text: Kohalik uudisteagentuur MENA viitas anonüümseks jääda soovinud haiglaallikale, kelle kinnitusel on 82-aastase ekspresidendi seisund stabiilne, vahendas uudistevõrk AFP. Egiptuse meedia teatel sai Mubarak teisipäeval toimunud ülekuulamise ajal südamerabanduse. Haigla allikas seda aga ei kinnitanud, öeldes, et Mubaraki tabas järsk vererõhu langus. Tema sõnul näitavad viimased südame ultraheliuuringud, et endine riigipea on aga kosumas ning tema südame töö taastumas. Prokuratuur andis kolmapäeval käsu 11. veebruaril võimult lahkunud Mubarak 15 päevaks kinni pidada, et uurida tema rolli 25. jaanuaril riigis puhkenud ja vähemalt 800 inimelu nõudnud rahvaülestõusu vägivaldses mahasurumises. Ka tuleb tal anda aru korruptsioonisüüdistuste kohta.


Privaatsuspoliitika | Blackbird Palun loe käesolevad privaatsustingimused hoolega läbi enne, kui asud kasutama Veebipoodi, Veebipoe funktsioone või Teenust. Käesolevad Privaatsustingimused on Kliendi ja Blacbird Outlet OÜ (edaspidi Veebipood) vahelise Lepingu ning Kasutustingimuste lahutamatuks osaks. 1.Klient annab veebipoes andmeid sisestades, ning vastava kinnitusega õiguse koguda ja töödelda Kliendi isikuandmeid (nimi, kontakttelefon, paki kättetoimetamise ja/või kodune aadress, e-postiaadress) järgnevatel viisidel: * Ainult nii palju, kui on vajalik Tarbija poolt soovitud teenuse pakkumiseks ning edastada logistikapartnerile isikuandmeid kauba kohaletoimetamiseks * Uudiskirjaga liitumisel. 2. Kliendil on õigus küsida tema kohta kogutavate andmete üksikasju ja paluda Veebipoel parandada neis esinevad ebatäpsused, mitte nõustuda andmete töötlemisega või nõuda selle piiramist ning nõuda juurdepääsu andmetele või andmete kustutamist või ülekandmist. Saamaks juurdepääsu oma andmetele, palume meiega ühendust võtta aadressil info@blackbird.ee. 3.Tarbijal on igal ajal õigus keelata oma isikuandmete kogumine ning kasutamine, välja arvatud juhul, kui see on vajalik lepingust tuleneva nõude sissenõudmiseks või kauba kohaletoimetamiseks. Teatud isikuandmed võivad kehtivate seaduste kohaselt jääda Veebipoe kirjetesse ja arhiividesse piiratud ajaks alles, kuid Veebipood ei kasuta neid andmeid ärilistel eesmärkidel. 4. Veebipood ei säilita Teie isikuandmeid kauem, kui see on vajalik eesmärgil, milleks neid koguti. See tähendab, et andmed hävitatakse või kustutatakse meie süsteemidest, kui neid enam vaja ei ole. 1. Isikuandmeid kasutatakse kliendi tellimuste haldamiseks ja kauba kohaletoimetamiseks. Ostuajaloo andmeid (ostu kuupäev, kaup, kogus, kliendi andmed) kasutatakse ostetud kaupade ja teenuste ülevaate koostamiseks ning kliendieelistuste analüüsimiseks. 2. Maksete teostamiseks edastame vajalikud isikuandmed volitatud töötleja firmale The Braintree EMEA. 3. Pangakonto numbrit kasutatakse kliendile maksete tagastamiseks. 4.Isikuandmeid nagu e-post, telefoni nr, kliendi nimi, töödeldakse selleks, et lahendada kaupade ja teenuste osutamise seonduvaid küsimusi (klienditugi). 5.Veebipoe kasutaja IP-aadressi või teisi võrguidentifikaatoreid töödeldakse veebipoe kui infoühiskonna teenuse osutamiseks ning veebikasutusstatistika tegemiseks. Isikuandmete töötlemisel toimub kliendiga sõlmitud lepingu täitmise eesmärgil. 7. Isikuandmete töötlemine toimub juriidilise kohustuse täitmiseks (nt raamatupidamine ja tarbijavaidluste lahendamine). 8. Vastuvõtjad, kellele Isikuandmed edastatakse veebipoe klienditoele ostude ja ostuajaloo haldamiseks ja kliendiprobleemide lahendamiseks. 1. Uudiskirja eesmärk on informeerida Blackbird Outlet OÜ tegevusest ja toodetest kliente, kellel on selle vastu huvi. Uudiskirja saamine annab kliendile eeliseid, nt soodustused, uudised, unikaalsed pakkumised. 2. Uudiskirja saavad ainult selleks nõusoleku andnud inimesed. Nõusolekud oleme saanud läbi meie veebilehe, kui klient on oma e-posti spetsiaalsesse lahtrisse sisestanud. 3. Uudiskirjaga liitunute e-posti aadressi kasutame e-kirja teel reklaamteadete edastamiseks. 4. Uudiskirjas olevatele linkidele klikkimine annab meile infot, milliste toodete vastu on klient huvi tundnud. Kogutud infot me ei kasuta isikustatult, vaid üldise turundustegevuse planeerimiseks, nt grupiti vastavaid kaupu soetanud klientidele pakkumiste tegemiseks. 5. Uudiskirjast saab alati loobuda. Selleks tuleb klikkida kirjas olevale lingile või meile saata kiri info@blackbird.ee 1. Isikuandmeid hoitakse serverites, mis asuvad Euroopa Liidu liikmesriigi või Euroopa Liidumajanduspiirkonnaga liitunud riikide territooriumil. 2. Juurdepääs isikuandmetele on veebipoe töötajatel, kes saavad isikuandmetega tutvuda selleks, et lahendada veebipoe kasutamisega seonduvaid tehnilisi küsimusi ning osutada klienditoe teenust. 3. Veebipood rakendab asjakohaseid füüsilisi, organisatsioonilisi ja infotehnilisi turvameetmeid, et kaitsta isikuandmeid juhusliku või ebaseadusliku hävitamise, kaotsimineku, muutmise või loata juurdepääsu ja avalikustamise eest. 4. Isikuandmete töötlemine toimub veebipoe ja volitatud töötlejatega sõlmitud lepingute alusel. Volitatud töötlejaid on kohustatud tagama isikuandmete töötlemisel asjakohased kaitsemeetmed. 5. Isikuandmetega saab tutvuda ja teha parandusi veebipoe kasutajaprofiilis. Kui ost on sooritatud ilma kasutajakontota, siis saab tutvuda isikuandmetega klinditoe vahendusel. Veebipood www.blackbird.ee kasutab Veebilehe liikluse optimeerimiseks ning Klientide Veebilehe kasutuse analüüsimiseks küpsiseid. Kui Klient ei ole oma veebilehitsejat seadistanud viisil, et see keeldub kõigist või teatud liiki küpsistest, siis antakse küpsised välja kohe, kui Klient Veebipoodi külastab. Veebipoe www.blackbird.ee küpsised Veebipood kasutab küpsiseid järgmistel eesmärkidel: 1. Google Analytics küpsiseid kasutatakse Kliendi käitumist analüüsides Veebilehe täiustamiseks. Need küpsised annavad teavet Veebilehe Klientide arvu kohta, lehekülgede kohta, mida nad külastavad ning kogu Veebilehel veedetud aja kestuse kohta. Kogu küpsiste abil kogutud informatsioon liidetakse kokku teistelt Klientidelt saadud sarnase informatsiooniga ning on seetõttu anonüümne. 2. Sessiooniküpsiseid kasutatakse Veebilehe funktsionaalsuse säilitamiseks. See võimaldab ühendada Kliendi tegevused veebilehitseja sessiooniga, mis algab ja lõpeb vastavalt siis, kui Klient oma veebilehitseja akna avab ja sulgeb. Sessiooniküpsis koosneb ajutisest informatsioonist ning kustutatakse siis, kui Klient oma veebilehitsejast lahkub. 3. Kliendil on alati võimalus küpsiseid kontrollida oma veebilehitseja seadistuste kaudu. Kui Klient eelistab küpsiseid mitte saada, võib Klient seadistada veebilehitseja viisil, et see keeldub kõigist küpsistest või saadab küpsise väljaandmisel hoiatuse. 1.Veebipoe kliendikonto sulgemisel kustutatakse isikuandmed, va juhul kui selliseid andmeid on vaja säilitada raamatupidamise jaoks või tarbijavaidluste lahendamiseks. 2.Kui veebipoes on ost sooritatud ilma kliendikontota, siis säilitatakse ostuajalugu kolm aastat. 3.Maksetega ja tarbijavaidlustega seotud vaidluste korral säilitatakse isikuandmed kuni nõude täitmiseni või aegumistähtaja lõpuni (kolm aastat). Isikuandmete kustutamiseks tuleb võtta ühendust klienditoega e-posti teel info@blackbird.ee. Kustutamistaotlusele vastatakse mitte hiljem, kui kuu aja jooksul ning täpsustakse andmete kustutamise perioodi. Kui Klient ja Veebipood ei suuda lahenda vaidlust kokkuleppe teel, siis on Kliendil võimalik pöörduda Tarbijavaidluste komisjoni poole. Tarbijavaidluste komisjoni pädevuses on lahendada Kliendi ja Veebipoe vahel sõlmitud lepingust tulenevaid vaidlusi. Ostja kaebuse läbivaatamine komisjonis on tasuta. Klient võib pöörduda Euroopa Liidu tarbijavaidlusi lahendava platvormi poole. © 2022 by Blackbird, Estonia


ETV laupäevane filmiõhtu: “Aukartust äratav” - Prantsuse Instituut Eestis ETV laupäevane filmiõhtu: "Aukartust äratav" - Prantsuse Instituut Eestis > Üritused > ETV laupäevane filmiõhtu: “Aukartust äratav” Laupäeval, 2. mail kell 22.55 on ETV eetris mängufilm “Aukartust äratav” prantsuse filmilegendist Jean-Luc Godard’ist. Just nagu filmiga “Artist” teeb Oscari-võitjast režissöör Michel Hazanavicius siingi vaimuka ja samas liigutava kummarduse filmiklassikale. “Aukartust äratav” / Le Redoutable Prantsusmaa, Itaalia, Birma, 2017 Režissöör: Michel Hazanavicius. Osades: Louis Garrel, Stacy Martin, Bérénice Bejo jt. Draama / komöödia 1967. aastal Pariisis lavastab tollane juhtiv filmilooja Jean-Luc Godard filmi “Hiinlanna”, kus mängib peaosa tema 20 aastat noorem kallim Anne Wiazemsky. Nad on õnnelikud, kaunid ja armunud. Nad teevad pulmad. Kuid filmi vastuvõtt sunnib Jean-Luci sügavale iseendasse vaatama. 1968. aasta maisündmused võimendavad seda protsessi ning režissööri tabab tõsine kriis. Sügavalt juurdunud tülid ja arusaamatused muudavad teda pöördumatult. Revolutsioonilise, tavasid trotsiva, destruktiivse ja geniaalse filmiloojana jääb ta oma valikutele ja veendumustele kindlaks kuni otsutava hetkeni... Režissöör, stsenarist ja filmikriitik Jean-Luc Godard on Prantsuse filmikunsti nn uue laine tuntuim esindaja. 1950.–1960. sündinud uue laine tegijad (André Bazin, François Truffaut, Agnès Varda jt.) said mõjutusi Itaalia neorealismist (Roberto Rossellini, Luchino Visconti, Vittorio De Sica) ja ka Hollywoodi filmidest, ajalukku läksid nad aga filmikeele radikaalsete uuendajatena. Möödunud sajandi kuuekümnendate kultuurielu pulbitses võimsalt ja uue laine nooruslik energia pööras pea peale klassikalised arusaamad loo jutustamisest ja selle kangelastest. Tänaseks kuuluvad mitmed toonased uuendused filmitegemise “standardvarustusse”. Ülimalt viljakas Godard teeb filme tänaseni. 2014. aastal valminud eksperimentaalse narratiiviga “Hüvasti keel” (“Adieu au langage“) osutab juba pealkirjas vanameistri jätkuvale kompromissitusele ja otsingutele. “Aukartust äratav” kandideeris Cannes’is Kuldsele Palmioksale ning pälvis Prantsusmaa aasta filmiauhindade jagamisel viis Césari nominatsiooni.


Квест Safecracker - Тарту, Эстония - Nowescape Квесты · Тарту 15 Rahu, Тарту, Эстония Подходит для визита: С семьей, День рождения, С друзьями Научные, Приключенческие, Детективные You walk on the street in the evening and one on you notices that a hermit safebuilder leaves home and forgets the door open. You can't resist the temptation to look around in the home of rich hermit. You enter the room and look around. There are lots of safes in the room. Suddenly door closes behind you and won't budge anymore. Looks like the only option is to find another exit. Since the house owner is safe fan, you can assume that key of back door is in one of many safes in the room. Can you open the safe and find the key before the owner returns? You have 60 minutes. Find an exit in 60 minutes! Käisime lastega , oli suht keeruline. Ostsime aja juurde , kuna ei jõudnu õigel välja. Kuid saime 152 koha 430:) Ülle V. Päris hea tuba oli, natuke tehnilisemat nutti vaja aga muidu hea lahendus ja vihjeid ka ikka piisavalt. Väga löbus aeg oli Jäime põgenemistoaga väga rahule. Soovitan teistelegi! :) Angeelika M. Väga hästi tehtud. Huvitav ja paras pähkel! Meeneks saime toreda ja asjaliku kokkuvõtte oma põgenemisest! Selline leht peaks kuuluma igasse põgenemistuppa! Kaarel S. Superäge väljakutse, vihjed on väga loogilised ja parajalt raskesti leitavad. Selleks, et tunniga välja pääseda, peab koostöö olema hea ja olema ka oskus vihjeid õigesti tõlgendada. Sellest hoolimata on tegemist põgenemistoaga, mis on lahendatav ka ilma igasuguste eelteadmisteta. Neljale inimesele jätkus tegevust kenasti. :) Good escape room, but 60 minutes was too short for our team. Option to buy more time is interesting but without card payment it was impossible for us to extend it. Täitsa lahe põgenemistuba. Piisavalt rasked ja mõnusad mõistatused :) Saime välja mõne minutilise varuga :D Rahu 15, 50112 Tartu, Eesti Тарту, Tartu County, Tartu, Эстония Участвовать могут гости в возрасте 15. Гости в возрасте 7 - 14 могут участвовать только вместе со взрослыми.


source: fineweb

text: «Kui siiani sai tarbijakrediidi lepingus viivist nõuda vaid tasumata põhisummalt, siis seaduse sellisel kuju jõustumisel tekitatakse võimalus küsida intressidelt veel omakorda viivist,» selgitab Tuus-Laul. Justiitsminister lükkab Tuus-Lauli väite ümber ning viitab kehtivale võlaõigusseadusele, mis sätestab: «Viivist ei ole lubatud nõuda intressi tasumisega viivitamise korral. Sellest võlgniku kahjuks kõrvalekalduv kokkulepe on tühine.» Kuna eelnõuga seda sätet ei muudeta, jääb ka olemasolev regulatsioon selles küsimuses muutumatul kujul edasi kehtima ning ka edaspidi ei saa intressilt viivist nõuda. Keskerakonna fraktsioon sellega nõus ei ole ja kavatseb esitada muudatusettepaneku antud punkti eelnõust välja arvamiseks.


