text: Paranoja o državnem nadzoru nad mediji Nadzor nad delovanjem medijev, ki ga je paranoični del javnosti spoznal kot prizadevanje države za prevzem oblasti nad njimi, bo mogoče s tem zakonom uresničevati le v smislu izvajanja medijske politike, nikakor pa ne ideološko-politične manipulacije javnosti. Na koncu zakonodajnega postopka lahko ugotovimo, da so določbe zakona o medijih v veliki meri skladne s cilji, ki si jih je zakonodajalec postavil že pred prvo obravnavo. Razburkana javna razprava, v kateri so sodelovali številni domači in tuji predlagatelji posameznih konkretnih rešitev, je pokazala, da je mogoče z demokratičnim dialogom z zainteresirano javnostjo doseči kompromisne rešitve, ki bo državi omogočala učinkovito izvajanje zakonskih določb, medijem pa visoko stopnjo avtonomije pri njihovem delovanju. Med najpomembnejšimi določbami so tiste, ki pomenijo pravno podlago za učinkovitejše izvrševanje ustavne pravice državljanov do svobode izražanja in do obveščenosti. Vzpostavljeni so pravni temelji za učinkovito vodenje medijske politike pristojnih državnih teles in regulatornih teles civilne družbe. Pravni položaj izdajateljev odpira medijem bistveno širše možnosti poslovanja, hkrati pa je glede razmerja med izdajateljem in uredništvom medija predpisana temeljna stopnja uredniške avtonomije. Odpravljena omejitev lastniškega deležaZakon rešuje pomembno vprašanje razkrivanja virov informacij z navajanjem še doslednejše ureditve v kazenski zakonodaji. Urejena je nedoslednost glede zakonodajnega urejanja pravice do odgovora in pravice do popravka (ustava ju določa kot dve različni pravici, zakon o javnih glasilih pa ne), kar bo le središčni pravni instrument za varstvo človekovega dostojanstva; nekaj jih namreč zakon predpisuje še na drugih mestih. Na novo je oblikovan sistem zaščite pluralnosti in raznovrstnosti medijev, tako da je odpravljena omejitev lastniškega deleža posamezne osebe v premoženju izdajatelja medija, hkrati pa so odpravljene ali pa vsaj omiljene tudi nekatere toge navzkrižne omejitve lastništva. Koncentracijo kapitalskih interesov bo moral za medijsko sfero po novem preprečevati posebej razdelani instrumentarij varstva konkurence za preprečevanje nastajanja monopolnih razmerij na medijskem trgu. V zvezi s tem so pomembne nekatere zaščitne določbe, ki bi lahko v določenem trenutku omogočile Sloveniji zavarovanje javnega interesa v zvezi z lastninskimi razmerji na tem področju. Država je seveda zavezana k spoštovanju načela nediskriminacije na območju Evropske unije, enakopravni položaj z domačimi osebami na področju slovenskih medijev pa je zagotovljen tudi drugim osebam v širšem, globalnem obsegu. Usklajevanje z evropskimi predpisiV smeri usklajevanja naše medijske zakonodaje, ki je v skladu z evropskimi predpisi korigirana z upoštevanjem javnega interesa Slovenije, so določene številne programske zahteve in omejitve. Evropski duh bo z uveljavitvijo tega zakona prinesel zlasti za naše televizijske programe marsikatero pomembno spremembo. Predvsem se bo po pričakovanjih zakonodajalca razvil kulturni vidik medijske problematike in se pokazal v večjem povpraševanju po izdelkih kvalitetnejše domače avdiovizualne produkcije. Ţe pred leti je Slovenija v predpristopnih pogajalskih izhodiščih na področju avdiovizualne politike napovedala ukrepe za vzpodbuditev avdiovizualnega produkcijskega sektorja, ki ima pomembno nalogo v zvezi z razvojem kulturne identitete, po drugi strani pa se lahko – kot v drugih razvitih državah – sčasoma razvije v še zdaleč ne zanemarljiv gospodarski segment. Zakon je s predpisanimi kvotami evropskih in slovenskih avdiovizualnih del in del neodvisnih producentov v programih slovenskih televizij, podprtimi z določbami o sofinanciranju produkcije teh del iz državnega proračuna in iz drugih virov, izrazito razvojno naravnan akt. Za tretjo obravnavo je ministrstvo za finance sicer vztrajalo, da vlada z amandmaji predlaga še črtanje proračunskega sklada za avdiovizualne medije in njegove poglavitne finančne vire (ki jih je najprej sama predlagala), vendar bo imel zadnjo besedo glede tega razvojnega vprašanja državni zbor. Zakaj ni sklada za medijeNenačelni javni napadi na zakonsko tvarino so že pred drugo obravnavo zakona izrezali iz besedila sklad za medije, ki je bil zamišljen kot podporni finančni instrument za vse medije, od tiska, radijskih in televizijskih programov, do elektronskih publikacij in tehnične (analogne in digitalne) infrastrukture. Poslanci so z dvigom rok za takšno rešitev potrdili, da so ta sklad poznali le iz časopisja: skoraj vsi novinarji so tedaj dosledno zavajali javnost, da gre le za »sklad za pluralizacijo medijev«, kar je bilo daleč od resnice. S posledičnim črtanjem tega sklada je slovenska politika dosegla dvoje: razbremenila je državni proračun za kar precej denarja, ki ga bo mogoče porabiti za druge namene (npr. državna podpora tehnološko manj razvitim in ekonomsko manj perspektivnim panogam), hkrati pa je žal odprla možnost, da se z zakonom o medijih zgodi podobno, kakor se je zgodilo z zakonom o javnih glasilih. Slednji je namreč določil, da država podpira razvoj medijev v javnem interesu, hkrati pa za to ni zagotovil niti tolarja. Takšen – za medije škodljiv – preobrat je bilo seveda mogoče izvesti predvsem po krivdi medijev, saj smo v objavljenih prispevkih o zakonu doslej zaman iskali podpore njegovim razvojnim zamislim. Ohraniti sklad za avdiovizualne medijeNe glede na zgoraj zapisano je pomembno, da se v zakonu ohrani vsaj proračunski sklad za avdiovizualne medije, saj bo lahko edini pripomogel k razvoju lokalnih, regionalnih in nepridobitnih radijskih in televizijskih programov, predvsem pa bo pomagal medijski politiki vzpodbuditi razvoj zasebnega avdiovizualnega sektorja. Zaradi predpisanih programskih kvot v televizijskih programih se bo namreč televizijska dejavnost podražila, nerazviti neodvisni producentski sektor pa bo moral ponuditi vsebine po primerljivejših evropskih cenah. Tukaj bi lahko proračunski sklad odigral pomembno vlogo, in sicer na dva osnovna načina: z vložki v izdelavo programskih vsebin bi zniževal ceno avdiovizualnih izdelkov, s strokovno selekcijo kvalitetnih predlaganih projektov pa bi lahko soustvarjal kvalitetnejšo programsko ponudbo domačih televizij. Po preteku srednjeročnega obdobja bi imeli okrepljen sektor neodvisnih producentov, ki bi se uvrstili med sodobne kulturno-gospodarske subjekte, in bi bili pripravljeni za izvajanje slovenskih avdiovizualnih storitev v informacijski družbi. Lahko bi se vzpostavila pravila konkurence, ki bi sama od sebe začela zniževati cene, proračunski viri pa bi se lahko postopoma usmerili v druge sektorje. Tu je bila ves čas glavna vsebinska ost zakona, ki je doslej v javnosti še nihče ni podprl. Javne razprave so v glavnem zgrešile poanto, ukvarjale pa so se z neaktualnim temami. Programi posebnega pomenaVzporedno z vzpostavljanjem novega razvojnega sistema za medije, zakon spreminja sistem razlikovanja med t. i. komercialnimi in nekomercialnimi radijskimi in televizijskimi programi, ki z vidika poslovnih razsežnosti ni mogel vzdržati resne zakonodajalske presoje. Namesto tega je uvedena skupina programov posebnega pomena za Republiko Slovenijo, ki z vidika lokalnih, regionalnih, nacionalnih in kulturnih interesov izpolnjuje posebno zahtevne programske naloge v javnem interesu, medtem ko ostalim programom takšnih programskih zahtev ne bo treba uresničevati v tolikšni meri. Zakon jim na drugi strani seveda določa ustrezne ugodnosti. Z zakonom o medijih se bodo v naši zakonodaji prvič pojavile določbe o (zelo liberalni) regulaciji digitalnih radijskih in televizijskih programov ter elektronskih publikacij, besedilo pa vsebuje tudi nekaj najosnovnejših členov o avdiovizualnih storitvah. Pred poglavjem o kazenskih sankcijah, ki ga zakon o javnih glasilih ne pozna (v prihodnosti bodo verjetno kar sodniki za prekrške zelo zaposleni), je predpisanih še nekaj določb o tujih dopisništvih in dopisnikih v Sloveniji. Kje se je zatikalo v pogajanjih z BrusljemV zvezi z usklajenostjo zakona z evropskimi smernicami, ki zavezujejo našo državo, še vedno ostaja odprto zadnje vprašanje: ali bo zakon določal pojem »slovenska glasba«, čemur Bruselj nasprotuje, ali bo obveljala doslej predlagana kompromisna rešitev (»glasba, izražena v slovenski govorici«), ali pa bo kdo od slovenskih kulturnih ustvarjalcev in ustanov, ki so jih predlagatelji povabili k iskanju boljšega izraza, takšen izraz tudi našel. V zvezi s pogajanji med Ljubljano in Brusljem je zelo zanimivo še eno dejstvo, da se je namreč na zahtevo pristojnega direktorata Evropske komisije pred tretjo obravnavo pomembno spremenila definicija slovenskih avdiovizualnih del. Slovenska ustava določa zavidljivo visoko raven zaščite italijanske in madžarske narodnostne skupnosti, torej so avdiovizualna dela v njihovem jeziku z medijskim zakonom utemeljeno izenačena s slovenskimi avdiovizualnimi deli. Težava pa se pojavlja zaradi načela nediskriminatornosti med osebami iz držav, članic EU. Na podlagi tega načela imata namreč producenta iz Italije in z Madžarske glede produkcije enake pravice kot producenta – pripadnika obeh manjšin v Sloveniji. Ali so torej dela vseh madžarskih in italijanskih producentov izenačena s slovenskimi avdiovizualnimi deli? Po kompromisni rešitvi, ki jo predpisuje zakon, so izenačena tedaj, ko so ta dela namenjena tema dvema narodnostnima skupnostma. Kljub tej rešitvi pa občutljiva misel lahko zazna pomembno poglobitev vprašanja varstva pravic manjšin v naši državi, zlasti po predvideni odpravi evropskih mej. Neutemeljen strah pred vmešavanjem državeV nasprotju s sedaj veljavnim zakonom bo novi že od vsega začetka praktično uporaben. Večkrat sem imel občutek, da se v ozadju številnih medijskih pogromov proti zakonskemu predlogu skriva tudi ta zavest. Ideje o programski in institucionalni avtonomiji medijev so bile v javnosti – po moji oceni – dostikrat zamešane z zastarelimi neoliberalističnimi idejami o popolni svobodi njihovega delovanja in poslovanja. Strah pred vmešavanjem države v posle medijev pa je bil v bistvu le zapozneli odmev na ideološko utesnjenost uredništev iz pretekle zgodovine in samocenzurnih refleksov številnih piscev tovrstnih javnih mnenj. Toda časi se spreminjajo; popolna liberalizacija medijev, ki je bila dosežena z uveljavitvijo paraliziranega zakona o javnih glasilih, je v državi že opravila svojo nujno nalogo: s sprostitvijo starih zavor je stekel hiter in bogat razvoj. Pritekel je svež kapital, razcvetele so pomembne gospodarske družbe. Odprla pa so se druga vprašanja, čisto nič ideološka po svoji vsebini: ali je v javnem interesu države kakršen koli razvoj, ali je vendarle treba zgraditi učinkovite mehanizme za izvajanje evropske, morda pa še celo slovenske medijske politike? Nadzor nad delovanjem medijev, ki je bil v paranoičnem delu javnosti označen kot prizadevanje države za prevzem oblasti nad njimi (!), bo mogoče s tem zakonom izvajati le v smislu izvajanja medijske politike, nikakor pa ne ideološko-politične manipulacije javnosti. Za take namene si je politika vedno znala (in si bo najbrž znala tudi vnaprej) utreti druge poti. S strani države bodo mogoči le t. i. demokratični pritiski na medije v smislu zahtev po njihovem zakonitem delovanju, in to vse dotlej, dokler bo država demokratična. Pozneje se bo napisal drugačen, bistveno krajši zakon. Ozka zakonska ureditev dostopa do informacij Zakon medijem in javnosti načeloma ne omogoča neposrednega dostopa do informacij in baz podatkov institucij oblasti – Pogrešamo ureditev, ki bi zavezala oblastne institucije, da morajo javnosti zagotoviti dostop do vseh informacij javnega značaja Z medijskim zakonom poskušajo oblasti obsežno in natančno določiti delovanje, organizacijo in obveznosti medijev do države in javnosti, z enim samim členom pa zakon zelo splošno določa obveznost državnih organov, da medijem in javnosti »posredujejo« javne informacije. Na veliko nesorazmerje med pozornostjo, ki jo oblasti namenjajo omejevanju svobode tiska, in določbami za zagotavljanje pravice javnosti do informiranosti o delovanju oblasti, kaže primerjava števila členov, ki so namenjeni pravici do popravka in odgovora, ki jim predlagani zakon posveča kar 19 členov. Z njimi podrobno opredeli, kje in kako bodo morali mediji objavljati popravke napak, ugovore in odgovore (posameznikov, organizacij ali organov). Določa tudi sodno varstvo zakonsko določenih pravic do brezplačnih objav na enakem ali enakovrednem mestu. Pot do samocenzurePravice javnosti do dostopa do informacij javnega značaja zakon opredeli v enem samem členu, kjer so obveznosti države določene povsem splošno: da morajo javne osebe dajati resnične, popolne in pravočasne informacije o vprašanjih s svojega delovnega področja. Zakon medijem in javnosti načeloma ne omogoča neposrednega dostopa do informacij in baz podatkov institucij oblasti. O vsebini informiranja po predlaganem zakonu odločajo oblasti, kar omogoča, da lahko prikazujejo predvsem podatke in informacije, ki so za oblasti koristne in prikrijejo manj ugodne ali neprijetne. Zaradi takšne ureditve bomo še naprej imeli informacije z raznimi oznakami zaupnosti, do katerih mediji in javnost z bolj ali manj utemeljenimi razlogi nimajo dostopa. Še naprej bomo imeli informacije, ki so sicer javnega značaja, a javnost zanje ne bo imela možnosti izvedeti. Kako morajo različne veje oblasti in z državo povezane institucije (skladi, zavodi ...) posredovati informacije, pa predlagani zakon ne opredeljuje natančno. Način »dajanja« prepušča posameznim institucijam, da uredijo z lastnimi akti. Praktično je trenutna ureditev – ob podobni veljavni zakonski ureditvi – zelo različna. V parlamentu imajo mediji in javnost zelo širok, neposreden dostop do informacij s pomočjo računalniškega sistema in za javnost odprtih služb. V parlamentu je več sob za novinarsko delo, za pomoč pri zbiranju informacij skrbi posebna služba za informiranje. Neposrednega dostopa do informacij o delu in poslovanju izvršne oblasti s pomočjo računalniškega sistema novinarji nimajo, tudi posebne sobe za delo akreditiranih novinarjev v stavbi vlade ni. Enako velja za ministrstva in druge z vlado povezane