text: Potala Palača Potala (Tibetansko: པོ་ཏ་ལ,; enostavno Kitajsko: 布达拉宫; tradicionalno Kitajsko: 布達拉宮) se nahaja v Lhasi, v Avtonomni pokrajini Tibet, na Kitajskem. Imenuje se po gori Potalaka (kamniti rt na južnem koncu Indije), mitološkem bivališču Avalokiteshvara (v prevodu: "gospod, ki gleda dol"; to je bodisatva sočutja, utelešenje vseh Bud). Palača Potala je bila glavna rezidenca dalajlam vse do 14. dalajlame, ki je, v času tibetanske vstaje leta 1959, pobegnil v Dharamsalo v Indiji. Od tedaj dalje je v palači Potala muzej. Bodisatva (bō'dĭsät `wə) [sanskrt = razsvetljenje-bitje], v začetku budizma izraz, ki se nanaša na Budo, preden je dosegel najvišje razsvetljenje. Duhovna pot Bodisatve je osrednji nauk mahajana budizma.) Veliki Peti dalajlama Lozang Gyatso je začel z gradnjo palače Potala v letu 1645 po tem, ko je eden od njegovih duhovnih svetovalcev, Konchog Chophel († 1646) predlagal, da je mesto idealno za sedež vlade, ki se je do tedaj nahajala med samostanoma Drepung in Sera ter starim delom mesta Lasa. Na predlaganem mestu so bili ostanki starejše trdnjave, ki jo je zgradil Songtsen Gampo že leta 637. Objekt meri v tlorisu 400 krat 350 metrov, v višino pa 117 m in ima 13 nadstropij. Na najvišjem delu imenovanem Ri Marpo (Rdeča palača), se nad mesto dvigne več kot 300 m. Kamniti zidovi so zidani poševno tako, da je debelina spodaj tudi 5 m, povprečno pa 3 m. Gre torej za protipotresno gradnjo. V zgradbi je več kot 1.000 sob, 10.000 oltarjev in okoli 200.000 kipov. V Lasi so sicer trije glavni griči, ki predstavljajo zaščitnike Tibeta in sicer: Chokpori, leži južno od palače Potala in je duša gore Vajrapani, Pongwari duša Mandžušrija in Marpori, hrib, na katerem stoji palača Potala. Vsebina Zgodovina[uredi | uredi kodo] Palača Potala je zgrajena na ostankih starejše trdnjave iz leta 637, ki jo je zgradil Songtsän Gampo. Od prvotnega objekta sta ohranjeni dve kapelici na severozahodnem vogalu palače. Ena je Phakpa Lhakhang, druga Chogyel Drupuk. Služili sta Songtsän Gampo-u za meditacijo. Lozang Gyatso, veliki 5. dalajlama, je začel z gradnjo sodobne palače Potala v letu 1645. Zunanji objekt je bil zgrajen v 3 letih, medtem ko je notranjost, skupaj z opremo, nastajala 45 let. Dalajlama se je z vlado preselil v Potrang Karpo ("Bela palača") leta 1649. Potrang Marpo ("Rdeča palača) je bila dograjena med letoma 1690 in 1694. Celotna gradnja je trajala vse do leta 1694, še približno dvanajst let po smrti 5. dalajlame. Palača Potala je služila dalajlamam kot zimska rezidenca. Med tibetansko vstajo proti Kitajski leta 1959, je bila palača nekoliko poškodovana. Ušla pa je poškodbam med kulturno revolucijo leta 1966 z osebnim posredovanjem Zhou Enlai-ja, ki je bil takrat premier Ljudske republike Kitajske. Kljub temu pa so bili skoraj vsi spisi (več kot 100.000), zgodovinski dokumenti in druga umetniška dela bodisi odstranjena, poškodovana ali uničena. Palača je bila prvič obnovljena tudi med leti 1989 do 1994. Palača Potala je bila vpisana na seznam Unescove svetovne dediščine leta 1994. Leta 2000 in 2001 so dodali na seznam tudi tempelj Jokhang in palačo Norbulingka. Unesco je izrazil zaskrbljenost nad gradnjo sodobnih objektov v neposredni bližini palače, saj naj bi ogrožali edinstveno vzdušje ob palači. Kitajska vlada se je odzvala na to z uzakonitvijo prepovedi gradnje vseh objektov višjih od 21 metrov. UNESCO je bil tudi zaskrbljen zaradi uporabljenih materialov za obnovo palače, ki se je začela leta 2002, vendar je vodja obnove Qiangba Gesang pojasnil, da so bili uporabljeni le tradicionalni materiali in način izvedbe. Od 1. maja leta 2003 dalje, je bilo število obiskovalcev palače omejeno na 1.600 na dan, delovni čas pa skrajšan na šest ur dnevno. S tem ukrepom so želeli zaščititi objekte pred prevelikim obiskom (pred tem je bilo tudi do 5000 obiskovalcev na dan) in kvarnim vplivom na razstavljene predmete. Zaradi nadaljnjih poškodb so bili prav tako prepovedani obiski strehe. Kvote obiskovalcev so povečali 1. julija 2006 ob odprtju železnice Qingzang na 2.300 dnevno, vendar je kvota pogosto dosežena že v dopoldanskem času. V mesecih od julija do septembra, ko je sezona obiskovalcev na višku, je obiskovalcev tudi več kot 6000. Arhitektura[uredi | uredi kodo] Palača Potala je zgrajena na nadmorski višini 3.700 metrov, na gori Ri Marpo ("Rdeča gora") v središču Lase. S svojimi obsežnimi navznoter nagnjenimi zidovi, okni razdeljenimi v ravnih vrstah in ravnimi strehami na različnih ravneh, daje videz trdnjave. Na južnem vznožju skalnega hriba je velik prostor obdan z zidovi in vrati ter velikim stebriščem na notranji strani. Niz enostavnih stopnišč, ki se razvejajo po stopnjah, pomagajo k lažjemu dostopu do vrha oziroma vstopa v palačo. Okna palače so zelo skrbno izdelana, pobarvana in poslikana. Palača, ki na zunaj deluje kot trdnjava, je v notranjosti po stenah in tramovju bogato okrašena in poslikana, tudi s pozlatami. Velika Bela palača določa obliko in velikost celotnega sklopa zgradb palače Potala. Osrednji del, ki se imenuje "Rdeča palača", je škrlatne barve, je drugačne oblike in prekrita s pozlačenimi strehami. Vsebuje glavne dvorane, kapele in svetišča preteklih dalajlam. Bela palača[uredi | uredi kodo] Bela palača ali Potrang Karpo predstavlja bivanjski del namenjen duhovščini. Prva Bela palača je bila zgrajena v času petega dalajlame in se je vanjo, skupaj z vlado, preselil leta 1649. Trinajsti dalajlama jo je v začetku dvajsetega stoletja dogradil do današnje velikosti. Palača je bila namenjena posvetni rabi. V njej so bili bivalni prostori, pisarne, učilnice, sprejemnice, upravni prostori in samostanski del. Osrednje, rumeno pobarvano dvorišče znano kot Deyangshar, ločuje bivalne prostore lam od drugih redovnikov in od Rdeče palače. V Beli palači je tudi zlata stupa osmega dalajlame, knjižnica s pomembnimi budističnimi spisi Kangyur (108 enot) in Tengyur (225 enot). Rumena stavba ob dvoriščni strani Bele palače je ovešena z ogromnimi transparenti vezenimi s svetimi simboli. Rdeča palača[uredi | uredi kodo] Rdeča palača ali Potrang Marpo je v celoti namenjena verskim študijem in budističnim molitvam. Sestavljena je iz zapletene postavitve različnih dvoran, kapel in knjižnic na različnih ravneh, s kompleksno vrsto manjših galerij in ovinkastih hodnikov. V Rdeči palači počiva v stupah kar osem tibetanskih dalajlam. Dvorane in kapele so do zadnjega kotička napolnjene z verskimi vsebinami. Tukaj so podobe Bud, ki se jim je uspelo z dobrodelnostjo, požrtvovalnostjo in meditacijo povzpeti nad meje posvetnega življenja. Najdemo podobe bodhisatve, ki pomagajo ljudem ter duhovnike. Prav tako pa so pogosto naslikane strašljive podobe jeznih božanstev, ki renčijo, nosijo verige iz lobanj in podobno. Njihova jeza je uperjena na ljudi in slepila, ki se jih oklepajo. Velika zahodna dvorana[uredi | uredi kodo] Osrednja dvorana Rdeče palače je Velika zahodna dvorana ali prestolna dvorana, ki je sestavljena iz štirih velikih kapel, ki oznanjajo slavo in moč graditelja Potale, petega dalajlame. Dvorana je znana po svojih lepih freskah, ki spominjajo na perzijske miniature in prikazujejo dogodke iz življenja petega dalajlame ter poročajo o zgodovini tibetanskega budizma. V prvem nadstropju nad Zahodno kapelo so številna velika okna, ki prostor osvetljujejo in služijo prezračevanju Velike dvorane ter kapel. Med okni so odlične freske, ki prikazujejo podrobnosti iz časa gradnje palače Potala. Iz drugega nadstropja je mogoč dostop do osrednjega paviljona, ki se uporablja za obiskovalce palače, za nakup osvežilne pijače in spominkov. Sveta kapela[uredi | uredi kodo] Na severni strani Velike zahodne dvorane v Rdeči palači se nahaja najbolj sveta kapela. Velike modre in zlate napise nad vrati je v 19. stoletju napisal Kitajski cesar Tongzhi in razglašajo budizem kot blagoslovljeno področje. Ta kapela, kot tudi jama Dharma pod njo, sicer izvirata iz sedmega stoletja. Kapela vsebuje majhen star kip Avalokitshvara in dveh njegovih spremljevalk. Na tleh je majhen, temen prehod v jamo Dharma, kjer je Songsten Gampo študiral budizem. V jami so svete podobe Songsten Gampa, njegove žene in njegovega ministra, Sambhota, učenjaka, ki je razvil tibetansko pisavo ter številna božanstva. Severna kapela[uredi | uredi kodo] Severna kapela prikazuje kronanje Bude Sakyamuni-ja na levi in petega dalajlamo, ki sedi na čudovitem zlatem prestolu, na desni strani. Višina kipov je enaka, kar pomeni enak status. Na skrajni levi strani kapele je zlata stupa - grob enajstega dalajlame, ki je umrl kot otrok. Na desni strani kapele so Avalokiteshvara in njegove zgodovinske inkarnacije, Songsten Gampa in prvi štirje dalajlame. Pisma pokrita s svilo, v etuijih z lesenimi pokrovi, predstavljajo specializirano knjižnico. Južna kapela[uredi | uredi kodo] Južni kapela je posvečena Padmasambhavi, legendarnemu indijskemu magu in svetniku, ki je v 8. stoletju prišel v Tibet, si podredil demone domačinov in jim ukazal verovati v budizem. Njegova družica Yeshe Tsogyal, kraljevo darilo, sedi na njegovem levem kolenu in njegova druga žena, ki je bila iz rodne dežele doline Swat, na njegovi desni strani. Na levi je prikaz osmih svetih duhov, na desni pa osem srditih gospodarjev čarobne moči, ki so si podredili demone vere Bon. Vzhodna kapela[uredi | uredi kodo] Kapela vzhoda je posvečena reformatorju Congkhapi, ustanovitelju sekte Gelugpa (Rumene čepice). Njegov je osrednji kip, obdan je z lamami iz samostana Sakya, kjer so oblikovali pravila sekte. Kipi so narejeni iz različnih materialov in imajo plemenite izraze. Zahodna kapela[uredi | uredi kodo] Kapela je posvečena prvim petim reinkarnacijam dalajlame. Tukaj se tako nahaja pet zlatih stup. Velika osrednja stupa, visoka 14,85 metra, vsebuje mumificirano telo petega dalajlame. Stupa je zgrajena iz sandalovine in prevlečena z več kot 130 kg zlata ter posuta s 18.680 biseri in poldragimi kamni. Na levi stoji stupa dvanajstega dalajlame, na desni pa desetega dalajlame. V grobnico 13. dalajlame, ki je visoka 22 metrov, se pride iz zgornjega nadstropja. Zgrajena je bila leta 1933. Sama stupa je visoka 14 m in obložena s tono zlata in dragulji. Tukaj je tudi mandala izdelana iz 200.000 biserov, nanizanih na vrvice in okrašena z dragimi kamni in koralami. Freske v tradicionalnih tibetanskih stilih prikazujejo številne dogodke iz življenja trinajstega dalajlame v zgodnjem 20. stoletju. Vse stupe vsebujejo tudi pomembne svete spise. Steber Zhol[uredi | uredi kodo] Kamnit steber iz leta 764 ali malo kasneje, Zhol ali Döring Chima, je prvotno stal v vasi Zhol ob vznožju Potale. Danes stoji steber zanemarjen v novem parku pod palačo Potala. Na njem naj bil najstarejši primer tibetanskega zapisa. Steber vsebuje posvetilo slavnemu tibetanskemu generalu in opis njegovih zaslug za kralja, med njimi pohodi proti Kitajski, ki so dosegli vrhunec z kratko osvojitvijo kitajskega glavnega mesta Chang'an (modern Xian) leta 763 našega štetja, ko so Tibetanci za cesarja začasno nastavili sorodnika princese Jincheng Gongzhu (Kim-sheng Kong co. Viri[uredi | uredi kodo] - Naravna in kulturna dediščina Rusija in Vzhodna Azija, DZS, 1999, ISBN 86-341-2238-7 - Lonely planet TIBET, 2005 - The Potala, Tibetan Administrative Office of the Potala Glej tudi[uredi | uredi kodo] |Wikimedijina zbirka ponuja več predstavnostnega gradiva o temi: Potala|