Kahe rekkaga avariis kolm vigastatut(14) Eile õhtul põrkasid Tallinna ringtee ja Viljandi maantee ristmikul kaks veoautot ja mikrobuss, õnnetuses sai viga kolm inimest.Kella 19.05 ajal toimus liiklusõnnetus Harju maakonnas Kiili vallas Tallinna ringtee ja Viljandi maantee ristmikul, kus veoauto Daf, mida juhtis Petro (s 1959), põrkas vasakpöördel kokku otse liikunud sõiduautoga Renault Traffic, mida juhtis Reimo (s 1978). Saadud löögist paiskus Renault otsa pööret ootavale veoautole Mercedes-Benz. Renault’ juht, samas sõidukis viibinud Kert (s 1984) ja seni kindlakstegemata isik toimetati PERH Mustamäe korpusesse, teatas siseministeerium Delfile. Päästjad likvideerisid õnnetuspaigas süttimisohu. See leht on trükitud DELFI internetiväravast Aadress http://www.delfi.ee/archive/article.php?id=17180366


source: wikipedia

text: Sõjandus on inimtegevuse valdkond, mille eesmärk on enda ühiskondlike ressursside ja territooriumi kaitse ning võimaliku vaenlase ressursside ja valduste üle kontrolli saavutamine. Vaata ka sõjanduse mõisteid sõjaväelaste loend sõjateadus


Porgandihäälne kuritädi Kairi-Kaia Truusa: „Kulda mu käekest!“ ‹ Ajaleht KesKus koduleht RETK TALLINNA PUHVETITE TUNDMATUSSE POOLDE: „Позолоти ручку!“ ütleb Tallinna puhvetiskeene grand lady Kairi Kaia Truusa oma ainukordsel, käredalt soojal toonil ootamatult kaunis vene keeles, kui end ühel selle suve palavamatest päevadest tema Laia tänava õllepuhveti Koht varjuliselt hoovipealselt lahkuma sätin ja käes on tasumise hetk. Mis pole ka ime, kui teada, et ta emapoolne vanaema oli vene teenistusaadli võsuke. Kuid see selgub hiljem, taas kohtudes, et võtta ette üks lustakas ajarännak kohtadest Kohta. Mark Raidpere (M.R): Kust küll sinusugused tulevad? Mis oli enne seda, kui hakkasid kõrtsmikuks, ma kasutan sellist sõna, meeldigu sulle või mitte. Kairi Kaia Truusa (K-K.T): See on väga hea sõna! Mina pole näiteks kunagi saanud aru sõnast „baaridaam“. Daam baaris – no mida p....t?! Ükskõik kus töötades olen alati öelnud „puhvetipidaja“. „Kõrtsmik“ on selline mehine värk, eks servast mehine töö ka. Puhvetipidaja peab aga puhvetit! M.R: Mida tähendab sinu jaoks puhvet? K-K.T: Iga söögi- või joogikoht ei ole puhvet. Minu ajaloos on nii välja kujunenud, et see on tiitel. Puhvet on koht, mis on tore ja mõnus. M.R: Minu pilti ilmusid sa umbes veerand sajandi eest Levist Väljas baarileti valitsejana. Kui vana sa üldse oled? K-K.T: Just hiljuti vaatasin, et 54. Mul on aastaarvudega jube pahasti. Suudan ajaloos tagasi minna vaid arvestades, mitu aastat ühte või teist kohta on jagunud ja alles siis heal juhul mingi aastanumbri välja arvutada. Sündisin Tallinnas, südamerikkega. Ja olin umbes kolm aastat vana, kui teatasin emale, et minust saab ettekandja, põhjendades selle asja väga geniaalselt ära, et kui ma kannan kandikut paremal käel, siis ma ei koorma südamelihaseid. Mu mõlemad vanemad olid balletiartistid. 1970-ndatel tehti Tallinnasse Nõukogude Liidu esimene varietee, Astoria, ja nad tantsisid ka seal. Ning palju aastaid oli mu ema seotud Tallinna baariga Harju tänaval, tänu vanematele olen lapsest peale käinud kõikvõimalike toitlustusasutuste tagaruumides, see maailm oli väga tuttav. Lõpetasin keskkooli ära ja nii saigi minust ettekandja. Mul vedas kohutaval kombel, et sain õpilaseks tolle aja üldse kõige edevamase kohvikusse – Maiasmoka teisele korrusele. See tähendas meeletult valitsusbankette. Tunnistan, et mulle meeldis neid teha. (Mõttepausile järgneb naerukihin) Tallinnas oli siis linnapeaks Harri Lumi. Oli mingi sõpruslinnade vastuvõtt, taolisteks üritusteks rulliti alati vaibad maha ja kohvivalamisel õnnestus mul komistada vaiba serva taha. Et treenitus oli meil hea, tõmbasin selle kannutäie loomulikult enda peale, kaapisin tagaruumi, rabasin kelleltki põlle eest ära, sain uue kannu, millega õnnestus veel teistki korda koperdada! Kolmas kord see enam ei õnnestunud ja mingit suurt jama ei tulnud. Enne järgmist banketti otsustasin naelutada vaibaserva põrandasse kinni. Parkett või mitte – sellist asja ei tohi rohkem juhtuda! Olen mina siis haamri ja peenikeste naelakestega põrandal ametis, kui järsku tunnen, et keegi vaatab mind. Tõstan pea ja näen, et uksel seisab härra linnapea ja naerab, nii et tükid taga! Kõige geniaalsem lugu oli siis, kui käis Raissa Gorbatšova. Püha taevas, see oli daam, kellel polnud etiketist halli aimugi, mida me ka eeldasime. Näiteks, et aukülaline istub alati näoga ukse poole. Maiasmokas olid toolid ühesuguse kattega, väikesed ilma käetugedeta ja suuremad, käetugedega. Asetasime saali vaid ühe suurema, õige koha peale, vihjeks. Raissa istus ikka valesti. Kõik on okei, kuni jõutakse kohvini. Kuivõrd me ei teadnud, kas Raissakene joob kohvi või teed, valisime sellised keskmise suurusega tassid. Raissa vaatab ja küsib: „Miks see tass nii suur on?“ Keegi Eesti osapool teatas talle siis särava naeratusega: „Need on koorega kohvi tassid.“ Vastus prouat rahuldas. M.R: Kas kuulsus, et ta etiketti ei tunne, käis temast ees? K-K.T: Kogemusest eeldasime. Venemaalt tulevad ei tunne ju tänagi kombeid. Nagu ei tundnud siis, kui 1941 sealtpoolt tulid, nii ei tunne siiamaani. M.R: Kuidas su tantsijatest vanemad sinu elukutsevalikusse suhtusid? K-K.T: Täiesti normaalselt. Lõpetasin täiesti korraliku pätikooli, Tallinna 47. keskkooli. Me polnudki lollid lapsed, tegime lihtsalt sada sigadust minutis. Üle kümne aasta hiljem käisin kooli kokkutulekul ja otsustasin, et see oli ikkagi lollide kool ja rohkem pole kokkutulekutel käinud. Meid lõpetas vaid 13, kusjuures kedagi ei visatud välja, kõik läksid ise. Ja neist läks toitlustusse tööle seitse. Nõukaajal oli toitlustus kõva sõna. M.R: Et seal liikus kaupa, seal oli nõukogude mõistes glamuuri? K-K.T: Peale kõige muu tagas see vaba sissepääsu sisuliselt kõikidesse kõrtsidesse. Kõikjal olid järjekorrad, aga kui me lõpetasime töö ära ja tahtsime kuhugi minna, siis lihtsalt LÄKSIME! Piisas näo nägemisest – „Aa, Maiasmoka tüdrukud tulid!“ – ja uks avanes. Kaupa liikus muidugi ka, kuid nõukasüsteemist üldse: sukapoe müüjale reserveerisin alati kõige parema laua. Siis polnud mõeldav, et teenindajad teeksid tööd nii, nagu praegu minagi siin plätudega ringi lasen. See tähendas sukka, kõrget kontsa, kinnise ninaga kinga. Nõnda said oma töösukad, ühtlasi need, millega läksid lattu, kust said suitsuvorsti, millega minna järgmisse lattu, et saada Alžeeria veini, mida sul oli väga vaja, et laud oleks kaetud nagu äke, kui mingid udupeened külalised tulevad. Хочешь жить, умей вертеться! Minnes nõukaajal poodi või kellelegi külla, siis see pood ja kodu asusid justkui erinevates riikides. Olid täiesti erinevad varastamise vormid – inimeselt ei tohi, riigilt lase käia! Если от многого взять немножко, это не кража, а просто дележка! Öelda eesti keeles „Mis ripakil, see ära“ pole kaugeltki see. (Rahulolematult) Oh, kõik, mis ma räägin, on ikkagi liiga puhas. Tegelikult sai kõvasti sigadusi tehtud! M.R: Eks lao mõni lagedale! K-K.T: Mu õnnelikust joodiku lapsepõlvest. Pidin tööle jõudma 1. jaanuaril. Tsiraki-põraki tehti Maiasmoka maja lahti. Olin kuskil Viljandi külje all uut aastat vastu võtnud, täis nagu tarakan. Kui tööd alustasin, tasapisi jalad alla sain, püüdes vaid sissepoole hingata, otsustasin minna ka maja peale uut aastat soovima. Siis selgus, et olin seda kõike juba kaks tundi varem teinud – sebinud kuskilt paar pudelit Sovetskoje Šampanskojet ja seda kõigile ohjeldamatult valanud. Kust ma selle joogi sain, ei tea siiamaani. M.R: Kõrtsipidamine on selline riskantne töö, nõrkade jaoks. Kuidas sul endal täna alkoholiga läbisaamine on? K-K.T: Minu meri on lihtsalt väga ammu tühjaks joodud, juba 20 aasta eest. Tõusin ühel hommikul voodis istuli ja ütlesin endale: „Siitmaalt!“ See oli Levist Väljas aeg, kui omaniku vaimne tervis oli väga käest ära. Töötajatel – mina, Ädu-Krõõt ja Klaire – oli vaja teda kontrolli all hoida ja koormus oli väga suur, kuus päeva nädalas, 15–16 tundi päevas. Levikas oli siis väga popp, läksin sinna üsna varsti pärast seda, kui ta asutati, vist 1996. Kui mina tööl olin ja inimesed arutasid, kuhu minna, ütlesid ühed „Levikasse ei saa minna, kuri tädi on tööl...“, teised aga: „Lähme Levikasse, kuri tädi on tööl!“ Mingi piirini olid mingid trikid lubatud, aga sealt edasi võisin kihvad paljastada küll. Ära küsi ristinime, aga oli klient Jõmm, tõeliselt pikk ja mürakas mees, kellega esmakohtumine oli selline, et Jõmm jõi-jõi-jõi ja kukkus siis puki pealt kõmaki põrandale. Poisid üritasid teda püsti tõsta, selle käigus rebenes vaid püksirihm. Kainena läks kohutavaks korrapidajaks, keda oli vaja pidurdada. Ma nokkisin ära, et täis olles allub ta konkreetselt vene sõjaväeliste käskluste andmise hääletoonile, teadvus võib olla täiesti välja lülitunud. Kui tahtsin baari kinni panna ja Jõmm oli täpselt täis nagu tinavile, viskasin kõigepealt välja tema. Kamandasin püsti, panin kaks sõrme selgroo peale ja juhatasin läbi saali välja. Kummale poole kalduma hakkas, seda sõrme vajutasin tugevamalt. Pisike tädi ja kolakas mehetükk. Siis pöörasin ringi ja ütlesin mesimagusa häälega saali jäänud klientidele: „Näete, ma hakkan nüüd PÄRISELT ka kinni panema!“ Kõik läksid alati väga kiiresti ära! M.R: Kas selline maneer on sind saatnud läbi elu? K-K.T: (Leebelt) Ma arvan küll. (Jonnakalt) See ei ole tegelikult kuri! Olen paraku töötanud kahes kõrtsis, kus olid ka turvamehed. Herne tänava baar, tenniseväljakute juures, oli Tallinna esimene ööbaar, kus päeval oli ontlik sportlaste toitmine, aga öösiti keeras asja ära. Seal kasutasin turvameest selleks, et minnes ise saali asju lahendama, see vaataks, et keegi midagi baarist ei varastaks. Turvamees on mingisugune asi, millega pole mitte midagi teha ja selleks, et kõik kliendid sõna kuulaksid, õppisin lihtsalt õigeid hääletoone kasutama. Ja inimestele rõõmsa naeratusega läbi lillede halvasti ütlemine on mulle alati väga meeldinud, eriti kui see neile väikese hilinemisega kohale jõuab. Kui see ongi kuri tädi olemine, siis jah. Tenniseväljakute baaris käisid ka aserid, kohutav kurjategijate jõuk. Millegipärast sain nende pealikuga päris viisakalt läbi, mis tähendas, et kui mul aserid toas korralikult ei käitunud, vaatasin tüüpidele otsa ja küsisin (sugestiivselt): „Kas ma helistan?“ Ja nad hakkasid kohe käituma! Kuskil lähedal Baltika kvartalis oli üks venkude baar, mis pandi kinni ja venkud tahtsid meie juurde ronida. Turvamees oli täiesti paanikas, jooksis minu juurde. Kui olin avanud ukse ja väljastanud lause „Izvenite, u nas tolko dlja belõh!