institucije. Gradiva in sprejete odločitve ministri in državni uradniki predstavljajo na tiskovnih konferencah, za zagotavljanje informacij skrbi poseben urad za informiranje, po ministrstvih pa največkrat predstavniki za stike z javnostjo. V zadnjem času se dostop do informacij o delovanju izvršne oblasti širi s predstavitvami na spletnih straneh, velike spremembe je internet prinesel pri dostopu do informacij o delu sodišč, dostopnih pa je vse več razsodb. Če državni organi ne bi bili pripravljeni dati informacij (omogočiti dostopa do informacij), sodno varstvo ni predvideno na enak način kot za medije, če ne bi bili pripravljeni objaviti popravka ali odgovora. Manjkajoča ureditev, ki bi zavezala oblastne institucije, da morajo javnosti zagotoviti dostop do vseh informacij javnega značaja, pomeni manj možnosti preverjanja za medije in več napak. Tako se povečajo zahteve po popravkih, ugovorih in odgovorih. Široka ureditev pravice do popravka in odgovora bo uredništva silila k samocenzuri. Do tega bo prišlo zaradi strahu, da ne bi medij z brezplačnim objavljanjem popravkov, odgovorov in mnenj, ki jih predpisuje zakon in ki tržne vrednosti medija ne bodo povečevali (ne bodo nujno berljivi in aktualni) utrpel finančne škode in si hkrati onemogočil objavljanje drugih pomembnih informacij ter mnenj (ki zaradi popravkov in odgovorov ne bodo objavljene). Cenzorska narava širokih določb o popravku in odgovoru, ki omejuje svobodo tiska in zelo ozka zakonska ureditev o dajanju (in ne neposrednem dostopu) informacij o poslovanju in delu oblasti pomeni očitno omejevanje svobode in moči medijev in tudi javnosti, manj javnega nadzora ter več možnosti zlorab in korupcije tistih, ki imajo moč in oblast. Naj lokalni radio ugasne? Predstavniki lokalnih radijskih postaj so se aktivno vključevali v razprave o novem zakonu o medijih, vendar so bili njihovi predlogi večinoma preslišani, kakor da jim je v državnem zboru vseeno ali pa res ne poznajo tega medija. Če zakon ne bo spodbujal pripravo teh programov, bodo vedno bolj glasbeni in vedno manj informativni. Lokalne radijske postaje v Sloveniji so del raznolike slovenske medijske scene, ki jo sestavlja več kot tisoč medijev. Med 74 radijskimi programi je 21 lokalnih informativnih-nekomercialnih (v nadaljevanju lokalne radijske postaje), 46 komercialnih in 7 javnih radijskih programov, ki jih izdaja RTV Slovenija. Enaindvajset postaj (med njimi dve študentski) s svojim signalom pokrivajo območje vse Slovenije. Od Murske Sobote do Nove Gorice, od Brežic do Jesenic lahko poslušate Murski val, Radio Slovenske Gorice, Radio Ptuj, Štajerski val, Radio Ormož, Radio Celje, Koroški Radio, Radio Trbovlje, Studio D, Radio Brežice, Radio Sevnica, Radio Univox, Radio Robin, Radio Alpski val, Radio Cerkno, Radio Kranj, Radio Sora, Radio Gorenc ali Radio Triglav. Radijska postaja potrebuje svojo frekvenco, ki jo podeljuje država in v devetdesetih letih 20. stoletja je po sprejemu zakona o javnih glasilih začelo oddajati več deset novih komercialnih radijskih postaj. Država ima na tem področju monopol, hkrati pa tudi z različnimi zakoni določa pogoje za njihovo delo: zakon o javnih glasilih, po novem o medijih, zakon o RTV, zakon o telekomunikacijah itd. Dragi lokalni radijski programiOd tega, kje in koliko so poslušane, je odvisno, kje bodo oglaševalci objavljali oglase, od katerih živi lokalni radio, tako kot večina drugih medijev. Bolje se godi le programom RTV, saj imajo poleg oglasov tudi RTV prispevek, čeprav so poslušalci lokalnih radiev prepričani, da tudi oni dobivajo sredstva iz prispevka, ki ga plačujejo. Oglaševalski kolač za radijske postaje se ne povečuje, pri tem imajo oglaševalske agencije vse večjo vlogo. Poleg tega so redki, ki vedo, kako radio deluje, četudi mislijo, da ga poznajo, saj ga poslušajo v avtu, doma, v lokalu ali službi. Na ceno oglasov vplivajo stroški za pripravo radijskega programa, ki so večji na lokalnih radijskih postajah, saj imajo več govornega programa, več poročil, izobraževalnih, kulturnih, športnih oddaj, manj glasbe in oglasov kot druge radijske postaje. Priprava takega programa je najdražja, saj je vloženega predvsem več novinarskega dela, ki ga tudi tehnika ne more nadomestiti. Obveščanje javnosti, pravica javnosti do obveščenosti, nepristransko in objektivno poročanje je v primežu legitimne zahteve: delati s čim manjšimi stroški. Obstajajo sicer olajšave za lokalne radijske postaje, a nekatere le na papirju. Vse skupaj ne odtehta veliko višjih stroškov za pripravo govornega programa. Poseben problem je plačevanje avtorskih pravic kolektivnim organizacijam, na primer Sazasu, kjer vlada prava zmeda, saj nekateri plačujejo, drugi ne, veliko je tudi tožb. Prav bi bilo, da se na sodišču postopki o avtorskih pravicah čim prej končajo. Poleg tega se na tem področju napovedujejo nove obveznosti, nekateri pa še obstoječih ne poravnavajo. Zanimivo bi bilo tudi izvedeti, kako v upravnih enotah izvajajo 161. člen zakona o avtorski in sorodnih pravicah, ko izdajajo dovoljenja za opravljanje dejavnosti, če izvajalec dejavnosti nima sklenjene pogodbe z ustrezno kolektivno organizacijo. Nenaklonjen zakon o medijihPredlog zakona o medijih je lokalnim radijskim postajam nenaklonjen. Na načelni ravni »lokalne programe posebnega pomena«, kot naj bi se imenovali, sicer podpira, vendar spodbud in olajšav praktično ni, prinaša pa nove obveznosti. Lokalne radijske postaje so si z dolgoletnim delom pridobile svoje mesto v lokalnem in regionalnem okolju, a so predaleč od centra, da bi tudi odgovorni spoznali, da so potrebne tudi zakonske spodbude, da bi še naprej lahko pripravljali program za poslušalce, saj obravnavajo njihovo življenje, probleme in jim omogočajo neposredno sodelovanje. To je pomembno tudi za slovensko državo, za krepitev lokalne demokracije, ohranjanje kulturne prepoznavnosti, slovenskega jezika ter civilno družbo. Lokalne radijske postaje so dopolnitev radijskim programom RTV, zato je bilo v razpravi o predlogu zakona o medijih tudi predlagano, da se 5 % zbranega RTV prispevka nameni za pripravo programov lokalnih radijskih in televizijskih postaj, vendar je predlog zbudil predvsem negodovanje in zgražanje, češ, kaj si pa mislijo, da so. Pričakovali bi vsaj argumentirano razpravo. Na lokalne radijske postaje se država oziroma politika spomnita predvsem pred volitvami ali v izrednih razmerah, ko je potrebno hitro priskočiti na pomoč. Celo po zakonu o varstvu pred naravnimi in drugimi nesrečami so dolžne objaviti pozive, razglase in druga nujna sporočila v zvezi z nevarnostmi naravnih in drugih nesreč. Te radijske postaje objavljajo informacije s področja prometne in druge varnosti (pa ne samo opozoril, kje merijo hitrost), spodbujajo humanitarne aktivnosti. Izobraževanje, kultura, šport, zdravstvo, socialno varstvo so sestavni del programov. Redni gostje so invalidi, predstavljajo dejavnost Rdečega križa, Karitasa, Zveze prijateljev mladine, SOS telefone itd. S svojim delom v lokalnem okolju prispevajo k skladnejšemu regionalnemu razvoju, krepitvi dobrih odnosov s sosedi na območjih ob državni meji, torej namenjajo pomembno mesto civilni družbi. Zakon bo povzročil statusne spremembeLokalne radijske postaje so večinoma družbe z omejeno odgovornostjo ali delniške družbe. Rešitve v zakonu o medijih bodo povzročile tudi statusna preoblikovanja, če bodo te postaje želele zadržati lokalni informativni program. To bo svojevrsten pritisk na delničarje ali družbenike, ki so vanje vlagali tudi svoja sredstva in tudi za državo, ki je še vedno pomemben lastnik in bo morala povedati, ali se strinja s preoblikovanjem delniške družbe v zavod. Odgovoriti bo morala tudi na vprašanje, ali naj obdrži program ali pa jo zanima le dobiček, ne program. Odločati se bo potrebno med človekom in denarjem. Odločitev, ki je očitno težka le za nekatere. Ocenjujem, da bo prišlo do povezovanja, koncentracije, prodajanja lastniških deležev, do opuščanja lokalnih vsebin, saj je njihova priprava dražja kot oblikovanje drugih vsebin, na primer glasbenega dela programa in do presežka zaposlenih, predvsem novinarjev. Na trgu, kjer delajo mediji, se srečujejo različni interesi novinarjev, lastnikov, države. Pravice javnosti do obveščenosti se kažejo različno, tudi konfliktno. Vtis, ki veje iz predloga zakona, je liberalizacija brez varovalk, ki bi ščitile pravico javnosti do obveščenosti, četudi je nekaj določil, ki ščitijo delo novinarjev. Gre torej za premik v smeri koncentracije, centralizacije in polarizacije, zato se lahko zgodi, da bodo postopoma lokalne radijske postaje (njihovo število se že sedaj zmanjšuje) začele ugašati, odpuščati novinarje in tako postajati podobne drugim, kjer bo novinarjevo in tehnikovo delo nadomestil računalnik in odzivnik. So lokalne radijske postaje potrebne?Postavlja se vprašanje, ali so res lokalne radijske postaje sami sebi namen? Čeprav so maloštevilne, imajo žlahtno tradicijo, saj najstarejša oddaja že oseminštirideseto, najmlajša pa šesto leto. Ţe enajst let se srečujejo na festivalih, kjer tekmujejo v ustvarjalnosti, polovica izmed njih je novembra 2000 začela s skupnim nočnim programom. Volje za delo in idej jim ne manjka, a večna borba s stroški in želja po dobrem programu za poslušalce in tudi oglaševalce jih ne bo pustila nedotaknjene. Predstavniki lokalnih radijskih postaj so se aktivno vključevali v razprave o novem zakonu o medijih, vendar so bili njihovi predlogi preslišani, kakor da jim je v državnem zboru vseeno ali pa res ne poznajo tega medija. Če zakon ne bo spodbujal pripravo teh programov, bodo vedno bolj glasbeni in vedno manj informativni. Za lokalne radijske postaje bi bilo spodbudno dodeljevanje sredstev za posamezne oddaje (na podlagi javnega razpisa), olajšave pri plačevanju dajatev državi itd. Pravica javnosti do obveščenosti se ne uresničuje le v centru in v največjih televizijskih in radijskih hišah ter časopisih, ampak tudi v lokalnih radijskih postajah. Zato velja še enkrat opozoriti, da se ne bomo jutri čudili, zakaj lokalne radijske postaje, ki so živo povezane z dogajanji na lokalni in regionalni ravni in ki spodbujajo tudi kulturo dialoga in strpnosti, pogovor in sodelovanje, izginjajo z radijskih valov. Poslanci morajo pred dokončnim sprejemom zakona o medijih pretehtati posledice zakonskih rešitev, zato kaže upoštevati tudi predloge lokalnih radijskih postaj. Zatreti lokalne programe je lahko Zakon zahteva zelo velik delež lastne produkcije lokalnih radijskih in televizijskih programov – od 30 do 40 odstotkov dnevnega oddajnega časa, pri tem pa ne zagotavlja nobenega rednega dohodka. Srenja lokalnih programov se bo najbrž kar prepolovila. Ljudje iz prestolnega mesta, ki so oblikovali novi zakon o medijih, vidijo samo »nacionalko« in njene najostrejše »nacionalne« konkurente, vse skupaj pa predvsem v luči bojev za oglaševalce, ki jih v tako majhni državi ni veliko, niti so veliki. Lokalni in regionalni televizijski in radijski programi pa so bili zaradi tega – morda včasih tudi zaradi lastne slabše organiziranosti – vsa tri leta razprav o novem medijskem zakonu v senci spopadov med Radiotelevizijo Slovenija in ProPlusom. Predlagatelji zakona so prepričani, da so vse lokalne in regionalne televizijske in radijske postaje v zasebni lasti, ki jim nikakor ne gre omogočiti spodobnega razvoja. Zato jih poskušajo z vrsto določil v novem zakonu čim bolj omejiti. Vlada je med drugo in tretjo obravnavo zakona o medijih v parlamentu celo predlagala dopolnitev prvega odstavka 4. člena, kakršno je v drugi obravnavi sprejel državni zbor, v njem pa med pomembne programske vsebine štejejo tudi nekomercialne radijske in televizijske programe v regijah in lokalnih skupnostih. Vlada je predlagala črtanje te alineje, hkrati pa tudi črtanje v drugem branju sprejetega novega petega odstavka tega člen, ki določa, da Republika Slovenija podpira pri razširjanju programskih vsebin lokalne in regionalne televizijske in radijske programe. SprenevedanjeAmandma vlade se je skliceval na 82. člen predloga zakona, ki našteva v skladu s 4. členom (!) tudi »programe posebnega pomena« – ti pa v 4. členu sploh niso navedeni! Kako elegantno sprenevedanje. Kot drugi razlog za črtanje lokalnih in regionalnih programov iz 4. člena je vlada navedla, da »ne sodijo v najširšo definicijo javnega interesa«, saj v njem niso posebej našteti niti nacionalni radijski in televizijski programi. Razumljivo, saj pomenijo nacionalni programi že sami po sebi, po zakonu o RTV in po prispevku, ki ga plačujemo vsi odjemalci elektrike, izjemen javni interes, tudi če niso posebej našteti! Povsem drugačen je položaj lokalnih elektronskih programov. Ker tarejo vse približno enake nadloge, bom poenostavljal ter za lokalne in regionalne, televizijske in radijske programe uporabil pojem »lokalni programi«. Velik delež lastne produkcijePredlog zakona zahteva zelo velik delež lastne produkcije lokalnih programov – od 30 do 40 odstotkov dnevnega oddajnega časa, pri tem pa ne zagotavlja nobenega rednega dohodka. Hkrati pričakuje od RTVS samo 20 odstotkov lastne produkcije na dan (glej 85. člen predloga) za približno 16 milijard tolarjev z zakonom podprtega letnega prihodka. Če odštejete ure kupljenih tujih programov in nadaljevank po najvišji povprečni ceni 500.000 tolarjev, lahko izračunate tudi povprečen strošek za uro lastne produkcije na »nacionalki«. Tak račun pa pokaže vsaj to, da predlagatelji zakona nimajo niti najmanjšega pojma, in tudi vprašali še niso nikogar, koliko zares stane ena ura spodobnega televizijskega programa. O strošku za lastno produkcijo ene ure lokalnega programa nima več smisla razpravljati, zato bi se morali predlagatelju pravzaprav zahvaliti, da se je delež vsaj za nekatere (npr. nepridobitne programe) v drugi obravnavi zmanjšal na 30 odstotkov dnevnega oddajnega časa. Kako je bilo v dosedanjem zakonu?V dosedanjem zakonu o javnih glasilih v poglavju s pomenljivim naslovom Odgovornost države Slovenije za razvoj nekomercialnih javnih glasil in tehnično infrastrukturo se 3. člen začne takole: »Država Slovenija podpira razvoj nekomercialnih javnih glasil, pomembnih za uresničevanje pravice do obveščenosti državljanov Republike Slovenije in ohranjanje slovenske nacionalne in kulturne identitete ...