Poškodbe presredka – Moja Babica •22. oktobra, 2016 Najpogostejše spontane poškodbe, ki jih utrpijo porodnice, so raztrganine perineja. Raztrganina presredka (lat. ruptura perinei) je poškodba presredka, do katere pride spontano pri porajanju ploda skozi nožnico proti izhodu. Poškodbe so posledica sil, ki jih izvaja plodova glavica ob koncu druge porodne dobe na notranji del perineja. Perinej se običajno poškoduje na mestu, kjer je tkivo najtanjše, kar pomeni, da je velika večina poškodb usmerjena proti analnemu sfinktru (Čeh, 2011). Vzroki za nastanek raztrganin presredka so (Lee in Mc Kay-Moffat, 2006): neraztegljiv in neelastičen presredek; visok presredek; brazgotinast presredek zaradi predhodne epiziotomije; večje poškodbe mehke porodne poti pri predhodnem porodu; pogosta vnetja nožnice (kolpitisi), zaradi katerih nožnična sluznica postane občutljivejša; velik plod (plod, ki tehta 4000 g in več); zastoj poroda pri ramenih; hiter porod (lat. partus precipitatus) in prehitro porajanje plodove glavice čez presredek; nepravilno vodenje druge porodne dobe (prehitro tiščanje ploda navzdol, pritiskanje na fundus maternice z željo po čimprejšnjem dokončanju poroda itd.); pretirana masaža presredka med porodom; instrumentalno dokončan vaginalni porod (pogosto so tovrstne raztrganine združene z epiziotomijo); porod v pokončnem položaju (čepe, sede, na vseh štirih itd.), pri katerem pa gre v večini primerov za manjše poškodbe sluznice nožnice, poškodbe presredka I. in II. stopnje, pretežno pa tudi za poškodbe malih sramnih ustnic in predela okoli klitorisa; vaginalni porod dvojčkov in porajanje ploda v medenični vstavi; malprezentacije (nepravilne drže plodove glavice med porajanjem, kot so: temenska, obrazna vstava, okcipito-posteriorna drža glavice), saj se pri tovrstnih držah plodova glavica poraja v največjem obsegu. Lewis, Williams in Rogers (2008, cit. po Čeh, 2011) opisujejo, da so glavni dejavniki tveganja za večjo poškodbo perineja zraven že naštetih tudi prvorodnost in inducirani porodi. Gaskin (2007) navaja, da je manj raztrganin presredka pri porodih na domu. Stopnje raztrganin presredka Enotne klasifikacije raztrganin presredka ni. Glede na različne klasifikacije in po obsegu poškodbe delimo raztrganine presredka na tri, štiri ali pet različnih stopenj. Marc in Toglia (2009) delita poškodbe presredka na štiri osnovne stopnje s posameznimi podstopnjami: poškodba presredka I. stopnje: vključuje poškodbo frenulum labiorum pudendi, kožo presredka in sluznico vagine, brez fascije in mišice; poškodba presredka II. stopnje: vključuje poškodbo kože perineja in mišic medeničnega dna (zato nekateri avtorji v to kategorijo uvrščajo tudi epiziotomijo); poškodba presredka III. stopnje: kot poškodba II. stopnje s pridruženo poškodbo analnega sfinktra. Glede na obseg poškodbe analnega sfinktra je poškodba tretje stopnje razdeljena na tri podstopnje: poškodba 3 a – manj kot 50 % poškodovanega zunanjega sfinktra anusa; poškodba 3 b – več kot 50 % poškodovanega zunanjega sfinktra anusa; poškodba 3 c – poškodovan je tudi notranji analni sfinkter; poškodba presredka IV. stopnje: poškodba III. stopnje in v celoti pretrgan analni epitelij. Zelo natančna klasifikacija poškodb perinealnega področja je klasifikacija Vicky Chapman (2008), ki deli perinealne poškodbe v anteriorne in posteriorne. Posteriorne poškodbe so enako klasificirane, kakor sta jih klasificirala Marc in Toglia (2009). Med anteriorne poškodbe perinealnega področja pa Chapmanova (2008) prišteva poškodbe malih in velikih sramnih ustnic, poškodbe anteriornega dela vagine, poškodbe v področju uretre in klitorisa. V praksi je anteriorne poškodbe perinealnega področja pogostokrat moč videti ob intaktnem presredku. Primerjava epiziotomije z raztrganino presredka Zagovorniki epiziotomije trdijo, da epiziotomija preprečuje raztrganine presredka III. in IV. stopnje ter z njimi povezano kasnejšo urinsko in fekalno inkontinenco (Pajntar in Antolič Novak, 2004). Robinson (2009) je mnenja, da epiziotomija preprečuje raztrganine pri izhodnih porodniških operacijah (npr. vakuumski ekstrakciji); omogoči lažje šivanje in celjenje zaradi ravnih robov rane; ohranja podporo mišic medeničnega dna; preprečuje poškodbe novorojenčka (zlasti kranialne poškodbe pri prezgodaj rojenih novorojenčkih in poškodbe pri makrosomnih novorojenčkih pri zastoju poroda pri ramenih) in s tem preprečuje nastanek cerebralne paralize; preprečuje zastoj poroda pri ramenih; skrajša drugo porodno dobo in s tem obvaruje otroka pred distresom, žensko pa pred dodatnim naporom. Nasprotniki so večino naštetih argumentov že ovrgli (Drglin, 2003; Wagner 2008). Drglin (2003, 187) nas v knjigi Rojstna hiša – kulturna anatomija poroda seznani z mnogimi študijami, ki zavračajo rutinsko in prepogosto uporabo epiziotomije. Tako na primer piše, da epiziotomija ni manj boleča kot raztrganina. Bolečina se po epiziotomiji vedno pojavi, najsi gre za hudo ali zmerno bolečino, in pri 85 % žensk se po porodu zaradi nje pojavi potreba po analgetičnih sredstvih. Porod povzroča boleč perinej in ni še ugotovljeno, ali je epiziotomija bolj boleča kot spontane raztrganine ali manj. Po epiziotomiji so lahko