavaid veendumusi ka süvendada ning nende jagajate ringi laiendada. Eriti asjaolul, et nn. „poliitiline korrektsuse“ mõjul on Euroopas juba pikemat aega olnud rahvuslikkusesse puutuv suurel määral põlualuseks ning sellisena ka alakäsitletud teemaks ning seetõttu ei ole paljude ühiskonnaliikmete teadmised neis asjus lihtsalt piisavad. Näiteks selleks, et mõista, mis, miks ning millises seoses ikkagi minevikus aset leidis. Või selleks, et aru saada oma süüdistustes kasutatud mõistete tähendusest nende muutumises. Nii on rahvuse tähistamiseks kasutatud mõiste on olnud suure mahuga (ingl. k. nation lisaks ka veel riik) ja võimaldanud sellest aru saada erineval moel. Ja erinevaid poliitilisi eesmärke taotledes on alatasa püütud nii rahvuse kui ka selle käsitlemisega seonduvaid mõisteid moonutada ja muuta – mistõttu on nad kujunenud „ujuvateks“. Oht meie avalikkuse eksitamiseks rahvuslikkusesse puutuvates küsimustes on praegu küllalt suur just asjaolul, et neid mõisteid kasutatakse alatasa eba- või umbmäärases tähenduses ja ühtaegu sellises, mis ei ole Eestis harjumuspärane. Ning paraku ka seetõttu, et rahvuslikkuse seondamine fašismiga lähtub suurel määral arusaamadest, mida suuremal või vähemal määral on käsitletud sotsialistlikena – nendega on olulist puudet ka liberaalsetel – ning et erinevatel eesmärkidel kasutatult on ka sotsialismi ja sotsiaaldemokraatia mõisted hägustunud ja olnud aegade vältel sisustatud vägagi erineval moel, on see eksitanud ja eksitamas end sotsiaaldemokraatidena käsitlevaid inimesi mõistmisel, milles ikkagi peaks seisnema nende poliitilise suundumuse roll ühiskonnas. Seganud mõistmast ka seda, kas ikka rahvuslikkuse vastustamine kuulub selle juurde. Niisiis on õigustatud küsimuseks, mida siis ikka süüdistajad natslikkuse (natsionaalsotsialistlikkuse, fašistlikkuse) all silmas peavad ning peaks olema nõutav, et need avaldaks ka oma arusaama sellest, mida see nende jaoks tähendab. Eelduseks vähegi rahuldaval tasemel selgituseks on võime eristada, mida on tähendanud mõiste natsioon/rahvus iseenesest, kuidas ta on olnud seotud riikluse ja sotsialismiga iseenesest ja totaalsete riikide käsitluses, kuidas on seondunud rassismiga ning mida tähendamas kaasaegsel Euroopa poliitilisel maastikul. Ei eestlaste rahvuslusel ega ka EKRE poolt praegu kantavat rahvusriiklikul mõttel pole midagi ühist sellega, mil kombel leidis see käsitlemist Saksa Kolmandas riigis. Samuti ei saa teda ka muus võtmes pidada ebanormaalseks nähtuseks. Vastupidi, just niisuguse mõtte mõjul osutuski võimalikuks Eesti riigi tekkimine, selline mõte oli valitsevaks nii Eesti riigi tekkimise kui ka taastekkimise aegu ja seda peeti neil aegadel ka kogu Läänemaailmas igati normaalseks. Ning see mõte fikseeriti Eesti riigi kui eesti rahvuse riigi olemasolu mõttena ka põhiseaduses. Nii Eesti riigi loomisel kui ka selle iseseisvuse taastamisel käsitleti rahvust kultuurilise nähtusena. Niisuguses käsitluses on „rahvus“ ja „kultuur“ on suurel määral kattuvad mõisted. Rahvus on eelkõige kooslus, mis kannab kultuuri: teatavat eripärast väärtuste ja hoiakute, mõtlemise ja tegevuse süsteemset korrastatust. Rahvus-kultuur on kontekst, kus ainuüksi saab kujuneda inimene. Rahvuslus on etnose tunnustamine kultuurikandjana, ühes selle õigusega enesemääramiseks, riigi loomiseks, enda elu-olu üle otsustamiseks. Riik on midagi sellist, mis on vajalik rahvuse kui kultuurilise nähtuse eksistentsi tagamiseks. Riik on rahvuse, s.o. kultuuri pärast. Nii on see seos fikseeritud ka Eesti põhiseaduse preambulas. Totaalses riigis (nagu seda olid Venemaa