«, tretji odstavek istega člena pa: »Vlada Republike Slovenije s posebnim predpisom uredi način in kriterije za sofinanciranje javnih glasil iz prvega in drugega odstavka tega člena.« Ali se je razumevanje vloge lokalnih programov v teh sedmih letih od sprejema zakona o javnih glasilih res tako korenito spremenilo? Po drugi obravnavi zakona je med merili v javnem razpisu za izdajo dovoljenja za izvajanje radijske in televizijske dejavnosti (novi 105. člen) ostalo tudi »zagotovilo, da lokalna skupnost podpira lokalni oziroma regionalni radijski ali televizijski program«. Čudno je, da med vladnimi amandmaji za črtanje kakršnih koli denarnih podpor lokalnim programom za 105. člen takega predloga ni. Čudno zato, ker je v predlogu zakona za drugo obravnavo v prvi alinei prvega odstavka 78. člena, ki govori o tem, kako lahko izdajatelj pridobi status lokalnega programa, pisalo, da »ustvarjanje in razširjanje programskih vsebin podpira lokalna skupnost«. Združenje lokalnih televizij Slovenije si je celo drznilo predlagati, naj lokalna skupnost gmotno podpira lokalni program, vendar je obveljalo stališče vlade in alinea je pred tretjo obravnavo v celoti odletela na smetišče. V obrazložitvi tega črtanja je predlagatelj zapisal, da se tako »poveča programska avtonomija teh medijev v razmerju do organov samoupravnih lokalnih skupnosti«. Še en šolski primer kabinetnega razmišljanja! Pri zahtevi iz prvega odstavka 78. člena, »da je v programu zagotovljeno objektivno in nepristransko obveščanje prebivalcev lokalne skupnosti ter uravnoteženo predstavljanje različnih mnenj in stališč o političnih, kulturnih, verskih, gospodarskih in drugih vprašanjih, pomembnih za njihovo življenje in delo« pride v poštev samo z zakonom zagotovljeno gmotno podpiranje takih vsebin, ki niso poceni. Če bomo morali ustvarjalci lokalnih programov kot do zdaj tudi v prihodnje klečeplaziti okrog lokalnih veljakov za morebitno naklonjenost in gmotno podporo za pripravo nepridobitnih lokalnih programov, je menda jasno, kako se jim bomo morali za to oddolžiti, oziroma kako »nepristransko« in »uravnoteženo« bo tako obveščanje! Omejitve pri oglaševanjuPri omejevanju vseh možnih virov, iz katerih bi se lokalni programi lahko vzdrževali, pa veljajo zanje pri oglaševanju enake omejitve kot za nacionalno javno televizijo. Lokalni programi ne smejo prekinjati radijskih in televizijskih programskih enot, kot so režirane oddaje, celovečerni in televizijski filmi in oddaje, ki imajo kulturni, umetniški, izobraževalni ali znanstveni značaj, s predvajanjem oglaševalskih vsebin, ne glede na dolžino trajanja (94. člen). Obseg oglasov in drugih plačanih obvestil v lokalnih programih ne sme presegati 15 % dnevnega oddajnega časa in ne 12 minut na uro, radijska in t. i. televizijska prodaja pa sploh nista dovoljeni (5. in 6. odstavek 98. člena). Razen prednosti pri podeljevanju dovoljenj za izvajanje radijske in televizijske dejavnosti (4. odstavek 105. člena) so po drugi obravnavi predloga zakona ostala za lokalne programe tudi posebne znižane tarife za uporabo avtorskih del (2. odstavek 82. člena) in znižane stopnje pristojbin za frekvence oziroma za »razširjanje programskih vsebin«, kot je zapisano v 108. členu predloga zakona po drugem branju. Vlada na ti dve olajšavi nima pripomb, ker si je zagotovila, da tarife in pristojbine določa s podzakonskimi akti, samo upamo pa lahko, da jih v tretji obravnavi ne bo imel kdo drug. Kdo bo financiral omrežje za oddajanje?Ostajata nerešeni vsaj dve pomembni olajšavi. V dosedanjem zakonu o RTV Slovenija določa 14. člen v 3. odstavku: »Iz državnega proračuna se financira (med drugim): del stroškov za izgradnjo, vzdrževanje in obratovanje omrežja za oddajanje in razširjanje programov RTV Slovenija in lokalnih nekomercialnih programov.« In v 4. odstavku: »Sredstva, zbrana z naročnino, se uporabljajo za ustvarjanje, pripravljanje, oddajanje in razširjanje programov RTV Slovenija ter za vzdrževanje in obratovanje oddajno prenosnega omrežja, potrebnega za oddajanje in razširjanje lokalnih nekomercialnih RTV programov.« Ti dve določili pomenita, da plačujejo lokalni nekomercialni programi zdaj samo tretjino stroškov za gradnjo in vzdrževanje oddajniške in prenosne mreže, tretjino plača država iz proračuna, tretjino pa zavod RTVS iz prispevka za program. Po vsej verjetnosti se bo zlasti RTV Slovenija poskušala v noveli zakona RTVS te obveznosti otresti, zato bi jo morali zagotoviti že v zakonu o medijih, ki mu je zakon o RTVS podrejen. Združeni lokalni radijski in televizijski izdajatelji pri Gospodarski zbornici Slovenije so se zato obrnili na poslance, ki lahko vlagajo amandmaje celo med tretjo obravnavo zakona, naj predlagajo dopolnitev 82. člena za financiranje izgradnje, vzdrževanje in razširjanje lokalnih in regionalnih programov ter za vzdrževanje in obratovanje oddajno prenosnega omrežja lokalnih in regionalnih programov iz republiškega proračuna in iz RTV prispevka. Zunaj interesa lokalnih skupnosti in državeTako ostajajo lokalni programi večinoma prepuščeni sami sebi – niso ne v interesu lokalnih skupnosti niti v »vsebinski in pojmovni razsežnosti« interesa Republike Slovenije. Če bo prihodnja Agencija za telekomunikacije in radiodifuzijo Republike Slovenije dosledno vztrajala na določilih novega zakona o medijih, se bo srenja lokalnih programov najbrž kar prepolovila. Morda si kdo, navzlic ustavni obljubi pravice do obveščenosti, prav to tudi želi. »Mokrocvetoče rož‹ce poezije ...«, če si za lokalne programe lahko sposodim Prešerna, je kaj lahko hitro zatreti, prignati jih do današnje gledanosti in priljubljenosti pa traja leta! To bo konec Radia Študent Sprejetje zakona o medijih za Radio Študent lahko pomeni, da mu namesto denarja, ki ga sedaj služi sam, ostane hipotetična možnost, da se poteguje za dodelitev statusa programa, ki sodi med dejavnosti, ki jih podpira Republika Slovenija iz proračunskih sredstev. Takšna vrnitev k državnemu koritu, če bi bila sploh uresničljiva, pomeni nedvomno korak nazaj. Če pri sprejetju novega zakona o medijih ne bodo upoštevani predlogi Radia Študent, bo njegova uveljavitev povzročila konec najstarejšega in največjega »radia skupnosti« (community radio) v Evropi, ker 80. člen predloga zakona in še nekateri drugi ukinjajo 32 let obstoječi Radio Študent v njegovem sedanjem statusu, organizacijski obliki in možnosti za pridobivanje zadostnih prihodkov za delovanje. To posledično ogroža možnost ustvarjanja in izobraževanja 230 sodelavcev in prizadevanja za čim kvalitetnejšo tehnično opremljenost radia. Radio Študent je kljub temu, da je nepridobitna civilnodružbena organizacija s pametno poslovno politiko v zadnjih petih letih postala najmočnejši radio skupnosti znotraj AMARC-Evrope (Evropskega združenja radijskih postaj skupnosti). Kakšna bo škoda za študentske radijske postaje?Za urejanje pravnega položaja študentskih radijskih in televizijskih programov je predlog zakona o medijih v 80. členu določil, da je študentska organizacija lahko izdajatelj radijskega in/ali televizijskega programa, če programske vsebine ustvarjajo in razširjajo študentje in so pretežno namenjene študentski javnosti, in če uporablja presežek prihodkov nad odhodki samo za izvajanje dejavnosti, za katero je ustanovljena, v skladu s svojim temeljnim pravnim aktom. In da status študentskega radijskega ali televizijskega programa v skladu s tem zakonom z odločbo dodeljuje in odvzema agencija za radiofuzijo ter o tem obvešča pristojno ministrstvo. Glede na to, da Radio Študent ni in tudi v prihodnje ne more biti študentska organizacija, ki je po določbi 1. odstavka 80. člena edina lahko izdajatelj radijskega in/ali televizijskega programa s statusom študentskega, temveč druga pravna oseba, katere ustanovitelj oz. soustanovitelj je študentska organizacija, Radio Študent ne more pridobiti statusa izdajatelja študentskega radijskega programa, ker ta pravica ni prenosljiva z izdajatelja na ustanovitelja in/ali pravno osebo, ki jo je kot ustanovitelj ustanovil. To bi pomenilo, da Radio Študent ne bo mogel urediti svojega pravnega statusa študentskega radijskega programa v skladu s tem zakonom, kljub temu da je po določilih drugih veljavnih lex specialis, in sicer (1) zakona o zavodih, študentska organizacija lahko ustanovitelj oz. soustanovitelj Zavoda Radio Študent, ki bi lahko opravljal radijsko in/ali televizijsko dejavnost kot nepridobitno dejavnost, kot to trenutno počne, in ima po (2) zakonu o skupnosti študentov (1. odstavek 8. člena) študentska organizacija pravico, da lahko za dosego svojih, v temeljnem aktu določenih ciljev organizira gospodarske in druge dejavnosti v skladu s predpisi, ki urejajo upravljanje teh dejavnosti. Ravno to ji onemogoča 1. odstavek 80. člena novega zakona o medijih, ki ukinja možnost delovanja Radia Študent kot izdajatelja študentskega radijskega programa z vsemi pravicami in obveznostmi, ki iz tega statusa izhajajo. Odpovedati sodelovanje vsem, ki niso študentiPredlagano zakonsko določilo, po katerem programske vsebine izdajatelja radijskega in/ali televizijskega študentskega programa »ustvarjajo in razširjajo študentje«, je zastavljeno rigidno in pomeni nerešljive težave v praksi. Radijska postaja, ki nenehno deluje 365 dni v letu, je namreč preveč kompleksen, tehnično-tehnološki, delovni in organizacijski sistem, da bi njegov program lahko producirali samo študentje. V sedanji praksi Radia Študent je razmerje med študenti in drugimi avtorji programskih vsebin 130 proti 100. Določba, po kateri bi se morali odpovedati sodelovanju s stotimi izkušenimi, visoko izobraženimi in uveljavljenimi avtorji, ki na radiu nastopajo tudi v vlogi pedagogov in mentorjev, bi povzročila radikalen upad kakovosti in obsega programa, pri katerem bi bila cinična vsaka skrb zakonodajalca, da bi lahko Radio Študent z njim dosegel presežek prihodkov nad odhodki. Takšen amaterski študentski program bi nedvomno povzročil padec poslušanosti in izgubo pomena, ki si ju je Radio Študent v desetletjih zagotovil v našem in širšem medijskem ter kulturnem prostoru. Študentskost nekega medija ne zagotavlja dejstvo, da ga ustvarjajo in razširjajo samo študentje, temveč zvrst, namen in izbor programskih vsebin. Zato morata biti namen ustanovitve in razlog obstoja študentskih radijskih in televizijskih programov, kot je to v primeru Radia Študent, vzpostavitev komuniciranja in dialoga tako znotraj študentske skupnosti kot navzven z drugimi javnostmi ter zadovoljevanje specifičnih potreb študentske populacije, kot so izobraževalne, znanstveno-strokovne, kulturne, umetniške, zabavne in informativne potrebe. K njihovem kakovostnem zadovoljevanju lahko prispeva ustrezno usposobljen in motiviran sodelavec, ki se pozna nalogo študentskega radia; vendar mora radio vseeno še vedno ostati študentski medij. Če uporabimo analogijo, bi morali v otroških radijskih in/ali televizijskih programih vsebine ustvarjati in razširjati samo otroci, pri mladinskih časopisih bi morali pisati samo tisti mlajši od npr. 27 let, na radiu romske skupnosti pa bi morali delati samo Romi. Absurdnost zakonske rešitve, ki jo uvaja 1. odstavek 80. člena novega zakona o medijih, je tako očitna, da ne potrebuje nadaljnjega komentarja. Prepovedana oglaševalska dejavnostDrugi odstavek 60. člena predloga zakona o medijih pravi, da je izdajatelj lokalnega, regionalnega, študentskega in nepridobitnega radijskega in televizijskega programa ne sme opravljati oglaševalske dejavnosti, razen za potrebe oglaševanja v svojem radijskem in televizijskem programu. V tržnem gospodarstvu je bistvena razlika med profitnimi in neprofitnimi oblikami poslovanja v tem, kam gre morebitni presežek med prihodki in odhodki. Radio Študent si je kot civilnodružbena in nepridobitna organizacija v zadnjih petih letih prizadeval vzpostaviti in ohraniti neodvisnost od virov financiranja z organiziranjem lastne dopolnilne dejavnosti. Ta je združljiva z našimi studijskimi in kadrovskimi zmogljivostmi, ki so primarno namenjene produkciji nepridobitnega študentskega radijskega programa. Po veljavni klasifikaciji dejavnosti sodi v oglaševalsko dejavnost, bolj natancno v produkcijo radijskih oglasov za zunanje naročnike in njihovo prodajo na trgu. Celoten presežek prihodkov nad odhodki, ki ga ustvari, uporablja Radio Študent le za kritje visokih stroškov produkcije in predvajanja nekomercialnega radijskega programa. Zato bi uveljavitev 2. odstavka 60. clena zakona o medijih v praksi pomenila finančni polom Radia Študent v Ljubljani, katerega slaba polovica prihodkov prihaja prav iz te dejavnosti. Dolocilo, da lahko opravljamo produkcijo oglasov za potrebe oglaševanja samo v svojem radijskem programu, bi bilo več kot slaba tolažba, saj nekomercialnost, alternativnost in visoka kulturna zahtevnost programa slabi zanimanje gospodarskih subjektov zanj. Enako velja za katero koli drugo študentsko radijsko postajo. Sprejetje takšnega zakona o medijih bi za Radio Študent pomenilo, da mu namesto denarja, ki ga sedaj služi sam, ostane hipotetična možnost, da se poteguje za dodelitev statusa programa, ki je z vidika javnega interesa posebnega pomena za slovensko kulturo in kot takšen sodi med dejavnosti, ki jih podpira Republika Slovenija (82. člen predlaganega zakona) iz proračunskih sredstev. Za prevladujočo miselnost in prakso na Radiu Študent bi bila takšna vrnitev k državnemu koritu, če bi bila sploh uresničljiva, nedvomno korak nazaj. Predlagane reštiveVodstvo Radia Študent je skupaj z vodstvom Študentske organizacije Univerze v Ljubljani kot njegovim ustanoviteljem pravočasno in po predvideni proceduri posredovalo ministrstvu za kulturo kot pristojnemu predlagatelju zakona o medijih usklajeni predlog, da se 80. člen predloga zakona o medijih (drugo branje) briše v celoti zaradi neustreznosti za reševanje statusa in položaja obstoječih študentskih radijskih medijev pri nas (RŠ in MARŠ) in da se v celoti nadomesti z besedilom, ki določa, da: S O R O D N E T E M E mediji in pravo Medijska preža Edicija MediaWatch Novinarski večeri Omizja Medijska preža Edicija MediaWatch Novinarski večeri Omizja Medijska preža Edicija MediaWatch Novinarski večeri Omizja Medijska preža Edicija MediaWatch Novinarski večeri Omizja Medijska preža