anatomski rezultati nezadovoljivi, na primer za to, ker je prerez zašit pretesno, asimetrično, premalo tesno ali netočno (to opisujejo nekatere študije), kar pomeni, da epiziotomije nikakor ni laže zašiti kot raztrganino. Znanstvena literatura ne daje jasnega odgovora na vprašanje, ali so dolgotrajnejši anatomski rezultati boljši z epiziotomijo ali brez nje. Boleč spolni odnos po epiziotomiji v porodniški literaturi redko omenjajo, vendar študije kažejo, da je zelo pogost. Epiziotomije se lahko okužijo, pri čemer je višja možnost nastanka infekcij. Epiziotomije ne preprečujejo porodnih poškodb ali možganskih poškodb ploda. Wagner (1994, cit. po Drglin, 2003) poudarja, da ni dokazov, da bi v primeru, ko druga porodna doba dobro napreduje in je stanje matere in otroka zadovoljujoče, morali uporabiti zgornjo časovno mejo, do katere je upravičeno počakati z različnimi tehnikami skrajševanja poroda (tudi z epiziotomijo). Uporabo takih meja bi morali opustiti. Epiziotomija poveča izgubo krvi, zaradi nje lahko pride do vaginalnega prolapsa, nastanejo lahko fistule, abscesi in hematomi. Po mnenju Wagnerja (ibid.) epiziotomija ne varuje pred prolapsom maternice, kot so nekateri domnevali. Vzrok za manjše število teh težav je prej pripisati manjšemu številu otrok, ki jih rodi povprečna ženska v sodobnem času (Drglin, 2003). Epiziotomija lahko pusti tudi psihične posledice (Mivšek, 2012a). Okrnjena je lahko samopodoba žensk, zato nekateri avtorji sugerirajo, med njimi tudi Kitzinger (2006, cit. po Mivšek, 2012a) in Wagner (2009), da je masovna uporaba epiziotomije na nek način spolno pohabljanje žensk, s čimer je Wagner leta 2009 dodobra pretresel slovensko javnost in predstavnike zdravniške stroke. Prerez presredka pomeni za številne ženske dolgotrajne neprijetnosti: bolečine, preden se zaceli, posebno drugi ali tretji dan po prerezu se lahko pojavi edem, ženska težko hodi in sedi, presredek jo zaboli, če kašlja, kiha ali odvaja (Drglin, 2003). Celjenje epiziotomijske rane je bolj boleče in dolgotrajnejše kot celjenje raztrganine. Prerez presredka povzroča bolečino v poporodnem obdobju, ki včasih traja tedne ali mesece, ter disparevnijo (Holmes in Baker, 2006). Zaradi bolečine je okrnjeno navezovanje stikov z otrokom, dojenje in spolno življenje ženske (Kitzinger, 2006, cit. po Mivšek, 2012a). Raztrganine I. in II. stopnje (do 2 cm) se celijo hitreje in manj boleče kot epiziotomija. Nekateri trdijo, da hujše raztrganine, ki prizadenejo tudi sfinkter anusa, lahko puščajo ženski hude posledice – predvsem fekalno inkontinenco, in zato je razlog, da bi se tem raztrganinam ognili, najpogostejša indikacija za epiziotomijo, vendar pa je eden od pomembnih povzročiteljev fekalne inkontinence tudi epiziotomija sama (WHO, 2003, cit. po Mivšek, 2012a), saj je dokazano, da je epiziotomija povezana z večjim odstotkom raztrganin III. in IV. stopnje (WHO, 2003). Drglin (2003) nas seznani tudi o tem, da podatki medicinskih raziskav govorijo v prid tezi, da so naravnanost babice ali porodničarja, tehnika, spretnost in izkušenost poglavitne determinante, ki odločajo o tem, ali bo presredek ostal med porodom nepoškodovan. Če rana ni dovolj skrbno in strokovno zašita, ostane neprijetna brazgotina, ki povzroča težave v poznejšem spolnem življenju. Močne bolečine, boleč spolni odnos, infekcije ali deformirane vagine lahko močno vplivajo na življenje žensk. Glede urinske inkontinence je Walsh (2007) ugotovil, da poškodbe perineja niso vzrok za urinsko inkontinenco, pomembnejši so drugi dejavniki med porodom: prolongirano povečano pritiskanje v drugi porodni dobi, starost ženske ob porodu nad 30 let, otroci, težki nad 3700 g in s premerom glavice več kot 35 cm, prekomerno raztezanje mehurja med porodom in po njem. Zelo pomemben za babiško stroko pa je podatek, ki ga je navedla Mivškova (2012a) in je bil interpretiran v obsežni študiji, ki je zajemala 56.471 porodov, izvedla pa sta jo Pel in Heres (1995), da v primeru, da babice ne izvajajo epiziotomij, pride do rupture III. stopnje v 0,4 % primerov. V primeru, da delajo mediolateralno epiziotomijo, je bil odstotek enak, če pa so se posluževale mediane epiziotomije, je bil odstotek ruptur tretje stopnje 1,2 %. To samo še dodatno dokazuje, da pogosta in rutinska raba epiziotomije resnično ni upravičena. Kar nekaj avtorjev opisuje povezavo med opravljeno epiziotomijo in večjo poškodbo perineja. Moimi, Yari in Eslami (2009, cit. po Čeh, 2011) so ugotavljali povezavo med raztrganinami perineja III. in IV. stopnje med dvema skupinama porodnic. Ena skupina porodnic je rodila brez epiziotomije in druga z opravljeno epiziotomijo. V raziskavo je bilo vključenih 283 porodnic ob terminu, z enoplodno nosečnostjo in brez težav v nosečnosti. Ugotovljeno je bilo, da je imela skupina porodnic z opravljeno epiziotomijo značilno višji odstotek poškodb perineja (13,14 %) v primerjavi s tistimi, pri katerih epiziotomija ni bila opravljena (2,05 %). Do podobnih zaključkov so prišli tudi Aytan in sod. (2005, cit. po Čeh, 2011), ki pravijo, da so poškodbe perineja ob opravljeni epiziotomiji za 15,4 % pogostejše. V Sloveniji je bila opravljena raziskava (Čeh in Pogorelc, 2009, cit. po Čeh, 2011), s