nn. nõukogude ajal, Saksa nn. Kolmas riik või fašistlik Itaalia) oli kõige olulisemaks jooneks see, et riik oli muutunud „suureks inimeseks“, kel on omad huvid jms. Sellises riigis oli rahvus riigi pärast, riigi jaoks. Rahvuse mõiste leidis seejuures defineerimist ja kasutamist suurel määral väljapool rahvuskultuuri konteksti, sellest mööda vaadates. Totaalse riigi rahvuslus oli sisustatud poliitiliselt, et rahvus saaks niisuguse „suure inimese“ huve paremini täita. See oli rahvuslus riigi kui „suure inimese“ huvides ja sellisena ainult vähesel määral kultuuriga seonduv. Sellise riigi rahvuslus kujutas endast selle põhirahvuse šovinismi: loomaks riigile ühtlaselt ja kergelt manipuleeritavat elanikkonda, ründas ta ja püüdis oma poliitiliselt mõtestatud põhirahvuse mõjukuse suurendamise ja ühtlase, kergelt manipuleeritava elanikkonna loomise nimel hävitada väiksemaid rahvusi. Kultuuriinimesi vaenati, kuivõrd need olid võimelised vastustama sellist rahvuse käsitlemisel poliitilise abivahendina ning võisid nii kergesti osutuda segavaks. Rahvuse mõiste niisugune politiseerimise ja vastava rakendamise eelduseks oli apelleerimine pigem ühiskonna niisugustele kihtidele, kes ei olnud rahvuskultuuri kehandiga harjumuspärasel viisil seotud ning kelle positsioon ühiskondlikus hierarhias ja ühtlasi hariduslik ettevalmistus ühiskonnas toimuva mõistmiseks oli tagasihoidlikum ( nt. töölistele) ning ideoloogiatele, mis on olnud eeskätt neile adresseeritud, nagu nt. sotsialism või sotsiaaldemokraatia (vrd. Saksa Natsionaalsotsialistlik Tööliste Partei ja Venemaa Sotsiaaldemokraatlik Töölispartei). Neid kihte haritumate vastu välja mängides püüti totaalsetes riikides kujundada uut ja paremat inimest oma äranägemise ja riigi kui „suure inimese“ vajaduste kohaselt. Selleks sekkusid näit. nii Nõukogude Liit kui Saksa Kolmas riik enneolematul määral inimeste igapäevasesse ellu. Püüdes luua oma maaalal ühtlast rahvastikku, hävitati nii totaalsel Saksamaal kui totaalses Nõukogude Liidus selleks sobimatutena käsiteldavaid rahvuslikke üksusi ning seejuures Saksamaal sugugi mitte ainult juute. Sarnasus Saksa ja Nõukogude Liidu sisepoliitikas – apelleerimises sotsialismile (Saksa Kolmandas riigis räägiti „natsionaalsotsialistlikust revolutsioonist“, Nõukogude Liidus (Vene impeeriumis) „sotsialistlikust revolutsioonist“), püüdes luua ühtlast rahvastikku oma olemasoleval või haarata kavatsetud maaalal (Vene impeerium juba oli laienenud väljapoole vene rahvuslikke alasid ning tahtis sellist laienemist vaid jätkata, Saksamaale kuulus selliseid alasid vaid vähesel määral ning see riik pigem alles püüdis sellist laienemist saavutada) ja rahvusvähemuste käsitlemises (vrd. nt. poolakate väljaküüditamine Lääne-Poolast, mittevenelaste väljaküüditamine Leningradi ümbrusest), annab põhjust ka Venemaa tolleaegseid olusid määratleda natsionaalsotsialismina – s.t eeskätt ühe peaasjalikult poliitiliselt mõtestatud rahvuse huvides teiste rahvuste arvel praktiseeritud sotsialismina. Õigem oleks küll nii Saksa kui ka Vene totalitarismi nimetada „šovinistlikuks sotsialismiks“. Selles äärmuslikult pahelises tähenduses, milles rahvusluse/natsionalismi mõiste leidis kas avalikult või varjatult kasutamist 20. sajandi totaalsetes suurriikides, kasutatakse seda paraku valdavalt ka kaasaegses Euroopa poliitilises poleemikas. Seega ei ole võit Saksa totaalse riigi üle Teises maailmasõjas paraku tähendanud võitu sellele omaseks olnud rahvuse käsitluse üle. Vastupidi, Saksa Kolmanda riigi poolt loodud ning tema ja tegelikult ka teiste totalitaristlike riikide