source: fineweb

text: Značke Pri petintridesetih je težko najti nekoga, ki ti je pisan na dušo, ni poročen, ni kreten in ne živi na Kitajskem. Tam vsak dan zajtrkuje juho z rezanci, poganja kolo in za preživetje izdeluje vezalke. Kakorkoli se sliši grozno, če že recikliraš moškega z otroki, je bolje, da je vdovec, kot da ima nekje bivšo ženo, ki bo usmerjala tvoje življenje. Kdaj boš šla v opero, kdaj s prijateljicami v savno in kako mastno mleko boš kupovala. Jebiga, pri naših letih težko dobiš partnerja brez bogato naložene prikolice. Zato imajo moški dve možnosti: ali se vlačijo po klubih, ki, odkar je kajenje v njih prepovedano, smrdijo po cenenih oldspajsih in prepotenih podpajsih, ali z dežniki ponujajo usluge ženskam, ki brez njih sredi neurja prečkajo prehod za pešce. Se sliši butasto? Meni tudi. A to se res dogaja. Urejena gospa teče čez cesto in naenkrat z njo teče atletski gospod, ki nad njo drži majčkeno marelo s polomljenimi špici. Pod nadstreškom od Name mu urejena gospa prijazno pokima in izgine v štacuno, njemu pa kaplja dež za vrat. Po enem tednu se srečata na fusgengarci in on jo povabi na kavo. Ona, dolžna usluge, gre z njim. Po enem tednu ga povabi na večerjo. Ker je takrat hčerka pri očetu. Njemu se smeji okrog ušes, ko vidi, da ga gospa, letom navkljub, pričaka brez modrca. Potem je vse samo še pisofkejk. A pisofkejk rata ena velika jeba, ko ga povabi na smučanje s sestro in njeno družino v Kranjsko Goro. Ajej, madam, jaz sem prišel samo na seks, ne na družinsko srečanje. Poleg tega, pa, roko na srce, si malo prestara zame. S tri leta starejšo gospo pa res ne bom paradiral po mondenem smučarskem središču. Po Aspenu že, tam me nihče ne prepozna, po ušivi Kranjski Gori pa res ne! Že pred časom se je sprijaznil, da je raje sam, kot z: a) Mrho, ki ga bo komandirala in mu usmerjala življenje. b) Z ljubosumno coprnico, ki mu bo vsak dan brskala po telefonu. c) Ezoterično lepotico, ki ljubi čevlje Manolo Blahnik. d) Hipijko, ki najraje poležava v resortu s 5 zvezdicami. e) Poslovno žensko, ki bi iz njega rada naredila galeba. f) Lenobo, ki bi jadrala na krilih njegove socialne podpore. Če res ni nobene prave ženske za njega, potem je raje sam! In to pove vsaki vampirki iz nočnega kluba, dami brez dežnika, simpatični ljubici, ki neskončno rada seksa, nikoli ne teži in v teater zmeraj prišverca pol litra špricerja. Vsaka izmed njih je super. Vzporedno, vsaka posebej, najbrž bi bile tudi vse tri naenkrat za akcijo. A kaj, ko se je on resno odločil, da bo sam. In nobeni ne bo porival avta, ko ji crkne, ne bo ji pošiljal poljubčkov, še manj šopkov za rojstni dan. Pa smo tam. Vsaka izmed nas, ki smo čisto fajn punce, je bila kdaj žrtev razočaranega moškega. Ki se je odločil, da je raje sam. Pa gospa brez marele krasno kuha in ima rit dvajsetletnice, punčka v plastični minici bi ga ljubila na veke vekov, una s špricejrem bi z veseljem vsako noč skakala po njem in ga ne bi nikoli vprašala, kje se je potepal. Pa ni šans. Ker ga je ena ful fajna – jaz ali pa ti – pripeljala tako daleč, da druge fajne – jaz ali pa ti – nimamo šans. Res zajebano.


text: Pavel Diakon ||Članek ne navaja nobenega medbesedilnega sklica ali vira.| Pavel Diakon je bil po rodu Langobard. Vzgojen je bil na kraljevem dvoru, nekaj časa je bil tudi na dvoru Karla Velikega, zadnja leta pa je deloval v samostanu Monte Cassino. Njegovo najpomembenjše delo je Zgodovina Langobardov (Historia Langobardorum): v njej je opisana zgodovina Langobardov od začetkov (560) do konca (740), knjiga vsebuje tudi važne podatke o prvotnem prihodu slovanskih plemen v Beneško Slovenijo, oziroma na najbolj zahodni predel slovenskega naselitvenega prostora. Med drugim, v tej knjigi Pavel Diakon omenja tudi bitko med Langobardi in slovanskimi bojevniki leta 670 ob reki Nadiži (Broxas dicitur, non longe a Foroiuli....ad ponte Natisonis fluminis).


TL34.65HF – agroremont.si agroremont.si > Bobcat > Teleskopski nakladači > TL34.65HF Bobcatov teleskopski nakladalnik TL34.65,HF, ki lahko 3.4 tone tovora dvigne na 6,5 metrov višine. Na področju razvijanja gradbeno/kmetijskih in drugih stojev ima podjetje Bobcat 60 letne izkušnje na katere smo izjemno ponosni, dokaz je zasnova Bobcatovega motorja D34, ki ima visoko zmogljivost in pri tem ohranja nizko porabo goriva. Njegova dodana vrednost dosega vrhunski elektronski vbrizg goriva, moderni materiali iz katerih je motor narejen in tehnologija turbo polnilnika. Vsa konstrukcija oziroma okvir teleskopskih nakladalnikov so vrhunsko varjenji in vijačeni za še večjo togost in robustnost. Panoramska kabina nakladalnikov zagotavlja, da se uporabniki vedno zavedajo svoje okolice, spodbuja veliko bolj gladke delovne procese, večjo produktivnost, in predvsem večjo varnost. Ker je varnost glavna skrb smo vse kabine Bobcatovih teleskopskih nakladalnikov oblikovali , da ustrezajo najtežjim razmeram. Vse naše kabine so homologirane in preizkušene v skladu s standardi zaščite pred prevračanjem in prevrnitvi materiala na kabino. Bobcat HF (High Flow/visok pretok) ta tehnologija vam ponuja dodatno moč, ko jo najbolj potrebujete v dinamičnih delih. Produktivnost lahko dvignete z zelo malimi obrati motorja in pri tem privarčujete z gorivom. Load-Sensing hidravlična pumpa z pretokom 190 l/min. Kadar se vse hidravlične funkcije uporabljajo hkrati, sistemi HF za hiter zagon in delitev pretoka takoj zagotovijo popolno količino olja za optimalno produktivnost. Ker je vsaka vrsta dela drugačna, so vsi Bobcat teleskopski nakladalniki opremljeni s tremi različnimi načini krmiljenja (2 kolesno krmiljenje / 4 kolesno krmiljenje / CRAB oziroma pasji hod ). Način krmiljenja na dveh kolesih uporabljamo za vožnjo po cesti, kjer se uporablja visok hitrost, način krmiljenje štirih kolesih, kadar vaše delo zahteva majhen polmer obračanja v omejenih prostorih, ali način CRAB oziroma pasji hod se uporablja v najzahtevnejši pogojih, kjer morate material natovoriti drugače kot doslej. Uporabnih lahko enostavno spreminja načine krmiljenja, da se prilagodi svojemu delu. Polavtomatska poravnava koles omogoča uporabniku samodejno pomoč pri zagotavljanju, da so kolesa med spreminjanjem med tremi načini krmiljenja vedno poravnana. Ponovno poravnavo kolesa lahko izvedete tudi ročno z volanom. Patentirana asimetrična kabina ponuja popolno panoramsko vidnost, potrebno za varno in udobno delo. Proizvajalec motorja/model motorja Bobcat D34 Nazivna moč 97 kW (130 KM) Največji navor motorja pri vrtljajih 500/1400 Menjalnik (tip,največja in najmanjša hitrost vožnje) Hidrostatičen + 2 stopenski menjalnik, Najvišja hitrost 40 km/h Načini krmiljenja 2 kolesni/4 kolesni/ pasji hod Max. teža na višini dviga 3400 kg na 6.5 metrov Teža na max. višini dviga 3400 kg na 6,5 metrov Rezerovar hidravličnega olja 60 l Rezerovar AdBlue 60 l


z namenom zagotavljanja spletne storitve, analizo uporabnikov, oglasnih sistemov in ostalih funkcionalnosti, ki jih brez piškotkov ne bi mogli nuditi.