Don't be a cher ///////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////// =====METELKOVA STADT===== 21:00 Klub Gromka: RITVAL V: SOBER ASSAULT + VEIL OF DECEPTION (At) + OBNOUNCE Sober Assault je štiričlanska naveza iz Grosuplja, nastala leta 2013. Predstavlja neustavljiv glasbeni napad na poslušalce, ustvarjen s simbiozo thrash in melodic death metal-a z elementi progresije ter surove agresije in nasilja. Rezultat je kombinacija hitrih, kompleksnih ter agresivnih kitarskih riff-ov, surovih vokalov, grmečih bass linij, hitrih in nasilnih bobnov ter nepričakovanih harmoničnih melodij dveh kitar. V Gromki so nas navdušili že kot metal mladički, zdaj pa se vračajo polni izkušenj in ponosno predstavljajo svoj vrhunski prvenec, letos izdani Heralds of the Disclaimed. Tudi avstrijski VoD so nastali leta 2013, igrajo pa nekakšen melodičen groove/thrash metal. Od podobnih bendov jih loči predvsem vokal pevca Daniela, ki nikdar ne zaide v tipičen lajež ali growl, ampak ves čas ostaja zvest melodičnemu, clean petju. Tako tudi v najagresivnejših momentih bend ostaja dostopen širšemu krogu poslušalcev, lahko bi celo rekli, da so radiu prijazen bend. Prleški death/black metalci so na domači sceni z občasnimi premori aktivni že vse od leta 1998. Leta 2013 so si vzeli kar konkretno pavzo, zdaj pa se vračajo na odre, obljubljajo pa tudi nov, četrti album, ki naj bi izšel prihodnje leto. Nimajo bandcampa, imajo pa obširen članek na wikipediji! 22:00 Gala Hala: Dub club: HORNSMAN COYOTE (Srbija) Hornsman Coyote ali enostavno Kojot živi glasbo. Kot otroku mu je ta čudoviti svet razkril stric, ki je bil glasbenik, profesor in muzikolog. Kojota poznamo kot člana srbskih reggae pionirjev Del Arno Banda, a pečat je zagotovo pustil kot frontman legendarnih Eyesburn. Glasbena pot je Kojota in njegovo pozavno kasneje pripeljala v Anglijo, kjer se je želel preizkusiti kot samostojen ustvarjalec. In uspelo mu je – s svojim značilnim roots in reggae podpisom, ki mu pridodaja kančke najrazličnejših žanrov, je v svoji dolgoletni karieri sodeloval z mnogimi velikimi imeni glasbene scene, kot so Lee Scratch Perry, Max Cavalera, Rootz Lions, House of Riddim in Dubmatix. Lani je Kojot povil svoj jubilejni, deseti studijski album, Sevengreen, ki prdstavlja še en nepogrešljiv plošček v kolekciji vsakega pravega reggae ljubitelja in dokazuje, da je njegovo mesto v samem vrhu več kot le upravičeno. HORNSMAN COYOTE (Srbija) + JAHMESSENJAH SOUND (Srbija) + SELEKTOR OHOROHO (Slovenija) 23:00 Tiffany: Rožnati Trikotnik: After Party Vabljene_i, da se nam pridružite na odlični zabavi, ki bo sledila predstavi Martin Sherman: Rožnati trikotnik (Bent) Poleg odlične zabave boste imele_i to noč priložnost pokramljati in se poveseliti z ustvarjalci_kami ekipe. Sing it! Dance it! Love it! 3 eur 5 eur =====MUZIČKO===== 23:00 Klub K4: Just A Dance Rinçage Énergique - Duo sestavljata Maša, ki je sedaj že stara znanka Just a Dance-a in Commercial Break, ki je na nedavnem Halloween rejvu v kleti predstavil svoj nabor zaprašenih in umazanih hitov. Njun nastop si poleg prebrisanega izbora komadov zapomnimo tudi po tem, da si za mešalko naredita pravo zabavo, ki jo s svojim plesom in pozitivo vedno uspešno preneseta na plesišče. Da se na zabavi slučajno ne bi počutila osamljena, jima bosta družbo delala še domača Den7el in Elovetric, ki bosta prav tako poskrbela za nostalgično noč, novo-izbrskane bisere in dejstvo, da gre še vedno samo za ples. Za popolno vzdušje bo z vizualnim skokom v 80-ta kot vedno poskrbela VJ 5237, klet pa bo pomagala osvetliti tudi rak3ta, ki nas bo na kotalkah pospremila v čarobno noč. Tarifa: 5€ < 24.00 < 7€ 20:00 Orto Bar: Ensiferum (Fin), Trio de Facto (Fin) 8. decembra se bo v Orto baru v Ljubljani odvil prav poseben večer - namreč, nastopili bodo finski bojevniki Ensiferum - a v ''unplugged'' preobleki. Čeprav smo Ensiferum videli v Ljubljani ali v Sloveniji nasploh že velikokrat, se nam tokrat obeta večer brez primere. Finci so se odločili za akustični večer - zdaj boste imeli priložnost slišati, kakšno moč ima glasba Ensiferum v resnici, kajti dobro kitarsko linijo ali bobnarski ritem ali pa vokal se mora prepoznati z distorzijo ali pa brez. Igrali bodo tako stvari z najnovejše plate, kot njihove hite, gotovo pa boste slišali še kak komad, ki ga prej niso igrali. 25€ 20:00 Stož'ce: Helena Blagne Brez Dunajskih dečkov, razen če se zgodi kak preobrat in se vse obrne na glavo... Sam menda Helena ne zna na glavi stat. Karte primerne za divo takega stasa. 20:00 ČinČin: Amy Winehouse Tribute by Cherry Wine V soboto zvečer bo veseli Decembrrrr ogrela skupina Cherry Wine. Osemčlanska druščina profesionalnih slovenskih glasbenikov je svoja srca in talent predali glasbi pevke Amy Winehouse, med njimi pa še posebej izstopa pevka Maja Predatoria, ki je čisto spontano ujela energijo in virtuoznost pokojne britanske umetnice. Vabljeni na glasbeno uživancijo ob živih izvedbah pop, rock, funk, soul in r&b standardov. Vstopnine ni, če boste pa kak sok kupil vas pa noben ne bo gredo gledu... alpa tud 21:00 Prulček: Etno Jam – Balkan Open Enkrat mesečno sobotni Etno Jam – Balkan Open vodi večkratno nagrajena skladateljica in glasbenica Jelena Soro, ki pravi, da sta glasba in umetnost najboljše zdravilo za človeško dušo. Že desetič se bomo dobili in so Tradicionalni Balkan Open Jami zdaj, res, že tradicionalni. Tokrat gremo do Srbije, prisluhnit glasu Morave, vranjanskem tamburinu, ritmih plesajočega kola skozi gozdove in hribe, mesta in vasi. Po tem se pa tradicionalno razširimo po celem Balkanu. Sam narodno nošo oblečeš inu vrata odpreš. 20:00 Šentjakobsko: Koncert Gallina & Anbot Koncert vokalne skupine Gallina, pod vodstvom Ane Erčulj, in instrumentalne skupine Anbot, pod vodstvom Alda Kumarja, prinaša raznolik in pester program v katerem se vzhod druži z zahodom, ljudsko z umetnim, glas z instrumentom, žensko z moškim, novo s starim,.... Vljudno vabljeni! Okrog 10€ 21:00 Jazz Club Ljubljanski grad: Andraž Hribar Na Ljubljanskem gradu se bo v Jazz Clubu predstavil s posebnim programom. V spremljavi jazzovske zasedbe nam bo poleg svojih skladb zapel in zaigral tudi uspešnice iz bogate ameriške zakladnice soula, RnB-ja in funka. Andraž Hribar – glas in kitara Miha Gorše – klaviature Martin Lunder - kitara Matej Tekavčič – bas Dorian Granda – bobni poseben gost: Igor Leonardi – kitara Vstopnina: 7€ (Cena vstopnice vključuje povratno vožnjo z vzpenjačo.) =====VEČ MUSKE===== 22:00 AGD Gustaf, Mb: LAUFHAUS PRES. DJ JOE JOE Joseph Bailey aka DJ Joe-Joe prihaja iz New Yorka in je eden izmed ustanovnih članov skupine Digital Konfusion Crew. Kot DJ deluje že od leta 1990, med drugim je vrtel v nekaterih legendarnih klubih (Shelter, Palladium, Limelight, Tunnel...). Na radiu FM4 iz Dunaja so mu leta 2001 ponudili mesto producenta ter DJ-a, zato se preseli v Evropo. Na FM4 med drugim vodi in pripravlja renomirano oddajo Digital Konfusion Mixshow, ki jo lahko slišite vsako Soboto. Joe-Joe je znan kot "dj-4-the-floor" specialist in lahko vrti House v vseh zanrskih podskupinah. DJ Livin2win - New Yorčan kolumbijskega porekla, kot pravi sam: "žrebec iz Queensa" s širokim spektrom dojemanja tako glasbe, kot tudi umetnosti. Hip-Hop Rapper na elektronskih ritmih. Jamie Ricaro- House glasba je zanj kot nekakšen Soundtrack vsega kar počne v življenju. Začel je z funky in vokalnim house, glasbeno potovanje ga trenutno pelje po barvitih mash-upih iz tribal / funky / deep / progressive / electro in minimal house, vse pa začini z unikatnim stilom miksanja, da ohrani set dinamičen in vibrirajoč. + Rezidenta Šmon & Decadenzza Be There Or Be Cher 20:00 Salon uporabnih umetnosti, Mb: Intimni koncert: Samo Šalamon Solo V solo kitarskem recitalu bo jazz kitarist in skladatelj Samo Šalamon predstavil svoje kompozicije kot tudi kompozicije kitaristov Bill Frisell, John Abercrombie in Ralph Towner. Gre za redko priložnost prisluhniti solo kitarskemu koncertu mariborskega kitarista. 10€ 21:00 TrainStation SubArt, Kr: Fakofbolan (Hr/punk), Paraziti p.13 FAKOFBOLAN (punk) Trenutno eden najbolj cenjenih hrvaških punk bandov se je formiral leta 1993 v duhu festivala Monte Paradiso, lociran v Puli. Nekateri od članov so bili nepogrešljivi pri zagonu že prej omenjenega festivala, ki je predvsem zaradi neposrednega stika med organizatorji, občinstvom in nastopajočimi postal znan daleč naokoli. Kvartet je dozoreval v času vojne in brutalnega nacionalizma, kar je nedvomno vplivalo na angažiranost v njihovih tekstih. PARAZITI P.13 (ska, punk, rock) Paraziti P.13 je gorenjska zasedba, ki je leta 2003 začela kaliti mir vsem svojim spokojnim sosedom. Sprva so bili kvartet, sedaj trio, ki udriha po kitarah in bobnih ter proizvaja glasno punk rock glasbo. Skupina ima za sabo že lepo število koncertov in tri posnete albume - Životinjsko carstvo (2008), Use gre u kurac (2012) in Švas aparat (2014). Prispevanje 8eur 20:00 Layerjeva hiša, Kr: Ethnotrip Z glasbenimi gosti in producentom Dejanom Berdenom je skupina Ethnotrip septembra 2018 izdala novo zgoščenko z naslovom Preden se zdani. Na albumu je moč slišati povsem novo, avtorsko glasbo, ki so jo člani skupine ustvarili s pomočjo besedil slovenskih avtorjev Štefana Kardoša, Ferija Lainščka, Marka Kočarja, Mojce Šipek, Jasne Jurkovič. Stolp Škrlovec 21:30 Mladinski center Gornja Radgona: MART Glasba, ki orisuje trenutke doživljanja, počutja in razmišljanja, ki so zajeti skozi improvizacijo med glasbenimi druženji. Močna ritem sekcija je dobra podlaga za barvanje s kitarskimi in klavirskimi melodijami. Njihova glasba ni jazz in ni rock, tudi punk ne, je prosta improvizacija brez postavljenih meja. Mart obstaja že od 2000 leta 2005. 22:00 Snack Bar 1964, Kp: Atomsko Sklonište Puljska hard rock glasbena skupina Atomsko sklonište je nastala pred “kafano Jadran” v Puli. Začetki segajo v l. 1968, ko je Boško Obradović režiral igro z naslovom “Atomsko sklonište”, ki vsebuje protivojno poezijo. Več let je iskal rokerski bend, ki bo igral njegova besedila. Tako so l. 1977 sklenili dogovor in nastal je bend Atomsko sklonište. Navduševali so s svojim karakterjem benda in nenavadnimi, a konceptualno zastavljenimi nastopi. Njihovo nenavadno podobo je svetu sporočal prek fotografij Tone Stojko. V spomin takratnih rokerjev se je zabeležil koncert z nenavadno sceno v Hali Tivoli v Ljubljani, ko so obesili 300 rumenih dežnikov nad odrom. Vstopnina 10€ Število vstopnic je zelo omejeno! 21:00 Mostovna, NG: Black Reaper - Release Party + Lintver, Morbid Creation Black Reaper je thrash/death metal zasedba iz okolice Nove Gorice. Leta 2016 so izdali prvi demo, 2017 pa prvenec Blood Moon Rising. Decembra 2018 izide njihov 2. studijski izdelek z naslovom Birth Of Exctinction. Na Mostovni bo nov album odigran v celoti. Ne zamudite! Najmanjšega izmed bankovcev morate imet... petaka torej 20:00 SNG Nova Gorica: Smaal Tokk Unikatni gangsta raper z lucidnim darom za (samo)opazovanje pripoveduje o denarju, ljubezni, politiki ... V izvirnih komadih prepleta rock, pop in jazz prvine ter govorjeno besedo, včasih celo rimano. Želi biti tak kot vsi ostali, a ugotovi, da ni bradati hipster, fitnes mišičnjak ali moralni vegan. Kljub temu je pozitiven kot plus na akumulatorju. Duhoviči, ampak jako resno. 15€ =====PREDSTAVE, RAZSTAVE, PERFORMANSI===== 12:00-14:00 Steklenik: Saša Spačal:Plast_ika Bioumetnica Saša Spačal se loteva perečega vpliva človeškega napredka in ekologije. Delo z zgovornim naslovom Plast_ika izpostavlja problematiko mikroplastičnih delcev v prsti. Kot pravi sama, poskuša z instalacijo “mikrofavni naših tal dati glas, da bi nam povedala, kako človeška dejavnost pronica tudi v globje plasti zemlje.” “Plasti tal nastanejo zaradi raznovrstnosti neenakomernih presnovnih procesov v zemlji in se ločijo med seboj po številnih lastnostih kot je delež humusa, barva, vlažnost, prekoreninjenost, v dobi Antropocena tudi po stopnji in vrsti mikroplastike. Drobcene zemeljske živali v metaboličnem krogotoku planeta tako premeščajo in predelujejo snovi zemlje skupaj z raznovrstnimi delci mikroplastike, ki jih proizvaja človeška vrsta.” Drama: 20:00 Veliki oder: V imenu matere, Ivo Svetina 20:00 Mala Drama: Ljudje, Stephen Karam MGL: 20:00, Skupine , Izven, Miro Gavran, Vse o ženskah, Komedija, Mala scena MGL 19:30, Izven, Milena Marković, Pet življenj prežalostnega Milutina, Drama, Gostujoča predstava Atelje 212, Beograd, Veliki oder 19:00 Kino Šiška: OFF THE HOOK | GRÓB: TELO, BARVA, REALIZEM Pridevnik grób je izpostavljen kot izhodišče za razumevanje njihovega posameznega ustvarjalnega procesa in umetniškega dela. Njihovo ustvarjanje je mogoče razumeti znotraj treh različnih okvirov delovanja in vsebinskih poudarkov, v katerih umetniki razvijajo lasten vizualni jezik in afektivnost zaključenih umetniških del. Odklon od splošno uveljavljene tako manipulativne kot ozaljšane vizualne govorice vsakdana se namreč kaže v iskreni in surovi potezi čopiča pri slikarjih Evgenu Čopiju Gorišku ter Adrijanu Prazniku. Z deli EvaJuričan in Helena Tahir posnemata posameznikov prostor in okolico ter kažeta na odmik današnje vizualne govorice. Umetniški tandem LEALUDVIK in vizualna umetnica ter risarka Nevena Aleksovski odklon od današnje družbe prevprašujejo z implementacijo in ukvarjanjem z lastno materialnostjo – telesom samim. Ni vstopnine 20:00 Gledališče Glej: Tloris za revolucijo Mark Požlep je svojo ameriško dogodivščino začel skupaj z Vinetoujem, junakom Karla Maya, ki je v generacije, ki so odraščale za železno zaveso, preko filmov pretežno nemško-jugoslovanske produkcije vtisnil podobo ljudstva, ki nikoli ni zares obstajalo. Kakšna je resničnost koloniziranih prebivalcev Severne Amerike? Kakšen davek so plačali za vzpostavitev belega ameriškega mita o svobodi, ki velja le za peščico? Kako se nadvladi kapitala upirajo danes, ko na njihovo zemljo namesto tračnic za železnice polagajo cevi za plinovod? In kakšna je pri vsem tem vloga nas, ki smo odrasli z nostalgičnim imaginarijem plemenitega divjaka, ne da bi ga zares znali postaviti v kontekst kolonialnega projekta bele Amerike? 18:00 SNG Opera in balet: Peter Iljič Čajkovski: LABODJE JEZERO V naši novi postavitvi jo bomo nadgradili z izvirno scensko podobo (Fiškin - Mohar - Belantič - A. J. Weissbard). Klasična postavitev po L. Ivanovu in M. Petipaju bo zaupana koreografinji Lynne Charles, dolgoletni primabalerini hamburškega in Bejartovega baleta, dirigiral pa bo Marko Gašperšič. (2015) LGL: Predstav je mnogo, samo so za vikend pretežno razprodane. Razmišljajte vnaprej, rezervirajte Cankarjev dom: 20:00 Kosovelova dvorana: ROŽNATI TRIKOTNIK (BENT) - premiera Ganljiva ljubezenska zgodba je postavljena v središče predvojne Nemčije, ko so oblast prevzeli nacionalsocialisti. Izpostavljena je zgodovina homokausta v katerem je tisoče LGBT oseb bilo označenih z rožnatim trikotnikom in poslano v taborišča smrti. Rožnati trikotnik (Bent) je brezčasna igra o ljubezni, o človečnost, o nemoči in upanju. Pa tudi o tem, da se predsodki, nestrpnost in pogromi iz najtemnejšega času 20. stoletja lahko kaj hitro ponovijo. Igra Rožnati trikotnik nas opominja, da je sprejemanje samega sebe pogoj za boj proti vsem oblikam zatiranja. 15:00 Linhartova dvorana: VŠEČ SI MI, Opera za mlade od 11. do 15. leta Zgodba Tarika in Vesne, najstnikov iz različnih kultur, ki se znajdeta v zapletenih osebnih in družbenih razmerjih med prijateljstvom in zadržanostjo, pogumom in strahom, sprejemanjem in zavračanjem. Vesna v Tariku prepozna več kot begunca. Zanjo je prijeten fant, drugačen od sošolcev, rada je v njegovi družbi in se z njim pogovarja; Tarik obuja spomine na sončen in z omamnimi vonjavami prepojeni Orient. =====KINO===== Slovenska kinoteka: 16:00, 15. Animateka, Panorama III 18:00, 15. Animateka, Ruben Brandt ‒ zbiratelj, Milorad Krstić, Madžarska/Hungary, 2018, DCP, 94'' / v angleščini s slovenskimi podnapisi / In English with Slovenian subtitles 20:00, 15. Animateka, Animirani dokumentarci 22:00, 15. Animateka, Madžarska na obisku: Okrožje!, Áron Gauder, Madžarska/Hungary, 2004, digital, 85' / v madžarščini s slovenskimi podnapisi / In Hungarian with Slovenian subtitles Kinodvor: 15:00 / Dvorana, Kapitan Morten in kraljica pajkov, Kaspar Jancis, Henry Nicholson, Riho Unt, ANIMATEKA / PREMIERA, Z nami bo tudi režiser filma Kaspar Jancis. 18:00 / Dvorana, Razširjeni stereo: NFB Kanada, ANIMATEKA / KINO3DVOR 21:30 / Dvorana, Zaključek festivala Animateka 2018 s podelitvijo nagrad, ANIMATEKA /////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////////