poolt kasutatud käsitlus rahvusest ja rahvuslusest ning selle sihtidest ja eesmärkidest hoopis asendas seni kogu euroopalikus maailmas valdavaks olnud käsitluse ning on jäänud oma nii haaratud positsiooni tänase päevani. Et just Saksa nn. Kolmandas riigis väljaarendatud rahvuse käsitlus on juurdunud Euroopa avalikkuse suure osa teadvuses, jäänud seal niisugusena püsima ja toonud seega kaasa rahvusluse põlu alla langemise Euroopa kultuuriruumis, on põhjust pidada selle nn. Kolmanda riigi kõige kohutavamaks pärandiks. Asjaolu, et „natsionalismi“ mõiste sisustamisel on jätkuvalt mõõtuandvaks kunagiste poolharitud diktaatorite (Hitleri ja Stalini) poolt osutatud viis, on probleem kogu Euroopa jaoks. Sest paljuski on just seetõttu ahenenud võimalused rääkida rahvustest kui kultuuridest – seega rahvusküsimuse loomulik käsitlemine – ning see pärsib Euroopa rahvuste enesemääratlemise võimalusi, järelikult ka Euroopa Liidu võimalusi jääda rahvusriikide liiduks, s.t kultuuridena organiseeritud süsteemide metasüsteemiks. Ent rahvusluse käsitlemine suurel määral sellise nähtusena, millisena teda käsitles Saksa Kolmas riik, ja siis võitlemine sellise vastu pole mõttetu üksnes Eestis, vaid ka Euroopas tervikuna, sest vaevalt võib pidada tõsiseltvõetavaks ohuks rühmitusi, kellel tõepoolest niisugused seisukohad peaks olema. Suuresti tähendab selline võitlus võitlust surnuga. Kui ka tuleb ette, et keegi kusagil juhtub tegema kellegi kohta halvustavaid, Kolmanda riigi ideoloogilisest arsenalist pärinevaid märkusi näiteks juutide suhtes, siis pole küll põhjust neid võtta palju tõsisemalt kui Nõukogude Liidu ideoloogilisest arsenalist pärinevate tšuktše solvavate anekdootide rääkimist. Rassismi all mõistetakse kujutlust erinevate rasside erinevast väärtuslikkusest. Niisugustest kujutlustest lähtuvalt leidsid erinevad rahvad käsitlemist ka Saksa Kolmanda riigis. Ent EKRE-poolsel kaasaegse rände, võõra päritoluga inimeste eeskätt majanduslikel eesmärkidel ettevõetud massilise ja kontrollimatu asukohamaa vahetamise vastustamisel ei ole mingit tegemist rassismiga eelmainitud tähenduses. Sest asi ei ole selles, et tulijaid peetaks alamateks, vaid püüdluses selle poole, et eesti rahva pingutuste tulemusel loodud Eesti riik võiks jääda kohaks, kus saab realiseeruda eestlaste kui rahvuse enesemääramisõigus. Ka on oluline rõhutada, et rände temaatika käsitlemisel ei ole kindlasti küllaldasel määral leidnud käsitlemist küsimus rändajate uue asukohamaa ühiskonna huvides rakendamise võimalused. On mööda vaadatud probleemist, et nende rakendamise võimalused on paratamatult liiga piiratud, sest nende seni omandatud oskused ja teadmised, mis kulunuks ära nende päritolumaades, osutuvad ju suures osas otstarbetuks uutes asukohamaades. Ning et vastavalt puuduvad neil paljuski täiesti teadmised, mis oleksid vajalikud uue asukohamaa ühiskonda kasulikuks rakendumiseks. Et arusaadavalt ei ole üldjuhul täiskasvanuna õpinguid alustades ka siira ja tõsise tahtmise korral lihtsalt võimalik enam omandada neid oskusi, mida nende ühiskondade vanad liikmed on omandanud lapsest saati, on ilmselgelt võimatu niisuguseid sisserändajaid tervikuna või ka suuremas osas uute asukohamaade ühiskonna seisukohalt kasulikult rakendada. Päris kindlasti saab nende kui suhteliselt harimatute osaks jääda kas üldse rakendamata või rakendumine üksnes kõige lihtsamatel tegevusaladel – seega allpool nende tõelist võimekust. Ning järelikult tähendab selline ränne õnnetute ja sellistena uute asukohamaade ühiskonnale vastanduvate ja seda vaenavate inimeste kogumi tekkimist