“ ja ukse uuesti sulgenud, siis mõtlesin küll, et nad kannavad selle maja kohe pilbasteks. Midagi ei juhtunud! Ju nad siis arvasid, et kui ma nii ülbe olen, on mul selleks ka õigus või mingi seljatagune. M.R: Ilmselt ütlesid seda nii südamepõhjast veendumusega, et see kandis! Kuid täidame lünga, mis töökohti sul Maiasmoka ja Herne tennisebaari vahele veel jäi? K-K.T: Toonase Noorsooteatri keldripuhvet Laial tänaval, mis oli ka hästi vahva koht. Millal meil need päris õiged Öölaulupeod olidki, 88–89? Peod ise toimusid Lauluväljakul, kuid staap oli Noorsooteatris. Ja me tegime järjest neli ööpäeva jutti nii, et esimese korra peal oli kohvilaud ja alumist puhvetit ei pannud üldse kinni. Seda, mis toimus väljakul, ei tea ma üldse, kuid mis toimus staabimajas, oli täielik eufooria, mille pealt osalised kütsid. Ja see oli nii armas, kuidas nad mul kaks tundi magada lasid. Keegi tuli küsima Fantat vmt, ma vaatasin läbi kõik kapid ja küsisin uuesti: „Mida sa tahtsidki?“ Siis pandi ümbritsevad ruumid lukku, nad lihtsalt lõikasid mu kõigest ära ja sain kaks tundi magada. Tõusin üles ja kõik läks hurraaga edasi. Nüüdse nimega Linnateatrist on tegelikult üks inetu lugu ka. Öölaulupidudega samal ajajärgul keeras poliitik K.K meil ükskord õhtu lõpus baaris ikka niimoodi segi, et teatri suure tammise välisukse sees olid tema noajäljed. Vööl kandis ta alati tupes nuga ja tuli mulle sellega kallale, mis kõigi eelduste kohaselt vallandus sellest, et üritasin talle selgeks teha, et on hommik ja viimane aeg minema hakata. Mul on väga harva hirm, aga siis oli. Tema rahustamine oli paras epopöa. M.R: Said sellega üksi hakkama? K-K.T: Ikka, majas ei olnudki rohkem kedagi. Toonased noored valvuritüdrukud kartsid öösel teatris olla, sest seal kummitavat. Kui ma kahe tööpäeva vahel teinekord sinna korstnajala alla ennast magama kerisin, ütlesin kummitusele alati ilusti „Head ööd!“, siis ta ei tule segama. Nii et mina pole kuulnud ega näinud. Vana maja peabki nagisema ja ragisema. Kui oli juba kooperatiivide aeg, jõudsin olla ka Draamateatri baaris, alumisel korrusel. Sealtmaalt ei salli ma M.A-d, kes oli toona direktor. Ma ei saanudki aru, millega me teda nii kohutavalt häirisime. Ei olnud seal mingit kisa-kära-laamendamist, kusjuures näitlejatele väga meeldis meie juures. Kui ta baari sisse astus ja kõigi ees teatas, et peame lahkuma, vaatasid kohalviibijad ikka väga jahmunud nägudega. Mul peaks kuskil olema vihik, kuhu Draamateatri inimesed kirjutasid, kuidas nad ei taha, et me ära läheksime, Ita Everist alates. Kui M.A-le seda vihikut näitasin ja ta ikka oma otsust ei põhjendanud, sain talle ka nii halvasti sisistada, kui minu meelest ühele mehele üldse öelda saab: „Üks igavene eit!“ Seepeale ta lihtsalt tagurdas uksest välja. M.R: Kuid kas oli veel midagi olulist enne Levist Väljas aastaid? K-K.T: Pärast Draamateatrit olin kolm aastat merel, sõitsin tiiburiga Soome vahet. Oli selline firma nagu Inreko. Tööle saamiseks oli meeletu konkurss, avaldus paluti jätta ukse taha. Trügisin kabinetti, kus küsiti õnneks eesti keeles, kas ma inglise keelt räägin, mispeale vastasin, et Albaania sisepoliitilist olukorda ehk seletada ei oskaks, aga muidu küll. Tegelikult on mul siiamaani n-ö väga huvitav inglise keel, aga õnneks mina ju ei tea, kui ma valesti räägin, misläbi puudub mul igasugune pidur. See oli aeg, kui rubla kukkus meeletult, palka saime Soome margas, krooni saabumisest ei tea ma midagi. Hiljem tõmmati asi korda, et läksid Helsingis maale meremehepassiga, aga meil olid vaid töötõendid. Tiiburid käisid Katajanokka terminali, kus turg kohe kõrval. Sul on max 20 minutit aega, lippad laevast välja, lähed n-ö piiri äärde, mis on võrkaed üle kai serva, keerad ümber selle, lippad turule, teed ostud ja kappad sama teed pidi tagasi. Ja me saime lootsidega jube hästi läbi. Pärast tööpäeva lõppu tegime jahiga saarestiku vahel öö läbi lõbusõitu ja hommikuks tõid meid tagasi. Oli lustlik aeg! M.R: Ja kui sa pärast seda epohhi töötasid kaua Levist Väljas, siis mis tingis omakorda sealt edasi liikumise? K-K.T: Esimesed omanikud müüsid Levika maha ja uue omanikuga ei tekkinud klappi. Mitte et ta kuidagi paha inimene oleks olnud, aga mulle ei sobinud ta silmad. Ja üldse, Levikas läks kuidagi käest ära, kui nad teise korruse välja ehitasid. Seal olid inimesed silma alt ära ega käitunud enam viisakalt. M.R: See oli vist suitsukeelu algusaeg, 2007, kui teisele korrusele eraldi suitsetamise saal ka tehti? K-K.T: Varem oli Levikas väga lihtne. Kui oli nii palju suitsetatud, et ma enam üle leti ei näinud, tegin välisukse lahti ja kuulutasin, et 15 minutit nüüd keegi ei suitseta. Kui jälle nägema hakkasin, panin ukse kinni ja kraaksatasin: „Suitsetame edasi!“ Luban ka siin mantelkorstna ja hea tõmbega kamina ees suitsetada – kuni käsi ulatub tuhka kamina sisse raputama, on kõik ok. Talvel tihtipeale kurjustan, kui inimesed kaminast liiga kaugel suitsetavad. Olgu ilusasti kamina eest kobaras ja kõik on tšiki-briki! Seadus on üks asi, aga need, kes ei suitseta, ei pea istuma selle vingu sees. Pärast Levikat oli mul pooleks aastaks kõrvalepõige Bremeni baari. Baarimoodi asi, aga kuradi igav. Lõime koos Ädu-Krõõdaga jalaga ukse lahti ja ütlesime, kui väga veendunud me oleme, et neil on meid sinna tööle vaja. Kõige toredam hetk seal oli Vanalinna päevade ajal, kui tegime hoovi suure kontsertprogrammi. Järgnes kolm aastat hullumaja Hellas Hundis, 2007–2009, veel viimane ots enne, kui Iiri pubist sai Eesti pubi. See oli siis kolmandat korda pakkumisel ja keegi ei uskunud, et me ta uuesti käima tõmbame. Raha ei olnud, midagi ei olnud. Ainult inimesed olid, kellega tööd teha. Esimesed kaks päeva koristasime kõntsakihti ja tegimegi uksed lahti. Oli veel krooniaeg, mul oli 100 krooni puhastusvahendite jaoks. Esimesed kuud käisin kolm korda päevas varustamas. Kui kassasse natuke raha tekkis, tõin kaupa, et oleks midagi edasi müüa. Kõige kihvtim oli meil Hella Hundi hoov, mis nägi välja nagu väike Itaalia. Ehitasime paekivist servadesse suured lillekastid, seal oli nii roheline, kõik kasvas nii imeliselt! Paari aastaga panid metsviinapuud kolmanda korruse kõrgusele, täiesti müstika! Sealgi korraldasime hunniku kontserte, Jazzkaarega tegime asju. Kui tegime paar kuud pärast taasavamist esimese kontserdi ja Folkmill, esialgse Hella Hundi majabänd, andis selle tasu küsimata, siis pärast lihtsalt nutsime lörinal. Ja kassa, mille see õhtu tõi, tundus nii müstiline, et sellist ei ole olemas. Kuid teadmatusest tegin ka vigu, lõpp oli segane lugu. Kuulutati välja n-ö pankroti eelistung, mis läks sujuvalt üle kohtuistungiks ja otsuse väljakuulutamiseks. Mitu kuud hiljem nägin linnavalitsuse prouasid, kes kahetsesid, et miks nad küll ei arvestanud neid kuludokumente, mille olime neile saatnud. Me vahetasime linnatrassi kanalisatsiooni jmt, sest kui tualetid toimivad tagurpidi, siis oigad küll hirmsa häälega, aga vahetad ise torud, linn teeks seda võib-olla aasta-paari pärast. Vanad võlad, mis me üle võtsime, tõmbasid ta lõpuks siiski põhja. Pärast Hella Hunti ma lihtsalt magasin kaks kuud. Kui normaalsed inimesed satuvad hullumajja, siis mul lööb kaitsmed välja. Järgnes kuus aastat Kolumbus Krisostomuses, Viru tänaval McDonaldsi peal teisel korrusel. Seda pidasid Tarvo Jaaksoo naine ja ta ise. Tartsi tean Levika ajast saati. Kasutasin vana head teil-on-mind-siin-vaja võtet. Omanikud küsisid, et kelleks ma siis tulla tahan. „Täiesti ükskõik!“ Tegin ettekandjat, siis töötasin baaris ja olin mitu aastat perenaine. Juhtus selline imelik asi, et töötasin ka peakokana. See oli terve õudne hunnik õppimist, ma pole kunagi niisuguses positsioonis olnud. Sulgesime 1. jaanuarist, pärast ühte suurt Venemaale välja müüdud uusaastapidu, kus osales ikka paarsada inimest. Järgmine koht oli Moonshine, Musumäe aluste peldikute kõrval. Aga seal läksid renditingimused hulluks ja ega see polnud minu nägu koht ka. Endised kasiinoruumid, millega väga midagi teha ei saa. Moonshine oli pandud nimi, mis ei toiminud. Nimed peavad ise tekkima. Koht siin Laial tänaval tekkis ise. Musumäe baarist oli niipalju kasu, et olin oma vanad kunded, kes Krisostomuses ei käinud, juba praktiliselt üles leidnud ja tundus, et ei tohi jätta pikka vahet. Käisin vaatamas sama maja ruume Pika tänava poole peal, kuid kolmandal korrusel. Siis omanik poetas, et tal on Laia tänava poolel ka ühed baariruumid. Mul hakkas koitma, et need peavad olema endised stripibaari ruumid, kus kunagi kuus päeva oma elust viina valasin ja kust lasti selle pärast lahti, et mul kassa klappis. Mõtlesin kohe, et need ruumid on vaja kätte saada! Nagu alati, raha ei olnud absoluutselt, nii et Koht on tehtud SMS-laenuga, mille maksime tagasi ikka omajagu tähtajast varem. M.R: Oih, ja mis see algkapital oli? K-K.T: Kohe siis toimus üleminek eurole ja mul on need numbrid praegu sassis. Igatahes oli meil pool esimese kuu rendiraha olemas ja teine pool sai laenatud. Ja meie kuulus silt, vist üks pildistatumaid Tallinnas „KOHT ON AVATUD, SIIS KUI POLE SULETUD“, pole üldse mitte minu looming, vaid hoopis parafraas Astrid Lindgreni „Kalle Blomkvistist“. 17. detsembril 2010, kui lubasin avada, ei teadnud ma, mis kellaks jõuan niipalju ära koristatud, et saaks kedagi tuppa ka lasta. Kirjutasin selle sildi ja panin välja ja nii see on jäänudki, periooditi prindin uue. M.R: Kui ütlen, et Koht ongi täpselt sinu nägu ja tegu, kas tunned end mugavalt? K-K.T: Täiesti. Okei, tänaseks oleme craft-õllede maailmas üleilma tuntud, prestiižikas ja puha. See pole põhiuba. Ta on ehitatud ikkagi püsikundede peale, selleks, et inimesed saaksid tulla ja suhelda, koos olla. Kui seda ei oleks, poleks me ka kuradi koroonat üle elanud, lihtsalt baas on niivõrd lojaalne. Siinsetest pooled on omavahel sõbrad ja pooled ONGI sõbrad! Ka see jurakas gaasisoojendaja siin hoovis on kundede kingitus, Koha 10. sünnipäevaks. Kinkisidki, iseendale! M.R: Kas sa majandad kogu oma tegevust – puhvet, pood, suveürituste toitlustamine – täiesti ise või on sul keegi kuldne raamatupidaja? K-K.T: Muidu tegime kadunud kaasa Imre Kiigega kahekesi, kuid pärast tema surma möödunud septembris võtsin raamatupidaja, kes vahendab mind ja riiki. Meil on siin oma vähipandeemia – kõigepealt läks Imre, siis lahkus mu pikaaegne baarimees Jüri ja mind ennast opereeriti mullu seitse tundi. Selgub, et inimesel on organismis kohutaval kombel täiesti ebatarvilisi tükke, mis kõik ära võeti, aga mina ju toimin täiesti. Ma ikka naeran, et see on nagu Kolme Põrsakese lugu, kus minul on kivist maja! Ja nüüd saan oma sääsetõrjet otse veeni. Ma ei saa öelda, et see mind väga pidurdaks. Saad oma keemia kätte, istud rooli ja sõidad edasi asju ajama!