Oprosti, če sem ti kdaj nasmeh z obraza vzela!


Pastil isla ginger ne uporabljajte, če ste preobčutljivi za katero koli sestavino v pastilah.


Vpišite vaš email naslov in se naročite na novice Nova24TV.si!


source: CulturaX

text: Recepti koktajlov in pijač za pripravo novega leta 2018 - recepti - 2021 S temi recepti za koktajle in pijačo za pripravo do konca leta bomo na mizo prinesli mešanico vrste izjemnih sestavin. Priprava koktajla ali dobra hladna skodelica bo idealno dopolnilo gala večerje. Z pijačami, kot so te, bo vhod v to novo leto veliko prijetnejši. Bodite pozorni na najbolj klasične, okusne in osvežilne mešanice, ki obstajajo. Mimoza je ena izmed tistih pijač, ki je ne smete zamuditi v nobeni večerji ali praznovanju, njena sestava je tako osnovna, da vam ne bo treba ničesar izstopati. S samo dvema sestavinama in zelo svežim iz hladilnika bo ta mimoza postala popoln začetek zabave, se seznanil s tem, kako jo pripraviti. Šampanjec ali cava V enakih delih zmešajte sveže stisnjen pomarančni sok s cavo. Če nam je všeč malo slajše ali pomaranče preveč kislo, položimo dve žlici sladkorja ali medu. Dodamo led in postrežemo. Cava sangria je klasika med slavnostnimi pijačami. Za to novoletno večer ni nič boljšega spremljati naš jedilnik kot ta okusen nacionalni izdelek. Z vrsto enostavnih in zdravih sestavin lahko ustvarimo popolno pijačo. Drznite se vedno ohladiti v hladilniku. 1 steklenica cave Mi pomešamo vse pijače. Odrežemo plodove in jih dodamo. Vključili smo malo ledu. Bloody Mary je eden najbolj zaželenih koktajlov. Je zelo intenzivna pijača, ki združuje najboljše iz niza naravnih sestavin. Ta koktajl je primeren samo za najbolj drzne, ki želijo poskusiti pijačo z izrazito teksturo in okusom med začinskim in močnim. 3 deli vodke 6 delov paradižnikovega soka 3 kapljice angleške omake 3 kapljice tabasca Tabasco dodamo po okusu. Na to lahko postavimo malo ledu. Manhattan je ena izmed tistih pijač, ki je Whiskey kot glavna sestavina. Z mešanico, ki bo navdušila ljubitelje pijač s telesom z roko teh preprostih sestavin in malo ledu. Njena rdeča barva bo lahko osvojila najbolj skeptične.


source: wikipedia

text: 1728 (MDCCXXVIII) je bilo prestopno leto, ki se je po gregorijanskem koledarju začelo na četrtek, po 11 dni počasnejšem julijanskem koledarju pa na ponedeljek. Dogodki 1. januar Rojstva 26. avgust - Johann Heinrich Lambert, nemški matematik, fizik, astronom († 1777) Smrti 28. februar - Ogju Sorai, japonski konfucijanski filozof in ekonomist (* 1666) 23. september - Christian Thomasius, nemški pravnik in filozof (* 1655)


text: Torek, 19 Januar 2010 20:51 | Prispeval Administrator | Veste, kdo so »zakajčki«? Vzgojitelji, učitelji in pedagoški delavci jih zelo dobro poznate, starši pa še veliko bolj. To so naši, vaši otroci. Radovedni malčki, ki jim vprašanj nikoli ne zmanjka. Gotovo imate kakšno tako radovedno zverinico doma ali pa ste jo imeli. Ja? Potem ste na pravi strani :) Sedaj pa malo bolj resno... Otroci z velikim zanimanjem spremljajo pojave, ki se odvijajo v naravi. Radi raziskujejo in postavljajo številna vprašanja. V veliko veselje jim je, če so tudi sami raziskovalci, sami eksperimentirajo, kuhajo, packajo, odkrivajo in se učijo. Če raziskujejo sami, so še bolj ustvarjalni in polni idej (in novih in novih vprašanj). Tako majhni so, pa tako veliko bi se radi naučili. Pomembno je, da jim odrasli pri raziskovanju pomagamo, jih usmerjamo in jih naučimo, kako bodo znanje uporabljali. Starši smo obremenjeni s tem, koliko jezikov bo naš otrok znal, da bo čim prej znal brati in pisati, da bo imel dovolj dejavnosti... ne bomo pa mu znali povedati, kako nastane mavrica, zakaj jo vidimo tudi v luži, zakaj pada dež, zakaj grmi, zakaj led plava na vodi, kako bi naredil rjavo barvo,... Naravoslovje oz. znanost otroci večinoma spoznajo v osnovni šoli in sicer v manjši meri kot ostale predmete. Znano je, da naravoslovje ni priljubljeno med mladimi in da otroci že zgodaj dobijo odklonilen odnos do naravoslovnih ved. Da bi to izboljšali, je treba naravoslovje otroku predstaviti v povsem drugačni luči - taki, ki se oklepa dejstev iz vsakdanjega življenja. Kdaj? Takrat, ko so otroci najbolj radovedni, ko začnejo spraševati in ko se zdi, da vprašanjem kar ni konca. Prihodnost, ki čaka naše otroke, bo neusmiljeno zahtevala vedno več znanja in predvsem tako izobražene ljudi, da bodo svoje znanje znali uporabiti za kakovostno in srečno življenje. Mali znanstvenik je tukaj, da pomaga Vam, staršem, vzgojiteljem in učiteljem. Vabljeni ste, da se trudite skupaj z nami. Pripravili bomo zbirko poskusov za otroke, od 3. leta starosti dalje pa vse do srednješolskih let. V kolikor potrebujete pomoč pa vas lahko tudi obiščemo, svetujemo ali pa ušpičimo kakšno znanstveno raziskovalnico skupaj! Z idejami, ki jih boste našli tukaj, boste lahko razveselili, zaposlili in predvsem naučili vaše »zakajčke«, da je narava čudovita, polna zanimivosti, raziskovanj, odgovorov in predvsem, da je polna znanja. Mama malega znanstvenika mag. Natalija Bohinc Zaveljcina, prof. kem. *Fotografije, ki so objavljene na portalu, so avtorsko zaščitene in so v lasti administratorjev portala. Ostale fotografije so kupljene ali imajo naveden vir ali dovoljenje staršev, če so na njih otroci. Prepovedano je vsakršno kopiranje ali objavljanje fotografij brez predhodnega soglasja avtorja.*


text: 1400. je prvo desetletje v 15. stoletju med letoma 1400 in 1409. D-01400.


text: 750. je šesto desetletje v 8. stoletju med letoma 750 in 759. D-0750.