katero je bila prav tako ugotovljena statistično pomembna povezava med izvedeno epiziotomijo in večjimi poškodbami perineja. Prvorodnice z rupturo perineja III. stopnje so imele v 55,4 % opravljeno epiziotomijo. Podobni rezultati so bili tudi pri raztrganini perineja IV. stopnje. Za razliko od prvorodnic so se pri mnogorodnicah rezultati diametralno razlikovali. Mnogorodnice, ki so imele večjo raztrganino perineja, v 73 % niso imele opravljene epiziotomije, kar kaže na to, da se za izvedbo epiziotomije babice pri mnogorodnicah redkeje odločajo, ob tem pa se je treba zavedati, da so večje poškodbe perineja bistveno pogostejše pri prvorodnicah. Podatki so bili pridobljeni iz Nacionalnega perinatalnega informacijskega sistema Slovenije (NPIS) za obdobje od leta 2000 do 2005. Negativni vplivi na pogostost poškodbe perineja se kažejo tudi pri induciranih in stimuliranih porodih. Raziskava je namreč tudi pokazala, da je odstotek epiziotomij značilno višji pri porodnicah, pri katerih je bil porod induciran (33,9 %) in krajši kot 4 ure. V opazovanem obdobju je bilo namreč induciranih 27,1 % porodov pri prvorodnicah, od tega je bila pri več kot polovici opravljena epiziotomija. Preprečevanje raztrganin presredka in ukrepi za zmanjšanje uporabe epiziotomije Mnenja in priporočila za preprečevanje poškodb mehke porodne poti so v strokovni literaturi različna. Babica lahko ženski že v nosečnosti predlaga določene ukrepe, ki izboljšajo kakovost tkiva presredka in dokazano nižajo možnost potrebe po epiziotomiji med porodom. Masaža presredka se priporoča od 28. tedna nosečnosti dalje oz. najpozneje po 35. tednu (Tritten, 2005; Mivšek, 2012a). V drogerijah se dobijo sicer posebna mazila za masažo presredka, lahko pa se ženski priporoča masaža presredka z olji, ki vsebujejo veliko vitamina E (npr. olje pšeničnih kalčkov, karitejevo maslo), saj ta vpliva na boljšo elastičnost tkiva. Gumze (2010) priporoča za masažo presredka tudi šentjanževo ali vrtnično olje, ki je na področju porodništva cenjeno že od obdobja antike. Njegova splošna lastnost je, da deluje aseptično in omili krče. McKay-Moffat in Lee (2006) in Tritten (2005) navajajo, da je za preprečevanje raztrganin mehke porodne poti treba skrbeti že v času nosečnosti, in sicer z uravnoteženo prehrano nosečnice (hrana, bogata z beljakovinami, vitamini – zlasti veliko je treba zaužiti vitamina E, B-12, D in C ter mineralov), z zgodnjim odkrivanjem in s pravočasnim zdravljenjem vnetja nožnice, ustrezno higieno anogenitalnega področja, izvajanjem vaj za krepitev mišic medeničnega dna (Keglove vaje) in z uporabo komplementarnih metod – priporoča se masaža presredka z esencialnimi (eteričnimi) olji, po mnenju Gumzejeve (2010) se lahko uporablja eterično olje maroške ali turške vrtnice. Mivšek (2012a) opisuje, da je dobro, da se babica že v nosečnosti z žensko pogovori o določenih posegih med porodom, ki povečajo možnost potrebe po epiziotomiji, kot na primer epiduralna analgezija, litotomni položaj v drugi porodni dobi, prekomerno razkrečene noge med iztisom ploda in izhodne porodniške operacije. Dokazano je tudi, da odstotek epiziotomij in poškodb presredka niža stalna prisotnost in podpora babice. Ta naj bi spremljala žensko v nosečnosti, med porodom in v poporodnem obdobju. Psihofizičen občutek varnosti namreč žensko sprosti in s tem sprosti mišice medeničnega dna (Hofmeyr, 2005, cit. po Mivšek, 2012a). Elastičnost presredka med porodom izboljša toplota, zato literatura priporoča uporabo toplih obkladkov v predelu presredka oz. uporabo tople vode (kopel, prhanje) v prvi porodni dobi (Dahlen, 2005, cit. po Mivšek, 2012a; Tritten, 2005). Po ustnih navedbah slovenske babice Merse Husić, ki opravlja babiški poklic v Nemčiji, tamkajšnje babice priporočajo za izboljšanje elastičnosti presredka zeliščno kopel iz senenega drobirja, v kateri se lahko kopa nosečnica od dopolnjenega 38. tedna nosečnosti. To potrjuje tudi Gumze (2010), ki dodaja, da je seneni drobir rastlina, ki so jo v preteklosti redno uporabljale tradicionalne (priučene) babice. Parna ali sedežna kopel iz senenega drobirja ima sprostitveni učinek, pospešuje in uravnava popadke, da postanejo enakomernejši. Frye (1995) in Tritten (2005) navajata, da so v času poroda uporabni topli obkladki iz ingverja ali gabeza, ki se polagajo na periuretralno in perinealno področje. Prav tako lahko babica tik pred porodom plodove glavice namaže presredek z ustreznim oljem ali na vodni osnovi narejenim lubrikantom. V starih babiških učbenikih lahko celo zasledimo, da se je pri zelo visokem presredku porodnice priporočalo porajanje na boku (Slika 10). Na tak način se je lahko babica izognila epiziotomiji, pri čemer pa pri aktivnem spremljanju poroda na boku ni tvegala nastanek večjih raztrganin. Tak porodni položaj so priporočali tudi bolj neizkušenim babicam, ki so bile na začetku svoje poklicne poti (Bumm, 1914). Slika 10: Porodni bočni položaj ob visokem presredku (Bumm, 1914) Glede določenih ukrepov med porodom, ki naj bi večali potrebo po epiziotomiji, še ni soglasja. Sporni so: pospeševanje poroda, pritisk na fundus v drugi porodni dobi ter še nekateri drugi posegi, povezani z medikaliziranim načinom vodenja