text: Ansambel on mitmetähenduslik sõna, mis võib tähendada: Muusikas nimetatakse ansambliks väikesekoosseisulist muusikute rühma või ansamblimuusikat. Levimuusikas nimetatakse sellist rühma ka bändiks. Ansambel on mitme esitaja ettekantav number mitmeosalises lavateoses, nt ooperis või balletis. Sõna "ansambel" (prantsuskeelsest sõnast ensemble 'koos') tähendab algselt terviklikku kogumit. Teatrikunstis nimetatakse ansamblimänguks näitlejate kunstiterviklikku koostööd. Arhitektuuris nimetastakse ansambliks terviklikku hoonete rühma. Füüsikas nimetatakse ansambliks suurt (näiteks osakeste) kogumit. Arhitektuuribüroo Ansambel


Näitekirjanik, kes oma teoseid dikteeris: „Kõige paremini töötab mõte, kui laman voodis. Siis võin vahel dikteerida katkestamatult.“ - Teater Vanemuine Aasta 1938. Ajaleht Uus Eesti annab pealkirja all „Hella Vuolijoe edu Kopenhaagenis“ teada, et Kopenhaageni vanimas ajalehes Berlingske Tidende on terve lehekülje jagu jutuajamist proua Hella Wuolijoega, kelle näidend „Niskamäe naised“ esietendub lähemal ajal Kopenhaageni kuninglikus teatris. Artikkel kannab pealkirja „Fantastilise karjääriga naisnäitekirjanik“. Pole ka ime – multitalendiks nimetatud kirjanik oli ka edukas ärinaine, vasakpoolne poliitik ja seltskonnahing, kelle peenes Helsingi korteris käis koos Hella salong ehk Hellan salonki. See naine oli täht. Erakordselt särav, ehkki punase helgiga. Taanlaste ajaleht märgib, et Hella Wuolijoki pole suurettevõtja üksnes äri-, vaid ka kirjandusalal. „„Niskamäe naisi“ on seni juba tõlgitud 14 keelde, kuigi näidend on alles kaks aastat vana,“ on Uues Eestis kirjas. „Samuti on Paramounti filmiühing juba filminud wiis tema teost ning waatamata majanduslikele hüwedele, mida film pakub, on kirjanik siiski otsustanud truuks jääda näitekirjanduse alale. Kirjanik Wuolijoki on lubanud „Niskamäe naiste“ esietenduseks jääda Kopenhaageni, kusjuures leht ennustab tema näidendile suurt menu.” Tõepoolest, aastaks 1938 oli Eesti-Soome kirjanik edukuse laineharjal sõudmas. Viis aastat varem kirjutatud „Niskavuoren naiset“ („Niskamäe naised“) jäi esiotsa kolmeks aastaks sahtlisse ootele. Näidendi avalikustamiseks kasutas kirjanik Juhani Tervapää varjunime. See esietendus 1936. aastal ning kujunes väga menukaks. Veelgi enam – lavalugu vallutas hoobilt Soome, Eesti ja terve Euroopa lavad. Niskamäe-sarja näidendeid kirjutas ja avaldas Hella veel aastakümneid ja need kõik tõusid hittideks. Koidula-lavalooga sattus skandaali Menukiks upitus ka näitemäng „Koidula“, millega ilmus Hella nimi juba 1932. aastal suurele kirjandus- ja teatriareenile ilmus. See näidend sai Eesti haridusliidu preemia ning toodi lavale nii Estonias kui ka Vanemuises. Tõsi, autori nimi avaldati alles pärast kolmandat etenduskorda. Teatriteaduse professor Anneli Saro on kandnud „Koidula“ ka koguteosesse „101 Eesti teatrisündmust“, et see lavalugu tekitas avaliku skandaali. „Nii näidend kui ka lavastus said terava kriitika osaliseks, eelkõige stilistilise eklektika ja nõretava sentimentaalsuse pärast,“ kirjutab Saro. „Koidulat tõlgendati neurasteenilise ohvri ja tema abikaasat Michelsoni tahumatu venemeelse šovinistina.“ Suure skandaali tekitas just „Koidula“ naisõiguslik vaatenurk ning Hellale heideti ette, et too oli autorina lasknud end inspireerida Aino Kallase Koidula biograafiast „Tähelend“, kus poetessi esitleti kui kleptomaani ja õnnetut abikaasat. „On selge, et Wuolijoki püüdis oma teosega, mis muide kandis pealkirja „Näidend naisest, kes tahtis olla nagu teised“ ja oli kirjutatud vastuseks Adsoni „Lauluisale ja Kirjaneitsile“, vastu astuda nii armastaud kirjaniku romantiseeritud stereotüübile kui ka rääkida naisloojatest üldisemalt,“ lisab Saro. „Näidend oli siiski vaid päästik, mis vallandas suurema arutelu ajaloolise tõe üle. Vaidlusse sekkusid nii literaadid (eriti tuliselt Artur Adson) kui ka psühhiaatrid, oma sõna ütlesid ka lätlased. Toimusid kirjanduslikud kohtud näitlejate osavõtul.“ Mis seal salata, skandaal tuli teatrile üksnes kasuks. Saalid said täis. Kes siis ei tahaks oma silmaga näha lavalugu, mis pööritab üles hulgaliselt kirglikke vaidlusi. Esimese näidendi rebis puruks Skandaalne „Koidula“ polnud kaugeltki Hella esimene kirjanduslik katsetus. Oma esimese näidendi kirjutas ta 13aastaselt, kuid rebis selle puruks. Järgmise näitemänguni kulus hea hulk aega. Seesama tulevane Eesti-Soome kirjanik, ärinaine ja ühiskonnategelane Hella Wuolijoki, kes kandis aastani 1908 nime Ella Marie Murrik, sündis 21. juulil 1886. aastal Taagepera vallas endises Ala kõrtsihoones. Ligi kümme aastat hiljem kolis Murrikute pere Valka, kus Ella alustas õpinguid tütarlastekoolis. Lapsepõlves maal elades rääkisid nad suuresti eesti keelt, kuigi nende kodukeeleks oli saksa keel. Vene keel oli impeeriumi ja seal antava kesk- ning kõrghariduse keel. Haridustee jätkus Tartu Puškini-nimelises gümnaasiumis, kus õpetati ka prantsuse keelt. Hiljem õppisid Ella ja ta õde rääkima ka soome, rootsi ja inglise keeles. 1904. aasta septembris astus Ella Helsingi ülikooli filosoofiateaduskonda, õppimaks folkloristikat, esteetikat ja ajalugu ning sai filoloogiamagistri kraadi aastal 1908. Samal aastal abiellus ta Ilmiö Wuolijoega, kes oli veendunud sotsialist. Kolm aastat hiljem sündis perre tütar Vappu Illike ning ühes sellega saabus ka majanduslik kitsikus. See kooselu lagunes peagi abikaasa alkoholilembuse pärast ning naisest sai häda sunnil ettevõtja. Sealjuures erakordselt edukas. Ajaleht Esmaspäev avaldas aastal 1938 hoogsa reportaaži pealkirjaga „Niskamäe pärisperenaisel külas“, kus kirjeldatakse Hellaga tehtud autoretke Marlebäcki mõisa. „Mul on waid kakskümmend minutit,“ on leheloos kirjas sarmika daami öeldu ajakirjanikule. „Kui see teile sobib, wõiksite sõita kaasa minu mõisa. Jutuajamise wastu mul ju midagi ei ole. Teel oleks meil mahti nii mõndagi rääkida. Marlebäck asub siit ainult sada wiiskümmend kilomeetrit.“ See Marlebäcki mõis sai Hella omaks 1920. aastal ning ta oli sinna pannud suure osa oma hingest ja rahast. Ta oli eelkõige ärinaine. Majanduskriisini. 1940. aastal müüs Hella kaine majandusliku arvestuse tulemusel oma kalli Marlebäcki ja ostis väiksema Jokela mõisa Helsingi lähedalt Mäntsälä kihelkonnast. „Kuid majanduskliima muutudes läksid tema saeveskid pankrotti, nii et ta pöördus tagasi ilukirjanduse juurde,“ möönab Saro oma koguteoses. Hella tegi oma esimesed tõsisemad kirjanduslikud katsetused ning tema esimese näidendi „Talulapsed“ lavastus Estonias leidis aset 1913. aastal. Erilise eduta. „Wuolijoki eestikeelsed näidendi sattusid Eestis hammasrataste vahele: „Talulapsed“ võeti natsionalistliku teemakäsitluse tõttu tsensori survel pärast esietendust Estonia repertuaarist maha, „Minister ja kommunist“ ei pääsenud kommunistliku temaatika tõttu üldse lavale,“ lisab Saro. Pärast viimast katsetust otsustas Hella, kelle tolleaegne eesti keel oli segu Lõuna-Eesti murdest, ärkamisaegsest kirjakeelest ja lausa soome keelest, et aeg on üle minna soomekeelsele loomingule. See otsus tõi ka oodatud edu. Oma rahvuslikku päritolu ta afišeerida ei võtnud, ehkki olevat soome keelt kõnelnud elu lõpuni tugeva eesti aktsendiga. Eestlased võtavad kadunud tütart kiita Niskamäe-näidendite edu tuules leidsid eestlasedki kadunud tütre üles. Sessamas, ajalehe Esmaspäev 1938. aasta reportaažis kõneles Hella vastuseks küsimusele, miks on just temal õnnestunud Niskamäe-lugudes kirjeldada teemasid, millest seni polnud jagu saanud ei soomlased ega eestlased: „Tunnen sugupõlwe, tunnen oma sünninurga mulkide sitkust ja eluviise, niisama hästi tunnen aga ka Soome mulgimaad Hämet ja selle elurütmi ning inimesi, ning pean tähendama, et neis on nii wäga palju ühiseid jooni. Ise ma arwan küll oma teoste lewimise põhjuseks olewat asjaolu, et nad on elust wõetud. Olen neis andud tüüpe, keda olen elus põhjalikult tundma õppinud, olen andud neid nagu olen neid näinud, ilma kunstlikkude lisandusteta.“ Ning et samal, 1938. aastal lavastati Hella kirjutatud „Juuraku Hulda“ ka Estonias, oli näitekirjaniku nimi kõigil huulil. Sestap päriski Esmaspäeva ajakirjanik kuulsalt autorilt: „„Huwitav, kaua on läinud teil aega säärase näitemängu kirjutamisega kui „Juuraku Hulda?““ Vastuseks kostis sekretärile dikteerijana töötav Wuolijoki: „Juuraku Hulda“ on dikteeritud seitsme päewa jooksul. Minu töö algab õieti siis, kui juba esimene wisand on kirjutatud paberile. Kõige paremini töötab mõte, kui laman woodis. Siis võin vahel dikteerida katkestamatult. Tõeline töö algab alles siis, kui teose tekst juba kirja pandud. „Juuraku Hulda“ on näiteks wiis korda ümber kirjutatud, enne kui ta trükki läks.“ Vähe sellest, muudatusi tehti ka teatris proovide aegu. „Nüüd on ta juba filmitud ja neljal maal lawastatud,“ lisas Hella, kes müüs tõepoolest näitemängu õigused Paramount Picturesile. Aastal 1947 esilinastuski film „The Farmer’s Daughter“. „Ma ei mõtelnud aga järele ja kirjutasin lepingule alla niipea, kui mulle näidati palju raha,“ tõdes ärinaisest kirjanik. „Nüüd tahaks ka Kopenhaageni teater „Huldat“ lävastada, kuid ma peaksin garanteerima, et film aasta jooksul samuti sinna ei tuleks. Paramountile on aga 40 nädala peale antud õigus teha „Huldaga“, mida tahab ja minul pole midagi parata. Kopenhaagenis „Hulda“ repertuaarist väljalangemisega ma kaotan palju rohkem kunstiliselt, sest Taani teater oligi see, kes minu „Niskamäe naistega“ üleeuroopalise tähelepaniu teenis; wõib-olla lihtsalt seepärast, et Kopenhaageni teater on wõimeline andma õigeid tüüpe. Nüüd ma saan aru, mispärast mõned autorid oma töid filmida ei anna. Edaspidi tahaksin käia samuti selle põhimõtte järele, kui saan kord mured kaelast.“ Läks filmiga kuidas läks, kuid „Juuraku Hulda“ esietendus Estonias kujunes triumfiks. „Hella Vuolijoki on oma näitekirjaniku talenti juba mitme teosega tõestanud, kusjuures „Niskamäe naised“ otse erakordse menu osaliseks sai,“ on 1938. aasta ajaleht Uus Eesti vaimustusest oimetu. „Tänu sellele on tema nimi muutunud etiketiks ja pealegi heaks etiketiks. Olukord on umbes sarnane, nagu kirjeldatakse Vilde „Pisuhännas“ Sanderi positsiooni rahandusringkonnis, kus tema allkirja nähes lausutakse: „Ludvig Sander, ahhaa!“ Nii meiegi, kuuldes Wuolijoe uuest teosest, ütleme: „Hella Wuolijoki, ahhaa!“ Kindlasti mõtlesid niiviisi paljud neist, kes tulid „Juuraku Hulda“ esietendust vaatama. Ja ega nad pettunud. „Juuraku Hulda“ ei vaja etiketti. S. t. kõnesolev näidend lööks ka siis läbi, kui autorina esineks mõni lavailmas vähemtuntud nimi.“ Perekonnasaaga „Niskamäe naised“ jõuab taas lavale Vanemuise teatris 13. veebruaril. Padupunane või mitte? Sotsialistist abikaasa Sulo kõrval vasakpoolsetest ideedest vaimustunud Hella polnud pelgalt ärinaine ja kirjanik, vaid püüdis ka poliitikas kaasa kõnelda. Ühtäkki sai temast oma salongis Nõukogude Liidu eestkõneleja. Soome talvesõja ajal 1940. aastal võttis ta hea tuttava Aleksandra Kollontai tuules osa ka läbirääkimistest vaherahu sõlmimiseks. Oma agaruse tõttu sattus Hella ka Soome vastuluure püsivaatluse alla. Aastal 1943 ta arreteeriti, sest Soome politsei süüdistas teda spionaažis. Küllap oli ka põhjust, kuna kirjanik abistas Nõukogude parašütisti Kerttu Nuortevat. Tema kaastööd 25 aasta jooksul NSVLi välisluurega kinnitas hiljem ka NSVLi luurejuht Pavel Sudoplatov oma mälestustes. Kohtuotsusega määrati Hellale eluaegne vanglakaristus, kuid 1944 ta vabastati. Vangis oldud aega kasutas Hella kirjutamiseks. Valmisid „Kummitusi ja kajakaid“ ning mälestusteraamatud „Koolitüdrukuna Tartus“ ja „Ülikooliaastad Helsingis“. Vanglas läbielatut kajastab tema teos „Ma ei olnud vang“. 1945 toimunud valimiste järel pääses Hella Soome Eduskunta ja oli aastatel 1945–1949 Yleisradio peadirektor. Oktoobris 1946 sõitis ta Soome delegatsiooni koosseisus Moskvasse, kus neid võtsid Kremlis vastu Stalin ja Molotov. 1946 juulis, kui Hella oma 60. sünnipäeva tähistas, oli ta võimu ja kuulsuse tipul. Kirjanik suri pärast pikaajalist haigust 2. veebruaril 1954, olles 67aastasena ammendanud oma jõuvarud. Tuhk maeti Hella isa urni kõrvale Helsingi Hietaniemi surnuaiale.


#aasia massaž#ratsutamine#armatsemine#lovense #anaalseks#näpuseks#tissiseks#Mängud #persest suhu#kaamera-show#näpuseks#tissiseks #topeltpenetratsioon#allaneelamine#naiste domineerimine#HD+ #suhu toppimine#imemine#kliitori hõõrumine#HD+ #pepuseks#dildoga masturbeerimine#hõõrumine#vaginaalne keppimine #aasia massaž#suhtlemine#nautimine#keelekas #suhu laskmine#ejakuleerimine#peenise imemine#vagiinasse tulemine #kolmekas#suuseks#pepuseks#rusikaseks #paaridevaheline seks#näkku laskmine#topeltpenetratsioon#kliitori keelekas #näkku laskmine#näpuseks#suhu toppimine#tisside lakkumine #anaalnäpuseks#sügav minett#seks neljakesi#masinatega seksimine #dildoga mängimine#handjob#vagiinasse tulemine#lovense #masturbeerimine#pepulakkumine#keelekas#kliitori hõõrumine #näpuseks#suhu toppimine#suitsetamine#kliitori lakkumine #anaalmängud#suhu toppimine#hõõrumine#tisside lakkumine #tantsimine#sügav minett#kliitori hõõrumine#ohmibod #aasia massaž#sügav minett#tüdrukutega seksimine#Toa kuningas #riista imemine#näkku laskmine#dildoga mängimine#suudlemine #kottide lakkumine#suuseks#tantsimine#kliitori hõõrumine #persest suhu#ratsutamine#näkku laskmine#massaaž #anaalnäpuseks#kliitori keelekas#pritsiv orgasm#tisside lakkumine #tantsimine#peenise imemine#ejakuleerimine#näkku laskmine #suhu laskmine#armatsemine#ilma seksita#hõõrumine ❤Welcome❤ On Good mood 2711 tkn❤Tip 66 tokens and get your winnings!❤ #persest suhu#pepusse laskmine#seks neljakesi#karm seks 3328 tokens left for the lovense! #kottide lakkumine#peenise imemine#ejakuleerimine#keelekas


1. Osalised, võttes arvesse oma ühiseid ent diferentseeritud kohustusi ning spetsiifilisi riiklikke ja piirkonna arenguprioriteete, -eesmärke ja -tingimusi, ilma et need tooksid I lisas nimetamata osalistele kaasa uusi kohustusi, ent taaskinnitades olemasolevaid konventsiooni artikli 4 lõikes 1 sätestatud kohustusi ning jätkates säästva arengu saavutamiseks nende kohustuste täitmist võttes arvesse konventsiooni artikli 4 lõikeid 3, 5 ja 7:


(1) Iga tegevuse juures tuleb püüda jäätmeteket vältida või vähendada.


juuli | 2017 | Eesti Valgete Lambakoerte Tõuühing Kersti Pink ja BTWW Target osalesid IPO A3 jäljevõistlusel ja saavutasid 90 punktiga 3. koha! Kohtunik oli Daniele Strazzeri. Palju õnne uhke tulemuse puhul! See postitus avaldati Uudised kategoorias 27. juuli 2017 , autoriks Kadi Kreis. Born to Win Warrior Shooterile omistas EST JCH tiitli. Lisaks võitis Schooter ka TLNJW17 tiitli! Regsitreerumine EVLÜ Minikarikas 2017 II etapile on avatud! Toimumiskoht: Harjumaal, ESLÜ Tagadi koolitusplats. Asukoha KAART Võistlusklassid: Noorkoerte kuulekus astmetes 1, 2 ja 3 (EESKIRI). Osalustasud: EVLÜ liikmele 5 eurot, mitteliikmele 10 eurot. Registreerumiseks täitke veebivorm SIIN või saatke meile juhatus@valgelambakoer.ee tavapärase registreerimislehe mille saab alla laadida SIIT. See postitus avaldati Uudised kategoorias 6. juuli 2017 , autoriks Kadi Kreis. Registreerumine EVLÜ Karikas 2017 II etapile on avatud! Osalustasud: EVLÜ liikmele 14 eurot, mitteliikmele 19 eurot. Registreerumine EVLÜ Seeniorkarikas 2017 II etapile on avatud! EVLÜ Seeniorarikas 2017 aasta II etapp. Ingel läbis edukalt BH testi 30.06.2017 läbisid koer Ingel ja koerajuht Eda Bauer ühiskonnakõlbulikkuse ehk BH testi. Kohtunik oli Urve Lageda. See postitus avaldati Uudised kategoorias 1. juuli 2017 , autoriks Kadi Kreis.