source: fineweb

text: Zgodovina Slovenije Zgodovina Slovenije je zgodovina vseh prebivalcev na ozemlju današnje Republike Slovenije in v njeni neposredni soseščini od prazgodovine do danes, čeprav se ime Slovenija v pomenu, ki je približno enak današnjemu, pojavi šele leta 1834 v knjigi ruskega zgodovinarja Jurija Venelina Starodavni in današnji Slovenci, deset let kasneje pa še v pesmi Koseskega in se Slovenija kot politična enota prvič konstituira po letu 1945, kot samostojna država pa šele 1991. Vsebina - 1 Prazgodovina - 2 Kelti in Rimljani - 3 Naselitev Slovanov - 4 Slovanski plemenski kneževini Karantanija in Karniola - 5 Frankovska država - 6 V Svetem rimskem cesarstvu - 7 Prihod in utrditev Habsburžanov - 8 Od reformacije do baroka - 9 Terezijanska in jožefinska doba - 10 Pod Francozi - 11 Slovenija v predmarčni dobi - 12 V ustavnem obdobju - 13 Prva svetovna vojna - 14 Obdobje med svetovnima vojnama - 15 Druga svetovna vojna - 16 Nastanek federativne Jugoslavije - 17 Osamosvojitev Slovenije - 18 Samostojna Slovenija - 19 Viri in opombe - 20 Zunanje povezave - 21 Literatura Prazgodovina[uredi | uredi kodo] Najstarejši dokaz človeškega bivanja na današnjem slovenskem ozemlju sta dve kamniti orodji iz Jame v Lozi pri Orehku, stari okoli 250.000 let. Iz obdobja würmske ledene dobe, ko so na ozemlju Slovenije živeli neandertalci, je najpomembnejša najdba piščalke iz Divjih bab v bližini vasi Šebrelje na Idrijsko-Cerkljanskem. V mlajši kameni dobi in bakreni dobi so se prebivalci že ukvarjali z živinorejo in poljedelstvom. Na prehodu iz bronaste v železno dobo je obstajala kultura žarnih grobišč. Za halštatsko obdobje so značilne utrjene naselbine na vzpetinah, imenovane gradišča, in lepo izdelani železni predmeti (npr. situle) in orožje (Most na Soči, Vače, Rifnik, Šentvid pri Stični). Njihovi prebivalci etnično niso določljivi. Kelti in Rimljani[uredi | uredi kodo] V 4. in 3. stoletju pr. n. št. so ozemlje današnje Slovenije zasedla plemena Keltov, ki so tu ustanovili prvo državno tvorbo imenovano Noriško kraljestvo. Na Gorenjskem in v delu Štajerske so živeli Tavriski, Karni so se naselili na severozahodu, Noričani na severu, Japodi na Dolenjskem in delno na Notranjskem, Latobiki na Dolenjskem in Posavju, ter Histri v Istri. Ta ljudstva so razvojno in gospodarsko zaostajala za Rimljani. Ukvarjala so se predvsem s poljedelstvom, živinorejo in pastirstvom. Iz tega časa izvirajo imena mnogih današnjih krajev (Bohinj, Tuhinj) in rek (Sava, Savinja, Drava). Današnje slovensko ozemlje je imelo za Rimljane velik strateški pomen. Rimski prodor na ozemlje današnje Slovenije se je začel po ustanovitvi Akvileje (181 pr. n. št.). V drugi polovici 2. stoletja so Rimljani v istrskih vojnah podjarmili Histre, Tavriske (129 pr. n. št.) in Karne (115 pr. n. št.). Nato je Oktavijan v letih 35-33 pr. n. št. mejo premaknili vse do Donave in okoli 10 pr. n. št. mirno priključil še zavezniško Noriško kraljestvo.Zasedena področja so Rimljani vključili v provincialno organizacijo: zahodna Slovenija z Istro je bila vključena v 10. regijo Italije (Regio X), vzhodni del in Dolenjska sta bila vključena v provinco Panonijo, alpski prostor in Posavje sta bila sredi 1. stoletja vključena v provinco Norik. Nastajati so začela mesta Emona (danes Ljubjana), Celeia (danes Celje), Poetovio (danes Ptuj), Neviodunum (danes Drnovo), ki so jih naseljevali priseljenci iz Italije in poromanjeni staroselci. Zgrajen je bil cestni sistem z glavno osjo Akvileja-Emona-Celeia-Poetovio-Carnuntum (Petronell ob Donavi). Prve organizirane krščanske cerkve so nastale proti koncu 3. stoletja; v 4., 5. in 6. stoletju so se oblikovale škofije, ki so sodile pod oblast metropolije v Akvileji. Zaradi obrambe meje Italije je v 3. stoletju na kraškem robu nastal utrdbeni sistem Claustra Alpium Iuliarum. V 5. in 6. stoletju je začela rimska oblast na ozemlju Slovenije slabeti zaradi vdorov germanskih plemen, ki so se premikala proti Italiji; domače prebivalstvo se je iz mest začelo seliti v višinska zatočišča. Sredi 5. stoletja so prek Slovenije v Italijo vdrli Huni in opustošili vrsto mest na poti, ob koncu 5. stoletja pa so Vzhodni Goti (Ostrogoti) zasedli Italijo in do 536 so bili v njihovo Italsko kraljestvo vključeni tudi Norik, Dalmacija in Panonija. Naselitev Slovanov[uredi | uredi kodo] V 6. stoletju so se na širšem ozemlju vzhodnih Alp naselili Slovani. Prvi slovanski naselitveni sunek je datiran okoli leta 550, potekal pa je iz smeri današnje Moravske. Drugi slovanski sunek je prišel po odhodu Langobardov z današnjega slovenskega ozemlja v Italijo leta 568. V izpraznjeni prostor so se začeli naseljevati Avari in Slovani. Prostor, ki so ga poselili Slovani, so naseljevali tudi ostanki romaniziranih staroselcev, ki so deloma še ohranili krščanstvo. Naselitev Slovanov v Vzhodne Alpe potrjujejo propadi škofij v vzhodnoalpskem prostoru v drugi polovici 6. stoletja, sprememba poselitve in materialne kulture, predvsem pa uveljavitev novega, slovanskega govora. Meja z Bavarci se je že takrat začasno ustalila na vzhodnem Tirolskem, v 8. stoletju pa se je na robu Furlanske nižine in v Istri na kraškem robu ustalila meja z Langobardi. Slovanski plemenski kneževini Karantanija in Karniola[uredi | uredi kodo] Slovani v Vzhodnih Alpah so bili, tako kot Slovani v Panoniji, podrejeni oblasti avarskih kaganov. Avarski davčni pritiski in nasilje nad podrejenimi Slovani[1] so nekje med leti 622[1] in 626[2] sprožili obsežen slovanski upor pod Samovim vodstvom, ki je obsegal področja na današnjem Češkem in Moravskem, verjetno pa tudi že v Vzhodnih Alpah. Samova vstaja in avarski poraz pred Konstantinoplom sta vsekakor tako hudo omajala avarsko vojaško moč,[3] da so se jim v širokem loku od Sudetov do južne Rusije uprla številna slovanska plemena in se začasno otresla njihove oblasti.[4] Zdi se, da je bila Samova plemenska zveza delno že razslojena družba, saj Fredegarjeva kronika, ki opisuje tedanje dogodke, ločuje med izrazi »Vendi« in »Slovani«, pri čemer naj bi bili »Vendi« le tisti Slovani, ki so Avarom služili kot pomožna vojska.[5] Samovi plemenski zvezi se je pridružil tudi velik del vzhodnoalpskih Slovanov pod vodstvom kneza Valuka.[6][7] Kdaj točno so se pridružili svojim severnim slovanskim sosedom, ni jasno.[7] Vsekakor so leta 630 v pohodih zoper Samovo kraljestvo sodelovali tudi Langobardi, ki pa so tedaj mejili le na vzhodnoalpske Slovane, in tem so že med leti 623-626 iztrgali iz rok področje v Kanalski dolini.[8] Po drugi strani pa so že leta 628 vzhodnoalpski Slovani proti Bavarcem dosegali tako odlične uspehe, da so dosegli ustalitev svoje zahodne meje, kar dokazuje, da so bile v igri širše povezave med Slovani in ne zgolj vojne lokalnih plemen na delu Vzhodnih Alp. To dokazuje vsaj povezovanje vzhodnoalpskih plemen in nastanek politične skupnosti, ki kasneje nosi ime Karantanija, če ne že Samove plemenske zveze na tem področju.[9] Čeprav so Valukovi Slovani v vzhodnih Alpah nedvomno vsaj od leta 630 pripadali Samovi plemenski zvezi, pa ni nujno, da so ji pripadali tudi Slovani južno od Alp na področju današnje Slovenije, saj je bilo to področje prehodnih vplivov med Langobardi, Avari in Slovani.[6][10] Samo je vladal do leta 658,[10] po njegovi smrti pa se je zveza plemen od Labe pa morda celo do Jadrana hitro razkrojila.[11] Po propadu Samove plemenske zveze leta 658 je »krajina Slovanov« s središčem na Krnskem gradu severno od današnjega Celovca, ki se je že začela imenovati Karantanija, ohranila neodvisnost. Ko so Karantanci okoli leta 743 Bavarce zaprosili za pomoč v obrambi pred Avari, so morali priznati njihovo nadoblast, ter jim za talca poslali sina kneza Boruta, Gorazda, in knezovega nečaka Hotimira, ki so ju Bavarci pokristjanili. Z vladanjem kneza Hotimira leta 751 se je začelo pokristjanjevanje Karantancev, kar je sprožilo tri neuspele upore. Po porazu bavarskega kneza Tasila III. leta 788, je bila v frankovsko državo Karla Velikega skupaj z Bavarsko vključena tudi Karantanija. Ko je knez slavonskih Slovanov Ljudevit Posavski leta 819 zaradi nezadovoljstva s frankovskim furlanskim mejnim grofom začel upor, so se mu leta 820 priključili tudi Karantanci, a so bili še istega leta poraženi. Po zadušitvi tega upora so Franki leta 828 reorganizirali upravo in najkasneje tedaj so po večinskem mnenju zgodovinske stroke domače slovanske kneze zamenjali frankovski grofje. Iz časa Karantanije pa se je vse do leta 1414 ohranil poseben obred ustoličevanja koroških vojvod, ki je potekal v slovenskem jeziku. Kljub postopni integraciji Karantanije v frankovski politični okvir in njenemu kasnejšemu razpadu na posamezne dežele, se je na vsem njenem ozemlju ohranilo tudi slovensko govoreče plemstvo, o čemer pričajo t.i. slovenske fevdne prisege iz 17. stoletja.[12][13] Karniolo omenja že v 8. stoletju langobardski kronist Pavel Diakon, ki za deželo uporabi oznako " Carniola, patria Sclavorum ". Med zgodovinarji in arheologi prevladuje mnenje, da se je na območju osrednje Slovenije, v zgornjem Posavju, na prehodu iz 8. v 9. stoletje razvila slovanska plemenska kneževina Karniola, katere središče je bilo v Carniumu (današnjem Kranju). Leta 795 je izpričan edini domnevni knez Vojnomir. Karniola je bila ob koncu 8. stoletja vključena v frankovsko Furlansko marko, vendar je svojo plemensko ureditev ohranila do leta 828, ko so jo Franki po neuspešnem uporu panonskega slovanskega kneza Ljudevita Posavskega spremenili v mejno grofijo. Langobardski kronist Pavel Diakon opisuje tudi prihod Slovanov na današnje ozemlje Primorske. V svojem znamenitem delu " Historia Langobardorum " (Zgodovina Langobardov), kjer je opisana zgodovina Langobardov od začetkov leta 560 do konca leta 740, Pavel Diakon omenja med drugim tudi bitko med Langobardi in slovanskimi bojevniki leta 670 ob reki Nadiži: "Broxas dicitur, non longe a Foroiuli....ad ponte Natisonis fluminis" Med najstarejšimi viri, ki omenjajo prisotnost Slovanov na današnjem ozemlju Primorske je listina rižanskega zbora. To je naziv zapisnika rižanskega zbora, ki se je odvijal najverjetneje leta 804, v kraju Rižana blizu Kopra. Rižanski zbor je sklical gradeški patriarh Fortunat. Udeležili so se ga predstavniki istrskih mest in kaštelov, predsedovali pa so mu trije cesarjevi odposlanci. V njej je, med drugim, zapisana obveza vojvode Janeza, ki je predstavljal tedanjo frankovsko oblast nad deželo, da bo Slovane, ki so se nastanili v okolico mest, pregnal v tiste kraje, v katerih mestom ne bodo povzročali škode na poljih in v gozdovih.[14] Frankovska država[uredi | uredi kodo] Po neuspešnem bolgarskem prodoru v Panonijo in njeni ponovni osvojitvi je kralj Ludvik Nemški okoli leta 840 Panonijo podelil v fevd beguncu z Moravske Pribini. Leta 847 je bil Pribina imenovan za grofa in ozemlje Spodnje Panonije je postalo njegova last. Sedež oblasti je bil v Blatenskem kostelu na današnjem Madžarskem. Leta 861 je Pribino nasledil sin Kocelj in se iztrgal frankovskemu vplivu. Kocelj je podpiral slovanski misijon svetega Cirila in svetega Metoda in oviral delovanje salzburških misijonarjev. Vendar je bil okoli leta 876 odstranjen, kar je končalo kratko obdobje samostojnosti spodnjepanonske slovanske kneževine. Ozemlje je bilo ponovno vključeno v Vzhodno marko. V času vlade Arnulfa Koroškega je Koroška postala središče Vzhodne marke in dobila precejšnjo samostojnost znotraj cesarstva. Na slovenskem ozemlju se je krepila fevdalizacija, a proces je zaustavil prodor Madžarov ob koncu 9. stoletja. Po porazu Bavarcev v bitki z Madžari pri današnji Bratislavi leta 907 je namreč ozemlje osrednje Slovenije za približno po stoletja padlo pod madžarsko oblast. Fevdalni sistem se je tako izoblikoval šele po porazu Madžarov pri Augsburgu leta 955 in ponovni vključitvi tega ozemlja v cesarstvo, v 10. in 11. stoletju. V Svetem rimskem cesarstvu[uredi | uredi kodo] Po novi osvojitvi je bila spremenjena tudi upravna organizacija, ki je temeljila na mejnih grofijah (markah oz. krajinah). Cesar Oton II. je Koroški, ki je leta 976 postala vojvodina, podredil sosednje mejne grofije: Karantansko marko, Podravsko in Savinjsko marko, Kranjsko, Istrsko marko in Furlansko ter Veronsko marko. Ta polsamostojna tvorba je obstajala do začetka 11. stoletja, ko so se začele oblikovati dežele. V tem obdobju se je utrdil fevdalni sistem, naselile so se pomembne plemiške rodbine, nastali so prvi gradovi okrepila se je kolonizacija in uveljavil se je hubni sistem delitve obdelovalne zemlje. Iz tega časa izvirajo tudi Brižinski spomeniki. Iz mejnih krajin in iz nekaterih zaključenih ozemelj, ki so jih obvladovale velike plemiške družine, so se v visokem srednjem veku na Slovenskem izoblikovale zgodovinske dežele Štajerska, Koroška, Kranjska, Goriška, Trst in Istra, vključene v Sveto rimsko cesarstvo. Prihod in utrditev Habsburžanov[uredi | uredi kodo] Potem ko so leta 1246 izumrli avstrijski vojvode Babenberžani in leta 1269 kranjski in koroški Spanheimi se je na prostoru Slovenije uveljavil češki kralj Otokar II. Přemysl, ki je leta 1260 ogrskemu kralju Beli IV. iztrgal Štajersko in leta 1269 zasedel Kranjsko in Koroško. Ker je že od leta 1254 s svojih rokah imel Avstrijo in je leta 1272 postal še furlanski generalni kapitan, je obvladoval ozemlja od Češke do Jadranskega morja. Vendar cesar Rudolf I. Habsburški teh pridobitev ni priznal in je začel vojno, ki se je končala z Otokarjevim porazom leta 1278. Rudolf je leta 1282 sinovoma Albrehtu in Rudolfu dal v fevd Avstrijo in Štajersko, Koroško in Kranjsko pa je dobila majnhardinska (tirolska) veja Goriških grofov. Ko je leta 1335 izumrla tudi ta velika rodbina, so Habsburžani pridobili še Kranjsko in Koroško, leta 1374 pa so po drugi veji Goriških podedovali še istrsko Pazinsko grofijo in Slovensko marko. Naposled so leta 1382 pridobili še Trst in s tem izhod na Jadransko morje. Oblast Habsburžanov pa je začasno ogrozil vzpon domače rodbine, Celjskih grofov. Ta se je začel v drugi tretjini 14. stoletja: leta 1333 so dedovali po Vovbržanih, leta 1341 dobili grofovski naslov, povezava s cesarjem Sigismundom Luksemburškim pa jim je omogočila, da so se njihove posesti razširile še na Ogrsko in Hrvaško. Sigismund jih je leta 1436 povišal v državne kneze, kar je omogočilo razvoj posebne dežele, Celjske kneževine. Povišanje pa je sprožilo tudi vojno s Habsburžani, ki se je leta 1443 končala s poravnavo med Friderikom II. Celjskim in Friderikom III. Habsburškim. S poravnavo sta družini sklenili pogodbo o dedovanju, ki pa so jo po smrti zadnjega Celjana Ulrika II. leta 1456 Habsburžani morali ubraniti v vojni za celjsko dediščino. (do leta 1460). Leta 1461 se je Friderik III. zaradi dediščine ogrske krone zapletel v vojno z ogrskim kraljem Matijo Korvinom in s svojim bratom Albrehtom, ki je zahteval del avstrijske dediščine. Spopadi, ki so v glavnem potekali v Spodnji Avstriji, so zajeli tudi Štajersko, v njih pa so cesarju precej pomagale notranjeavstrijske čete. Končali so se z Albrehtovo smrtjo brez potomcev leta 1463. Toda leta 1469 je Štajersko, predvsem Spodnjo, močno prizadela fajda plemstva in najemniških čet z vladarjem. Tudi te spopade je spodbudil ogrski kralj. Končala se je z usmrtitvijo najemniškega poveljnika Andreja Baumkircherja leta 1471. Po letu 1479 se je zaradi imenovanja salzburškega nadškofa Friderik III. znova zapletel v dolgotrajno vojno z Matijo Korvinom. Korvin je bil uspešen in njegove čete so zasedle večino Štajerske, Kranjske, Reko in vojvodino Avstrijo ter leta 1485 vkorakale na Dunaj. Oblast nad temi deželami so Habsburžani znova dobili šele po njegovi smrti, ko je ozemlja zasedel Maksimilijan I. Habsburški. Konec srednjega veka, v 