poroda, ki so povezani z ležečim položajem in tako z vrsto posegov, ki na koncu privedejo do povišane nevarnosti za raztrganine in/ali epiziotomijo (Mivšek, 2012a). Priporočeni položaji med drugo porodno dobo, ki dokazano zmanjšujejo potrebo po epiziotomiji, so pokončen, čepeč, klečeč položaj ali položaj na kolenih in komolcih. V pokončnem položaju tudi porodni mehanizem poteka drugače. Najprej se namreč porodi zadnja otrokova rama. To onemogoči nastanek ruptur, ki bi jih v nasprotnem primeru povzročila zadnja rama, ki se poraja kot druga (Walsh, 2007, cit. po Mivšek, 2012a; Tritten, 2005). Frye (1995) prav tako navaja, da k znatnemu zmanjšanju raztrganin med porodom pripomore ustrezen položaj v času iztisa ploda. Priporoča, da ima porodnica med porodom razširjene noge v kolenih in stopalih na približno 30–40 cm, ne glede na to, ali ženska čepi, sedi, leži ali kleči. Naloga babice je, da podrobno opazuje presredek in temu primerno skupaj z žensko izbereta ustrezni položaj poroda. Drglin (2003) opisuje, da se zaradi položaja rojevanja na hrbtu z nogami daleč narazen v držalih, poveča možnost za epiziotomijo in za raztrganine, ker se perinej preveč razteguje in ker je pritisk na pelvično dno prevelik. Epiziotomija in raztrganina presredka se po mnenju McKay-Moffat in Lee (2006) lahko prepreči s pravilnim vodenjem druge porodne dobe. Porodnica naj tišči samo toliko, kolikor pritiskajo popadki (fiziološko pritiskanje), ne sme se uporabljati pritiskanja na fundus maternice, ki pogojuje nastanek Valsalva manevra (močno napenjanje trebušnih in medeničnih mišic). Fiziološko pritiskanje namreč omogoča, da vodilni plodov del presredek počasi in nežno razteza (Holmes in Baker, 2006). Petrovič (2010) navaja, da pri Valsalva manevru pride do povečanja pritiska v prsnem košu, ki ovira vračanje venozne krvi v srce, kot posledica tega pa porodnica občuti vrtoglavico in omotičnost. Posledično temu so na podlagi študij ugotovili (Lemos, Dean in Andrade, 2011), da lahko pri plodu nastane bradikardija, spremenijo pa se tudi ph – vrednosti popkovne krvi, pri čemer je ogroženo dobro počutje novorojenčka po porodu. Močno pritiskanje povečuje krvni pritisk pri materi, lahko pa popokajo tudi drobne kapilare na obrazu in v očeh. Mivšek (2012a) opisuje, da je bilo veliko razprav o tem, ali je smiselno varovanje presredka med porajanjem otroka ali ne. Iz narejenih študij, ki so poskušale podati smernice v zvezi s tem, Mivšek (2012a) povzame, da varovanje ne vpliva bistveno na raztezanje tkiv presredka in posledično potrebo po epiziotomiji oz. na odstotek raztrganin, če govorimo o naravnem porodu. Po mnenju WHO (2003) nadzorovano porajanje vodilnega plodovega dela lahko zmanjša možnost raztrganin, obenem pa jih lahko babica z nespretnim ravnanjem tudi sproži. Čeh (2011) navaja, da bi v Sloveniji lahko pomembno znižali delež epiziotomij, in sicer z restriktivno uporabo syntocinona (oksitocina). S tem ukrepom bi dosegli tudi znižanje števila induciranih in stimuliranih porodov, vendar pa bi se nekoliko podaljšala druga porodna doba. Brez sprejetja omenjenih dodatnih ukrepov lahko nižanje števila epiziotomij privede do občutnega povečanja raztrganin perineja. Chapman (2008) navaja, da mora babica, ki vodi oz. spremlja porod, ženski ves čas poroda nuditi oporo in ji dajati jasna in natančna navodila, okolje v porodni sobi pa naj bo sproščeno in umirjeno, zagotovljena mora biti tudi intimnost. Prav tako obstaja veliko diskusij o tem, ali masaža presredka med porodom res preprečuje nastanek raztrganin. Po mnenju Chapmanove (2008) invazivna perinealna masaža med porodom ne zmanjšuje poškodb presredka. To potrjuje tudi Frye (1995), ki navaja, da groba masaža presredka pogosto povzroča edem in krhkost tkiva, zato naj bo izvedena nežno. Predvsem se je v tem smislu treba ozirati na počutje ženske. Če dotika na tem predelu ne sprejema, lahko varovanje presredka, vaginalne preiskave in masaža v drugi porodni dobi povzročijo, da se vagina skrči, kar zmanjša velikost porodnega izhoda (Mivšek, 2012a). Zelo zanimivo je priporočilo dr. John Stevensona iz Avstralije, ki v priročniku Tear Prevention & Treatment Handbook (2005, 18) priporoča masažo presredka z verniksom iz glavice ploda. NICE (2007) navaja, da se masaža presredka v času druge porodne dobe ne priporoča. Po mnenju Drglinove (2003) se lahko število epiziotomij pomembno zmanjša s seznanjenostjo porodnice o načinih varovanja presredka ter s primerno izobraženostjo in dvigom zavesti zdravstvenega osebja, da je presredek pomembno varovati in da ima lahko epiziotomija resne posledice. Vir prispevka je diplomska naloga “Šivanje epiziotomijske rane in manjših raztrganin presredka (2013)”, avtorice Rosemarie Franc pod mentorstvom viš. pred. dr. Ana Polona Mivšek, dipl. bab.. babicaepiziotomijamasaža presredkaperinejporodni položajipoškodba presredkapresredekraztrganine


source: fineweb