ja suurenemist. Rände vastustamine on seega oluline ka rändajate enda huvides, kuivõrd võib vähendada niisuguste inimeste produtseerimist, kelle osaks saaks jääda nii ühiskonna kui ka nende eneste seisukohalt kasulikult rakendamata. Võib vähendada sellise inimeste grupi tekkimist ja suurenemist, kes on kaotanud vajalikul määral sideme nende maadega, mille loomingut nad endast kujutavad. Sest asjaolul, et paraku on massiline ränne toimumas just niisugusel viisil, on see kaasa toomas inimeste kultuurituks muutumist ning sattumist olukorda, kus uue kultuuri omandamine on raskendatud. Palju suuremal määral kui võimalusega eri kultuuride esindajate vahel mõtteid vahetada on nn. multikultuurilises ühiskonnas tegemist ohuga, et sisse rändavad eri rahvustest inimesed oma kultuuri kaotavad. Sellepärast tähendab sellise ise immigratsiooni vastustamine inimese kui kultuurikandja hävingu vastustamist Kui rändepoliitika käsitlemisega seonduvalt on tõepoolest ilmnemas ehedat rassismi, siis nn. pruuni eurooplase kui senisest eurooplasest väidetavalt märksa vitaalsema olendi loomise taotluses, mille propageerimiseks meiegi meedias aeg-ajalt ruumi on antud. Et kunagine Kolmanda riigi tõuparandamise programm on sellega nüüd välja käidud äraspidisel kujul, ei muuda seda vähem totraks. Ning et eurooplased on kahtlemata oma senisegi füüsise ning rahvuslik-kultuurilise koosseisu juures suutnud ilmutada tähelepanuväärset suutlikkust, ei näi ka mingisuguse tõuparandamise taotlemiseks olevat mingit vajadust. Mõtelda oleks põhjust pigem sellele, et Euroopa tõelise hiilguse ajajärguks oli just nn. rahvusriikide ajajärk – ajajärk, mil tänasest märksa suuremal määral oli tähelepanu sfääris inimene kui kultuurikandja.” Teemad: Alar Paas Natsism rahvuslus


text: 2tk silikoon sõtkumiseks taigna kott säilitamine jahu-segamine kott pehme maagiline mudima tainas blender set köök vidin tarvikud Soodus! / Bakeware < Tartuparv.ee Märksõnad: magic sõtkumiseks taigna kott, taigna peksja, köök organ, plaat vidinaid, plaatina silikoon sõtkumiseks, kangas tainas kott, dough presser, puu-tool, jää hallitus, taigen machin. S: L*W: 32.5*21cm(12.8*8.27 in) L: L*W: 40*27.5 cm(15.75*10.83 in) 2 x Sõtkumiseks kott(2 suurust) 2 x Sidemed - Pakett sisaldab ainult 2 sõtkumiseks kotid 2 sidemed. Mudeli Number: 6516761 Küpsetamine & Saia Tööriistad Tüüp: Pagaritoodete Valmistajad 2020 Taigna Segamis-Saia Mikser Jahu Mikser Jahu Mikser Õli Pinnale Segamine Mikser Küpsetamine Tarvikud Reposteria Köök Tööriistad Kirjeldus: Roostevabast terasest jahu mikser, küpsetamine nõud, pulber mikser, segisti, või peksja Eelistatud materjali, mille kasutamine usalduse Käepideme disain, lihtne kasutada Paksenenud disain on lihtne puhastada Märkus: 1.Palun Roostevabast Terasest Segamise Kausid Käepide DIY Kook, Salat Riiv Köögi-ja 8PCS Rotangist Leib Hüdroisolatsiooni Korvi Määratud Looduslike Ovaalne Rotangist Vitstest Taina Käärimise Vahendid Sourdough Banneton Leiva Korvi Omadused: 1. Kvaliteetsed materjalid: Naturaalne keskkonnakaitse rotangist korvi, mis võivad vett imada eemal pinnal tainas vormi karge ring tusane ja tainas saab eemaldada ja välja väga hästi.Kui aeg läheb edasi, haardumist tainas kääritamise korvi