15. in 16. stoletju, so dogajanja na tem območju zaznamovali turški vpadi. Nezadovoljstvo s preslabo fevdalno obrambo zoper Turke in uvajanje novih, predvsem naturalnih davkov in tlake, so tudi na Slovenskem povzročili kmečke upore. Največji je 1515 zajel skoraj vse slovensko ozemlje. Leta 1572/73 so se v skupnem uporu povezali slovenski in hrvaški kmetje. Upori so se s krvavimi porazi nadaljevali vse do prve polovice 18. stoletja. Leta 1518 se je v Innsbrucku zvršilo zasedanje vseh deželnih stanov dednih habsburških dežel. Na enotnem deželnem zboru so si zadali nalogo, da obrambno povežejo dedne dežele v trajno, trdno in enotno zvezo in da sodelujejo Notranjeavstrijske in Zgornjeavstrijske dežele v obrambi zoper Turkov. Na zasedanju so določili dedno celovitost habsburških dednih dežel. Od reformacije do baroka[uredi | uredi kodo] Sredi 16. stoletja se je na Slovenskem razmahnila reformacija pretežno luteranske smeri in postavila temelje slovenskega knjižnega jezika in s tem oblikovanja slovenske jezikovne skupnosti. Primož Trubar je leta 1550 izdal prvi knjigi v slovenskem jeziku, Abecednik in Katekizem. Protestanti so izdali še okoli 50 drugih knjig v slovenščini, med drugim je Adam Bohorič napisal prvo slovensko slovnico (Articae Horulae (1584)), leta 1584 pa je Jurij Dalmatin izdal prevod celotnega Svetega pisma. Terezijanska in jožefinska doba[uredi | uredi kodo] V času vladanja Marije Terezije in njenega sina, cesarja Jožefa II. (1765-1790), ko je bila med drugim uvedena tudi splošna šolska obveznost in vpeljano osnovno šolstvo v slovenskem jeziku (1774), se je s kulturno jezikovno akcijo slovenskih izobražencev začenjalo oblikovanje ideje o obstoju posebnega slovenskega naroda. Oba vladarja sta izvedla še številne druge reforme, vendar je moral Jožef II. nekatere najbolj radikalne razveljaviti še pred svojo smrtjo. Med pomembnejšimi ukrepi, ki so se obdržali, sta nevoljniški patent, ki je podložnik podelil osebno svobodo in tolerančni patent, ki je znova dovolil naselitev Judov in protestantov. Jožefa II. je kratko nasledil njegov brat, zmerni reformist Leopold II. (1790-92), tega pa sin konservativni Franc II. Pod Francozi[uredi | uredi kodo] Ob koncu 18. stoletja so slovenske dežele dosegli spopadi francoskih revolucionarnih vojn. Leta 1797, ob koncu vojne prve koalicije, so francoske čete za kratek čas zasedle dele današnjega slovenskega ozemlja. Po podpisu campoformijskega miru pa je celotno slovensko etnično ozemlje prišlo v okvir Habsburške monarhije, saj so Habsburžani v zameno za Lombardijo in Avstrijsko Nizozemsko dobili nekdanjo beneško Istro in Benečijo. Po novem porazu Avstrijskega cesarstva leta 1809 je Napoleon s schönbrunnskim mirom od habsburške monarhije odtrgal jugozahodne slovenske dežele (do Save) in na ozemlju zahodne Koroške, Kranjske, Goriške, Trsta, Istre, Dalmacije in Hrvaške južno od Save ustanovil Ilirske province (1809-1813) z glavnim mestom v Ljubljani. Province so bile popolnoma odvisne od Francije, čeprav niso bile njen sestavni del. Motivi za njihovo ustanovitev so bili predvsem strateški in gospodarski (kopenska povezava z Osmanskim imperijem, blokada avstrijskega dostopa do Sredozemlja). Kratkotrajna francoska vladavina je spremenila davke, uvedla reforme prava (Code Napoleon) in izboljšala položaj slovenščine v šolah, fevdalizma pa ni odpravila, čeprav je to načrtovala. Izboljšan položaj slovenščine in nekateri drugi vplivi francoske zasedbe približno polovice današnje Slovenije, pa tudi vplivi idej francoske revolucije so še pospešili oblikovanje zavesti o obstoju posebnega slovenskega naroda. Anton Tomaž Linhart v zgodovinopisju, Jernej Kopitar v jezikoslovju in nekateri drugi so pripomogli k uveljavljanju predstave o etnični enotnosti slovanskih prebivalcev Kranjske, južnega dela Štajerske, Koroške, Goriške in dela Istre ter tržaškega zaledja. Vendar je bilo takšno prepričanje značilno predvsem za del izobražencev, med širšim slojem pa je francoska zasedba ostala v spominu predvsem po visokih davkih in slabi gospodarski situaciji, ki je bila posledica nenehnih vojn. Slovenija v predmarčni dobi[uredi | uredi kodo] V 30. in 40. letih 19. stoletja so slovensko govoreče izobraženske elite z redkimi izjemami zavrnile ideologijo ilirizma, ki je predvidevala nastanek južnoslovanskega (ilirskega) naroda in skupnega knjižnega jezika. Prepričanje o posebni slovenski identiteti je izviralo predvsem iz verjetja v obstoj slovenske jezikovne skupnosti, ki je bila utemeljena na književni tradiciji iz časa delovanja slovenskih protestantov v 16. stoletju, ter na tedanji živahni slovstveni dejavnosti. Vrednost slovenskega jezika je dvignilo zlasti delovanje pesnika Franceta Prešerna, ki je dokazal, da je slovenščina primerna tudi za visoko kulturo. Poleg tega je individualnost slovenščine dokazovala tedanja slavistika (Jernej Kopitar, Pavel Jozef Šafárik). Ker je tedaj veljalo, da so jezikovne skupnosti enake narodom, se je med izobraženci vse bolj širilo prepričanje o obstoju posebnega naroda, Slovencev. V predmarčni dobi se je nadaljevala modernizacija vasi in začela prva industrializacija. Velika pričakovanja je vzbudila zlasti gradnja Južne železnice, ki je povezovala Dunaj in Trst ter je potekala čez slovenske dežele. V evropski pomladi narodov, marca in aprila 1848 je nastal prvi slovenski politični program imenovan »Zedinjena Slovenija«, ki je zahteval združitev vseh dežel, naseljenih s Slovenci, v eno deželo Slovenijo. V ustavnem obdobju[uredi | uredi kodo] Leta 1867 so slovenski poslanci na deželnih volitvah na Kranjskem že dobili večino. Tega leta je z razdelitvijo države na ogrsko in avstrijsko polovico nastala Avstro-Ogrska. Večji del današnjega slovenskega ozemlja je ostal v avstrijskem delu monarhije, le Prekmurje je ostalo v ogrskem delu. Že leta 1866, po izgubljeni vojni z Italijo in Prusijo pa je Italija dobila Benečijo; Beneški Slovenci so tako prišli pod Italijo, kar je potrdil formalni plebiscit. Slovenska politična gibanja v tem času je zaznamoval najprej skupni narodnostni boj vseh Slovencev (obdobje slogaštva), kasneje pa so se vse poglabljala politična razhajanja, zlasti v 80. in 90. letih 19. stoletja, ki je obdobje kulturnega boja med katoliško in liberalno strujo meščanskih politikov. V začetku 20. stoletja se uveljavljajo tudi socialdemokratska politična združenja, ki so jih vodili razumniki, sodelavce pa iskali med vse številčnejšim delavstvom. Predvsem v začetku 20. stoletja so se precej okrepila prizadevanja za državnopravno in tudi kulturno povezovanje z Južnimi Slovani, predvsem s Hrvati. Zamisel o trialistični preureditvi Avstro-Ogrske, s katero bi Slovenci in Hrvati v monarhiji dobili posebno državno enoto je imela pristaše v katoliškem in liberalnem taboru[navedi vir], med izobraženci so se mnogi zavzemali za tesno kulturno in jezikovno povezovanje in celo za opustitev slovenskega jezika (neoilirizem). Prva svetovna vojna[uredi | uredi kodo] Med prvo svetovno vojno, ki je Slovenijo hudo prizadela zlasti s krvavo soško fronto in s politiko velesil, ki je grozila z razkosanjem slovenskega ozemlja med več držav (londonski sporazum, 1915), so Slovenci že poskušali urediti svoj narodni položaj v skupni državni enoti s Hrvati in Srbi v habsburški monarhiji. Zahtevo, znano kot majniško deklaracijo, so podali slovenski, hrvaški in srbski poslanci v dunajskem parlamentu spomladi 1917. Vladajoči krogi habsburške monarhije so zahtevo sprva zavrnili, poznejše pobude vlade za federalizacijo monarhije (npr. oktobrski manifest cesarja Karla) pa je zavrnila večina slovenskih politikov, ki se je že nagibala k neodvisnosti. Ohranitev reformirane države je najdlje zagovarjal nekdanji načelnik Slovenske ljudske stranke in zadnji kranjski deželni glavar, Ivan Šusteršič, ki pa je imel le malo pristašev in vpliva. Obdobje med svetovnima vojnama[uredi | uredi kodo] Po porazu Avstro-Ogrske in centralnih sil sta hrvaški sabor v Zagrebu in ljudski shod v Ljubljani 29. oktobra 1918 razglasila narodno osvoboditev in ustanovitev samostojne Države Slovencev, Hrvatov in Srbov s središčem v Zagrebu. Major Rudolf Maister je 1.11.1918 v vojašnici 26. strelskega polka v Melju pred mestnim poveljnikom podpolkovnikom Antonom Holikom razglasil Maribor in Spodnjo Štajersko za posest Države SHS in s prevzemom vojaškega poveljstva nad Mariborom in vso Spodnjo Štajersko zagotovil pripadnost Spodnje Štajerske Sloveniji. Nevarnost s strani Italije, ki je na podlagi londonskega sporazuma iz leta 1915 zasedla Primorsko in Istro ter dele Dalmacije, nedefinirane meje, odsotnost mednarodnega priznanja in pritisk[dvomljivo — glej pogovorno stran] Srbov po združitvi v skupno državo, sta povzročila 1. decembra 1918 združitev Države SHS s Kraljevino Srbijo v Kraljevino Srbov, Hrvatov in Slovencev, ki se je od 3. oktobra 1929 imenovala Kraljevina Jugoslavija. Večinski del slovenskega naroda v jugoslovanski državi, ki je bila popolnoma centralistično urejena, ni užival nobene ustavnopravne avtonomije, je pa zaradi kompaktne etnične naselitve in zaradi prevlade politične stranke SLS, ki se je zavzemala za avtonomijo, dejansko živel dokaj avtonomno narodno življenje, ki ga tudi centralistična beograjska zakonodaja ni mogla spodnesti. Slovenija se je gospodarsko in kulturno dobro razvijala. V njenem političnem življenju pa je do uvedbe šestojanuarske diktature (1929) vladal hud boj med Slovensko ljudsko stranko in liberalno Jugoslovansko demokratsko stranko. Druga svetovna vojna[uredi | uredi kodo] Ko so k trojnemu paktu leta 1940 pristopile tudi Madžarska, Bolgarija in Romunija, je močno povečal pritisk na Jugoslavijo, da bi tudi pristopila, za kar si je prizadeval Hitler, ki si je pred napadom na SZ želel zaščiti južni bok. Tako je prišlo 25. marca 1941 do podpisa pogodbe Kraljevine Jugoslavije z Nemčijo, čemur je dva dni kasneje, 27. marca, sledil puč, ki ga je vodil letalski general Dušan Simović. Regent knez Pavel je bil odstavljen in oblast je bila dodeljena mlademu Petru. Začasno vodenje vlade je prevzel general Simović. Hitlerju se tako Jugoslavija ni zdela več zanesljiva in tako so Nemci in zavezniki 6. aprila 1941 po načrtu Marita in brez vojne napovedi napadli Kraljevino Jugoslavijo. Napad se je začel z bombardiranjem Beograda, pri čemer je bilo ubitih 20.000 ljudi. Odpor jugoslovanske kraljeve vojske je bil zgolj simboličen, saj so zaradi počasne mobilizacije uspeli zbrati le polovico nabornikov in tudi vojaška oprema in doktrina Srbije iz balkanskih vojn in prve svetovne vojne sta bili zastareli. Tako so nemške čete 10. aprila že dosegle Zagreb in 12. aprila Beograd. Italijanska vojska je svoj napad začela šele 11. aprila, ko se je vključila tudi Madžarska. Tedaj je bila nemška vojska že v Karlovcu. Italijanska vojska se je razcepila na dva dela: del je prodiral proti in Ljubljani in naprej preko Kočevja, drugi del pa je prodiral preko Dalmacije. Nemška vojska je vdrla tudi iz Bolgarije in z mobiliziranimi enotami zlahka preprečila umik Jugoslovanske vojske na solunsko fronto. Kmalu po napadu je nastal slovenski Narodni svet pod vodstvom Marka Natlačena, ki je pozival k mirni predaji orožja in vdaji okupatorju. Po kapitulaciji jugoslovanske vojske je Madžarska je zasedla večino Prekmurja. Pod oblastjo NDH se je leta 1941 znašlo pet slovenskih naselij: Bregansko selo (danes se imenuje Slovenska vas), Nova vas pri Bregani (danes Nova vas pri Mokricah), Jesenice na Dolenjskem, Obrežje in Čedem. Šlo je za ozemlje veliko približno 20 kvadratnih kilometrov, na katerem je takrat živelo približno 800 prebivalcev. Italijani so na svojem okupiranem ozemlju na začetku vodili zmerno politiko. Tako sodovoljevali dvojezičnost, italijanski jezik so v šole uvedli zgolj kot učni predmet, dovoljevali so vsa nepolitična, kulturna in športna društva. Na zasedenem ozemlju, ki so ga sestavljala Ljubljana, Notranjska in Dolenjska s približno 320.000 prebivalci, je Italija ustanovila Ljubljansko pokrajino (italijansko Provincia di Lubiana). Po prvih uspešnih uporniških akcijah prebivalcev na zasedenem ozemlju, je italijanska oblast spremenila politiko in začela izvajati program etničnega čiščenja.[15]. Izvedba tega naklepa je privedla do izgona približno 35.000 civilistov, od katerih je v italijanskih koncentracijskih taboriščih, v letih 1942 in 1943, umrlo od lakote in bolezni okoli 3500 moških, žensk in otrok.[16] Da je šlo za poskus etničnega čiščenja, izhaja ne samo iz zelo velikega števila ubitih in razseljenih, ampak tudi iz izjav in ukazov visokih italijanskih oficirjev, predvsem pa iz vsebine zloglasne okrožnice 3C, ki jo je podpisal prvega marca 1942 general Mario Roatta.[17] "Pokončati je treba vse moške, tega prekletega plemena"—(Benito Mussolini, šef italijanske vlade, v Gorici 31. julija 1942)[18] Nemška oblika okupacije pa je bila najhušja izmed vseh treh, saj so prepovedali vse slovenske časopise, nemški jezik so v šole uvedli kot učni jezik, odrasle so nasilno vpisovali v Štajersko domovinsko zvezo in Koroško ljudsko zvezo oziroma v njune oborožene oddelke. Uradovalni jezik je prav tako postala nemščina. Nasilno so odvzeli 600 otrok, ki so po videzu zadoščali kriterijem arijske rase in jih dodelili organizaciji Lebensborn, uvedli so nacistične zakone, kasneje so začeli z vojaško mobilizacijo prebivalstva, kar je bilo v nasprotju z mednarodnim pravom,... 26. aprila 1941 je bila v Ljubljani ustanovljena Protiimperialistična fronta (ob napadu Nemčije na Sovjetsko zvezo preimenovana v Osvobodilno fronto), ki je začela oborožen boj proti okupatorjem. Ustanovne skupine Protiimperialistične fronte so bile: Komunistična partija Slovenije, del krščanskih socialistov, demokratični del liberalnega telovadnega društva Sokol in del kulturnikov, ki pa so bili nepovezani. V spomin na ta dogodek je bil določen 27. april kot praznik dneva upora proti okupatorju. V Volkmerjevem prehodu v Mariboru so dne 29. april 1941 protinacistično razpoloženi slovenski mladinci pod vodstvom Bojana Ilicha zažgali dva osebna avtomobila nemške civilne uprave. To je bila prva odporniška protiokupatorska akcija v okupirani Sloveniji, ki se je porodila iz revolta ob transu ki ga je med Hitlerjevim obiskom tri dni pred tem dejanjem doživela večina mariborskih Nemcev. Nacistična policija je zaprla okoli 60 mladincev, vendar jih je kmalu izpustila saj jim ni mogla dokazati udeležbe pri požigu. 22. junija 1941 je bil ustanovljeno glavno poveljstvo partizanskih sil in na isti dan so bile objavljena Gesla osvobodilnega gibanja OF. Kasneje, 1. novembra 1941 so bile objavljene tudi Temeljne točke OF, katerih 8. in 9. točka sta bili napisani pod vplivom atlantske listine. Vodilno vlogo v Osvobodilni fronti je s podpisom Dolomitske izjave 1. marca 1943 prevzela Komunistična partija Slovenije, ki je v zmagovitem narodnoosvobodilnem boju sama prevzela vso oblast. Leta 1943 je na Kočevskem nastalo znatno osvobojeno ozemlje na katerem je OF organizirala Kočevski zbor, na katerem je izvolila najvišji organ slovenske države, sprejela odločitev o priključitvi Primorske Sloveniji in izvolila delegacijo za II. zasedanje AVNOJ. Ob koncu vojne je slovenska partizanska vojska skupaj z Jugoslovansko armado in sovjetsko Rdečo armado osvobodila celotno slovensko etnično ozemlje. Oddelki VOS pod komando komunistične partije in po sovjetskem vzoru so po koncu vojne povečini izvajali t.i. povojne izvensodne poboje nad civilnimi in vojaškimi osebami. Doslej je evedentiranih okoli 600 grobišč po vsej Sloveniji. Nastanek federativne Jugoslavije[uredi | uredi kodo] Zbor odposlancev slovenskega naroda v Kočevju (oktober 1943) se je odločil za vključitev Slovenije v novo Jugoslavijo, ki je bila ustanovljena na zasedanju AVNOJ v Jajcu novembra 1943 in bila dve leti kasneje razglašena za Federativno ljudsko republiko Jugoslavijo (FLRJ). Slovenija se je kot njen sestavni del preimenovala v Ljudsko republiko Slovenijo. Do leta 1947 je bila nacionalizirana vsa zasebna dejavnost. Po prelomu s Sovjetsko zvezo leta 1948 je Jugoslavija začela uvajati milejšo obliko socializma, ki je temeljila na družbeni lastnini in samoupravljanju. Leta 1963 se je FLRJ preimenovala v Socialistično federativno republiko Jugoslavijo (SFRJ), Slovenija pa v Socialistično republiko Slovenijo. Slovenija se je gospodarsko hitro razvijala, posebej še v petdesetih letih, ko se je dežela močno industrializirala. Po gospodarski reformi in nadaljnji gospodarski decentralizaciji Jugoslavije v letih 1965 in 1966, se je Slovenija med vsemi šestimi republikami najhitreje približevala tržnemu gospodarstvu. Kljub zaviralni gospodarski in socialni zakonodaji je Slovenija ohranjala svojo večjo gospodarsko razvitost, od državnega povprečja boljšo kvalifikacijsko strukturo, boljšo delovno disciplino in organizacijo.