text: Vedno se upošteva datum nakazila in ne čas, ko je bilo delo opravljeno. Priporočljivo je, da napoved oddajo tudi tisti dijaki/študenti, ki pričakujejo vračilo akontacije dohodnine, hkrati pa je znesek njihovih obdavčljivih prihodkov nižji od zneska splošne olajšave v tekočem koledarskem letu. Dohodnino je potrebno plačati v primeru, ko so obdavčljivi dohodki višji od priznanih olajšav. Posebna osebna olajšava Posebna osebna olajšava za leto 2013 (enako velja za 2014) znaša 2.477,03 € in se prizna rezidentu, ki se izobražuje in dela na podlagi napotnice pooblaščene organizacije za posredovanje del dijakom in študentom. To v praksi pomeni, da bo tvoj dohodek neobdavčen do zaslužka v višini 2.752,26 €. Pogoj za koriščenje te olajšave je status študenta/dijaka in starost do 26 let (prizna se tudi študentu, ki je starejši od 26 let, če se vpiše na študij najpozneje v letu, ko je dopolnil starost 26 let, in sicer za dodiplomski študij za dobo največ šest let od dneva vpisa in za podiplomski študij za največ štiri leta od dneva vpisa). Posebna osebna olajšava ni priznana nerezidentom. Splošna olajšava Splošna olajšava za leto 2013 (enako velja za 2014) znaša 3.302,70 €. Prizna se vsakemu zavezancu pod pogojem, da drug rezident zanj ne uveljavlja posebne olajšave za vzdrževanega družinskega člana. To pomeni, da splošno olajšavo izgubiš, če te starši v svoji napovedi uveljavljajo kot vzdrževanega družinskega člana. V primeru uveljavljanja obeh, posebne osebne olajšave in splošne olajšave se ob priznanih 10% normiranih stroškov prag neobdavčenih zaslužkov dvigne na 9.996,50 €. Dodatna splošna olajšava Dodatna splošna olajšava se prizna dijaku/študentu, ki uveljavlja splošno olajšavo, torej drugi rezident zanj ne uveljavlja posebne olajšave za vzdrževanega družinskega člana. Prizna se v višini 3.217,12 €, če njegovi skupni obdavčljivi dohodki ne presežejo 10.866,37 € oz. 1.115,94 €, če so njegovi skupni obdavčljivi dohodki višji kot 10.866,37 € vendar ne več kot 12.570,89 €.


Začetna šola športnega plezanja na ŠPO Rašica V septembru pričnemo z začetno šolo športnega plezanja. Vse, ki vas zanima tovrstno udejstvovanje vabim, da se nam pridružijo oz. pokličejo na spodnji telefon za več informacij. Spodnja starostna omejitev pri vpisu je 16 let. Šolo vodi Peter Rebec, pri predavanjih in na izletih pa sodelujejo še športno plezalni in alpinistični inštruktorji, trenerji športnega plezanja in drugi člani ŠPO Rašica. Začetna šola športnega plezanja je namenjena vsem, ki bi se radi naučili osnov za varno plezanje v urejenih plezališčih in na umetnih stenah. Šola zajema predavanja, treninge na umetni plezalni steni in celodnevne plezalne izlete v plezališča po Sloveniji, Italiji in Hrvaški ter večdnevni zaključni izlet z izpitom. Pričetek: sreda 15. september ob 19-ti uri v prostorih ŠPO Rašica - Prušnikova 99, Šentvid PRIJAVA IN DODATNE INFORMACIJE Peter (041 621 520, peter.rebec@gmail.com), Jure (041 471 574, jure.golob@gmail.com) ali Aleš (031 321 102, ales3.14rc@gmail.com) Cena tečaja je 180 € ( 160 € za študente in dijake) Vabljeni!


Kakšen bo dolgoročni finančni okvir EU za obdobje 2014-2020? Po več mesecev dolgih pogajanjih so pogajalci Parlamenta, držav Evropske unije in Evropske komisije 27. junija dosegli politični sporazum o večletnem finančnem okviru Evropske unije za obdobje 2014-2020. Ta dogovor so nato 3. julija potrdili še poslanci na plenarnem zasedanju, čeprav bo na končno odločitev Parlamenta o financah unije treba počakati do jeseni. Pogajalci Parlamenta so v pogajanjih vztrajali predvsem pri prožnosti finančnega okvira, ki bi omogočil, da se neporabljena sredstva prenašajo med posameznimi letnimi proračuni oz. med različnimi postavkami proračuna. Pred končnim glasovanjem jeseni želi Parlament od držav EU tudi zagotovila, da bodo pokrile primanjkljaj v proračunu EU za leto 2013, ki je nastal zaradi koraka med zadanimi nalogami in sredstvi, ki so bila zanje na voljo. Parlament se zavzema tudi za uvedbo lastnih prihodkov za proračun EU, tako da ta ne bi bil več odvisen od prispevkov držav članic. Dolgoročni finančni okvir EU določa obseg sredstev, ki bodo v obdobju 2014-2020 na voljo za vsakoletne proračune EU. Na tem mestu bodo na voljo članki o poteku sprejemanja finančnega okvira EU za obdobje 2014-2020. Sommaire du dossier : - Parlament sprejel izid pogajanj o večletnem finančnem okviru 2014 - 2020 - Poslanec La Via zaskrbljen zaradi primanjkljaja v proračunu EU za leto 2013 - Proračun EU: Parlament opozarja države članice, da je njihov dogovor šele začetek - Proračun 2014-2020: zaradi sedanje krize ne smemo žrtvovati prihodnosti EU, pravijo poslanci - Politične skupine za dober in prilagodljiv proračun EU 2014–2020 - Rezi v dolgoročni proračun EU: poslanci se bojijo za prihodnost Evrope - Priljubljeni, a neodgovorni: Schulz svari države pred rezi v proračun EU - Poslanci zahtevajo močan in prožen proračun ter prenovljen sistem prihodkov EU - Poslanci želijo nov sistem prihodkov za proračune EU v obdobju 2014-2020 - V kriznih časih je proračun EU tisti, ki mora spodbuditi rast - Poslanci z različnimi mnenji o dolgoročnem finančnem okviru EU - Zamrznitev proračuna 2014-2020 ni mogoča brez rezov že dogovorjenih politik - Jutta Haug o oblikovanju stališča Parlamenta o finančnem okviru EU 2014-2020 - Zgodovina sistema lastnih sredstev proračuna EU Parlament sprejel izid pogajanj o večletnem finančnem okviru 2014 - 2020 Three EP negotiators of the MMF (R-L) Lamassoure, Kalfin