Ris, majhna mačka velike vrednosti Novice Okolje Ris, majhna mačka velike vrednosti Dragoceni simbol naše naravne dediščine, katerega izumrtje moramo preprečiti, pravijo v WWF Adria. pet, 02.03.2018, 15:30 divja mačka, Ljubljana – Kakor je lev simbol Afrike, je ris dragocen simbol naše naravne dediščine. Prisotnost risa pozitivno vpliva na celoten ekosistem, zato je njegov obstanek v dinarski regiji zelo pomemben. WWF Adria v Sloveniji in na Hrvaškem sodeluje v dveh mednarodnih projektih, katerih namen je zagotoviti rešitve za grožnje, ki pretijo preživetju risa. Jutri je namreč mednarodni dan divjih oziroma prostoživečih živali pod okriljem Združenih narodov, ki je letos posvečen velikim mačkam pod sloganom Velike mačke: ogroženi plenilci. Velike mačke so simbol ohranjene narave in skrbijo za ravnovesje vrst v naših ekosistemih, a se danes mnoge soočajo s številnimi pritiski in celo izumrtjem. »Ris živi skrivnostno življenje, zato je zbiranje znanstvenih informacij, ki omogočajo njegovo učinkovito upravljanje, velik izziv. Zavedamo se, da so lovci pomemben partner pri spremljanju populacije risa, in upamo, da se bodo skozi naš štiriletni projekt izboljšali sodelovanje in dolgoročne ohranitve te izjemne vrste velikih mačk na območju dinaridov,« je poudarila Irma Popović Dujmović iz WWF Adria. Izboljšanje sožitja med človekom in velikimi zvermi v Evropi je cilj novega mednarodnega projekta LIFE EuroLargeCarnivores, ki se izvaja v 17 evropskih državah, WWF Adria pa ga izvaja na Hrvaškem in v Sloveniji. Skozi projektne aktivnosti se bo izboljšala komunikacija z vsemi interesnimi skupinami, ki vplivajo na upravljanje z velikimi zvermi ter tako zagotovila temelje za dolgoročno stabilno populacijo. Hkrati veterinarska fakulteta Univerze v Zagrebu skupaj s partnerji izvaja projekt LIFE Lynx (vodilni partner v Sloveniji je Zavod za gozdove, sodelujejo pa še Lovska zveza Slovenije, Univerza v Ljubljani in Zavod Republike Slovenije za varstvo narave) v okviru katerega bodo na Hrvaškem in v Sloveniji znova naselili 14 risov iz Karpatov, da se ustavi parjenje med sorodniki, ki najbolj ogroža preživetje risa pri nas. Ris se je ujel v fotografsko zanko. Foto V. Slijepčević »Edino upanje za rešitev risa na našem področju je obogatitev genskega materiala s ponovnim naseljevanjem novih osebkov. Celotna projektna ekipa je izredno vesela, da bomo ustavili izumiranje risa in ohranili biotsko raznovrstnost dinarskih gozdov,« pravi Tomislav Gomerčić s fakultete za veterinarsko medicino. Med najbolj občudovanimi »Velike mačke so med najbolj prepoznavnimi in občudovanja vrednimi živalmi. Naj spomnimo, da so prav te vrste navdihovale proizvajalce avtomobilov, športne opreme in modne oblikovalce, ki so jih uporabljali kot simbole moči, hitrosti, lepote. V današnjem času pa so te čudovite živali zaradi človekovih dejavnosti marsikje že kritično ogrožene. Zaradi izgube življenjskega prostora in pomanjkanja plena kot posledice človekovih posegov v naravo, neposrednih konfliktov, krivolova in nezakonite trgovine njihove populacije naglo upadajo. Tako se je, denimo, populacija tigra v zadnjih sto letih zmanjšala za 95 odstotkov, populacije afriških levov pa za 40 odstotkov v samo 20 letih. Za zaustavitev tega upadanja so bili sprejeti različni ukrepi na globalni in nacionalnih ravneh,« pravijo na ministrstvu za okolje in prostor. Lani so države članice ZN sprejele tretjo od ključnih resolucij, ki opozarjajo na problem nezakonite trgovine. S politiko varstva, ki temelji na znanstvenih dognanjih in vladavini prava ter upošteva potrebe lokalnih prebivalcev na način, da imajo lokalne skupnosti koristi od varstva prostoživečih živali, je veliko bolj verjetno, da bodo te strategije in ukrepi uspešno ohranjali velike mačke v njihovem življenjskemu okolju. »V Sloveniji imamo dve vrsti prostoživečih mačk, risa in divjo mačko. Ris je bil pri nas iztrebljen ter ponovno naseljen v 70. letih prejšnjega stoletja. Trenutno poteka pomemben projekt za ohranitev risa v Sloveniji v okviru programa Life, ki vključuje 11 ustanov v petih državah, vodi pa ga Zavod za gozdove Slovenije. Z ohranitvijo te karizmatične vrste bomo izpolnili odgovornost do narave in prihodnjih rodov. To odgovornost so prepoznale in si za njeno izpolnitev aktivno prizadevajo vse ključne organizacije, ki se ukvarjajo z varstvom prostoživečih živali. Uspešno medinstitucionalno sodelovanje in vključevanje lokalnih skupnosti je eden od osnovnih pogojev za uspešno izvedbo tega ambiciozno zastavljenega projekta,« pravijo tudi na MOP. 8. december ob 06:00 Zaradi gojiteljev so velike mačke še bolj ogrožene 3. marec ob 14:00


text: 32. redna seja Statističnega sveta RS je potekala 12. aprila 2010; člani so razpravljali o izvajanju statističnih raziskovanj v letu 2009, o varovanju informacij na SURS in o mreži strokovno-uporabniške podpore državni statistiki, formalno organizirani v statistične sosvete. Poročilo o izvajanju Letnega programa statističnih raziskovanj 2009 Generalna direktorica Statističnega urada RS mag. Irena Križman je članom Statističnega sveta RS predstavila Poročilo o izvajanju Letnega programa statističnih raziskovanj 2009, ki so ga skupno pripravile institucije, pooblaščene za izvajanje dejavnosti slovenske državne statistike (to so poleg SURS še AJPES, Banka Slovenije, Inštitut za varovanje zdravja RS, Ministrstvo za finance, Zavod za zdravstveno zavarovanje RS, Zavod RS za zaposlovanje in ZPIZ). Poudarila je predvsem naslednje: Varovanje informacij na SURS - izvajanje statističnega programa je v letu 2009 potekalo ob uspešni zaključitvi priprav na članstvo v OECD na področju statistike, ob uveljavitvi novega zakona o statistiki v EU, ob novih zahtevah uporabnikov po mikropodatkih, ob vse večji uporabi administrativnih podatkov v statistiki, ki nadomeščajo terensko zbiranje podatkov, in ob izpolnjevanju varčevalnih ukrepov države glede zmanjševanja zaposlenih v državni upravi in glede zmanjšanja porabe finančnih sredstev; - v razvojnih nalogah so se statistiki osredotočili na nove metodološke pristope pri produkciji uradne statistike; ti se kažejo npr. v skrajšanju rokov za objavo podatkov in v nekaterih novih spletnih storitvah, ponujenih uporabnikom (interaktivni atlas, prebivalstvena piramida); nadaljevalo se je iskanje izvirnih rešitev za izvedbo registrskega popisa prebivalstva 2011 s povezovanjem večjega števila administrativnih in drugih podatkovnih baz; - dobra uigranost vseh institucij, pooblaščenih za izvajanje dejavnosti slovenske državne statistike, ki tvorijo slovensko državno statistiko, in sodelovanje SURS-a z uporabniki podatkov in z nosilci administrativnih evidenc (SURS uporablja pri redni produkciji čez 150 različnih virov). SURS je že v Srednjeročnem programu statističnih raziskovanj za obdobje 2008–2012 pripravil celovito strategijo varovanja informacij pred nepooblaščeno uporabo. Statistični svet odslej letno obravnava poročilo o rednih aktivnostih in novostih, ki jih v svoje delo uvaja SURS. Člani so se tokrat podrobneje seznanili s problematiko dostopa do mikropodatkov – to so tako spremenjeni podatki, da iz njih ni mogoče določiti enot, na katere se nanašajo, ob tem pa vsebujejo spremenljivke, na podlagi katerih je mogoče izvajati statistično analizo na enak način, kot je to mogoče z individualnimi podatki. Dostop do mikropodatkov je sofisticirana storitev za raziskovalce; v svetu je uveljavljena le v približno 15 nacionalnih statističnih uradih. Namenjena je samo za znanstveno-raziskovalne in analitične namene, in nikakor ne za administrativne. Pravila in postopki so strogo formalni; mogoči pa so trije različni načini dostopa: za manj občutljive podatke – na CD-ju, za bolj občutljive – v t. i. varni sobi na SURS (to je poseben prostor, ki ne omogoča nikakršnega stika z zunanjostjo), in z dostopom z daljave (preko povezave na posebni strežnik SURS-a). Iz poročila za leto 2009 je razvidno, da se povpraševanje po takih podatkih povečuje: v letu 2009 so raziskovalci naslovili na naš urad za skoraj tretjino več takih zahtev kot v letu 2008. Na SURS je za koordinacijo vseh aktivnosti transparentnega zagotavljanja varovanja informacij pooblaščen Odbor za sistem upravljanja varovanja informacij. Poleg tega pa deluje še Odbor za varstvo podatkov, svetovalno telo predstojnice SURS-a, ki ureja enolično obravnavo prošenj uporabnikov za mikropodatke, upoštevajoč statistično zaščito samih podatkov. Statistični sosveti – mreža stroke, uporabnikov in dajalcev podatkov Statistični sosveti so bili ustanovljeni pred tremi desetletji in so neformalno delovali v okviru strokovno-metodoloških razprav o posameznih statističnih področjih. Z Zakonom o državni statistiki v letu 1995 pa so postali formalizirana oblika podpore pri izvajanju statističnih raziskovanj, in sicer strokovnjakov, uporabnikov in tudi dajalcev podatkov v širšem smislu, tj. samih enot opazovanja in tudi institucij, ki z administrativnimi viri podatkov prispevajo h kakovostni izvedbi statističnih raziskovanj. Trenutno deluje 24 statističnih sosvetov in ti skupaj štejejo okrog 400 zunanjih članov, tj. predstavnikov drugih institucij, in približno 150 članov statistikov, predstavnikov institucij državne statistike. Sestajajo se po potrebi, praviloma pa enkrat letno. Sosveti nudijo statistikom dragocene povratne informacije o posameznih statističnih raziskovanjih in tudi delovanju celotne državne statistike. Tako mreženje uradne statistike, statistične stroke, dajalcev podatkov in uporabnikov podatkov je bilo v EU ob rednem strokovnem pregledu nacionalnih statistik prepoznano kot dobra praksa v evropskem statističnem sistemu. Prof. dr. Anuška Ferligoj, predsednica Statističnega sveta RS


text: Notice: Gay Slovenija je slovenski gay portal, gay zmenki, slike, video, klepet - chat in še veliko več! Za prikaz celotne vsebine Gay Zmenki - Gay Slovenija portala in dostop do vseh funkcij se je potrebno registrirati in obvezno potrditi svoj račun preko e-pošte. Spletni portal je namenjen polnoletnim osebam. Na portalu so tudi eksplicitne seksualne vsebine! PRIDRUŽITE SE NAM! ENG: To view the full contents of Gay Dating - Gay Slovenija Portal and access all the features you have to Join and confirm your account via email. The web portal is dedicated to adult persons only. (18+) Explicit sexual contents inside! JOIN US! All love are equally beatiful Login Connect with Facebook Not a member yet? Join now!Join our gay community now and meet new people; share photos, videos and music; create your own blog; post ads; chat online and much, much more! Gay Klepetalnica - Gay Chat Skupaj gradimo najboljši slovenski Gay Portal Forum Posts


Take budalaštine lahko ven meče samo nekdo ki so mu vrata priprimsek jajca.


Takšne smrdljive in gnijoče golazni se ne bomo znebili z normalnimi volitvami. Bo potrebno kaj bolj žarečega.


ustvarjalno – Page 2 Nova pošiljka snega nas je presenetila na sobotno jutro. Že dolgo je v moji omari pudrasto roza pulover čakal na svojo priložnost in ta dan se mi je zdel kot nalašč zanj. Kombinirala sem ga z vzorčastim črno-belim plaščkom in torbico v enaki nežno roza barvi, ki mi je trenutno Verjetno ste na mojem Instagramu že zasledili mini DIY projekt, ki sem se ga lotila. Moja obsedenost z vezeninami in retro vzorci je vsak dan večja in ker so hlače z vezeninami običajno zelo drage, sem se odločila kupiti navadne kavbojke na stil “mom’s jeans” in jih sama prešiti z Naša letošnja velikonočna jajčka obarvana s čebulnimi olupki in nekaj borovnicami, ki so poskrbele za bolj sivkast ten. So vam všeč? 🙂 Kuhala sem jih približno pol ure, barva je najbolj intenzivna na temnejših jajčkih, na svetlejših pa je potegnila že malo na sivo (zaradi borovnic). Lepe praznike! Inspiracijo za izdelavo karitejevih masažnih ploščic sem dobila na Beautyfull blogu in se takoj spomnila na mojo neporabljeno zalogo karitejevega masla. Ker pa se bliža še valentinovo, sem se odločila, da letos mojim bližnjim podarim doma narejene masažne in hranilne ploščice. Ker sama obožujem vonj vanilije, ni bilo dvoma, da Sušenje pomaranč me spominja na otroštvo in njihov vonj v kombinaciji s cimetom je zame definicija božiča. Odločila sem se, da z vami delim postopek sušenja pomaranč, da si lahko tudi vi pričarate božično vzdušje z njimi. Pomaranče narežete na tanke rezine in jih položite na papiranto brisačko, ki bo


source: wikipedia

text: 1690. je deseto desetletje v 17. stoletju med letoma 1690 in 1699. D-01690.