Minu RT võimaldab:


Kaks kolmandikku Delfi lugejatest eelistaks kütuseaktsiisi tõusule mingit tüüpi automaksu - kommentaare 1-20 Kodanike võrdset kohtlemist saavad tagada demokraatliku riigi valitsuse liikmed ainult põhiseadusele toetudes ja kõrgeima võimu kandjate tahtele alludes. Valijad on seaduste ees kodanikena võrdsed. Privilegeeritud klassi esindajate, konstitutsiooniliste monarhide, vastu peavad võitlema vabatahtlikud liberaalid rahvateenritena, kui on andnud ametivande rahva esindajate , seaduandliku kogu, ees. Õiguste tagamisel ei saa riik 21. sajandil maalastest eraldi, globaalsena kõrgemal hõljudes püsida, tegeliku ning läbipaistvana, kauem reaalsest seebimullist. Poliitikuina üleilmsed soojaõhu puhujad, mõistavad riigi piires valitsejaina oma rolli ja positsiooni - ilmsete munadena ühes korvis. Korv on virtuaalsel turul ja valitsuse liikmete puhutava mulli saatuse ja hinna määrab globaalne võrk. Teise ilma pääseb lekkivast võrgust õnnelik õnge neelates ja teab või ei tea, aga vaikimine on Maal kuld, nii kalale, kui hundile, kes voonakese nahas tahab elada oina Mihklipäevani. Hiljem on hilja, liberaalidel tuleb reformeeruda ja leppida sisikonnata balsameeritu või omas mahlas konserveerudes olukorraga. Vobla võib rippuda kuivemas ja valgemas kohas. Kilowattide pealt - kui kilowatte rohkem kui 150 siis iga järgneva kilowati pealt rakendub mingisugune maks. Hinnapealt - Kui auto hind on üle 50 000 eura siis iga seda ületavale summale rakendub mingi maks. Kahjuks selles valemis maksu ei rakendata niikuinii, sest see ei teeni ju reformi annetajete huve ehk rikaste poosetajate huve. Reform kui kehtestab automaksu tahab seda teha ikka nii, et maal elav pensionär kes korra kuus käib oma ziguliga linnas pangast raha võtmas ja apteegist rohtusid ostmas maksab end vigaseks ja Bentley mees kes igapäev ringi paarutab maksab natuke rohkem. - 16:34 Ryanair tõmbab turgu koomale ja lõpetab Soome lendamise (1) - 15:18 Šokeeriv kõrvalmõju, mis ilmnes pikaaegsel Red Bulli tarbimisel (70) - 14:02 Zave.ee ostusoovitus: parema hinnaga majapidamispaber - 13:25 Neli testitud moodust, kuidas ebameeldivast jalahaisust vabaneda (11) - 13:05 Uurime, kuidas Lexuse hõljuklaud töötab (6) - 12:19 PILTUUDIS: Balti jaama turul asfaldile kukkunud liha läks otse sügavkülma (28) - 12:06 Mees pääses liiklustrahvist tänu banaanile (2) - 12:05 Hea küsimus: kuidas toimub keemiline puhastus? (6) - 11:53 Ohtlik hetk pardal: lennukipiloot oli sunnitud tualettruumi ukse kirvega maha lõhkuma (7) - 11:05 Telefoniaku aina tühi? Kuidas leida just sulle sobiv akupank (38) - 10:35 Ida-Aasia imevili, mis on parim ravim ka kõige rängema pohmelli vastu (14) - 09:14 Varajagamine Eesti moodi: naine kasutas juhust ja viis Tallinna sadama parklast minema Soome tööle sõitnud mehe auto (93)


text: Märt-Matis Lill (sündinud 6. novembril 1975 Tartus) on eesti helilooja. Ta õppis Tallinna Muusikakeskkoolis Lepo Sumera käe all kompositsiooni. Aastal 1999 lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia kompositsiooniklassi Lepo Sumera ja Eino Tambergi õpilasena. Ta on käinud Tallinna Pedagoogikaülikoolis filosoofiatundides ning õppinud Helsingi ülikoolis japanoloogiat, sinoloogiat ja filosoofiat. Ta õpib magistriõppes Helsingi Ülikoolis ja Sibeliuse Akadeemias Veli-Matti Puumala juures. Ta on osalenud Helsingis IRCAMi suvekursustel (2000. aasta suvel) ning Luca Francesconi, Michael Jarrelli, Louis Andriesseni ja Magnus Lindbergi meistrikursustel. 2003. aasta suvel osales stipendiaadina Centre Acanthes’i suvekursustel Avignonis. 2003. aastal osales ta teosega "Taeva jõgi" (salvestas Tallinna Kammerorkester Risto Joosti juhatusel) rahvusvahelisel heliloojate rostrumil Viinis alla 30-aastaste heliloojate kategoorias. 2007. aastal valiti "Mu nuttev hääl on sügistuul" rahvusvahelisel heliloojate rostrumil Pariisis kümne parema teose hulka. Märt-Matis Lill on kirjutanud ka näituse- ja filmimuusikat. Rahvusvahelist edu on pälvinud tema muusikaga Priit Tenderi animafilmid "Mont Blanc" ja "Rebasenaine". 2014. aasta aprillist on Märt-Matis Lill Eesti Heliloojate Liidu esimees. Ta on ka Eesti Arnold Schönbergi Ühingu esimees (aastast 2003), Pärnu Nüüdismuusika Päevade kunstiline juht ja Eestimaa Looduse Fondi toetajaliige. Ta on kirjutanud arvustusi, artikleid ja esseesid eesti lehtedele ja ajakirjadele. Teosed 1999 "Üleminekuriitus" ("Le rite de passage"; kandlele ja kammerorkestrile; NYYD Ensemble'i tellimus; CD-l "Eesti heliloojad/Estonian composers (2)") 2001 "Seitse laulu sügisest" (baritonile ja klaverile) 2002 "Linnujäljed taeval" 2002 "Etnofuturistlikud etüüdid" 2003 "Farwell" (seade John Dowlandi lautofuugast kandlele, flöödile, klarnetile, tšellole ja löökpillidele 2003 "Taeva jõgi" (kammerorkestrile; festivali Eesti Muusika Päevad tellimus) 2015 "Kui kivid olid veel pehmed" (Hasso Krulli samanimelise poeemi järgi; festivali Klaaspärlimäng ning ERPi tellimus) 2017 ooper "Tulleminek" (esietendus 22. aprill Vanemuise teatris) Tunnustus 2004 Heino Elleri nimeline muusikapreemia 2006 Eesti Muusika Päevade preemia ("Kurb rõõm") 2007 Eesti Muusika Päevade preemia ("Lindudele") 2008 stipendium "Ela ja sära" 2012 Eesti Muusika Päevade preemia ("Hara Hoto varemed") 2018 Eesti Teatriliidu muusikaauhind (koos ooperi "Tulleminek" lavastuse meeskonnaga - Taago Tubin, Jan Kaus, Taavi Kull) 2018 Eesti Vabariigi kultuuripreemia (ooper "Tulleminek") 2018 Eesti Muusikanõukogu muusikapreemia (olulise panuse eest eesti heliloomingusse) 2019 Eesti Kultuurkapitali helikunsti sihtkapitali aastapreemia (ere loominguaasta ja "Suidsusannasümfoonia") 2020 LHV uue heliloomingu Au-tasu ("Suidsusannasümfoonia" muusikalavastus segakoorile, instrumentidele ja näitlejatele) Isiklikku Märt-Matis Lille ema on tõlkija Anne Lill ja isa kirjanik Jaan Kaplinski. Emil Laansoo on tema vanaisa. Märt-Matis Lillel on pojad Oliver (1995) ja Markos (1999) ning tütar Ele (2010). Lõõgastuseks loeb ta hiina keeles Kong Fuzi tekste. Viited Välislingid Mõned teosed estmusic.com lehel Koduleht Eesti Muusika Infokeskus Keel: hiina. Elukoht: Soome. Eesti helilooja Märt-Matis Lill. Ajakiri Muusika "Aastavahetus Roomas paavsti ja estraadiga" Postimees 8. jaanuar 2000 "Suu laulab, süda muretseb" Postimess 26. juuli 2000 "Kas soomlased on lollid?". Postimees 28. november 2003 "Aeg ja nuga. Utoopia Soome moodi". Eesti Ekspress 11. detsember 2003 "Folk ja tema publik" Postimees Essee "Hingesuurusest ja selle puudumisest" Postimees 10. jaanuar 2004 "Disko Schönbergi järgi", lühiintervjuu Märt-Matis Lillega Postimees 22. jaanuar 2004 "Pöörane ja psühhedeelne seto meestelaul" temuki.ee november 2005 "Musica Nova" temuki.ee, 3. juuni 2006 "Mõtle poeetiliselt ja globaalselt" Postimees 6. juuni 2007 Kristel Kossar, "Muusikalise poeedi muutunud aeg", Postimees, 24. oktoober 2009 "Quo vadis, eesti muusika(elu)?" Sirp 18. märts 2011 Eesti heliloojad Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia vilistlased Sündinud 1975


Tänane kuupäev 06 Dets, 2019 9:09 142. leht 156-st [ 2335 postitust ] Mine lehele Eelmine 1 ... 139, 140, 141, 142, 143, 144, 145 ... 156 Järgmine Postitatud: 24 Sept, 2019 11:29 Pohmell on haigus, Saksa kohus otsustas: https://maailm.postimees.ee/6785400/koh ... -on-haigus Postitatud: 24 Sept, 2019 12:33 Nakkushaigus, nakkab etanooliga saastunud vedelikest. Postitatud: 24 Sept, 2019 13:16 Olles TTÜ aegadel seotud vee teemadega võin julgelt öelda, et see, mis Tallinnas Ülemiste puhastusjaamast torudesse läheb, on joodav vedelik ja vastab kõigile normidele. Vanasti oli ka üks järvest võetava vee puhastuse osa kerge kloorimine, praegu vist ka. Kahjuks pole kõik enam meeles, kuna asjaga sai tegeldud üle 15 aasta tagasi. Mitmed joogivee peamagistraalid on tänaseks uute nö plasttorude vastu vahetatud, kuid probleemid on tihti majaühendustes, kus vanad metalltorustikud annavad vette roostet, st liitumispunktini on uus torustik, sealt edasi läheb majja vana ja amortiseerunud torustik. Lisaks olen näinud, kuidas renoveeritava paneelmaja vana veetorustik oli täis mudataolist sadet ehk milline oli selle vee bakteriaalne koostis võib vaid ette kujutada. Postitatud: 24 Sept, 2019 13:28 Kui uut saasta peale ei tule, siis vaevalt et midagi erilist. Aga see on õige, et ka kõige puhtamas veevärgis on nii ainu- kui hulkrakset elu. Postitatud: 24 Sept, 2019 14:38 Nüüd võiks mõni vastavasisuline Brüsseli direktiiv ka tulla ja saaks pohmaka korral täie õigusega perearstilt haiguslehte nõuda. Ja kui pohmell liiga tihti korduma kipub, võiks juba puuet taodelda . Postitatud: 25 Sept, 2019 11:34 Tallinnas on valdav enamus veetorusid siiski nõuka aegsed malmtorud, mis annavad roostesadet ja näevad seest enamasti ropud välja kah. Ja kanalisatsioon on valdavas enamuses veneaegsete betoonkaevudega ning asbestsemendist või keraamikast torudega, mis aeg-ajalt vanadusest kokku kukub. Ja kevaditi murduvad nagu kõrsikud. Peamagistraale on seal vahetatud ainult niipalju kui need on langenud kokku teede ja tänavate ehitusega (linn ei luba vanu torusid sinna alla jätta). Põhiprobleem on jätkuvalt strateegiline väärotsus ehk erastamine 2000ndate alguses, kus inglise omanikud on sealt lihtsalt dividente võtnud ja üritanud uuendada nii vähe kui võimalik. Ka on "tänu" sellele erastamisele läinud Tallinnast mööda EL abirahad (omafinantseering eraomaniku puhul peab olema vähemalt 50%) ja inglise omanikud pole taolistest raha alla panekutest huvitatud. Vanad majasisendid on muidugi probleem - ainult meie majas on kõik majasisene vahetatud plasti vastu juba aastaid tagasi, liitumispunkt on mõni meeter seinast ja kraanikausse tuleb regulaarselt punastest roosteniredest puhastada ning WC poti loputuskasti mehhanism hakkab aasta-kahega lekkima ning tuleb mõne aasta takka vahetada. Poti komplektis sisalduvat sõelfiltrit ei maksa sisse jätta, see ummistub mõne päevaga. Eks see rooste tuleb nendest kvartalisisestest malmtorudest, mida Tallinna Vesi meie kandis seal nii kord aastas lappimas käib. Minu hinnangul on Tallinnas vee roosteprobleemide taga ikkagi aastakümneid vahetamata amortiseerunud malmtorud, mida tükati olude sunnil on vahetatud. Analoogset jama võib näha ka keskküttetorudega - ilmselt soojakadude osas ollakse liiga liberaalsed. Meie maja taga on ca 150 m endisaegset soojatrassi betoonkünas, kus elab suur rotikoloonia ja mida siis elanike rahade eest regulaarselt mürgitatakse. Loomulikult selle trassi peal lumi ei püsi, kaevud ja asfalt on lössi vajunud, tekib vaid küsimus, kuidas sellist jama 2019 Eesti pealinnas võimaldatakse? Ilmselt on sama teema, et kuna küttefirma on eraomandis, siis on EL abiraha lävend kõrge ja omanik pole huvitatud taoliste rahade alla panekust, odavam on ilma kütta. Elan samas kohas 17 aastat ja selle aja jooksul on ümbruskonnas vahetatud soojatrassi umbes 70 meetrit ja vee-kanali trasse pole seal üldse vahetatud (ainult lapitakse pidevalt).