and Dehaene - © European Union 2013 - European Parliament Evropski parlamentarci so v sredo s 474 glasovi za, 193 proti in 42 vzdržanimi glasovi, potrdili izid pogajanj s Svetom o večletnem finančnem okviru dolgoročnega proračuna Evropske unije za obdobje 2014-2020. Pogajanja so bila 19. junija sicer prekinjena, saj Parlament ni bil zadovoljen z doseženim, nadaljevala in zaključila pa so se zadnji teden junija, tik pred Evropskim svetom. Predsednik Parlamenta Martin Schulz, glavni parlamentarni pogajalec, francoski poslanec Alain Lamassoure (ELS), irski premier Enda Kenny in zunanji minister Eamon Gilmore ter predsednik Evropske komisije Jose Manuel Barroso so takrat dosegli dogovor, ki so ga podprle glavne politične skupine v Parlamentu in države članice. Kar najboljši izkoristek vsakega evra Parlament je v pogovorih uspel doseči glavne prednostne naloge, kot jih je predvideval pogajalski mandat. Te zajemajo skoraj polno fleksibilnost pri prerazporejanju neporabljenih sredstev (odobrena sredstva za plačila) med leti in veliko fleksibilnost pri obveznostih, tako med leti kot med kategorijami izdatkov, s čimer bo olajšano financiranje zaposlovanja mladih ter raziskovalnih politik, programa Erasmus in podpora malim in srednjim podjetjem. Fleksibilnost je nujna, ker bo le tako vsak evro iz evropskega proračuna lahko porabljen ta, kjer je najbolj potreben, zlasti zdaj, ko se bodo letni proračuni zniževali. Revizija leta 2016 Med ključnimi dosežki parlamentarcev je uveljavitev določbe o reviziji, s katero bosta v svoji naslednji sestavi Parlament in Komisija lahko vplivala na proračun, ki bi sicer ostal nespremenjen do konca njunega mandata. Komisija bo ob upoštevanju trenutnih gospodarskih razmer lahko pripravila oceno delovanja večletnega finančnega okvira. Poseben poudarek bo na uskladitvi večletnega finančnega okvira, ki trenutno traja 7 let, s petletnimi mandati evropskih institucij. Hkrati z oceno bo pripravljen tudi zakonski predlog za revizijo. Zaprtje proračunske luknje za leto 2013 Svet EU se je zavezal k pokritju neporavnanih računov za leto 2013, ki so ocenjeni na 11,3 milijarde evrov. Gospodarski in finančni ministri držav članic bodo odločitev o prvem obroku (7,3 milijarde evrov) sprejeli najkasneje do 9. julija, o drugem obroku pa bodo odločali zgodaj jeseni. Zaveza je za Parlament pomembna, saj ne želi, da bi bil proračun za leto 2014 – prvi v novem večletnem finančnem okviru – obremenjen z neplačanimi računi. Parlament ne bo dal soglasja k uredbi o večletnem finančnem okviru ali sprejel proračuna za leto 2014, dokler Svet EU ne sprejme spremenjenega proračuna, ki bo pokril preostali primanjkljaj. Dodatna milijarda za pomoč najbolj ogroženim V pogajanjih je bil dosežen tudi dogovor o povečanju Sklada za evropsko pomoč najbolj ogroženim z 2,5 milijard na 3,5 milijarde evrov. Dodatno milijardo bodo države članice lahko samostojno porabile za program razdeljevanja hrane. Lastna sred 4000 stva Unije Skupina visokih predstavnikov treh evropskih institucij bo pripravila oceno trenutnega sistema lastnih sredstev EU na podlagi načel enostavnosti, preglednosti, enakosti in demokratične odgovornosti. Parlamenti držav članic bodo leta 2016 povabljeni na medinstitucionalno konferenco, kjer bodo ocenili opravljeno delo, nato pa naj bi Komisija ocenila, če bodo za naslednji večletni finančni okvir potrebna nova lastna sredstva. Kaj sledi? Izid pogajanj je osnova za uredbo in spremni medinstitucionalni sporazum, ki ju mora Parlament nato še potrditi kvalificirano večino (polovica vseh poslancev). Parlament bo o uredbi in medinstitucionalnem sporazumu glasoval zgodaj jeseni, takoj ko bodo izpolnjeni tehnični in zakonski pogoji za dokončen zakonodajni predlog, ki bo upošteval dosežen dogovor med Svetom in Parlamentom. Članek je bil prvič objavljen 3. julija 2013. Več : - Spejeto besedilo - Kam gre evropski denar v vaši državi? - Sporočilo za medije o razpravi - Video posnetek razprave - Glavni poročevalec Alain Lamassour (ELS, Francija) - Poročevalec za večletni finančni okvir, Ivailo Kalfin (S&D, Bolgarija) - Poročevalec za lastna sredstva Jean-Luc Dehaen (ELS, Belgija) - Poročevalka Anne Jensen (ALDE, Danska) Poslanec La Via zaskrbljen zaradi primanjkljaja v proračunu EU za leto 2013 V tem trenutku se države EU s Parlamentom pogajajo o dopolnilih za letošnji proračun, ki bi omogočila poravnavo računov iz leta 2012 in se izogniti primankljaju. Evropska komisija je predlagala dopolnila k letošnjemu proračunu, ki bi ga povečala za 11,2 milijardi evrov. Bo to dovolj za poravnavo računov iz leta 2012 in predvidenega primanjkljaja za leto 2013? Predlog Komisije podpiram, a vseeno menim, da predlagano povečanje proračuna ne bo zadostovalo za pokritje vseh potreb do konca leta 2013. Parlament pred začetkom pogajanj o večletnem finančnem okviru EU za obdobje 2014-2020 od držav članic zahteva pokritje primanjkljajev v proračunih za leti 2012 in 2013. Med večletnim finančnim okvirom in proračunom EU za leto 2013 je jasna povezava. Želimo se izogniti primanjkljajem, ki bi jih nato morali prenašati v proračune za naslednja leta. Parlament se bo o finančnem okviru začel pogajati šele potem, ko bo