Porgandi seemned tsüstiidiga - Porgand ja neerukivid Peame tegema kõik endast oleneva, et karu aiast välja ajada. Värske porgandi infusioon Porgandi infusioon valmistatakse ette, õhtul hõõruge köögiviljad peeneks ja valage 3 tassi keedetud vett. Need lapsed tunnevad end temperatuuril -4 kraadi suurepäraselt. Haki porgandid ning sega porgandi seemned tsüstiidiga ja meega ühtlaseks massiks. Kandke mask nahale, jätke see pooleks tunniks mõjuma. Allergiate vältimiseks vältige maski kasutamist silmade ja suu ümbruses. Loputage mask sooja veega maha. Video apelsinijuurvilja eeliste kohta: Vastunäidustused Porgandeid on parem mitte süüa, kui olete selle juurvilja suhtes allergiline. Samuti on parem hoiduda selle kasutamisest toidus gastriidi või maohaavandi ägedate rünnakute ajal, samuti ägeda pankreatiidi ja suhkurtõve korral. Apelsinijuure õige söömise ja sellest maksimumi võtmise saladus on meetme järgimine. Arstid ei soovita süüa rohkem kui porgandit päevas, muidu võivad olla mürgistusnähud: iiveldus, unisus, kõhuvalu ja kõhulahtisus. Ärge porgandi seemned tsüstiidiga ka seda, et kui soovite öösel porgandeid süüa, peaksite seda tegema tundi enne magamaminekut, et mitte magu üle koormata. Järeldus Pole kahtlust, et porgand on juurvili, millel on lisaks meeldivale värskele maitsele ka palju kasulikke omadusi. Kui kasutate seda regulaarselt ja mõõdukalt, näete kahtlemata oma heaolus positiivseid muutusi. Jagage meiega kommentaarides, milline on teie lemmik porgandiroog? Porgandi kasulikud omadused Porgand ladina keeles Daúcus - taimeperekond perekonnast Vihmavari. Porgand on kaheaastane taim harva üks või mitmeaastaneesimesel eluaastal moodustab see lehtede roseti ja juurvilja, teisel eluaastal - seemnepõõsa ja seemned. Porgandi eelised ja kahjustused - Köögiviljad June Hommikul tühja kõhuga, õhtul enne magamaminekut. Metsik porgand - seemned - Daucus carota - Maheseemned Porgand ja neerukivid - Koolikud Rohkem kui kaks tuhat aastat enne uue ajastu, kes teretulnud porgandite eelised. Pakume teile teavet porgandi kasulike omaduste kohta. Eeterlik õli porgandiseemnetes, ainulaadne oma kasulike omaduste poolest. Pange pannile supilusikatäit supilusikatäit seemneid. Keetke 1 liiter vett ja valage kaussi. Meditsiinis kasutatakse porgandeid hüpo- ja avitaminoosi korral. Soodustab epitelisatsiooni, aktiveerib rakusiseseid redoksprotsesse, reguleerib süsivesikute ainevahetust. Seemneid kasutatakse ravimite saamiseks, näiteks daukariin, millel on papaveriini omaga sarnane spasmolüütiline toime, laiendab koronaarveresooni; kasutatakse ateroskleroosi, stenokardia sümptomitega pärgarteri puudulikkuse korral. Ekstraktid ja eeterlik õli kosmeetika ja aroomiteraapia jaoks saadakse seemnetest. Pikka aega arvati, et porgandi söömine parandab nägemist. Hoolimata asjaolust, et porgandid sisaldavad A-vitamiini, mis on vajalik nägemissüsteemi normaalseks arenguks, pole porgandi kasutamisest tingitud nägemispuude parandamise fakti kinnitatud. Terve süda ja veresooned Suurenenud kolesteroolitase on tõsiste südamehaiguste peamine põhjus. Regulaarne porganditarbimine aitab vähendada kolesteroolitaset ja takistab selliste haiguste arengut nagu ateroskleroos, insult ja südameatakk. Kuidas on porgand naise kehale kasulik? Porgand on rikkalik kaaliumiallikas, mis on vasodilataator, see tähendab vasodilataator, suurendades seeläbi verevoolu ja vereringet ning vähendades kardiovaskulaarsüsteemi stressi. Teine südametervislik aine, kumariin, leidub ka porgandites ja aitab vähendada hüpertensiooni ja kaitsta südame tervist. Porganditel on antiseptilised porgandi seemned tsüstiidiga antibakteriaalsed omadused, mis aitab parandada keha immuunsüsteemi toimimist. Lisaks sisaldab porgand C-vitamiini, mis stimuleerib valgete vereliblede aktiivsust ja on immuunsuse säilitamise tsüstiit esimesed märgid kuidas ravida olulisemaid elemente. Parandage seedesüsteemi toimimist Porgand, nagu enamik