text: Accessibility tools Service tools Language selector Left navigation Additional tools Euroopa Komisjon MÄRGUKIRI Brüssel, 27. november 2012 Korduma kippuvad küsimused Erasmuse ja selle eelarve kohta 23. oktoobril palus Euroopa Komisjon nõukogul ja Euroopa Parlamendil katta kiiresti ELi 2012. aasta eelarvesse tekkinud 9 miljardi euro suurune puudujääk. Kui täiendavaid rahalisi vahendeid ei suudeta leida, sattuvad ohtu mitmed ELi toetusprogrammid, sealhulgas Erasmuse üliõpilasvahetusprogramm (IP/12/1137). Komisjoni ettepanekust paranduseelarve kohta selgub, et elukestva õppe programmi eelarves on 180 miljoni euro suurune puudujääk, millest 90 miljonit eurot on vaja maksta Erasmuse üliõpilastele. Peale selle on Marie Curie meetmeprogrammi raames teadlastele makstavates toetuses samuti tekkinud 102 miljoni euro suurune puudujääk. Nõukogu, komisjon ja Euroopa Parlament on omavahel regulaarselt suhelnud seoses nimetatud programmide ja teiste programmide eelarvepuudujäägiga, ent neil ei ole õnnestunud kokkuleppele jõuda. Erasmuse programm võimaldab üliõpilastel veeta 3–12 kuud mõnes muus Euroopa riigis, kas siis õpingute eesmärgil või mõnes ettevõttes või muus organisatsioonis praktikal. Osaleda võib iga üliõpilane, kes on ühes 33-st Erasmuse programmis osalevast riigist (ELi liikmesriigid, Horvaatia, Island, Liechtenstein, Norra, Šveits ja Türgi) võetud vastu mõnda osalevasse kõrgkooli. Erasmus on osa ELi elukestva õppe programmist ja moodustab rohkem kui 40% selle eelarvest. Elukestva õppe programmi alla kuuluvad samuti Leonardo da Vinci programm (kutseharidus ja -koolitus, vähemalt 25% eelarvest), Comeniuse programm (kooliharidus, vähemalt 13% eelarvest) ja Grundtvigi programm (täiskasvanuharidus, vähemalt 4% eelarvest). Miks on praegu probleeme Erasmuse programmi rahastamisega? Euroopa Komisjoni ettepaneku kohaselt oli ELi 2012. aasta üldeelarve kogusumma 132,7 miljardit eurot. Liikmesriigid ja Euroopa Parlament leppisid siiski kokku, et lõplik eelarve on 129,1 miljardit eurot. 2012. aasta eelarvest oli vaja katta ka umbes 5 miljardi euro väärtuses maksmata jäänud arveid, mis pärinesid 2011. aasta – samuti alarahastatud – eelarvest. Komisjon, nõukogu ja parlament leppisid kokku, et hindavad 2012. aasta jooksul eelarve täitmist, et teha kindlaks, kas on vaja lisaraha. 23. oktoobril välja pakutud paranduseelarve eesmärk on katta tekkinud puudujäägid. Kas Erasmusel jätkub rahalisi vahendeid 2012. aasta lõpuni? Jah. Euroopa Komisjon on andnud 70% 2012/2013. õppeaastaks kavandatud Erasmuse toetustest programmis osalevate riikide büroodele, kes jagavad saadud raha üliõpilastele ja ülikoolidele. Seega ei tohiks käimasoleval semestril kuni aasta lõpuni olla probleeme Erasmuse toetuste maksmisel välismaale õppima või tööle siirduvatele üliõpilastele. Kas 2012. aasta jaanuarist septembrini välismaale läinud üliõpilased on oma toetuse kätte saanud? Jah, kui nad on õpilasvahetuse või praktika lõpetanud ja esitanud oma ülikoolile aruande selle kohta, et nende õppeperiood või praktika on lõppenud. Sellisel juhul on nad kätte saanud kogu ettenähtud toetuse. Kõnealuseid toetusi ei mõjuta praegune eelarve kokkutõmbamine, sest riikide bürood ja seega ka ülikoolid ja kutseõppeasutused on juba kätte saanud 2011/2012. õppeaastaks ettenähtud toetused. Kas 2012. aasta oktoobrist kuni 2013. aasta veebruarini välismaale siirduvad Erasmuse üliõpilased saavad oodatust väiksemat toetust? Probleeme ei tohiks olla nendel üliõpilastel, kes lähevad välismaale 2012/2013. õppeaasta esimesel semestril. Ent kui ELi 2012. aasta eelarve puudujääki ei suudeta kõrvaldada, peab tekkinud tühiku katmiseks kasutama 2013. aasta eelarve vahendeid. Kui ülikoolidel ja kolledžitel napib jätkuvalt rahalisi vahendeid, siis vähendavad nad tõenäoliselt 2012/2013. õppeaasta teiseks semestriks pakutavate kohtade arvu või hoopis toetussummasid, mis võib omakorda tähendada seda, et ebasoodsamas majanduslikus olukorras olevatel üliõpilastel ei ole võimalik programmis osaleda. Kui võetakse kasutusele kõik eelarvelised vahendid, saab komisjoni hinnangul ajavahemikul 2012–2013 Erasmuse programmist toetust umbes 270 000 üliõpilast. Kui palju on komisjon senini riiklikele büroodele raha andnud? Milline on puudujääk? Komisjon on juba üle kandnud umbes 99% elukestva õppe programmile kavandatud 2012. aasta eelarvevahenditest. Elukestva õppe programm hõlmab Erasmuse, Leonardo Da Vinci, Comeniuse ja Grundtvigi programme. Kokku on komisjon kandnud üle 925 miljonit eurot programmis osalevatele riikidele ja Hariduse, Audiovisuaalvaldkonna ja Kultuuri Täitevasutusele (EACEA), mis juhib ühte osa elukestva õppe programmist. Umbes 45% sellest summast on ette nähtud Erasmuse toetuste maksmiseks. 2012. aasta eelarvepuudujääk tähendab, et komisjon ei ole saanud kompenseerida riiklike büroode poolt elukestva õppe programmi raames esitatud maksenõudeid kogusummas ligikaudu 220 miljonit eurot. Sellised nõuded on esitanud järgmiste riikide bürood: Austria (6,3 miljonit eurot), Belgia (prantsuskeelne kogukond, 3,2 miljonit eurot), Belgia (hollandikeelne kogukond, 4,7 miljonit eurot), Bulgaaria (6 miljonit eurot), Eesti (2,8 miljonit eurot), Iirimaa (Erasmus, 1,3 miljonit eurot), Iirimaa (Leonardo, Comeniuse ja Grundtvigi programmid, 0,9 miljonit eurot), Itaalia (23,7 miljonit eurot), Kreeka (9,4 miljonit eurot), Leedu (4,3 miljonit eurot), Läti (3,7 miljonit eurot), Poola (29,5 miljonit eurot), Prantsusmaa (25,3 miljonit eurot), Rootsi (7 miljonit eurot), Rumeenia (12,9 miljonit eurot), Saksamaa (Leonardo ja Grundtvigi programm, 15,2 miljonit eurot), Saksamaa (Erasmuse programm, 12,1 miljonit eurot), Saksamaa (Comeniuse programm) 5,9 miljonit eurot, Slovakkia (5 miljonit eurot), Sloveenia (3,2 miljonit eurot), Soome (6,5 miljonit eurot), Taani (4,7 miljonit eurot), Tšehhi Vabariik (8,3 miljonit eurot) ja Ühendkuningriik (Erasmuse ja Comeniuse programmid, 19,2 miljonit eurot). Samuti ootab komisjon veel enne käesoleva aasta lõppu täiendavaid maksenõudeid, mille peaksid esitama järgmiste riikide bürood: Belgia (saksakeelne kogukond), Hispaania, Küpros, Madalmaad, Malta, Norra ja Ungari. Kui ELi eelarvesse ei tehta peagi täiendavat süsti, ei ole komisjonil võimalik neid maksenõudeid täita või osutub see võimalikuks alles 2013. aastal, kui vabanevad uued eelarvevahendid. ELi mittekuuluvad riigid, mis osalevad Erasmuses ja tema sõsarprogrammides, maksavad programmis osalemise eest. Mida on komisjonil kavas selle probleemi lahendamiseks ette võtta? Puudujäägid esinevad pea kõikide ELi eelarverubriikide puhul. Komisjon rakendab tekkinud olukorra lahendamiseks kõiki oma käsutuses olevaid meetmeid. Ta teeb näiteks ettepaneku paigutada ümber kõik rahalised vahendid, mida ära ei kasutata. Komisjon on teinud ettepaneku nn koondümberpaigutuse kohta ja seda arutatakse hetkel parlamendis ja nõukogus. Käesoleval aastal on aga kõikidest valdkondadest võimalik ümber paigutada rahalisi vahendeid kogusummas, mis jääb allapoole 500 miljonit eurot. Sellest paraku ei piisa. Seetõttu on komisjon palunud eelarvepädevatelt institutsioonidelt (Euroopa Parlament ja liikmesriigid), et need suurendaksid kiiresti makseid 2012. aasta eelarvesse. Mis juhtub, kui liikmesriigid ei suuda puudujääki katta? Kui liikmesriigid ja Euroopa Parlament ei saavuta kokkulepet täiendavate maksete tegemise kohta eelarvesse, satub elukestva õppe programmi täitmine ohtu. Tõenäoliselt kannatavad kõigepealt koolide, täiskasvanute ja kutseõppe koostööprojektid ning Erasmuse üliõpilastele ja Leonardo Da Vinci programmi praktikantidele ei ole võimalik maksta oodataval määral toetusi. Kui rahanappus jätkub, võib see mõnel juhul avaldada mõju riiklike büroode töötajate palkadele. 2013. aastal, kui saab hakata kasutama uue eelarve vahendeid, läheb olukord esialgu paremaks. Komisjon on teinud ettepaneku, et järgmisel aastal makstaks elukestva õppe programmi toetamiseks 1,09 miljardit eurot. Ligikaudu 490 miljonit eurot sellest summast on kavas kulutada Erasmuse toetuste maksmiseks vahetuses viibivatele üliõpilastele ja töötajatele. Ent kui liikmesriigid ei suuda katta 2012. aasta eelarvepuudujääki (vähemalt 180 miljonit eurot), kasutatakse 2013. aasta eelarvevahendeid osaliselt nimetatud negatiivse bilansi (suurusega vähemalt 180 miljonit eurot) katmiseks. On tõenäoline, et need vahendid kulutatakse 2013. aasta keskpaigaks täielikult ära ja pärast seda võivad tekkida isegi suuremad probleemid. Milline osa ELi eelarvest kulub elukestva õppe programmi toetamiseks? ELi kogueelarve suurus ajavahemikul 2007–2013 oli jooksevhindades 975 miljardit eurot. Elukestva õppe programmi eelarve on 7 miljardit eurot, mis moodustab ELi eelarvest 0,71%. Elukestva õppe programmi puudujääk ulatub hetkel umbes 180 miljoni euroni. ELi kavandatava eelarve suurus ajavahemikul 2014–2020 on jooksevhindades 1,156 triljonit eurot. Programmi „Erasmus kõigile‟ tulevase eelarve prognoositav suurus on 19 miljardit eurot, mis moodustab kogueelarvest 1,64%. Kui palju kulutab EL Erasmuse programmile ja kuidas see summa jaguneb? Praegusel eelarveperioodil (2007–13) on EL eraldanud Erasmuse programmile 3,1 miljardit eurot. 2012. aastal eraldatakse programmile 480 miljonit eurot ja 2013. aastal on kavas eraldada 490 miljonit eurot (vt allpool olevat tabelit). See moodustab umbes 0,35% ELi eelarvest. 2012/2013. õppeaastal, 25 aastat pärast programmi käivitamist, jõuab Erasmuse üliõpilaste arv 3 miljonini. EL maksab igal aastal toetusi riiklikele büroodele 33 osalisriigis. Riiklikud bürood vastutavad konkursikutsete korraldamise ja toetuslepingute sõlmimise eest oma riigi ülikoolide, koolide, kolledžite ja muude haridusasutustega. Üliõpilased saavad Erasmuse toetust taotleda oma koduülikooli kaudu, kes vastutab neile kokkulepitud toetuse maksmise eest. Erasmuse kogueelarve, mis on ette nähtud üliõpilaste ja töötajate liikuvuseks, eraldatakse riikidele järgmiste tegurite põhjal: Ligikaudu 90% Erasmuse eelarvest läheb üliõpilaste ja töötajate liikuvuse toetamiseks. Erasmus toetab ka koostööprojekte ja võrgustikke; nende arvele langeb 4% eelarvest. Neid haldab tsentraalselt Brüsselis asuv Hariduse, Audiovisuaalvaldkonna ja Kultuuri Täitevasutus (EACEA). Ülejäänud 6%-st, mis on eraldatud Erasmuse programmile, kaetakse büroode tegevuskulud (keskmiselt 4,4% ulatuses) ja muud tegevused, sealhulgas õpingud, konverentsid, ülikoolide ja ettevõtete vaheline koostöö, Bologna protsessi sekretariaadi tegevus ning samuti uue mitmemõõtmelise ülikoolide hindamissüsteemi ettevalmistusega seotud töö. Alljärgnevas tabelis on aastate lõikes näidatud, kui palju Erasmuse rahalisi vahendeid on kulutatud alates 1988. aastast. Erasmuse riiklikele büroodele eraldatud detsentraliseeritud vahendid (*) Hinnanguline Kuidas määratakse kindlaks ELi kuustipendium? Erasmuse stipendiumide eesmärk on katta osa välismaal elamisest ja reisimisest tulenevatest lisakuludest. Erasmuse üliõpilased ei maksa neid välismaal vastu võtvale asutusele õppemaksu. Igas riigis jaotavad riiklikud bürood nende käsutuses olevad rahalised vahendid kõrgkoolide vahel. Riiklik büroo võib otsustada anda vähematele üliõpilastele kõrgemaid stipendiume (nagu näiteks Bulgaarias, Küprosel ja Türgis) või anda rohkematele üliõpilastele madalamaid stipendiume (näiteks Prantsusmaal või Itaalias), kuid ta peab kinni pidama Euroopa Komisjoni poolt igale sihtriigile kehtestatud stipendiumide ülempiirist (vt Elukestva õppe programmi juhend). Riiklik büroo eraldab seda taotlevatele kõrgkoolidele raha, lähtudes sellistest teguritest nagu taotletud summa või varasem osalemine. Seejärel võib kõrgkool otsustada, kui suurt igakuist stipendiumi ta maksab üliõpilastele (ja kui suurt nädala- või päevatoetust töötajatele), võttes aluseks riikliku büroo kehtestatud piirid, mis on igas riigis erinevad. Igakuine stipendium sõltub sihtriigist ja liikuvuse tüübist. Näiteks tööpraktikaks antakse üldiselt kõrgemaid stipendiume kui välismaal õppimiseks. Riiklikud bürood võivad sotsiaal-majanduslikult ebasoodsamas olukorras olevate tudengite puhul kuustipendiumi suurendada. Euroopa Liidu antavat Erasmuse stipendiumi võib täiendada mitmesuguse kaasrahastamisega riiklikest, piirkondlikest ja kohalikest allikatest. 2010/2011. õppeaastal ulatus keskmine ELi üliõpilaste liikuvuse kuustipendium Hispaania tudengite 133 eurost kuni Küprose tudengite 653 euroni. Kõigi riikide lõikes oli keskmine kuustipendium 250 eurot. Kuidas saavad üliõpilased ja töötajad taotleda Erasmuse stipendiumi? Erasmuse programm on avatud kõikidele üliõpilastele, kes õpivad kõrgkoolis, mis on saanud Erasmuse ülikooliharta ja asub mõnes 33 osalisriigist (ELi 27 liikmesriiki, Horvaatia, Island, Liechtenstein, Norra, Šveits ja Türgi). Erasmuse ülikoolihartaga on ühinenud enamik Euroopa kõrgkoole – rohkem kui 4000. Esimene samm Erasmuse õppe- või praktikastipendiumi taotlemisel on võtta ühendust oma kodukõrgkooli rahvusvaheliste suhete talitusega ja täita enne liikuvusperioodi Erasmuse õpingute puhul õppeleping, Erasmuse tööpraktika puhul aga koolitusleping. Selles lepingus on sätestatud programm, mida tudeng peab oma õppe- või praktikaperioodi jooksul järgima, ning selle peavad heaks kiitma kodukõrgkool, välismaal asuv vastuvõttev kõrgkool või ettevõte ning tudeng ise. See lihtsustab õpingute tunnustamise korda ja tagab selle, et kodukõrgkool tunnustab täielikult vahetusüliõpilase poolt Erasmuse vahetusperioodi jooksul rahuldavalt sooritatud tööd. Erasmusega õppima: üliõpilased, kes soovivad sooritada osa oma õpingutest välismaal, peavad olema kõrgkoolis vähemalt teisel kursusel. Erasmusega praktikale: üliõpilased võivad pääseda Erasmuse tööpraktikale juba alates kõrgkooli esimesest kursusest. Iga õppe- või praktikaperiood välismaal võib kesta 3–12 kuud, kombinatsioonina kokku kuni 24 kuud. Kutsekõrghariduse lühikursustel õppivate üliõpilaste minimaalne praktika kestus on kaks kuud. Erasmus töötajale: Õpetada soovivad töötajad peavad esitama oma kodukõrgkoolile või lähetavale ettevõttele vastuvõtva kõrgkooliga kokku lepitud õpetamiskava. Töötajad, kes soovivad taotleda Erasmuse koolitustoetust, peavad samuti laskma oma koolituskava heaks kiita kodukõrgkoolil ja vastuvõtval kõrgkoolil või ettevõttel. Erasmuse eesrindlased 2010/2011. õppeaastal saatis Hispaania enim tudengeid niihästi õpingutele kui ka praktikale (36 183); talle järgnesid Prantsusmaa (31 747) ja Saksamaa (30 274). Hispaania oli kõige populaarsem sihtriik, kuhu saabus 37 432 üliõpilast; järgmised olid Prantsusmaa (27 722) ja Saksamaa (24 733). Ühendkuningriik võttis vastu kaks korda nii palju tudengeid (24 474), kui ta ise välismaale saatis (12 833). Suurem osa riike saatis välismaale rohkem tudengeid, kui vastu võttis. Kõige enam oli välismaalt saabuvate ja välismaale suunduvate tudengite arv tasakaalus Sloveenias, kellele järgnesid Hispaania ja Madalmaad. Vahetusprogrammidesse saatis üliõpilasi 3 040 kõrgkooli, mida on 6,6% rohkem kui eelmisel aastal. Erasmuse õpingute kasv 7,2% 2010/2011. õppeaastal läksid Erasmuse 231 408 tudengist 190 495 välismaale õppima – võrreldes 2009/2010. õppeaastaga on see arv kasvanud 7,2%. Välismaale õppima minejate arv vähenes 3 riigis (Luksemburg, Ungari ja Poola), samas kui 16 riigis oli kasv üle keskmise. Suhtarvudena oli kasv õppeaastaga 2009-2010 võrreldes suurim Horvaatias (96,6%), kellele järgnesid Liechtenstein (84,2%) ja Küpros (25,1%). Keskmiselt veetsid üliõpilased välismaal pisut rohkem kui 6,4 kuud ja keskmine toetus oli 232 eurot (eelmisel aastal 236 eurot). Erasmuse üliõpilaste kõige populaarsemad õppeained olid sotsiaalteadused, ärijuhtimine ja õigus (34,7%), neile järgnesid humanitaarvaldkonnad (31,5%) ning inseneriteadused, tootmine ja ehitus (12,6%). Erasmuse tööpraktika kasv 15% Alates aastast 2007 on Erasmus pakkunud tudengitele võimalust minna välismaale, et omandada töökogemusi ettevõtetes või muudes organisatsioonides. Õppeaastal 2010-2011 valis selle võimaluse iga kuues – 231 408-st Erasmuse tudengist 40 913, mis on eelneva aasta näitajast enam kui 15% rohkem. Tööpraktika keskmine kestus oli 4,3 kuud ja tudengid said ELi stipendiumi keskmiselt 366 eurot (võrdluseks: õppeaastal 2009-2010 386 eurot). Nagu viimastel aastatel, oli Prantsusmaa taas enim tudengeid Erasmuse tööpraktikale saatnud riik (5 958, seega kokku 14,6%); talle järgnesid Saksamaa (5 096, 12,4%) ja Hispaania (4 756, 11,6%). Erasmuse tööpraktika kõige populaarsem sihtkoht oli Ühendkuningriik, mis võttis vastu 6 970 tudengit (17%); talle järgnesid Hispaania (6 852, 16,7%) ja Saksamaa (5 614 ehk 13,7%). Et toetada välismaa tööpraktikakohti, võib kõrgkool luua praktikakonsortsiumi. Sellistesse konsortsiumidesse kuuluvad kõrgharidusasutused ja muud organisatsioonid, näiteks ettevõtted või ühingud. Õppeaastal 2010-2011 rahastati 13 riigis 74 sellist konsortsiumi. Konsortsiumid leidsid praktikavõimaluse rohkem kui 14% tudengile. Suurim hulk Erasmuse praktika valinud tudengeid olid sotsiaalteaduste, ärijuhtimise ja õigusteaduse taustaga (26,6%), teisel kohal olid humanitaarvaldkonnad (17,1%), mis olid eelneval õppeaastal olnud esikohal, ning neile järgnesid põllumajanduse ja veterinaaria üliõpilased (15,4%), kelle arv oli eelmise aastaga võrreldes kasvanud kaheksakordseks. Kui palju (bakalaureuse- ja magistriõppe) üliõpilasi on Erasmuse programmis osalevates riikides? Kui paljud neist veetsid õppeaastal 2010-2011 osa oma õppeajast või kogu õppeaja välismaal? 32 osalisriigi kogu 22,5-miljonilisest tudengkonnast umbes 1% sai 2010/-11. õppeaastal Erasmuse tudengite liikuvusstipendiumi1. Eeldades, et keskmine õppeaeg kõrgkoolis on 4-5 aastat (bakalaureuse- ja magistriõpe), võib arvestada, et ligikaudu 4,5% kõikidest Euroopa tudengitest saab mingil ajal kõrgkooliõpingute kestel Erasmuse stipendiumi. Neist 67% on bakalaureuseõppes, 28% magistriõppes, 1% doktoriõppes ja 4% lühikursusel. Kõikidest üliõpilastest ligikaudu 10% veedab või on veetnud osa oma õpiajast või kogu õpiaja Erasmuse või muude avalike või eravahendite toel välismaal. Bukarestis (Rumeenia) 26–27. aprillil 2012 toimunud kohtumisel (IP/12/394) võtsid kõrghariduse eest vastutavad ministrid vastu Bologna liikuvusstrateegia, mille kohaselt peaks 2020. aastaks 20% Euroopas kõrghariduse omandanutest olema osa õpingutest läbinud välisriigis – niisugune siht seati Euroopa kõrghariduse liikuvuse jaoks 2011. aasta novembris. Lisateave Erasmuse uus rekord: üliõpilasvahetuste arv kasvanud 8,5% (IP/12/454) Faktid ja arvandmed Erasmuse kohta [brošüür] Erasmuse statistika 2010. aastal oli EL-27 üliõpilaste koguarv ligikaudu 18,5 miljonit.