sprejet dopolnilni proračun, ki bo pokril pretekle in sedanje primanjkljaje. Parlament, Komisija in Svet EU so decembra lani podpisali izjavo, v kateri so se zavezali k poravnavi računov za leto 2012 in pokritju letošnjega primanjkljaja. Ta skupna izjava je del zakonodaje o proračunu EU za leto 2013. Vse ustanove bi jo morale v duhu medsebojnega spoštovanja in sodelovanja spoštovati. Iz naslova kohezijske politike je bilo v letošnji proračun prenesenih 16,2 milijarde obveznosti od lani. Primanjkljaj se obeta tudi letos. So evropski programi ogroženi? V tem trenutku ne, se pa moramo izogniti težavam v prihodnje. To pomeni, da moramo sprejeti dopolnilni proračun za leto 2013. Članek je bil prvič objavljen 2. maja 2013. Več : - Tiskovno sporočilo - Pogajanja o večletnem finančnem okviru EU: Parlament oblikoval svoje stališče - Kakšen bo dolgoročni finančni okvir EU za obdobje 2014-2020? (zbirka člankov) - Koliko denarja gre iz EU za vašo državo? - Poslanec Giovanni La Via Proračun EU: Parlament opozarja države članice, da je njihov dogovor šele začetek Države Evropske unije se bodo morale kljub svojemu dogovoru o obsegu finančnega okvira EU za obdobje 2014-2020 pripraviti na nadaljnja pogajanja. Štiri največje politične skupine v Parlamentu so namreč opozorile, da dogovor iz vrha EU 8. februarja morda ne bo dobil potrebnega parlamentarnega soglasja. Po njihovem mnenju finančni okvir ne vsebuje dovolj sredstev za spodbujanje rasti in zaposlovanja. "Prava pogajanja se začenjajo zdaj, z Evropskim parlamentom," so zapisali vodje štirih največjih političnih skupin v Parlamentu v skupni izjavi, kjer tudi opozarjajo, da bi se lahko evropski proračun znašel v strukturnem primanjkljaju. Voditelji EU so 8. februarja v Bruslju dosegli dogovor o zmanjšanju obsega dolgoročnega finančnega okvira EU za 34 milijard evrov ali 3,4 odstotke. Države EU bodo prihranke iskale tudi z rezi v proračunske postavke za infrastrukturo, širokopasovni internet, raziskave in digitalno družbo. Politične skupine Evropske ljudske stranke, Socialistov in demokratov, Liberalcev in Zelenih želijo, da bi bil proračun bolj usmerjen v spodbujanje rasti in zaposlovanja. "Presenečeni smo, da so se voditelji EU odločili za proračun, ki bi lahko končal v strukturnem primanjkljaju. Velike razlike med predlaganimi plačili in zavezami bodo v prihodnje povzročale samo težave in niso rešitev za današnje probleme," so zapisali vodje političnih skupin in pozvali k vzpostavitvi resničnih lastnih sredstev EU, ki bi zmanjšala odvisnost evropskega proračuna od prispevkov držav članic. Preden ta stopi v veljavo, mora dogovor držav EU o finančnem okviru 2014-2020 potrditi še Parlament. Ta bo pred glasovanjem s Svetom EU opravil dodatne pogovore. "Nekatere stvari so nas razočarale, drugje je več optimizma. Odločitve in predloge bomo resno preučili, nato pa odločili v Parlamentu," pa je dejal predsednik Parlamenta Martin Schulz. Članek je boil objavljen 11. februarja 2013. Finančni okvir EU 2014-2020 - Zaveze v finančnem okviru: 960 milijard evrov - Zmanjšanje obsega finančnega okvira glede na 2007-2013: 3,4 odstotka - Finančni okvir EU predstavlja en odstotek BDP Evropske unije Proračun 2014-2020: zaradi sedanje krize ne smemo žrtvovati prihodnosti EU, pravijo poslanci (L-R) Commissioner President José Manuel Barroso, political leaders Joseph Daul, Hannes Swoboda, Guy Verhofstadt, Rebecca Harms, Martin Callanan,Nigel Farage, Gabriele Zimmer and Council Member/Irish minister of state for European affair Lucinda Creighton Članice Unije se ne smejo izgovarjati na gospodarsko krizo, da bi izsilile varčevanje v celotni EU vse do leta 2020, so v sredo opozorili evropski poslanci. Menijo tudi, da EU potrebuje proračun, ki se bo polnil iz novih virov in bo dovolj prožen za odzive na nepredvidljive dogodke. Razprava s predsednikom Komisije Joséjem Manuelom Barossom in irsko ministrico Lucindo Creighton je bila še zadnji prispevek Parlamenta pred vrhom EU o proračunu, ki bo 7. in 8. februarja. Poslanci so evropske voditelje pozvali, naj na vrhu dosežejo tak dogovor o proračunu EU za obdobje 2014-2020, ki bo zagotavljal dovolj denarja za izpolnitev obljub, obenem pa bo dovolj prožen za odzive na nepričakovane potrebe. Dolgoročni proračun sicer ne more biti sprejet brez soglasja Parlamenta. Več poslancev je vlade držav članic kritiziralo, da poskušajo ne glede na posledice oklestiti predlog proračuna Komisije. "Vsi rezi gredo v škodo inovacijam, trajnostnemu razvoju, raziskavam in brezposelni mladini. Ta področja bodo najbolj prizadeli. Je to odgovorno? Je to opravičljivo?", se je spraševala Rebecca Harms, nemška poslanka iz skupine Zelenih. Prožnost za soočanje z nepričakovanim Dolgoročni proračun (znan tudi kot finančna perspektiva ali večletni finančni okvir) do 4000 loča omejitve porabe evropskih sredstev za posamezna leta in proračunske postavke v okviru celotnega sedemletnega proračunskega obdobja. Ko se Evropski parlament in države članice dogovorijo o letnih proračunih EU, morajo ti spoštovati omejitve iz večletnega finančnega okvira. Številni evropski poslanci so še poudarili, da se Unija zaradi gospodarske krize ne bi smela odreči bolj ambicioznim