[navedi vir] Slovenija je ustvarjala kar 2,5-krat večji družbeni produkt od državnega povprečja, kar je med Slovenci krepilo narodno samozavest. Ta samozavest se je kazala tako na gospodarskem kot kulturnem področju. Osamosvojitev Slovenije[uredi | uredi kodo] ||Ta razdelek potrebuje čiščenje. Pri urejanju upoštevaj pravila slogovnega priročnika. Razlog za to je: slaba vključenost v celoto, pomanjkanje notranjih povezav, malo navedb virov.| V povojnem času so v Jugoslaviji potekala trenja med zagovorniki centralizma na eni in federalizma na drugi strani, Slovenija pa je bila eden glavnih udeležencev teh sporov. Vendar so se v teh sporih slovenski politiki omejevali predvsem na položaj Slovenije v Jugoslaviji in niso razmišljali o osamosvojitvi Slovenije in s tem o spremembi obsega jugoslovanske države. Po smrti Josipa Broza Tita leta 1980 so se začele gospodarske in politične razmere zaostrovati, kar je v desetih letih privedlo do konca SFRJ. Odločitev Slovenije, da zapusti Jugoslavijo, ni bila enostavna, saj je vanjo v povojnih desetletjih vložila veliko energije in sredstev, od nje pa pričakovala varnost in zaščito nacionalne identitete ter možnost za miren razvoj. Prvo jasno zahtevo po neodvisnosti Slovenije je leta 1987 postavila skupina izobražencev v 57. številki Nove revije. Množičnejše zahteve po demokratizaciji in odpor proti centralistični Jugoslaviji je sprožila aretacija in sodni pregon treh sodelavcev političnega tednika Mladina in podčastnika JLA (Janez Janša, David Tasić, Franci Zavrl in Ivan Borštner). Pripadniki močnega civilnega gibanja so ustvarili Odbor za obrambo četverice, ki se je kasneje preoblikoval v Odbor za varstvo človekovih pravic, vodil ga je Igor Bavčar. Slovenska javnost je na iniciativo odbora z množičnimi demonstracijami protestirala proti procesu sojenja četverici, a vojaške oblasti niso popustile. Vsi štirje so bili obsojeni na zaporne kazni, ki so jih kasneje slovenske oblasti zmanjšale. Zahteve po demokratizaciji in temeljiti preureditvi jugoslovanske države so izražale tudi prve opozicijske stranke. Te so se sprva še imenovale zveze, kot na primer Slovenska kmečka zveza, ki je nastala leta 1988, in pa Slovenska demokratična zveza, ki je nastala leta 1989. Tudi slovenska oblast je začela spoznavati, da so možnosti za sožitje v Jugoslaviji vse manjše, in je začela braniti slovenske pozicije . To je bila posledica reformnih procesov v zvezi komunistov, v kateri je pod vodstvom Milana Kučana začela prevladovati t.i. prenoviteljska struja. Ta se je postopoma začela odpovedovati oblastnem monopolu, in sicer zaradi pritiskov opozicije in konflikta z Beogradom. To odpovedovanje pa se je najprej izrazilo v političnem geslu o nestrankarskem pluralizmu., nato pa v sestopu iz oblasti. Majniška deklaracija[uredi | uredi kodo] Na protestnem zborovanju zaradi druge aretacije Janeza Janše je pisatelj Tone Pavček 8. maja 1989 prebral majniško deklaracijo. Deklaracijo so podpisali Društvo slovenskih pisateljev, Slovenska demokratska zveza, Slovensko krščansko socialno gibanje in Socialdemokratska zveza Slovenije. Zahteve, izražene v majniški deklaraciji, so postale temeljni program nastajajočih strank demokratične opozicije. Osnovne točke deklaracije so bile: - Zahteva po suvereni državi slovenskega naroda - Zahteva po samostojnem odločanju o povezavah z južnoslovanskimi narodi in drugimi narodi v okviru prenovljene Evrope - Zahteva po spoštovanju človekovih pravic in svoboščin, vključno s političnim pluralizmom - Zahteva po taki družbeni ureditvi, ki bo zagotavljala duhovno in gmotno blaginjo slovenskim državljanom. Oblasti so na razglasitev skušale odgovoriti z alternativnim programom, temeljno listino Slovenije 1989, ki jo je Socialistična zveza delovnega ljudstva Slovenije objavila 22. junija. Listina je še zagovarjala jugoslovansko državo, vendar pod pogojem, da bo dejansko federativna in demokratična. Nastajajoče opozicijske stranke, zlasti Zbor za ustavo, pa so zagovarjale doslednejše določbe o političnem pluralizmu in gospodarski suverenosti. Listino je odpisalo jo je 420.000 ljudi, medtem ko je majniško deklaracijo podprlo nekaj več kot 100.000 podpisnikov.[19] Zaostritev razmer v Jugoslaviji[uredi | uredi kodo] Slovenski komunisti so 20. januarja 1990, potem ko niso upoštevali nobene od njihovih pobud, zapustili 14. kongres ZKJ, ki je tako dokončno razpadla. V času ko je začela razpadati Sovjetska zveza, so se spori med Slovenijo in federacijo stopnjevali. Vrhunec so dosegli, ko so srbske oblasti napovedale Sloveniji gospodarsko blokado zaradi slovenske podpore kosovskim Albancem na zborovanju v Cankarjevem domu januarja 1989. Ob koncu leta se je konflkikt še zaostril. Pripadniki tedanjih slovenskih policijskih sil so 1. decembra 1989 v akciji imenovani "Akcija Sever" preprečili prihod Miloševićevim podpornikom z avtobusi iz Srbije v Ljubljano na "miting resnice", kjer naj bi rušili tedanjo oblast, ker je nasprotovala srbski centralistični politiki. Prepoved in preprečitev mitinga sta dodatno zaostrili odnose med oblastmi v Sloveniji in Srbiji. Marca 1990 je Slovenija razglasila gospodarsko samostojnost, aprila je na volitvah za predsednika slovenskega predsedstva zmagal Milan Kučan, na parlamentarnih volitvah pa je s 126 poslanskimi sedeži proti 240 zmagala organizirana opozicija-DEMOS, ki jo je sestavljala večina opozicijskih strank. Te stranke so bile : Slovenska demokratična zveza, Socialdemokratska stranka Slovenije, Krščanski demokrati, Zeleni, Slovenska kmečka zveza. Predsednik skupščine je postal France Bučar, vlado je sestavil krščanski demokrat Lojze Peterle, ker je njegova stranka znotraj Demosa dobila največ glasov. Najmočnejši opozicijski stranki sta bili prenovljena komunistična in liberalna, v parlament pa je od prejšnjih družbenopolitičnih organizacij prišla tudi socialistična stranka(nekdanja SZDL) Slovenska skupščina se je začela ukvarjati z osamosvojitveno zakonodajo že julija 1990. Tedaj je bila sprejeta Deklaracija o suverenosti Republike Slovenije, ki je določala enoletni rok za sprejetje ustave in postopke ugotavljanja, kateri zvezni zakoni v Sloveniji ne veljajo več; odpravila je tudi slovensko delegacijo v zveznem zboru skupščine SFRJ. Še pred prvimi večstrankarskimi volitvami(7. marca) so bila sprejeta dopolnila k slovenski ustavi; iz imena republike je bila črtana beseda »socialistična«, z deklaracijo o urejanju razmerij, ki imajo splošen pomen za Slovenijo, pa je bila načelno razglašena samostojnost na gospodarskem področju. Slovenska skupščina je 28. septembra in nato 4. oktobra(tedaj je bil sprejet ustavni zakon in razveljavljenih 27 jugoslovanskih zakonov) nadaljevala s sprejemanjem osamosvojitvene zakonodaje. Novi zakoni so dajali Sloveniji izključne pristojnosti pri določanju vojaškega roka in poveljevanja v teritorialni obrambi. Zvezni organi so terjali, naj Slovenija te zakone prekliče. Na podlagi zakona o SLO in družbeni samozaščiti ter z vednostjo vseh treh predsednikov(predsedstva, skupščine in vlade) sta Janez Janša in Igor Bavčar kot sekretarja za obrambo in notranje zadeve organizirala t.i. Manevrsko strukturo narodne zaščite. Oktobra 1990 so pripadniki JLA zasedli štab TO v Ljubljani. Njegov dotedanji poveljnik Ivan Hočevar je ostal lojalen JLA, zato ga je predsedstvo RS zamenjalo; njegov naslednik je postal Janez Slapar. Plebiscit o osamosvojitvi Slovenije[uredi | uredi kodo] V Sloveniji je 23. decembra 1990 potekal plebiscit o osamosvojitvi Slovenije. Pred tem je Slovenija drugim republikam ponujala predlog konfederalne pogodbe, ki pa so jo vse razen Hrvaške zavrnile. Del političnih strank, zlasti v Demosu, je odnos do Jugoslavije zaostroval in zlasti tistim, ki so izšli iz bivših družbenopolitičnih organizacij, očital »jugoslovanarstvo«. V odnosu do Jugoslavije je bila kombinacija obeh drž produktivna: radikalnost novih strank je Jugoslavijo postavljala pred dejstvo, da se mora hitro spremeniti ali pa jo bo Slovenija zapustila. V strankarske spore je posegla Socialistična stranka Slovenije s predlogom za plebiscit o samostojnosti in neodvisnosti Slovenije. Pobudo je nato prevzel Demos in 6. decembra je skupščina sprejela zakon o plebiscitu.[20] Vprašanje na plebiscitnem lističu se je glasilo:«Ali naj Republika Slovenija postane samostojna in neodvisna država?«. Plebiscit je bil 23. decembra, rezultati pa so bili uradno razglašeni 26. decembra. Glasovanja se je udeležilo 93,2 % volilnih upravičencev; za samostojnost je glasovalo 88,2 % vseh volivcev. Po zakonu naj bi bila odločitev uresničena v šestih mesecih. Še pred plebiscitom je skupščina objavila tudi Deklaracijo o spoštovanju temeljnih konvencij Sveta Evrope, sprejela pa je tudi Izjavo o dobrih namerah (6. december 1990). Slovenska oblast je začela tudi diplomatsko akcijo, s katero je skušala drugim republikam in svetu pojasniti svoje motive pri osamosvajanju. Zagovarjala je tezo o razdružitvi in ne odcepitvi. Na zborovanju v Ljutomeru 16. decembra 1990 se je Jože Pučnik zavzel za rešitev, ki državljanstva ne bi priznala vsem, ki so na dan plebiscita imeli stalno prebivališče v Sloveniji, v izogib problemom "podobnim kninskim",[21] kar je pozneje vodilo do problematike Izbrisanih. Zaostrovanje jugoslovanske krize[uredi | uredi kodo] Med tem so se nadaljevala prizadevanja za rešitev vse hujše politične krize v Jugoslaviji. V začetku 1991 so se vrstila srečanja vodstev vseh republik. V začetku junija pa je zvezni premier Ante Marković slovenske poslance prepričeval, naj Slovenija ostane v Jugoslaviji. Navkljub temu je vrsta dogodkov položaj bistveno poslabšala. Srbske oblasti so januarja 1991 vdrle v jugoslovanski finančni sistem in si »sposodile« 1,4 milijarde dolarjev. Zvezno predsedstvo je na predlog JLA sprejelo sklep o razorožitvi paravojaških oddelkov, kamor so šteli tudi Teritorialno obrambo, ki je bila sicer del jugoslovanskih oboroženih sil. Temu se je Slovenija uprla in prevzela poveljevanje nad svojo Teritorialno obrambo. Razglasitev neodvisnosti in dogodki po njej[uredi | uredi kodo] 25. junija 1991 je slovenski parlament sprejel ustavni zakon za uresničitev Temeljne ustavne listine o samostojnosti in neodvisnosti Slovenije, Deklaracijo o neodvisnosti in več zakonov, s katerimi je Slovenija prevzela prejšnje pristojnosti federacije na svojem ozemlju. JLA je že dan po osamosvojitvi poskusila s silo zatreti slovensko samostojnost. S tem se je začela desetdnevna vojna, v kateri sta slovenska TO in policija porazila JLA. Vodstvo JLA se je moralo sprijazniti s porazom in navkljub resnim grožnjam in ultimatom moralo opustiti kampanjo v Sloveniji in sesti za pogajalsko mizo. Začela so se pogajanja na Brionih, ki so se končala z podpisom brionske deklaracije. 18. julija je predsedstvo SFRJ sprejelo odločitev, da se JLA z orožjem in opremo umakne iz Slovenije in oktobra 1991 je odšel iz Slovenije zadnji vojak JLA. Samostojna Slovenija[uredi | uredi kodo] Novembra je bil sprejet zakon o denacionalizaciji, decembra pa nova ustava. Evropska unija je Republiko Slovenijo priznala sredi januarja 1992, OZN pa jo je sprejela med članice maja 1992. Demos je razpadel, aprila 1992 je bila izglasovana nezaupnica Lojzetu Petrletu, nasledil ga je Janez Drnovšek, ki je ostal na oblasti tudi po volitvah 1992 in 1997. Mandat predsednika republike pa so volivci dvakrat zaporedoma podelili Milanu Kučanu (1992-1997 in 1997-2002). Februarja 1999 je začel veljati pridružitveni sporazum z Evropsko unijo, Slovenija je 29. marca 2004 postala članica zveze NATO, 1. maja 2004 pa tudi članica Evropske unije. Slovenija je 1. januarja 2007 prevzela skupno evropsko valuto evro. V prvem polletju 2008 je predsedovala evropskemu svetu. Viri in opombe[uredi | uredi kodo] - Grafenauer, B. (2000). Str. 94. - Curta, F. (2001). Str. 109. - Simoniti, V., Štih, P. (1996). Str. 30 - Hauptman, L. (1999). Str. 37. - Curta, F. (2001). Str. 60. - Korošec, P. (1990). Str. 17. - Wolfram, H. (1991). Str. 177. - Simoniti, V., Štih, P. (1996). Str. 31. - Glej v: Grafenauer, B. (2000). Str. 115. - Štih, P. (2001). Str. 30. - Grafenauer, B. (2000). Str. 97. - http://physics.fe.uni-lj.si/members/iglic/history/uporaba_slovenscine.pdf, Dr. Aleš Iglič, O uporabi slovenščine med plemstvom - http://ezb.ijs.si/fedora/get/nrss:bibl_097/VIEW/, Fran Kotnik, Dvoje slovenskih fevdnih priseg - Boris Gombač, Atlante storico dell'Adriatico orientale, Bandecchi & Vivaldi Editori, Pontedera 2007, ISBN 978-88-8641-327-8, Str. 43 - Benito Mussolini: “To ozemlje moramo upoštevati kot poskusno ozemlje . . . Ne bi izključil možnosti preselitve celotnih skupin prebivalcev’’. Cit. v Marco Cuzzi, L’occupazione italiana della Slovenia, Roma, 1998, s. 225. - Božidar Jezernik, Italijanska koncentracijska taborišča za Slovence med drugo svetovno vojno, Ljubljana, 1997, s. 557-558. - Angelo del Boca, Italiani, brava gente?, Vicenza, 2005, s. 234-243. - Alojz Zidar, Slovenski narod pomni in obtožuje, Koper, 1999. - "Od aretacije četverice do samostojne države, 1988-1991", Muzej novejše zgodovine Slovenije - Slovenija2001.gov.si - Od plebiscita do samostojnosti - "Slovenija ne more več čakati, nabralo se je preveč slabega" - zapis o razpravah na ljutomerskem taboru za samostojno Slovenijo, Ljutomer, 16.12.1990". Delo, 17. decembra 1990. Zunanje povezave[uredi | uredi kodo] Dvajseto stoletje [1] Literatura[uredi | uredi kodo] - Curta, Florin (2001). The Making of Slavs: History and Archaeology of the Lower Danube Region c. 500-700. USA, Cambridge University Press. - Čepič et al. (1979). Zgodovina Slovencev. Ljubljana, Cankarjeva založba. - Grafenauer, Bogo (2000). Karantanija: izbrane razprave in članki. Ljubljana, Slovenska matica. - Grdina, Igor, Slovenci med tradicijo in perspektivo : Politični mozaik 1860-1918. Ljubljana, 2003. - Korošec, Paola (1990). Alpski Slovani- Die Alpenslawen. Ljubljana - Melik, Vasilij in Ferdo Gestrin (1966). Slovenska zgodovina : od konca osemnajstega stoletja do 1918. Ljubljana.. - Prunk, Janko (1992). Slovenski narodni vzpon : narodna politika (1768-1992). Ljubljana. - Simoniti, Vasko in Peter Štih (1996). Slovenska zgodovina do razsvetljenstva. Celovec - Štih, Peter (2001). Ozemlje Slovenije v zgodnjem srednjem veku: osnovne poteze zgodovinskega razvoja od začetka 6. do konca 9. stoletja. Ljubljana, Filozofska fakulteta. - --. Slovenska zgodovina : Od prazgodovinskih kultur do konca srednjega veka. E-knjiga. - Vodopivec, Peter, Od Pohlinove slovnice do samostojne države : Slovenska zgodovina od konca 18. stoletja do konca 20. stoletja. Ljubljana, 2006. - --. Slovenska zgodovina - 1780-2004. E-knjiga.