köögivilju, sisaldab suures koguses kiudaineid ja jämedaid kiude, mis on tervisliku seedimise säilitamiseks kõige olulisemad elemendid, stimuleerivad peristaltilisi liikumisi ja maomahla sekretsiooni. Keetmine Porgandist saate valmistada palju roogasid. See sobib hästi peaaegu iga tootega: teravili, muud köögiviljad, liha. Üldiselt vähendab see kõhukinnisuse riski ja kaitseb soolte ja mao mitmesuguste raskete haiguste, sealhulgas jämesoolevähi eest. Samuti on porgand leidnud usside vastases võitluses kasutamist, eriti lastel. Onkoloogiliste haiguste arengu ennetamine On tõestatud, et porgandis sisalduv beetakaroteen vähendab teatud vähivormide, eriti kopsuvähi, tekkimise riski. Teine uuring näitab, et toorest porgandit söövatel naistel on rinnavähk 5—8 korda väiksem kui naistel, kes porgandeid ei söö. See kõik puudutab beetakaroteeni tervendavat jõudu, mis ensümaatilise reaktsiooni tagajärjel muutub A-vitamiiniks, millel on kasulik mõju nägemisele. Porgandi söömine stimuleerib igemeid ja kutsub esile liigse süljeerituse, mis aitab võidelda bakterite vastu, mis põhjustavad hambakaariest, halitoosi ja muid haigusi. Porgandeid saab kasutada ka loodusliku abrasiivina, mis aitab teil pärast söömist põhjalikult hambaid pesta. Porgandi eelised ja kahjustused Normaliseerige veresuhkur Tänu karotenoididele reguleerivad porgandid hästi veresuhkru taset, aidates seeläbi diabeetikutel elada täisväärtuslikku ja tervislikku elu. Porgandil on võimsad puhastavad omadused, mis on akne ja nahapõletike ravimisel äärmiselt tõhusad. Lisaks on porgand värvimuutuse tõttu kasulik ebaühtlase nahavärvi vastu võitlemiseks. A-vitamiinid koos teiste kasulike ainetega toidavad ja niisutavad nahka tõhusalt. Porgandil on suurepärased antiseptilised omadused, seetõttu kasutatakse neid aktiivselt nii haavade kui ka lõikude parandamiseks. Porgand aitab ära hoida haiguse tekkimist või vähendada haiguse ebameeldivaid sümptomeid. Beetakaroteenil on soodne mõju haiguse kulgemisele. Lisaks on see lihtsalt suurepärane võimalus saada pektiini, mis katab soolestikku ja leevendab ärritust. Porgandil ja porgandimahlil on kolereetiline ja puhastav toime, mis tagab toksiinide väljutamise kehast ning maksa, neerude ja sapipõie tervise. Pese ja koori porgandid, riivi. Haki sibul peeneks ja sega porgandiga. Lisage jahu, manna, sool, vürtsid, segage ja laske pool tundi seista. Porgandite kalorite sisaldus on 35 kcal. Nagu näete, on porgand üsna madala kalorsusega toode, nii et porgandeid saab lisada nende inimeste dieeti, kes jälgivad nende kaalu. Kuidas porgandeid valida Porgandite valimisel peate kõigepealt pöörama tähelepanu selle küpsusastmele ja kvaliteedile. Varju sel juhul ei mängi erilist rolli.


Juba sel laupäeval tähistab J.M.K.E. 25 aasta möödumist albumist 'Külmale maale' - Uudised - Piletilevi.ee Juba sel laupäeval tähistab J.M.K.E. 25 aasta möödumist albumist 'Külmale maale' 25 aastat tagasi nägi ilmavalgust J.M.K.E. legendaarne album "Külmale maale", millelt pärinevad bändi surematud hitid "Tere perestroika", "Valge liblika suvi", "Elab veel Beria", "Internatsid" ja paljud teised. 18. oktoobril tähistab J.M.K.E. kontsertklubis Rock Cafe albumi ilmumist raju kontserdiga, kus kantakse ette kõik albumil leiduvad lood. Kontserdi erikülalistena astuvad lavale Legshaker, Delirium Brothers ja 1996. aasta koosseisuga ansambel Kurjam. Piletid kontserdile on müügil Piletilevi müügipunktides ja Statoili teenindusjaamades üle Eesti.


college girl, õpilane, võluv, ahvatlema, ahvatlev, tightpussy, mahlane, ülemeelik, ratsutamine, süütu, sõbranna, tihe tuss