text: Relacija v matematiki in sodobni algebri je odnos (mnogolična preslikava) med elementi množice, na primer dvočlene relacije: enakost = , neenakost ≠ večje od >, manjše od <. Posebni primeri so funkcijski odnosi med spremenljivkami. Namesto x je večje od y se piše bolj splošno x ~ y (včasih tudi x R y). Poleg te pisave se rabi tudi zapise z dvojicami: (x, y) tedaj, če je x ~ y. V tem zapisu so izražene relacije kot delne množice kartezičnega produkta A × B množic A in B. Zgledi relacij so še: dvočlene: = relacija enakosti, ~ ekvivalenčna relacija, ~ relacija ekvipolence in ~ relacija urejenosti. Značilnosti, ki jih lahko imajo relacije, so: refleksivnost (povratnost) simetričnost (vzajemnost) tranzitivnost (prehodnost) Kadar je relacija hkrati refleksivna, simetrična in tranzitivna, se reče, da je ekvivalenčna. Teorija množic


source: CulturaX

text: Novice enake mo��nosti Občina uspešno tožila državo, najemniki v šoku Žurnal24 · 3d Najnižja urna postavka za študentsko delo odslej 6,17 evra Hudo.com · 1t Bo minimalna plača vplivala na prejem socialne pomoči? Cekin.si · 1t Osilniški dom starejših vendarle bo Dnevnik · 1t Slovensko predsedstvo je v središče predsedovanja na področju zaposlovanja, socialne politike in enakih možnosti postavilo ljudi Nova24TV · 2t Občina je tožila ministrstvo za delo zaradi neupravičeno izplačanih subvencij za neprofitna stanovanja in bila uspešna. Najemniki so se znašli v negotovi situaciji. Kaj je šlo narobe? Pred dvema tednoma ... · Žurnal24 · 3d subvencije delovno in socialno sodišče neprofitna stanovanja stanovanja trbovlje socialne zadeve in enake možnosti družino rudnik trbovlje-hrastnik ministrstvo za delo rth občina trbovlje objavi tvitaj Minimalna urna postavka za študentsko delo bo od zdaj naprej višja za 28 centov. Znašala bo 6,17 evra bruto. · Svet kapitala · 1t Višja urna postavka za študentsko in dijaško delo · Gorenjski glas · 1t Najnižja urna postavka za študentsko delo odslej višja · Koroške novice · 1t Bo minimalna plača vplivala na prejem socialne pomoči? Cenzusi za ugotavljanje upravičenosti do socialne pomoči se usklajujejo z rastjo cen življenjskih potrebščin, zato povišanje minimalne plače na 1074,43 evra bruto načeloma ne bi smelo vplivati na socialne transferje. ... · Cekin.si · 1t plačilo vrtca šolska prehrana subvencije socialni transferji otroški dodatki umar ministrstvo za delo družino socialne zadeve enake možnosti dvig štipendije minimalna plača denarna socialna pomoč objavi tvitaj Osilniški dom starejših vendarle bo V Osilnici naj bi septembra letos nadaljevali gradbena dela, potrebna za dokončanje doma starejših, ki so ga do tretje gradbene faze zgradili leta 2007. Dom bo dislocirana enota ljubljanskega Doma ... · Dnevnik · 1t uri soča alenka kovač oskrba starostnikov lokalno dom starejših janez cigler kralj socialne zadeve in enake možnosti simon strgar družino osilnica ministrstvo za delo objavi tvitaj Minister za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janez Cigler Kralj je predstavil uspehe predsedovanja Svetu EU. Minister za delo, družino, socialne zadeve in enake možnosti Janez Cigler Kralj ... · Nova24TV · 2t


text: 1. tisočletje pr. n. št. | 1. tisočletje | 2. tisočletje 7. stoletje | 8. stoletje | 9. stoletje | 10. stoletje | 11. stoletje | 12. stoletje | 13. stoletje Druga stoletja Deseto stoletje obsega leta od 901 do vključno 1000. Pogovorno ga mešamo s stoletjem, ki vsebuje leta od 900 do 999. Desetletja in leta Opomba: leta pred in po desetem stoletju so pisana ležeče. Stoletja


ki slepo verjela ti je.


Toner CS310/410/510 3k yellow > Biro oprema | Kartuse | Toner | Polnila | Foto Papir | Klime Panasonic | Nizke cene > kartuša, toner, digitalni fotoaparat, telefon, mobitel, ink film, foto papir, mp3 predvajalnik, miška, tipkovnica, panasonic klime in še in še Koda: 70C2HY0 Toner rumen za 3.000 strani za tiskalnike CS310dn / CS310n / CS410dn / CS410dtn / CS410n / CS510de / CS510dte


Slovenski kapitan na največjem in najhitrejšem potniškem letalu na svetu - siol.net Nedelja, 9. 11. 2014; 19.59 , osveženo: 1 leto, 1 mesec Airbus A380 je največje in najhitrejše potniško letalo. Eno izmed njih kot kapitan upravlja slovenski pilot Igor Vugrinec. "Odgovornost za pilota je enaka pri enem ali šeststo potnikih," pravi. Enainpetdesetletni Igor Vugrinec je rojen Ljubljančan. Že kot otrok se je ukvarjal z modelarstvom, pri 15 letih pa se je včlanil v aeroklub in začel kmalu leteti z jadralnimi letali. Maturiral je na bežigrajski gimnaziji in nato končal študij na strojni fakulteti v Ljubljani. Kot štipendist Adrie Airways se je zaposlil v njihovi tehnični službi, nato pa kmalu vpisal še letalsko smer in se izšolal za poklicnega pilota. Pri slovenskem letalskem prevozniku je začel na airbusu A320, po 11 letih pa se je nato odločil za nove karierne izzive in se zaposlil pri družbi Emirates Airways v Dubaju. S svojimi izkušnjami spada med najbolj cenjene pilote, od leta 2010 pa je kapitan na največjem potniškem letalu na svetu, airbusu A380. Živi v Dubaju, njegovo življenje je razpeto med svetovnimi metropolami. Če bi se odločil za polet za lastni užitek, bi se spet vrnil k svoji otroški ljubezni – jadralnemu letalstvu.Naj vas za začetek vprašam: je naše dojemanje službe kapitana na največjem potniškem letalu resnično sanjska služba? Verjamem, da ima vaš poklic tudi manj privlačno stran napornega urnika in velike odgovornosti ... Airbus A380 je kakopak velik izziv in čast, obseg dela pa pomeni tisto slabšo stran življenja in dela v Dubaju. Z našo družbo smo namreč v svetu letalske industrije vodilni tudi po obsegu letenja. Število ur, ki v drugih državah pomeni največji mesečni obseg letenja, je pri nas norma. Mesečno opravimo okrog 92 ur čistega letenja. To pomeni, da si skoraj ves čas v službi. Opravimo tudi 16 ali 17 ur dolge polete v Los Angeles, zaradi slabega vremena sem tudi do New Yorka pred kratkim potreboval 14 ur čistega letenja. To pomeni, da sem bil v službi skoraj 19 ur. Upoštevati je namreč treba tudi čas za vso pripravo na polet, ki mi vzame vsaj dve uri. Na končnem cilju imamo 22 ur počitka in nato spet polet nazaj v Dubaj. Letno opravimo kar okrog tisoč ur letenja. Se je takega ritma dela in letenja sploh mogoče navaditi ali pa se je treba z njim preprosto sprijazniti? Eni se navadimo bolje, drugi precej slabše. Ljudje smo različni, marsikdo se težko dolgoročno privadi na vpliv časovne razlike. Veliko fantov tudi zboli, ker ne najdejo pravega nadzora svojega psihofizičnega stanja. Zato je tudi fluktacija zaposlenih precej velika. Kdor ne zdrži tega ritma, ne more ostati v službi. Če je polet daljši od 12 ur, moramo imeti na letalu dvojno posadko. Po polovici poleta se kapitan in kopilot umakneta v prostor za počitek, kjer pa prostora seveda ni veliko in se je težko dobro spočiti. Kaj pa letalo, je airbus A380 danes tisti vrhunec karirere vsakega poklicnega pilota? Hja, če bi vprašali pilote boeingov, se s tem zagotovo ne bi strinjali (smeh). Mislim, da lahko rečem, da je airbus A380 najboljši letalski produkt do zdaj in je za vsakega pilota velik izziv. Jaz sem nekako Airbusov človek. Pri Adrii sem začel leteti z airbusom A320. Pri Emiratih sem nadaljeval z modelom A330, ki je bil za takratni čas zelo veliko letalo. Nato sem presedlal na airbusa A340-300 in A340-500, ta je bil prvo letalo za najdaljše razdalje. Nato je prišel airbus A380 in večjega letala na trgu za zdaj še ni. Novi airbus A350 bo verjetno še na višji kakovostni ravni, pričakujem predvsem modernejši informacijski vmesnik v kokpitu. Je airbus A380 za pilota zahtevnejši od drugih manjših potniških letal? Od posadke in pilota zahteva več menedžerskih sposobnosti. Bolj je kompleksen, zato daje več informacij za obravnavo. S pilotskega vidika pa je letalo odlično, ima vrhunske zmogljivosti. Njegov pilot se mora navaditi, da ima letalo vendarle ogromno maso, da se ta v zraku vendarle vede nekoliko drugače kot manjša letala. Inercije so v vse smeri precej drugačne. Naključnemu opazovalcu se zdi, da imajo mednarodna letališča veliko prostora. Toda najbrž se ta prostor znatno skrči, ko vanj zapelje največje potniško letalo? Razpoložljiv prostor po pristanku je v resnici največja težava pri upravljanju tega letala. Številna letališča nas sploh ne morejo sprejeti. Imamo posebne zemljevide, ki nam kažejo mogoče proste poti na letališčih. Letalo je dolgo 75 in ima razpon kril skoraj 80 metrov. Tudi na tistih dovoljenih letališčih za ta tip letala lahko uporabljamo le tiste vzletne in pristajalne steze, ki imajo preverjeno nosilnost. Naše letalo ima namreč lahko maso skoraj 600 ton.Kakšno hitrost potrebuje A380, da se z vsemi potniki, gorivom in prtljago dvigne od tal? Ko je vzletna steza ožja od 60 metrov, pod hitrotjo 50 vozlov ne smemo dodati moči zunanjima motorjema. Na čezoceanskih poletih potrebujemo pri največji dovoljeni masi z 254 tonami goriva v rezervoarjih kar štiri kilometre dolgo vzletno stezo. Vzletna hitrost je okrog 170 vozlov. A380 torej vzleti z višjo hitrostjo kot drugi airbusi, enako pa velja tudi za pristajanje. Zato za normalno operacijo potrebujemo tudi daljše steze. Letalo ima sicer sistem, ki ves čas meri kinetično energijo in pristajalno krivuljo letala ter opozarja pilota, če letala ne bi bilo mogoče ustaviti. Za zaviranje skrbi 16 kolutnih zavor iz ogljikovih vlaken na 16 od skupno 22 koles. Letalo je sposobno tudi pristanka na krajših stezah, vendar se zaradi velike mase in hitrosti zavore posledično po pristanku ogrejejo tudi do 700 stopinj Celzija. Zato bi moralo letalo potem kar dolgo čakati na tleh, da bi se zavore spet ohladile na dovoljeno temperaturo za vzlet. Kako bi opisali občutke, ko dodate plin in ta velika masa začne pospeševati po asfaltu vzletne steze? Potniki opisujejo, da ima zelo enakomerno pospeševanje. Letalo je najbolj tiho med vsemi. Za vsak vzlet moramo izračunati, da vzletimo z najnižjo potrebno močjo. Izkoristimo vso stezo in s tem ne obremenjujemo motorjev. Za potnike je zato letalo zelo udobno. Če bi vzleteli s praznim letalom in polno obremenjenimi motorji, pa bi A380 vzletel in se vzpenjal kot raketa. Letalo je dobilo nov profil krila, nove močnejše motorje, ima veliko površino in zato se vzpenja bolje kot vsi prejšnji airbusi, prav tako je tudi najhitrejše potniško letalo. Airbus A380 stane okrog 370 milijonov evrov in verjetno ima tudi v vaši pilotski kabini zelo kompleksen? Tehnologijo "fly by wire" je Airbus predstavil že pri prejšnjih letalih, zato pa so drugačni hidravlični sistemi letala, prav tako računalniki za letalni nadzor. Prvič so uporabili neodvisne elektrohidravlične servomehanizme za premikanje večine krmilnih površin. Novost je bila tudi brezžična povezava vseh računalnikov, letalo je prek satelitske povezave v stiku z operativinim centrom v Dubaju, z vzdrževalno tehnično službo in tistimi sistemi zračne kontrole držav, ki to že ponujajo. V pilotsko kabino tako prihaja ogromno informacij, več je tudi prikazovalnikov in zaslonov, pravočasno upravljanje te gore podatkov, še zlasti v časovno kritičnih fazah, pa je za pilota težka naloga. Kakšno je izobraževanje za kapitana na tem letalu? Pogoj za kapitana na tem letalu je vsaj 12 tisoč ur letenja na velikih potniških letalih, od tega vsaj pet tisoč ur na airbusu A340. Piloti, ki so nanj prišli s tega letala, so se tudi najhitreje izobrazili. Oba upoštevajo kot letali podobnega tipa, zaradi česar je učni program precej skrajšan in traja okrog pet tednov. Piloti z drugih letal pa potrebujejo za usposabljanje najmanj sedem mesecev. Letalo ima veliko novih sistemov in interkacije, zato pilot potrebuje svoj čas, da vse dobro spozna in se nanj navadi. Povedati pa je treba, da služba kapitana na takem letalu ni stalna. Dvakrat na leto naše znanje preverijo na simulatorju, enkrat na leto pa tudi na rednem linijskem poletu. Če nisi dober, lahko službo torej izgubiš vsake pol leta. Ali kot pilot na tako velikem letalu čutite dodatno odgovornost, ker s seboj peljete nekaj sto potnikov? Poklicnemu pilotu je vseeno, ali je odgovoren za šeststo potnikov ali pa le za enega. Tu ne sme biti nobene razlike. Šeststo potnikov pomeni le to, da je ves proces poleta precej bolj zapleten. Pilot lahko pričakuje, da bo vsaj eden izmed 600 potnikov na poletu zbolel, eden se ga bo napil ter razgrajal in podobno. So to še obvladljive količine potnikov? Sami ste dejali: več kot je potnikov, večja je možnost zapleta. Verjetno tudi vkrcavanje traja precej dolgo? Pri obstoječih A380 še nismo dosegli najvišjega števila potnikov, naša jih trenutno sprejmejo okrog 550. V naši družbi zdaj razmišljajo o drugačni konfiguraciji letala za nekoliko krajše polete, kjer pa bi bilo lahko na krovu kar 800 ljudi. To je seveda že število, ki je na meji dopustnega in obvladljivega. Vedeti moramo, da samo prihod potnikov na letalo traja eno uro. Enako seveda tudi pri izkrcanju. Po več kot deseturnem poletu mora posadka torej počakati še eno uro v svoji kabini, da se potniki izkrcajo. Kapitan letalo seveda zapusti zadnji. Hitrost vkrcanja in izkrcanja je odvisna tudi od letališča in možnosti odpiranja dodatnih vrat.Ste do zdaj z A380 sami že doživeli kakšno resnejšo okvaro? Zgodile so se okvare motorjev ali pa posameznih elementov elektronskih sistemov, a to se pač dogaja. Pojavile so se tudi banalne okvare, kakršna je bila okvara čisto vseh stranišč na airbusu A380. Tudi v tem primeru smo morali pristati na najbližjem letališču. Z motorji nismo imeli težav kot avstralska družba Qantas. Letalo pa je seveda zelo kompleksno. Nanj so v prvem razredu vgradili tudi dve kopalnici s prho, kar prinaša dodatnih dva tisoč litrov vode in dodatno elektronsko opremo. Letimo skozi tropske pasove, kjer naletimo na najrazličnejše vremenske pogoje. V družbi Emirates Airlines danes dela že šest slovenskih pilotov, tudi slovenskih stevardes in stevardov je samo pri vaši družbi več kot sedemdeset. Kaj bi dejali tem mladim, ki jih mikajo službe nad oblaki? Mislim, da je super, da vsi ti mladi Slovenci in Slovenke gredo po svetu in vidijo, kaj je to trdo delo v letalstvu. To ni noben glamur. Stevardese in stevardi preletijo tudi do 150 ur na mesec, torej še polovico več kot mi piloti. Včasih jih opazujem, ko jih avtobusi družbe poberejo v naselju in med vožnjo vsi poskušajo ujeti še nekaj minut spanca. Stereotipi o delu na letalu danes večinoma ne veljajo več, zato tudi številni hitro zapustijo to delo. Leta 1999 ste kot kopilot iz Adrie Airways odšli v takrat hitro razvijajočo družbo v Dubaj. Kako ste sami občutili prestop iz regionalnega v enega od največjih svetovnih letalskih prevoznikov? Sprememba je bila velika in je pomenila velik poklicni izziv. Smo globalni prevoznik, navzoči smo na vseh celinah in počnemo vse tisto, kar je v potniškem letalstvu mogoče narediti. Stalno nas izobražujejo, kar je ob obsegu dela velika obremenitev. Prostega časa je zelo malo. Tudi mi se še vedno ves čas učimo in spoznavamo nove stvari, saj tudi na trg in v našo last prihajajo vse modernejša letala. Ko se letalska družba razvije tako, kot so se Emirates Airlines, postane eno od središč svetovne letalske industrije. Vsi hočejo delati za nas, zato tudi vodstvo družbe lažje pride do kakovostnega kadra kot kakšne manj uveljavljene in nišne družbe. Poslovni koncept sta za Emirati v zadnjih desetih letih uspešno kopirali tudi družbi Qatar Airways in Etihad, ki sta sicer bistveno mlajši. Vsa letalska industrija se zdaj precej osredotoča na območje Zalivskih držav, kot so Združeni arabski emirati in Katar. Ob vsem obsegu in dvoštevilčni procentualni rasti te industrije v tem delu sveta je lahko to tudi nekakšen balon, še zlasti zaradi nasičenosti zračnega prostora in infrastukture. Če bo nekoč počil, se bo središče industrije verjetno preselilo spet drugam, kot kažejo smernice, še bolj proti vzhodni Aziji in Kitajski. Je za pilota danes težje ali lažje dobiti službo kot v vaši mladosti? To je stalna krivulja povpraševanja po pilotih. So obdobja, ko jih primanjkuje, in obdobja, ko nas je glede na povpraševanje letalskih družb občutno preveč. Poudariti pa je treba, da vedno primanjkuje najbolj izkušenih pilotov. Emirati so danes eno od središč mednarodne aviacije in danes tudi pri nas primanjkuje izkušenih pilotov. Mladi odhajajo na tečaje v ZDA ali Avstralijo, po pol leta se vrnejo in mislijo, da so že piloti. Še zdaleč ni tako. Včasih je bilo bolje delati v potniškem letalstvu, danes je z vidika obremenjenosti in načina življenja verjetno bolj zanimivo poslovno letalstvo. Deli z ostalimi: Boeing proti Airbusu, Kitajci proti Boeingu: kdo bo obvladoval nebo? Boeing je lani dobavil 127 letal več od Airbusa, ki je sicer postavil lastni ... To je airbus A300, ki bo na letališču na Brniku ... Na brniškem letališču bo trikrat tedensko pristajal rumeni airbus A300 kurirske družbe DHL, ki ... So kitajsko letalo naredili Kitajci ali Američani? Po več prestavitvah je kitajski Comac opravil prvi test potniškega letala C919. Lahko ta ... Da bi iz majhnega zraslo veliko Zavedamo se, da ste pri izbiri tistega, kar je namenjeno vašemu otroku, izjemno pazljivi ... Mojca je izgubila 12 centimetrov v štirih mesecih! Kako ji ... Sedemintridesetletna Mojca iz Kopra se je od najstniških let borila z odvečnimi kilogrami, po ... "Turisti so razočarani, mene pa je zelo sram" Vsa Slovenija se jezi nanje, a še vedno počnejo enako Kaj dela guverner Jazbec, ko se potaplja največji lastnik banke zadružnikov in kmetov? Donald Trump je s to potezo postal spletna senzacija #video "Ali znam biti len? Ne vem, kaj mislite s tem." V Murski Soboti našli mrtvo hrvaško policistko Zakaj so se znane Slovenke prenehale briti? Kadarkoli beseda nanese na poletje, ne moremo brez obveznih lepotnih ritualov. Vsaka ima svoje, zanimalo nas ... Hiša z bazenom – da ali ne? Poletje se bliža in z njim vroči dnevi, ko se prileže osvežitev. Najbolj se prileže osvežitev ... Vsaka prometna nesreča razbije rutino mimovozečega, pritegne njegovo pozornost in zadosti njegovi radovednosti. Posledica so dolgi ... Je to začetek najlepšega BMW? #foto BMW je predstavil študijo nove serije 8, ki jo načrtuje za prihodnje leto in predstavlja novega ... Pijani voznik tovornjaka je tako vijugal po avtocesti Policisti so se danes odzvali na klic voznika, ki jih je opozoril na očitno zelo utrujenega ...