text: Łódźi vojevoodkond on vojevoodkond (1. järgu haldusüksus ja omavalitsuspiirkond) Poola keskosas. Praegustes piirides moodustati see 1998. aasta haldusreformiaktiga 1. jaanuarist varasema Łódźi vojevoodkonna, endiste Sieradzi vohevoodkonna, endiste Piotrkówi vojevoodkonna, Skierniewice vojevoodkonna ja osast Płock vojevoodkonna territooriumile. Vojevoodkond kannab oma suurima linna Łódźi nime. Haldusjaotus Vojevoodkond jaguneb kolmeks maakonna õigustega linnaks: Łódź Piotrków Trybunalski Skierniewice ja 21 maakonnaks: Viited Poola vojevoodkonnad


Sutrop Eesti laevakaitsjatest Indias: hea veel, et meie mehi sõjakohtu alla ei antud - Eesti Päevaleht Sutrop Eesti laevakaitsjatest Indias: hea veel, et meie mehi sõjakohtu alla ei antud Leidsin guugeldades mitmeid uudiseid, kus räägitakse, et India pidas kinni mõne palgasõdurite laeva (mercenary ship), mille kohta öeldakse ka, et piraatide-vastane laev oli mehitatud palgasõduritega. Uudislugudes räägitakse ka mere-palgasõduritest ja innovaatilisest kaitsest. Ühel leedu internetilehel on koguni ingliskeelne artikkel „Eesti palgasõdurid kaitsevad laevu piraatide eest“. Aga meie Indias vangistatud laevakaitsjaid nimetatakse palgasõduriteks ka nt Inglismaal. Ilmselt on nimetus laevakaitsja ilus eufemism, peitesõna, millega varjatakse elukutse tegelikku olemust. Kui me püüame mõista Indiat ja selle ajalugu, siis tuleb teada, et Indiat ei vallutanud mitte Briti armee, vaid aastal 1600 kuningliku tegevusloa saanud Briti Ida-India Kompanii palgasõdurid. Kompanii tegevuse eesmärgiks oli kaubandus Lõuna-Aasiaga, eelkõige Hiina ja Indiaga. India valus ajalooline kogemus teeb nad igasuguste palgasõduritega ettevaatlikuks, olenemata nende üllastest eesmärkidest. Hea veel, et meie mehi sõjakohtu alla ei antud.