Prosti Casino Slots - An Offer One Cannot Refuse | £ Tone Prosti! -Mobile Casino Plex Brezplačne online igralnice z igralnimi avtomati – One Cannot Refuse! £ 1000 je prostega denarnega: Igraj Online Phone Casino Slots & Win Real Cash Get £ 5 Free Mobile Slots SE = Plus 500 £ Extra Bonus! Lahko dobite vse informacije o online casino slotov, da so brez stroškov in s tem tudi splošno znano kot na spletu prosti Casino Slots, kjer lahko igrate na igralnih iger toliko, kot si želite in zaslužite več, medtem ko igrate. Wow – Reže Bonus Tabela si iskal! 17 All British Casino Exclusive Free Spins Bonus No Deposit £20 Free Spins + £100 Deposit Match + 100 Brezplačne runde pregled obisk » 18 Žep Fruity Mobile Casino Bonus | 10 £ + 100 £ za FREE ££ 10 pregled obisk » 19 Spinzilla Casino - Free Spins Irish Slots Bonus £, €, od $, Lahko $ £, Swedish SEKFree Spins pregled obisk » 20 Vegas Mobile Casino 5 £ pregled obisk » 21 Winneroo Igre £ 5 Prosti! + Do £ 225 vlog Bonusi 5 £ pregled obisk » 22 Casino britanski št Deposit | 50 Prosti zvezdnih avtomati Spins £ 50 Prosti Spins + Do 200 £ na prvi depozit Cash Match pregled obisk » Sponzorji stran: Play at Coinfalls Slots Casino £ 5 FREE in več! te Prosti Casino Slots Prav tako vam nekaj promocijskih kod, ki vam lahko pomaga osvojiti veliko več kot vaša pričakovanja; edini pogoj je, da bi morali vedeti, kako pravilno uporabo teh. Bolj strokovno znanje vam pokaže pri uporabi teh kod v teh Prosti Casino Slots medtem ko igrate, bolj donosne bo vaš rezultat. Izbirate lahko med najboljše mesto po igranju s pomočjo spletnih slotov in tudi na podlagi bonus kod teh spletnih straneh ponujajo. Igra prost Slots Casino igre! Kako zaslužiti na teh Slot Igre Dobiš No Deposit Bonus Kode na mestih s pomočjo katerih lahko igrajo igralnih iger kolikor hočeš, prav kakor hitro se prijavite in popolno vseh plačilnih procesov in drugih formalnosti. Ti Prosti Casino Slots se lahko igra tudi s pomočjo ni casino bonus depozit, da vam ponuja z robom v primerjavi z drugimi spletnimi stranmi. Če želite imeti hiter strel na mizah, medtem ko igrajo casino slotov, ne da bi s svojo kreditno kartico ali če iščete najboljše vrednosti za svoj denar; obstajajo No Deposit kode bonus, ki vam pomagajo ven. To so nekatere od najboljših, da boste naleteli med igranjem nobenih igralnih iger v igralnicah. Lahko Proste Casino Slots donosna? Ti Prosti Casino Slots lahko tudi igral z nobenim bonus kod vlog, ki ga lahko imenujemo tudi kot bonus casino kode, saj vam ni treba plačati ničesar, da bi dobili ali uporabo te kode. To je razlog, zakaj so te Prosti Casino Slots izmed najbolj priljubljenih casino iger po vsem svetu. Ta bonus kode na igralnih iger, so sprejeta online casino industrije v nove višave, saj privablja ljudi iz vsega igrati in stava. Stave in casino industrija videli nove višine v zadnjih letih po uvedbi spletnih straneh. Free Casino Slots vam omogočajo, da igrajo in iger na srečo na spletu, in vsebuje tudi s temi bonus kode. Najboljše Bonusi Prosti Casino Slots št Deposit: Igralni avtomat Promo za www.mobilecasinoplex.com!