"Z življenjsko dobo smo pri evropskem vrhu, z zdravstveno infrastrukturo pa blizu evropskega dna" #video - siol.net torek, 4. 6. 2019; 19.48 Osveženo: 4 meseci, 2 tedna Slovensko zdravstvo v primerjavi z evropskim "Z življenjsko dobo smo pri evropskem vrhu, z zdravstveno infrastrukturo pa blizu evropskega dna" #video Ljubljana je od 2. do 4. junija gostila letošnjo mednarodno konferenco Združenja evropskih društev bolnišnic in drugih izvajalcev zdravstvenih storitev. Na sliki prva moža dveh soorganizatorjev - na levi generalni direktor Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije Marjan Sušelj, na desni pa direktor Združenja zdravstvenih zavodov Slovenije Marjan Pintar. Foto: Bojan Puhek "Dobrodošla bi bila tudi kakšna nova bolnišnica," nam je ob koncu mednarodne konference HOPE Agora v Ljubljani med drugim povedal generalni direktor Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije Marjan Sušelj. Ljubljana je od 2. do 4. junija gostila letošnjo mednarodno konferenco Združenja evropskih društev bolnišnic in drugih izvajalcev zdravstvenih storitev. Udeleženci iz 27 držav so izmenjali primere dobrih (in slabih) praks, a so se ob tem zavedali, da še tako dobrih primerov iz ene države ni mogoče kar preslikati v drugo državo, kajti vsaka država ima svoje posebnosti in svoje organizacijske, kulturne, finančne in številne druge okoliščine. Eden od sklepov konference HOPE Agora je, da še tako dobrih primerov vodenja zdravstva iz ene države ni mogoče kar preslikati v drugo državo, kajti vsaka država ima svoje posebnosti in svoje organizacijske, kulturne, finančne in številne okoliščine. Foto: Bojan Puhek Vodenje v zdravstvu mora biti podprto z dokazi in utemeljeno na podatkih Glavni poudarek letošnje konference, katere gostitelj je bilo Združenje zdravstvenih zavodov Slovenije v sodelovanju in ob podpori Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije in ministrstva za zdravje, je, da mora biti odločanje v zdravstvenem vodenju podprto z dokazi in utemeljeno na podatkih. To je toliko bolj pomembno, ker novosti v zdravstvu v povezavi z vedno daljšo življenjsko dobo prinašajo tudi dodatne stroške, ki jih je treba učinkovito obvladati, je poudaril direktor Združenja zdravstvenih zavodov Slovenije Marjan Pintar. Direktor Združenja zdravstvenih zavodov Slovenije Marjan Pintar (na levi) in programski vodja konference HOPE Agora 2019 Mircha Poldrugovac (na desni) Foto: Bojan Puhek Pintar: Nimamo dovolj zdravnikov, nimamo dovolj denarja, nimamo dovolj prostorov Ravno s tem v zvezi pa so povezana aktualna dogajanja v slovenskem zdravstvu – sprejetje Modre knjige normativov, do katere je Pintar zelo kritičen. "Sprejeli smo Modro knjigo standardov in normativov, ki je ni mogoče uresničiti. Za to nimamo dovolj zdravnikov, nimamo dovolj denarja, nimamo dovolj prostorov." Prepričan je, da vseh teh dejavnikov niso pregledali pred sprejemom Modre knjige, kajti če bi jih, tega ne bi smeli sprejeti. "Ravno z vidika enega od glavnih poudarkov te konference, s podatki utemeljenega in dokazi podprtega odločanje v zdravstvu, je Modra knjiga nesprejemljiv korak," je odločen Pintar. V videoprispevku si oglejte vse odgovore direktorja Združenja zdravstvenih zavodov Slovenije Marjana Pintarja na nekaj naših vprašanj. V e-zdravje še ne vlagamo dovolj "Začne se pri denarju in tudi konča se pri denarju, to se pozna predvsem pri novih zdravstvenih tehnologijah in s tem se spopadajo vse evropske države," nam je povedal generalni direktor Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije Marjan Sušelj. Meni, da se informatizaciji slovenskega zdravstva sicer namenjajo znatna sredstva, a so ta raztreščena, zato bi bil vesel kakšne pobude države, ki bi te razmere popravila. Generalni direktor Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije Marjan Sušelj Foto: Bojan Puhek "Življenjska doba v Sloveniji se je dvignila na raven najrazvitejših evropskih držav, pri zdravilih smo med najuspešnejšimi v Evropi, a smo zanemarili posege v infrastrukturo in smo med zadnjimi v Evropi. Prav tako smo šibki pri rehabilitaciji in vključevanju v delo," je posvaril Sušelj. Oglejte si vse odgovore generalnega direktorja Zavoda za zdravstveno zavarovanje Slovenije na nekaj naših vprašanj. Več o vsebinskih poudarkih poudarkih konference HOPE Agora in tudi o rešitvah e-zdravja za boljšo kakovost življenja za najbolj ranljiv del prebivalstva, kot so starejši, ki živijo sami, ter obetih, ki jih sodobne informacijske in komunikacijske tehnologije že prinašajo ali jih še bodo prinesle v zdravstvu, si lahko ogledate v posebnem prispevku. Novice Ne v čakalnici, do zdravnika v dnevni sobi #video komentarji: 2 Novice E-oskrba: "Potem ko je žena drugič padla, sem bil doma v petih minutah" #video komentarji: 1 delitve: 35 Novice "Slovensko zdravstvo ne razpada, ampak je že razpadlo" #video komentarji: 12 delitve: 306 Novice Kako se je Nizozemska lotila enakih težav, kot jih ima Slovenija? komentarji: 14 delitve: 22 Digisvet Oskrba na daljavo: neprecenljiv prispevek za lepšo in varnejšo jesen življenja komentarji: 1 Vas zanima več iz te teme? HOPE AGORA Marjan Pintar Marjan Sušelj Združenje zdravstvenih zavodov Slovenije Zavod za zdravstveno zavarovanje Slovenije eZdravje e-oskrba zdravstvo stanly / 04.06.2019. ob 21:37 +3 - 1 dokler bo politika zdravstvo obravnavalo kot razvajenega otroka socializma, bo šlo vse samo še navzdol...namesto, da bi vsi javni zavodi poslovali kot gospodarske družbe in skrbeli za dobiček na trgu zdravstvenih storitev, dobiček pa vlagali v širitve svojih kapacitet i dvigovanje kvalitete brez pomoči države pri investicijah in opremi,tako kt to počnejo zasebniki niagara1 / 04.06.2019. ob 23:39 +3 - 2 Denarja vedno dovolj za stranke,vedno dovolj za sport,za nesposobne politike za zaposlitev v javnih sektorjih,da so en drugim v napoto.za gradnjo kolesarskih poti,za ces dvesto obcin,saj ni cudno ,da ga ni za zdravstvo.saj odgovorni tako hocejo ,da se siri zdravstvo v privatizacijo. cuota / 05.06.2019. ob 08:24 +1 - 1 "Dobrodošla bi bila tudi kakšna bolnišnica"g.Marjan,če ne bi bili vi in vaši pajdaši tako neskončno lačni na zavodu za zdravstveno zavarovanje ,bi lahko imeli več bolnišnic in urejene zdravstvene usluge v človeških rokih,a dokler bodo na tako pomembnih mestih,ki odločajo o naši usodi taki kot ste vi,se to še dolgo ne bo zgodilo.... Šabeder: Slovenija je med najboljšimi državami na področju zdravstvenega varstvanovice


text: Relacija ekvipolence v matematiki je relacija ~ med enako močnima množicama A in B. Ta relacija je tudi ekvivalenčna relacija, saj veljajo za poljubne množice A, B in C lastnosti: A ~ A (Zakon o povratnosti (refleksivnosti). Iz A ~ B sledi B ~ A (Zakon o vzajemnosti (simetričnosti)). Iz A ~ B in B ~ C sledi A ~ C (Zakon o prehodnosti (tranzitivnosti)). Relacije


text: Trajalo bo vsaj še mesec, lahko tudi več Švedskemu NEVS-u namreč še ni uspelo odkupiti preostankov Saaba, ki je pred tem razglasil svoj stečaj in se za prevzem neuspešno (brez soglasja General Motorsa) poskušal dogovoriti s kitajskimi investitorji. Dokončni nakup NEVS-a se bo zavlekel vsaj za mesec, lahko tudi več. NEVS je partnerska družba kitajskega energetskega podjetja in japonske investicijske družbe. Na preostankih Saaba nameravajo narediti električni avtomobil na osnovi že obstoječega saaba 9-3. Preberite še: Bankrotirani Saab je bil prodan družbi National Electric Vehicle Sweden (NEVS). Novi lastnik Saaba je registriran na Švedskem, ustanovili pa sta ga podjetji iz Hongkonga in Japonske.