text: Eesti Keskerakond on Eesti partei, mis loodi 1991. aastal Rahvarinde baasil. Alates 1990. aastate lõpust kuni 2019. aasta kevadeni püsis erakonna populaarsus stabiilselt suhteliselt kõrge. Partei pikaajalise liidri Edgar Savisaare vahetas 2016. aastal välja Jüri Ratas. 2019. aasta Riigikogu valimistel sai Keskerakond 23,8% häältest ja 26 kohta Riigikogus. Keskerakonna ideoloogiat on kirjeldatud vasaktsentristliku, populistliku ja sotsiaalliberaalsena. Partei toetajaskonna moodustavad ennekõike madalama sissetulekuga inimesed ja vene emakeelega inimesed. Keskerakond on kaks korda kriminaalkorras süüdi mõistetud 2015. aastal jõustunud riigikohtu otsusega ametialases võltsimises ja 2019. aastal nn Savisaare asjas. Ajalugu Keskerakond kasvas välja Rahvarindest ja asutati 12. oktoobril 1991. Esimeheks sai Edgar Savisaar. Kuni 17. aprillini 1993 kandis partei nime Eesti Rahva-Keskerakond. 1992. aasta Riigikogu valimistel osaleti valimisliidu Rahvarinne nimekirjas, mis sai 12,5% häältest. 1993. aasta kohalikel valimistel osaleti oma nimekirjaga 6 omavalitsuses. 1994. aastal liitus Keskerakonnaga Eesti Ettevõtjate Erakond. 1995. aasta Riigikogu valimistel saadi 14,2% häältest ja 16 kohta parlamenti ning osaleti valitsuskoalitsiooni loomises (Tiit Vähi teine valitsus). 1995. aastal leidis aset ka nn Lindiskandaal, kus partei liidrit ja sel ajal siseministri ametis olnud Savisaart süüdistati teiste poliitikutega peetud erakõneluste lindistamises. Savisaar sunniti tagasi asuma. Järgnes sisetüli erakonnas ja uueks juhiks valiti Andra Veidemann. Partei tuumik jäi aga lojaalseks Savisaarele ning jätkunud sisevastuolud lõppesid sellega, et Veidemanni leer lahkus 1996. aastal Keskerakonnast ja asutas uue partei (Arengupartei). Keskerakonna etteotsa naasis Savisaar. Kuigi skandaal oli andnud tõsise löögi erakonna mainele ja populaarsusele, hakkas selle toetus peagi taastuma. 1996. aasta kohalikel valimistel osaleti oma nimekirjaga 8-s ja valimisliidus 2 omavalitsuses. 1997. aastal liitus Keskerakonnaga Õigusliku Tasakaalu Erakond ning 1998. aastal Erakond Eesti Rohelised ja osa Eesti Rojalistliku Partei liikmeid. On hinnatud, et alates 1990. aastatest kuni vähemalt 2012. aastani oli Eesti parteisüsteemi peamine poliitiline ja ideoloogiline konflikt vastasseis Keskerakonna ja Isamaaliidu kui vastavalt Rahvarinde ja Eesti Komitee peamiste järglasparteide vahel. Keskerakonnaga ühte leeri on selles vastasseisus paigutatud ka Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda ja Rahvaliitu. Alates 1990. aastate lõpust on toetus erakonnale olnud stabiilselt suhteliselt kõrge, kuid valitsuse moodustamises on osaletud suhteliselt harva, sest parempoolsed erakonnad on tavaliselt teatanud, et nad ei taha Savisaarega koostööd teha ja eelistavad koalitsiooni sõlmimisel teisi parteisid. 1999. aasta Riigikogu valimised Keskerakond võitis, saades 23,4% häältest ja 28 kohta parlamenti. 1999. aasta kohalikel valimistel osaleti oma nimekirjaga 65-s ja valimisliidus 6 omavalitsuses. 2002. aasta kohalikel valimistel osaleti oma nimekirjaga 157 omavalitsuses. 2002.–2003. aastal osaleti valitsuskoalitsioonis (Siim Kallase valitsus). 2003. aastal oli Keskerakond taas Riigikogu valimiste edukaim partei, saades 25,4% häältest ja 28 kohta. 2004. aastal avaldasid mõned tuntud keskerakondlased (peamiselt endised ministrid 2002–2003 valitsusest) rahulolematust parteis levinud Euroopa Liidu vastaste hoiakute ja Savisaare autoritaarse juhtimisstiiliga. Konflikt lõppes nende erakonnast lahkumise ja Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda astumisega. Keskerakonna populaarsusele ja mainele põhjustas see siiski vaid ajutise tagasilöögi. Keskerakond on oma tegutsemisajal läbi elanud veel teisigi skandaale, kuid neilgi on partei populaarsusele olnud suhteliselt väike mõju. Politoloog Tõnis Saartsi hinnangul on skandaale, tagasilööke, sisemisi kriise ja negatiivset meediakajastust aidanud üle elada erakonna arvukas lojaalne tuumikvalijaskond, mille olemasolu tuleneb sellest, et Keskerakond esindab Eesti poliitika peamisi sotsiaalseid lõhesid (etnilist ja sotsiaal-majanduslikku konflikti), ning Savisaare karismaatilisest isiksusest ja isiklikust populaarsusest. 2005. aasta kohalikel valimistel osaleti oma nimekirjaga 168 omavalitsuses ja valituks osutus 510 nende kandidaati. 2005. aastal ühines Keskerakonnaga Eesti Pensionäride Erakond. Aastatel 2005–2007 kuulus Keskerakond taas valitsuskoalitsiooni (Andrus Ansipi esimene valitsus). 2007. aasta Riigikogu valimistel sai Keskerakond 26,1% häältest ja 29 kohta Riigikokku. 2009. aasta kohalikel valimistel osaleti oma nimekirjaga 204 omavalitsuses, valituks sai 524 kandidaati. 2000. aastatel laiendati parteiorganisatsiooni, nii linnades kui maapiirkondades ehitati üles tugev kohalike osakondade võrgustik. 2000. aastatel jäädi liikmete arvult maha vaid Rahvaliidust, hiljem saadi selles osas aga Eesti suurimaks erakonnaks. 2011. aasta Riigikogu valimistel saadi 23,3% häältest ja 26 kohta parlamenti. 2013. aasta kohalikel valimistel osaleti oma nimekirjaga 192 omavalitsuses, valituks osutus 428 kandidaati. 2015. aasta Riigikogu valimistel saadi 24,8% häältest ja 27 kohta. 2016. aastal sai partei esimeheks Jüri Ratas ning Keskerakond moodustas koos Sotsiaaldemokraatliku Erakonna ja IRL-iga uue valitsuskoalitsiooni (Jüri Ratase esimene valitsus). 2017. aasta kohalikel valimistel said Keskerakonna nimekirjad üleriigiliselt kokku 27,3% häältest. 2019. aasta Riigikogu valimistel sai Keskerakond 23,1% häältest ja 26 kohta Riigikokku. Loodi uus valitsus koos Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna (EKRE) ja Isamaaga. Partei populaarsus pärast valimisi ja valitsuse moodustamist langes, eriti mitte-eestlaste seas. Kantar Emori maikuise küsitluse järgi oli Keskerakonna toetajaid 15,3%, mis on madalaim tulemus pärast 1990. aastaid. Tõnis Saartsi hinnangul tingis selle EKRE kaasamine võimuliitu, mis oli eriti vastuvõetamatu partei venekeelsetele valijatele. Erakonna toetuse veelgi madalamale langemist Saarts tõenäoliseks siiski ei pidanud. 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel sai Keskerakond 14,4% häältest, mis andis 1 saadikukoha (Yana Toom). Politoloogide Piret Ehini ja Liisa Talvingu arvates seletab partei häältesaagi märgatavat langust (Riigikogu valimistega võrreldes) Keskerakonna valijate rahulolematus koalitsiooni moodustamisega paremäärmusliku EKRE-ga. Seda tõlgendust kinnitavad Ehini ja Talvingu hinnangul asjaolud, et enamiku Keskerakonnale antud häältest sai EKRE-ga liidu sõlmimise vastu sõna võtnud Yana Toom ja et EKRE valitsusse kaasamise tõttu Keskerakonnast välja astunud Raimond Kaljulaid sai üksikkandidaadina 6,2% häältest. 2023. aasta Riigikogu valimistel sai Keskerakond Riigikokku vaid 16 kohta ja see tekitas paljudes erakonna liikmetes rahuolematuse, mille peale Jüri Ratas teatas, et ei kandideeri järgmisel kongressil enam esimeheks. 2023. aasta 10. augustil Paides toimunud erakonna 20., erakorralisel kongressil valiti partei esimeheks Mihhail Kõlvart, vastaskandidaat oli Tanel Kiik. Ideoloogia ja vaated Keskerakonna ideoloogiat on erinevad autorid iseloomustatud kui tsentristlikku,, vasaktsentristlikku, vasakpoolset, populistlikku või populistlike tendentsidega ja/või sotsiaalliberaalset. Tõnis Saartsi kirjelduse kohaselt on erakond järginud mitmetahulist ideoloogiat, mis on omapärane segu vasakpopulismist ja sotsiaalliberalismist. Alates 1990. aastatest on Keskerakonda Saartsi hinnangul toetanud üleminekuperioodil kaotajaks jäänud ja vaesemad inimesed. Partei on edukalt esindanud sotsiaal-majanduslikku lõhet. Alates 2000. aastatest on Keskerakond aina enam muutunud venekeelse vähemuse parteiks. Keskerakonna parlamendifraktsioon on oma maailmavaadet nimetanud tsentristlikuks ja partei endise esimehe Jüri Ratase sõnul on nende tulevikuvisioon "tugeva keskklassiga õiglane riik". Juhtimine ja organisatsioon Tõnis Saartsi 2015. aastal antud hinnangu järgi oli Keskerakond kogu oma eksisteerimisaja vältel olnud juhikeskne ja ühtne partei, millega liitunud erinevad rühmad on säilitanud küll oma identiteedi, kuid tsentraliseerivad tendentsid on domineerinud ja erakonna sidusus aja jooksul kasvanud. Alates 1991. kuni 2016. aastani peaaegu vahetpidamata parteid juhtinud Edgar Savisaar kontrollis nii poliitikaotsuseid ja erakonna strateegiat kui parteisisestele administratiivsetele ametikohtadele määramisi ja kandidaatide valikut. Kuigi Savisaare autoritaarne juhtimisstiil on tekitanud vastuseisu, peetakse partei sees väga oluliseks tema rolli erakonna lagunemise ärahoidmisel. Esimees 10. septembril toimunud erakorralisel kongressil valiti erakonna esimeheks Mihhail Kõlvart, kes sai 543 häält. Vastaskandidaat Tanel Kiik sai 489 häält. 11. septembril kinnitas Keskerakonna juhatus Kõlvarti ettepanekul partei aseesimeesteks Lauri Laatsi, Jaak Aabi, Yana Toomi ja Jaan Tootsi. Juhatus 10. septembril toimunud erakorralisel kongressil valiti erakonna juhatuse liikmeteks Jüri Ratas, Jaak Aab, Lauri Laats, Taavi Aas, Vadim Belobrovtsev, Vladimir Svet, Yana Toom, Jaan Toots, Andrei Korobeinik, Marika Tuus-Laul, Jaanus Karilaid, Maria Jufereva-Skuratovski, Andre Hanimägi ja Mihkel Undrest. Põhikirjast tulenevalt kuuluvad automaatselt juhatusse ka erakonna esimees (Mihhail Kõlvart), volikogu esimees (Tõnis Mölder), riigikogu fraktsiooni esimees (Tanel Kiik) ja noortekogu esimees (Valentina Bortnovski). Volikogu Erakonna volikogu esimees on Kersti Sarapuu ja aseesimehed Mihhail Korb ning Marika Tuus-Laul. Keskerakonna volikogusse kuuluvad erakonna piirkondade esimehed, erakonna piirkonna konverentsil valitud volinikud, üks iga 100 piirkonna liikme kohta, erakonna juhatuse liikmed, need Riigikogu Keskerakonna fraktsiooni liikmed ja Keskerakonna Euroopa Parlamendi saadikud, kes on ka Keskerakonna liikmed ning iga erakonna kogu valitud üks volinik, kui sellesse kogusse kuulub vähemalt 50 erakonna liiget. Aukohus 2023. aasta Keskerakonna kongress valis aukohtu esimeheks tagasi Kalle Klandorfi. Peasekretär 11. septembril kinnitas Keskerakonna juhatus Mihhail Kõlvarti ettepanekul partei uueks peasekretäriks Anneli Oti. Riigikogu fraktsioon 2019. aastal valitud XIII Riigikogus kuulusid Eesti Keskerakonna 25-liikmelisse fraktsiooni selle esimees Kersti Sarapuu, aseesimehed Valeri Korb ja Erki Savisaar ning liikmed Dmitri Dmitrijev, Enn Eesmaa, Helmut Hallemaa, Jaanus Karilaid, Mihhail Korb, Siret Kotka, Igor Kravtšenko, Heimar Lenk, Oudekki Loone, Aadu Must, Anneli Ott, Eevi Paasmäe, Toomas Paur, Mihhail Stalnuhhin, Märt Sults, Karin Tammemägi, Tiit Terik, Marika Tuus-Laul, Viktor Vassiljev, Vladimir Velman, Toomas Vitsut ja Toomas Väinaste. 2023. aasta kevadel valitud XIV Riigikogu Eesti Keskerakonna 16-liikmelise fraktsiooni esimees on Tanel Kiik, aseesimehed Andrei Korobeinik ja Vadim Belobrovtsev ning liikmed Jaak Aab, Enn Eesmaa, Andre Hanimägi, Aleksei Jevgrafov, Maria Jufereva-Skuratovski, Jaanus Karilaid, Ester Karuse, Anastassia Kovalenko-Kõlvart, Lauri Laats, Tõnis Mölder, Jüri Ratas, Kersti Sarapuu ja Aleksandr Tšaplõgin. Liikmeskond 2018. aasta 17. augusti seisuga kuulus Keskerakonda 14 789 inimest, olles nii suurima liikmete arvuga Eesti partei. Meedia Alates 18. augustist 1999 ilmub erakonna kuukirja Seitse Päeva kõrval ka laiale lugejaskonnale mõeldud nädalaleht Kesknädal. Välissuhted 2004. aastal sõlmis Keskerakond koostööleppe Venemaa võimuerakonna Ühtse Venemaaga. Lepingu sõlmimise põhjustena on keskerakondlased hiljem välja toonud ühe juhtiva keskerakondlase ärilist huvi saada tänu sellele Venemaal asjaajamises eeliseid, toonaste juhtide usu ja teadmise, et sarnasest koostööleppest on huvitatud ka Res Publica, parteijuhtide hinnangut, et sellise leppe sõlmimine näitab vene valijatele, et just Keskerakonnaga arvestatakse ja Keskerakond on Eesti-Vene suhetes tegija ning lootust, et see parandab Eesti-Vene suheteid. Koostööprotokolli on kritiseeritud nii Keskerakonna sees kui teiste partide poolt. Nii on näiteks Keskerakonda süüdistatud Venemaa huvide teenimises ja Venemaa juhtide poliitiliseks käepikenduseks saamises. Seoses Ukraina sündmustega tõstatati 2014. aastal erakonna sees küsimus leppe tühistamisest, kuid üksmeelele ses osas ei jõutud. Kadri Simsoni sõnul oli see lepe nagunii raugenud, juba aastaid tegelikku koostööd pole olnud ja protokoll pole tähtajaline ega lõpetamise klausliga. Raimond Kaljulaiu sõnul oli lepe seisnenud üksikute Keskerakonna poliitikute suhtluses Venemaa poliitikutega, mitte erakondadevahelises koostöös. Kaljulaid tõi enne 2019. aasta Riigikogu valimisi välja neli põhjust, miks lepingut pole tühistatud: tegu pole pakilise küsimusega, kuna leppel puudub sisuline tähendus; otsus oleks võinud Keskerakonna lõhestada; venekeelsed valijad oleks seda tõlgendanud välisele survele järeleandmisena; leppe üle otsustamiseks on poliitiliselt sobivam aeg pärast 2019. aasta Riigikogu ja Euroopa Parlamendi valimisi. Osutades Venemaa sõjalisele rünnakule Ukraina vastu kuulutas Keskerakonna volikogu 5. märtsil 2022 koostööleppe kehtetuks. Samas toonitati, et sisuliselt ei toiminud see lepe juba ammu. Keskerakond on Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu liige. Erakonna Euroopa Parlamendi saadik Yana Toom kuulub seal Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni. Populaarsus 2010. aasta augustis toetas Keskerakonda 74% mitte-eestlastest valijatest ja 14% eestlastest valijatest. 2011. aasta Riigikogu valimistel sai Keskerakond 23,3% häältest ja 26 kohta Riigikogus. Veebruaris 2015 toetas Keskerakonda 9,9% eestlastest ja 73,2% muudest rahvustest kodanikest. 2019. aasta maikuus toetas Keskerakonda 15% rahvastikust. Vaata ka Eesti Keskerakonna Noortekogu Keskerakonna JK K kohuke Viited Välislingid Keskerakonna veebisait Läänemaa Keskerakond, arhiveeritud lehekülg portaalis Internet Archive, 6. aug 2020 Kesknädal kaitseb Bäckmani raamatut, Delfi, 12. november 2008 Keskerakond osaleb Ühtse Venemaa kongressil, ERR, 20. november 2008 Kertu Kalmus. Keskerakond süüdistab protestikampaania abil Reformierakonda ja IRLi Eestit tabanud majanduslanguses EPL, 12. jaanuar 2009 Erik Rand. Keskerakond kühveldab reklaami sadu tuhandeid EPL, 15. jaanuar 2009 Keskerakond on Tallinnas saavutanud edu koolijuhtide parteistamisel Eesti Ekspress, 24. jaanuar 2009 Keskerakonna küsitluse korraldasid K-kohukese autorid Tallinna Postimees, 18. veebruar 2009 Sven Randlaid. IT-ekspert: Tallinna haldusreformi veebiküsitlust võltsiti ERR, 19. veebruar Kärt Anvelt. Kas Keskerakond teeb ajuloputust või aitab heast südamest valijaid? EPL.ee, 28. mai 2009 Sibul: Keskerakonna telkides on suur seaduse rikkumise oht ERR.ee, 28. mai 2009 Keskerakond leidis võimaluse reklaami tegemiseks ERR.ee, 31. mai 2009 Kohtutäitur arestis kõik Keskerakonna arved, www.DELFI.ee, 28. september 2010 Endine keskerakondlane: Keskpartei on nagu NLKP Delfi.ee, 31. detsember 2010 Peeter Olesk. Mis on Keskerakonna ideoloogia? Õhtuleht, 20. juuli 2017 NIMEKIRI | Keskerakonna kriminaalkorras karistatud liikmed Keskerakond


26. Informatsioonile juurdepääsu tagamiseks soodustab riik infopunktide rajamist.


text: Kasutage e-teenuseid! E-teenuste toimine on eesti.ee portaalis taastatud. Link valla kodulehel ei vii kahjuks teenuseni, vaid tuleb vajutada nuppu "vali asutus" ning seejärel otsida üles Vigala vallavalitsus. Raplamaa omavalitsustel on valminud digiblanketid, millele pääseb ligi kodanikuportaalis. Kodanikuportaal on keskkond, kus kodanikel ja ettevõtjatel on võimalik omavalitsuste ja riigiasutustega digitaalselt suhelda ning mille abil omavalitsused ja riigiasutused osutavad e-teenuseid. Kiri ettevõtjalt Avaldus hooldekodusse paigutamiseks Kirjaga saab saata ka manuse, milleks võib olla Teie poolt edastatav dokument. Vallavalitsusel on Teie poolt saadetud dokumendile võimalik vastata nii Kodanikuportaali vastust saates kui ka kasutades teisi sidevahendeid. Teile vastamine sõltub soovitud vastuse saamise viisist, mille olete Kodanikuportaalis valinud. Kui tekkivad küsimused või probleemid, siis on alati võimalus pöörduda tööpäeviti telefonil 4894770 või meiliaadressile E-mail on kaitstud spämmirobotite eest, Javascript peab olema sisse lülitatud


Majandus hõiskab «Viimastel kuudel on maailma ja OECD liikmesriikide majanduskasvuväljavaated tunduvalt paranenud. 1998. aasta lõpu majanduskasvu pidurdumine on lõppenud ning aastail 1999 ja 2000 on OECD riikides oodata keskmiselt 3% majanduskasvu, mis aastal 2001 tasandub 2,5protsendiliseks,» öeldakse OECD konjunktuuriuuringus. Ühtlasi tähendab OECD praegune seisukoht, et ta on tõstnud oma maikuuprognoosi ligi 1,5% võrra. Optimismiks annab alust asjaolu, et kõik kolm suurt majanduspiirkonda -- Euroopa Liit, USA ja Jaapan -- on stabiilse majanduskasvu staadiumis. USAs jätkub majanduse kõrgkonjunktuur juba kaheksandat aastat järjest. Ja ehkki kodumaine nõudlus, mis 1999. aasta esimesel poolel oli põhiline majanduskasvu tagaja, on hakanud kahanema, korvab selle kogu maailmas kasvav nõudlus, arvab OECD. USA majanduskasvu prognoosiks pakutakse tänavu 3,8% ja 2000. a 3,1%. OECD soodsat USA-prognoosi võivad tumestada üksnes dollari langus suure jooksevkonto puudujäägi tõttu või järsk kukkumine New Yorgi börsil. Euroopa Liidu majandusväljavaateid peab OECD lähiaastail heaks. 2000. ja 2001. aastal ELi majanduskasvuks pakutakse 2,8%. Tunduvalt paraneb tööturu olukord, kus neil aastail luuakse 2,5 mln uut töökohta. Et inflatsioon püsib muutumatu, siis OECD intressitõstmisi ette ei näe. 1990ndate majanduse murelaps Jaapan on märgatavalt toibunud, mis on maailmamajanduse seisukohalt hea märk. Aastail 2000 ja 2001 ennustab OECD Jaapani majanduskasvuks 1%, kasvu takistab tugev jeen ja majanduses käivad struktuurimuutused.