- urejati medsebojno delitev stroškov, kadar se obračun izvaja preko enega obračunskega vodomera in sporočati upravljavcu naslovnike in plačnike računov;


text: Makaroni s pestom iz pečenih paprik | Dnevnik Ko omako za testenine pripravite še preden se te sploh skuhajo, veste, da imate pred seboj jed, ki bo v rotaciji res velikokrat. Dišeča, okusna, enostavno in hitro pripravljena omaka bo to jed naredila eno vaših najljubših. 5. november 2020 08:30 5. november 2020 8:30 Pesto, pripravljen v nekaj minutah, vas lahko marsikdaj, ko res nimate ne časa, ne potrpljenja, res elegantno reši, saj kljub hitri pripravi okus jedi čisto nič ne trpi. Pesto iz pečenih rdečih paprik, oreščkov, dišavnic in še nekaj malenkosti je skupek fenomenalnih okusov. Klasični pesti sicer vsebujejo tudi parmezan, a tu ga zaradi vseh ostalih odličnih okusov, ne pogrešamo. Prav zato je jed, če uporabite testenine brez jajc, popolnoma veganska. Pesto lahko pripravite vnaprej in ga v hladilniku hranite nekaj dni. Če želite, lahko v pesto umešate še nekaj kajenskega popra ali čilija v prahu. Kako lahko rdeče paprike spečete doma, si preberite v zapisu Domače pečene rdeče paprike. Kako lahko pripravite pesto iz pečenih rdečih paprik pa si poglejte v tem receptu. Uporabite testenine, ki dobro držijo pesto – najboljše so take z zarezicami, da se vanje ujame pesto. Uporabite torej fusile, rezance ali polžke. Pa še nekaj odličnih hitrih jedi s testeninami: • Polnozrnati špageti v veganski paradižnikovi omaki s pečenim brokolijem • Zelenjavna ramen juha Še več jedi s testeninami pa najdite pod oznako Testenine. • 50 g mešanih oreščkov (indijski oreščki, orehi, arašidi, lešniki ...) • 1 šopek svežega peteršilja • približno 100 g pečenih paprik (oz. 1/2 kozarca v olje vloženih pečenih paprik) • 1 žlica (balzamičnega) kisa • 1 žlica (olivnega) olja • 160 g poljubnih testenin Če imate čas in voljo, oreščke na hitro (le kakšno minuto ali dve) prepražite na suhi ponvi. Oreščke, fileje pečenih paprik, česen, peteršilj, 1/2 žličke soli, nekaj obratov sveže mletega popra, balzamični kis in 2 žlici olja zmiksajte v gost kremast pesto. Poskusite in dodelajte, če je potrebno (morda potrebuje malo več soli, popra ali kisa, lahko pa je že v prvo odličen). Testenine skuhajte v vreli soljeni vodi po navodilih na embalaži. Približno deciliter vode, v katerih so se skuhale testenine prihranite, ostalo pa odcedite, nato pa makarone vrnite nazaj v lonec, dodajte pesto in nekaj žlic prihranjene vode in dobro zmešajte. Makarone servirajte, okrasite s sesekljanim svežim peteršiljem in takoj postrezite.


Od nesrečnih pesnikov do nemških dadaistov | Dnevnik Od nesrečnih pesnikov do nemških dadaistov Po koncu Animateke v Ljubljani se je festival tudi letos preselil v Maribor, kjer v tem tednu poteka del spremljevalnega programa. Poseben gost festivala v Mariboru bo norveški stripovski ustvarjalec Lars Fiske, ki je v preteklosti že sodeloval z Animateko. Ne glede na zelo širok ustvarjalni opus nosijo vsi Fiskejevi projekti značilen avtorjev podpis – to je prepoznaven risarski stil – kar pokaže tudi razstava v Kinu Udarnik. (Foto: arhiv Foruma Ljubljana) 14. december 2012 6. januar 2015 11:11 Lars Fiske (1966), ki velja za enega pomembnejših sodobnih avtorjev stripa, se je v Ljubljani predstavil že leta 2006 kot rezidenčni umetnik Animateke. Tokrat se v Mariboru predstavlja z razstavo in slovenskim prevodom stripovskega albuma Matjemanija (2012), ki ga je v zbirki Ambasada Strip izdal Forum Ljubljana. Skandinavci in strip Tako kot v večini skandinavskih držav ima strip tudi na Norveškem dolgo tradicijo, po številu bralcev stripa (glede na število prebivalcev) pa jo prekaša edinole Japonska. Domača stripovska scena se je začela razvijati že v 60. letih pod vplivom ameriških underground klasikov, pomembno vlogo pri promociji norveških avtorjev pa imajo predvsem neodvisne založbe, med njimi tudi založba No Comprendo Press, katere varovanec je Lars Fiske. Fiske se je s stripom začel ukvarjati že pri rosnih dvanajstih letih, pri 15 letih je prodal svoj prvi strip, navdih pa je takrat iskal predvsem v Hergéjevih albumih o Tintinu, saj je tako rekoč zrasel s stripi tega belgijskega avtorja. Kot se spominja, mu je »mama vsak teden kupila nekaj stripov in še preden sem znal dobro brati, sem 'prebiral' oziroma gledal stripe«. Prvim korakom na področju likovnega ustvarjanja je sledil študij grafičnega dizajna in ilustracije na Konstfackskolan v švedskem Stockholmu in nato še specializacija na šoli za dizajn Otis/Parason v Los Angelesu. Svojo profesionalno pot je začel kot ilustrator pri norveški glasbeni reviji Nye Takter, ilustracije in stripe je redno objavljal tudi v različnih stripovskih revijah, že na začetku 90. let pa se je usmeril v izdelavo interaktivnih stripov za objavo na internetu. Danes živi in dela v Oslu, kjer v svojem studiu pripravlja stripovske albume, otroške slikanice in ilustracije za številne knjige, časopise in revije. Prepoznaven avtorski podpis Ne glede na njegov zelo širok ustvarjalni opus nosijo vsi Fiskejevi projekti značilen avtorjev podpis – to je prepoznaven risarski stil – kar pokaže tudi razstava v Kinu Udarnik. Prvi del razstave predstavlja že omenjeni album Matjemanija, ki ga je avtor začel ustvarjati v najstniških letih in ga dokončal pred dvema letoma, drugi del razstave pa je osredotočen na Fiskejev zadnji projekt Herr Merz. Po Fiskejevih besedah je trilogija Matjemanija satira o pesniškem, umetniškem in intelektualnem svetu, naslovni junak pa je nesrečni pesnik Matje. Prvi stripi o Matjeju so bili po avtorjevih besedah zelo osebni, predvsem pa alternativni, saj se je takrat zelo trudil, da bi bila njegova dela čim manj komercialna. »Bil sem najstnik in bil sem prepričan, da ustvarjam avantgardno umetnost. Sčasoma pa sta se spremenila tako vsebina kot tudi vizualna podoba stripov.« Povsem drugačno zasnovo ima njegov eksperimentalni projekt Herr Merz, risana biografija nemškega dadaista Kurta Schwittersa, v kateri je Fiske združil svoj in Schwittersov risarski stil. O nastajanju tega projekta je avtor povedal: »Včasih so me navduševali le stripi drugih avtorjev, zdaj pa me navdihujejo vse vrste umetniških izražanj. Mislim, da to najbolj nazorno pokaže prav moj zadnji projekt o nemškem umetniku Kurtu Schwittersu, katerega vizualni stil in besede uporabljam, da povem svojo zgodbo.« Film brez nasilja, film brez čustev Film brez nasilja, film brez čustevAkcijski filmi so lahko pogosto povod za deviantno vedenje nekaterih posameznikov, so prepričani psihologi. A... Navdih za pravi življenjski pogum Če izhajamo iz zgodbe filma: pred Mary-Jane Watson je v življenju osrednjega lika Petra Parkerja kraljevalo drugo dekle - Gwen Stacy. Bila je njegova...


Na ulicah res dogaja Pozdravljeni. Danes se v Ljubljani začenja prvi Street art festival, ki bo z današnjim simpozijem v organizaciji projekta Alternative Ljubljana, ki deluje v okviru Inštituta za urbana vprašanja, teoretsko-zgodovinsko opredeljeval oziroma politično preizpraševal ulično umetnost s fokusom na grafitih. Nekaj o sami ideji in razlogih za organizacijo nam pove Sandi Abram, ustanovitelj Alternative Ljubljana: Festival se bo otvoril danes ob 17. uri s simpozijem Politika in politično street arta v klubu Gromka na Metelkovi. Potekal bo v hrvaškem in slovenskem jeziku, kar glede na pluralnost dogodkov samo še dodatno odraža prizadevanje po čim širši zastopanosti obravnavanega. Program festivala nam predstavi Sandi Abram: Simpozij bosta s svojimi prispevki zaključila Nina Perger z obravnavo problematike sovražnega govora v širšem slovenskem diskurzivnem polju in Mitja Velikonja, ki bo govoril o metodah obravnave street arta. Dogajanje se bo nadaljevalo z razstavami, delavnicami, sprehodi in skupinskimi stenskimi poslikavami. Jutri dopoldne se bo tako v letnem vrtu Gale hale zgodila street art delavnica, zvečer pa pogovor z ameriškim umetnikom Bradom Downeyjem kot režiserjem dokumentarca Public Discourse. Festival Street art se bo zaključil v soboto. Na Filozofski fakulteti se v teh dneh odvija 55. Seminar slovenskega jezika, literature in kulture, ki ga organizira Center za slovenščino. Glede na historično priložnost je letošnja tema sicer vsako leto odvijajočega se seminarja leto 1919 v slovenskem jeziku, literaturi in kulturi. Poleg ustaljene izvedbe strokovnega programa, to je lektorskih, konverzacijskih in fonetičnih vaj, bo letošnja izvedba torej tudi v luči 100. obletnice Univerze v Ljubljani. Več o letošnjem seminarju nam je povedal dr. Damjan Huber, vodja sodelavcev centra ter programov seminarja: Začeli smo z ulico, končujemo z ulico. Na današnji dan se namreč v Novem mestu in Kamniku začenja Mednarodni festival uličnega gledališča Ana Desetnica. Govorili smo z Goro 1000 m Osojnikom, vodjo festivala: Osojnik izpostavi še nekatere vrhunce letošnjega festivala: Kulturne novice je pripravil Tim.


text: Kompas Plus - Kompas Austria KompasPlus vam zagotavlja posebne pogoje rezervacij in za vas pripravlaj mesečne akcije. Včalanitev vam bo vzela le 3 minute. Kompas uspešno posluje na slovenskem trgu že 69 let in še vedno radi potujemo z vami. V vseh teh letih smo se vedno trudili zagotoviti le najboljše za naše potnike. Za vas smo izbirali najbolj privlačne destinacije, počitnice in potovanja. Uresničili smo marsikatero vašo željo in mnoge popeljali na nepozabne počitnice.


17855X5680 - Slavnostna akademija Državnega zbora in Društva poslancev ob 25. obletnici Državnega zbora - Mediaspeed.net ' : '') + ' Številka fotografije17855X5680 V košarico


1. Vodovod, ki se predaja, mora imeti vso potrebno dokumentacijo (uporabno dovoljenje, kataster, evidenco priključkov in hidrantov, evidenco osnovnih sredstev in njihove vrednosti, urejena lastninska razmerja, odlok o zaščiti vodnega vira).


Z namenom razširiti vedenje o beguncih in graditi pripravljenost za njihovo integracijo v družbo smo pripravili sklop gradiv, s pomočjo katerih se tema begunstva predstavi mladim ter se spodbuja njihovo angažiranje. Brezplačna gradiva so namenjena izvajanju aktivnosti v šolah in v neformalnih okoljih. Čeprav ciljajo na mlade v zadnji triadi osnovne šole in srednješolce, so pripravljena dovolj fleksibilno, da jih lahko prilagodite ali pa za delo z drugimi starostnimi skupinami uporabite samo določene elemente. Na voljo so: (kliknite na naslov aktivnosti za prenos datoteke) Begunci v svetu in Sloveniji - Predstavitev Gledam begunca - vidim človeka Sklop Gledam begunca - vidim človeka - Namizna igra Begunec, ne jezi se o prihodu beguncev Evropo: udeleženci prevzamejo vlogo begunca na poti v Evropo. - Videogradiva: naslovijo zmotne predpostavke o beguncih in njihovem prihodu ter vzroke za nastanek humanitarne krize v Siriji. Sklop aktivnosti Vključimo begunce v naše okolje in razred - Dobrodošli novi sošolci: vsebuje nabor idej za majhne akcije in geste, s katerimi bo razred olajšal vključitev begunk in beguncev, ki bodo postali njihovi nove/i sošolke in sošolci. - Slikovni slovar: udeleženci izdelajo slikovni slovar za nove sošolce, ki ne razumejo slovensko. Sklop aktivnosti Razumemo begunce - Čas, da pobegnemo: udeleženci se vživijo v vlogo begunca z vojnega območja. - Trditve o beguncih: izvajalec pripravi razpravo za in proti. - Begunske poti: udeleženci spoznajo konkretno begunsko potovanje Priročnik Respect my rights, Respect my dignity. Module 4: Refugees' and migrants' rights are human rights Na voljo je v angleščini. Prenesete ga lahko z naše spletne strani (kliknite).


text: Vaše sporočilo je bilo uspešno poslano na naslov Pri vsakem izdelku je naveden predviden rok dostave. Glede na to katere izdelke izberete, se vam pri oddaji naročila prikaže tudi končni predviden datum dobave vašega pakete.Večino izdelkov dostavljamo iz lastne zaloge, zato so naši dobavni roki zelo kratki. Ko vam bomo poslali paket boste o tem obveščeni tudi po emailu. V emailu bo navedena številka vašega paketa ter povezava do Pošte Slovenije, kjer boste lahko preverili natančen status dostave. Več o dostavi Želite, da vas po elektronski pošti obvestimo, ko izide nova knjiga ali ponatis katere od knjig tega avtorja? Michel Montignac je po vsem svetu zaslovel s knjigami o pravilni prehrani in zdravem načinu hujšanja. Z Montignacovo metodo, ki jo je razvil v knjigi Jem, torej hujšam, se je uprl drastičnemu poslabšanju prehranskih navad v razvitem svetu, hkrati pa tudi zablodam klasične dietetike, kamor sodijo predvsem nizkokalorične shujševalne diete.Montignac, ki je po naravi epikurejec in po nagnenju gurman, trdi, da so pravi izbor surovin, tradicionalni, a posodobljeni način priprave jedi ter obred skupnega obroka najboljša obramba pred preveliko telesno težo in najpogostejšimi boleznimi sodobne civilizacije. Dodaj oznako: . Spletna trgovina www.emka.si uporablja piškotke z namenom zagotavljanja spletne storitve in funkcionalnosti, ki jih brez piškotkov ne bi mogli nuditi. Z obiskom in uporabo spletnega mesta soglašate s piškotki. Več o piškotkih ...