Ena izmed cerkev v Marsali.


GORENJE IC634CLB | Plošče | PRODAJNI PROGRAM | Trgovina Jana Mere aparata (Š×V×G): 60 × 8,6 × 51 cm Mere embaliranega aparata (Š×V×G): 65 × 18 × 73 cm


text: Ástrofízika je kot znanstvena veda del fizike in se ukvarja s fizikalnimi pojavi v Vesolju, ki jih opazuje astronomija. Velikokrat je v pomoč fiziki, ker s svojimi postopki in rešitvami pojasnjuje tudi nastale fizikalne probleme, še posebej v jedrski fiziki in optiki. Domena astrofizike je ugotavljanje lastnosti zvezd in stelarnih objektov, kot so npr. velikost zvezde (njen kotni premer), njeno lastno gibanje med zvezdami, njena efektivna temperatura površja (Sonce ima 5860 stopinj K), navidezna (od -1,44 pri Siriju do 6,00 magnitude pri najšibkejši zvezdi, ki jo še vidimo s prostim očesom) in absolutna magnituda (od skoraj -9,00 pri najbolj svetlih nadorjakinjah do 25,00 pri najšibkejših rdečih in rjavih pritlikavkah), HD ime (ime po Henryu Draperju), HIP ime (po Hiparhovem katalogu), njena oddaljenost od Sonca (v svetlobnih letih ali parsekih), njen premer (od manj kot stotinke polmera Sonca do 871,00 polmera Sonca pri največji, v povprečni gostoti zelo redki nadorjakinji), njen spektralni in svetlostni razred (npr. O1 III, kar pomeni da je izmed vseh zvezda tipa O ta najtoplejša, in da spada v svetlostni razred običajnih orjakinj). Astrofiziki ugotavljajo polega tega tudi tirnice dvozvezdij in velikih plinastih planetov, ki se gibljejo okoli ciljnih zvezd. Te ciljne zvezde so po vseh lastnostih zelo podobne Soncu, in bi se na njih razvilo življenje, katerega značilnosti bi lahko bile vsaj malo podoben zemeljskemu. Te zvezde so zanimive tudi za projekt Seti (iskanje izvenzemeljskega življenja). Ta panoga znanosti je izjemno zanimivo področje za razvijanje modelov, s katerimi se lahko podprejo ali ovržejo ključne znanstvene hipoteze. Glej tudi astronomija in astrofizika, teoretična astrofizika, kozmologija, astrofizik, astronom, kozmolog, seznam astrofizikov, seznam kozmologov. Zunanje povezave Uporabna in interdisciplinarna fizika


text: Zaradi dobrega položaja B P International Hotel v Tsim Sha Tsui, je to izhodišče zelo primerno za oglede Hongkong. Od tod lahko obiskovalci dostopajo do vsega, kar lahko to živahno mesto ponudi. Gostje hotela imajo možnost, da uživajo v ogledovanju zanimivih mestnih atrakcij: Kowloon Park, Hong Kong - urad za antikvitete in spomenike, China Hong Kong City. V B P International Hotel naredijo vse, da se bodo gostje počutili prijetno in udobno. To je zaradi tega, ker se hotel trudi ponuditi najboljše storitve. Z ogledi, receptor, opremljeno tudi za invalide, pralnica, družinska soba ponuja hotel največje možno udobje bivanja. Gostje lahko izbirajo med 529 sobami, od katerih vse izžarevajo nekakšno harmonijo in mir. Poleg tega so v hotelu na voljo možnosti za rekreacijo, tako da vam med bivanjem v njem nikakor ne bo dolgčas. Za potnike v Hongkong je prava izbira B P International Hotel, saj nudi sproščeno in brezskrbno bivanje.


text: |Skupina Sava v devetih mesecih s 4,4 milijona evrov izgube Poslovna skupina Sava je v prvih devetih mesecih letos ustvarila 48,2 milijona evrov, kar je pet odstotkov manj kot v enakem obdobju lani. Čista izguba je znašala 4,4 milijona evrov, potem ko je bila v enakem obdobju lani pri 4,2 milijona evrov. Družbe dejavnosti Turizem so obdobje zaključile s čistim dobičkom v višini 2,4 milijona evrov in ustvarile 47,8 milijona evrov prihodkov od prodaje, kar je dva odstotka manj kot v enakem obdobju in štiri odstotke pod načrtom. "V dejavnosti Turizem neugodne gospodarske razmere še vedno vplivajo na poslovno uspešnost. Nove smernice turističnega povpraševanja se kažejo v zmanjševanju obiska individualnih gostov, manjša pa je tudi izvenpenzionska poraba," pravijo v družbi. Na področju turizma so bile izvedene vse investicije skupine v tem obdobju v višini 2,9 milijona evrov, tudi pretežni del od skupno 996 zaposlenih (kar je 23 odstotkov več kot konec leta 2013) je zaposlenih v družbah dejavnosti Turizem. Matična družba Sava je v devetmesečju beležila 6,6 milijona evrov čiste izgube, potem ko je imela v lanskem obdobju - zaradi prodaje dejavnosti Gumarstva - 16,8 milijona evrov čistega dobička. Prihodki so znašali 690.000 evrov, medtem ko so bili v lanskih prvih devetih mesecih pri 1,7 milijona evrov. Družba je 23. julija s konzorcijem bank upnic na čelu z NLB podpisala krovno pogodbo o finančnem prestrukturiranju, s katero so reprogramirali za 187,7 milijona evrov posojil, v okviru postopka reprogramiranja finančnih obveznosti pa so dosegli dogovor tudi z ostalimi finančnimi upniki. Sava se je z dogovorom o reprogramu zavezala k nadaljnjemu dezinvestiranju finančnega premoženja, zniževanju stroškov in izboljševanju poslovanja. V prvem polletju so tako prodali delež v Heliosu, za katerega so iztržili okoli 2,5 milijona evrov, kar je bilo v celoti namenjeno za predčasno delno poplačilo glavnic do bank upnic.


text: 75 % popusta na odlično postrv na žaru ali slastno svinjsko ribico v jurčkovi omaki, v gostilni Sokol! Plačajte le 2,9€ za slastne morske ali mesne zaklade, v vrednosti 11,60 €. DNI UR MIN SEC Podrobnosti o ponudbi - Kupite in unovčite lahko več kuponov, ter jih tudi podarite kot darilo. - Potrebna predhodna rezervacija po telefonu 01 439 68 55. - Kuponi so unovčljivi do 15.04.2012. - Hrane, kupljene s kuponom 1nadan, ni moč odnesti s seboj. - Ponudba vsebuje: Odlična postrv na žaru ali slastna svinjska ribica v jurčkovi omaki. Mmmmm bi raje sladkovodno ali svinjsko ribico? Najboljši kulinariki so svoje poslanstvo pričela z igranjem in ustvarjanjem s hrano, ki je njihove sposobnosti žonglerskih okusov pripeljala do kulinaričnih dobrot namenjeno zabavi v vašem želodcu. Odkrijte igrivost okusov z eno izmed priljubljenih specialitet - odlična postrv na žaru ali slastna svinjska ribica v jurčkovi omaki v gostilni Sokol! Vsi ljubiteji dobre hrane, specialitet in stare Ljubljane, ne oklevajte in se prepustite pravemu okusu ;) Gostilna Sokol se nahaja v strogem centru stare Ljubljane točneje na Ciril Metodovem trgu 18 - v neposredni bližini Magistrata, v stari meščanski hiši, arihitektonsko razgiban, interier je masiven, kmečki, domač in topel. Gostilna je razporejena v dve etaži in je namenjena širokemu spektru ljudi, tako intimne do 10 oseb v posebni sobi, pa tja do 80 oseb v zadnji novo zgrajeni. Ambient je v starem kmečkem stilu, osebje (natakarji in šankistke) pa v narodnih nošah, vse to dopolnjujejo stare umetniške slike iz 19. stoletja. Kompletno lahko pogostijo do 250 gostov. Gostilna slovi po čudoviti gobovi juhi v kruhovi skodelici, kmečki pojedini, divjačini v kar so se prepričali številni domači in tuji gosti. Ne spreglej ostalih super ponudb Za dolgo življenjsko dobo vaše klimatske naprave! Pri tej ponudbi lahko izberete tudi globinsko čiščenje avtosedežev z zunanjim pranjem za 39,20 € ali profesionalno poliranje osebnega vozila za 49,90 €.


text: 180. je deveto desetletje v 2. stoletju med letoma 180 in 189. D-0180.


Posebna ponudba tehničnih izdelkov


Čistila in stroji – Čistilni servis PROSIJAJ Domov Čistila in stroji Za zagotavljanje kvalitetnih storitev na najvišji ravni je izrednega pomena uporaba ustreznih strojev za izvedbo ter kakovostnih čistil, prilagojenih specifičnim potrebam čiščenja. Poleg standardov izvedbe smo tako v našem podjetju zastavili tudi standarde kakovosti opreme, zato vam naš čistilni servis lahko zagotovi kvaliteten celostni servis z najsodobnejšo opremo in profesionalnimi čistili. Učinkovitost čiščenja je neposredno povezana tudi z ustreznostjo uporabe posameznih čistil, zato v našem čistilnem servisu uporabljamo preverjena čistila priznanih proizvajalcev. Glede na izkušnje znamo izbrati popolnoma primerna čistila tudi za čiščenje specifičnih materialov, zato lahko vedno zagotovimo brezhibno čistočo, hkrati pa opremo obvarujemo pred neželenimi poškodbami. Glede na sodobne trende in znanje pri delu v čim večjem obsegu uporabljamo naravi prijazna čistila in se lahko na vašo željo dogovorimo, da jih uporabimo pri celotnem čiščenju vaših prostorov. Za izvedbo vseh zahtevnejših oziroma specifičnih čiščenj, kot so na primer čiščenje streh in fasad, uporabljamo profesionalne stroje, ki zagotavljajo maksimalne učinke brez poškodb podlage. Tudi sicer se pri čiščenju zanašamo zgolj na vrhunsko opremo, saj vam lahko le na ta način zagotovimo največjo čistočo prostorov, kvalitetno izvedbo in varovanje pohištva ter objektov pred neželenimi praskami in poškodbami.


LILILULÍ MORA V ŠOLO Mala čarovnica Lililulí, danes se nekam kislo drži. Z zobmi glasno škripa, – da ni morda gripa – nosek njen res ves rdeč ji žari. Naenkrat pa plane in hitro vstane, z nožicami jezno zacepeta, da v šolo ne bo šla, saj vendar odlično, po nebu poditi, z metlo se zna. A, nič ne pomaga, saj znati leteti, pač vsaka čarovnica majhna že zna, sedaj pa naučiti se mora še šteti, koliko česa v lonec se da. Mora naučiti se tudi še brati, grozne uroke na pamet poznati. Vedeti mora, kdaj je dovolj, kdaj je preveč in kdaj je premalo. Snovi res veliko je, res...


text: Ne glede ali ste turist ali potujete poslovno, Quest Hotel & Conference Center - Cebu je odlična izbira za namestitev ob obisku Cebu. Hotel s 3 zvezdicami je od letališča oddaljen samo 13 km in je tako zlahka dostopen. Center Ayala, Konzulat Japonske, Cebu Business Park so samo nekatere od mnogih znamenitosti, ki bodo nedvomno pritegnile obiskovalce. Usluge in storitve, ki jih zagotavlja Quest Hotel & Conference Center - Cebu, naredijo gostom prijeten oddih. Med bivanjem v tem krasnem hotelu lahko gostje uživajo v hotelski/letališki prevoz, prostor za kajanje, Wi-Fi na javnih mestih, prostori za srečanja , bar. Poleg tega so v vseh hotelskih sobah na voljo tudi sef v sobi, klimatska naprava, satelitska/kabelska TV, brezplačna ustekleničena voda, sobe za nekadilce, da se ustreže tudi najbolj zahtevnim gostom. Ves dan se lahko prijetno sproščate v zunanji bazen, park. Ne glede na namen obiska Cebu, je Quest Hotel & Conference Center - Cebu odlična izbira.