proračunom za čas, ko bo kriza mimo. "Nikoli ne bomo sprejeli varčevalnega proračuna za sedem let. Če to storimo, bomo dovolili, da kriza traja v nedogled. Nismo tako črnogledi," je dejal vodja skupine ELS, francoski poslanec Joseph Daul. Več poslancev se je zavzelo za večjo prožnost pri prenosu sredstev med leti ali proračunskimi postavkami, glede na potrebe, in za vmesno oceno izvajanja finančnega okvira. "Predlagam 'določilo o samodejni zakasnjeni ukinitvi', ki bi od nas po treh letih zahtevalo vnovično soglasje za nadaljevanje proračuna še za naslednja štiri leta," je dejal vodja skupine liberalcev, belgijski poslanec Guy Verhofstadt. Precej poslancev je zaskrbljenih tudi zaradi predlogov, ki bi povečali razkorak med proračunskimi obveznostmi in njihovimi dejanskimi izplačili. Predsednik Evropskega parlamenta Martin Schulz je dejal, da ne bo podpisal nobenega proračuna, ki bi vodil do primanjkljaja. "Tega ne bom storil. Tudi, če mi to naroči Evropski parlament ne, saj bi to bila nezakonita odločitev. Pogodbe nas zavezujejo k uravnoteženemu proračunu." Lastni prihodki EU za razbremenitev nacionalnih proračunov Parlamentarci so pozvali države članice, naj nehajo tekmovati med seboj za posebne izjeme in rabate. Zavzemajo se za več lastnih sredstev EU proračuna, kar bi znižalo prispevke držav in jih ustrezno razbremenilo, ter pomenilo konec tekmovanja med članicami. "Potrebujemo lastna sredstva, saj se mora ta sramotna igra končati," je poudaril vodja S&D, avstrijski poslanec Hannes Swoboda . Manjša, a boljša poraba Nekateri poslanci pa menijo, da bi bil lahko tudi okrnjeni proračun dovolj učinkovit. "Nehajmo s prepričanjem, da bi višji proračun lahko rešil preštevilne evropske probleme. Potrebujemo predvsem boljši proračun," je prepričan Martin Callanan, britanski poslanec iz skupine ECR. Meni, da bi za začetek lahko ukinili obvezo držav članic, po kateri mora Parlament dvanajstkrat na leto zasedati v Strasbourgu. "Stroški za vzdrževanje stavbe v Strasbourgu so resda le kaplja v morje, vendar bi vsi ogromno pridobili, če bi se znebili tega potratnega ostanka preteklosti," je še dodal. Vrh je šele začetek, ne konec postopka "Morebitni dogovor Evropskega sveta še ni konec zgodbe. Sledila bodo trda pogajanja s Parlamentom. Vrh je zato šele začetek, ne pa tudi že konec postopka," je razpravo zaključila irska ministrica Lucinda Creighton. Dodala je tudi, da bodo zahteve po večji prožnosti, vmesni oceni izvajanja in več lastnih sredstvih zagotovo predmet razprave na vrhu. Članek je bil objavljen 6.februarja 2013. Politične skupine za dober in prilagodljiv proračun EU 2014–2020 Pogajanja o proračunu so „test za verodostojnost EU“, je dejal predsednik Komisije José Manuel Barroso. EU potrebuje ustrezen in prilagodljiv dolgoročni proračun za okrepitev svoje ekonomije in trga dela, je v sredini razpravi dejala večina vodij političnih skupin. To je signal četrtkovemu izrednemu zasedanju Evropskega sveta, na katerem se bo poskušal doseči politični sporazum o večletnem finančnem okviru EU za obdobje 2014–2020. Svet se mora soglasno strinjati, vsak dogovor pa mora odobriti Parlament. „Spustiti se bomo morali pod predlog Komisije,“ je za Svet dejal ciprski namestnik ministra za evropske zadeve Andreas Mavroyiannis ter poudaril proračunske omejitve po Evropi. „Zadnji predlog, ki ga je predložil predsednik Evropskega sveta Herman van Rompuy, vključuje vse elemente, ki so potrebni za dogovor," je pristavil. Navedeni predlog je za 80 milijard evrov nižji kot predlog Evropske komisije v višini 1 033 milijard evrov za sedem let. Pogajanja o proračunu so „test za verodostojnost EU“, je dejal predsednik Komisije José Manuel Barroso. „Nekatere osebe se zavzemajo za zmanjšanja in se nato delajo, da se s tem nič ne spremeni. Toda majhna sprememba v proračunu EU pomeni veliko spremembo za ljudi, ki so odvisni od programov EU. Samo kot primer: z vsako milijardo manj za program Obzorje 2020 izgubi sredstva 4 000 malih in srednje velikih podjetij,“ je dejal. Vodja poslanske skupine ELS Joseph Daul je opozoril, da s proračunom, ki je nižji od 1 % evropskega BND, „ne moremo nadaljevati trenutnih politik“. Poudaril je, da je 517 evropskih poslancev glasovalo za dober proračun EU, ter ponovno dejal, da EU potrebuje trden in odgovoren proračun, da bo lahko izpolnjevala obstoječe načrte in obljube. Pristavil je, da „so naložbe v prihodnost edini način za izhod iz krize“. Vodja Skupine naprednega zavezništva socialistov in demokratov Hannes Swoboda je močno kritiziral pristop „vsak naj poskrbi zase“, ki ga imajo nekatere države članice. „Ljudi slišimo govoriti o zmanjšanju za 50 milijard evrov, za 80 milijard evrov, za 100 milijard evrov, celo za 200 milijard evrov. To je sramotna dirka proti dnu, kot da bi bil proračun EU samo igra številk,“ je dejal ter pristavil, da EU potrebuje „za učinkovitost zadostna sredstva“. Vodja Skupine zavezništva liberalcev in demokratov za Evropo Guy Verhofstadt je primerjal proračun EU z nacionalnimi proračuni: „Celotna razprava je smešna. Govorimo o 1 % evropskega BND, kar je manj od proračuna Belgije ali Avstrije. Nemški proračun in francoski proračun sta osemkrat do desetkrat večja kot proračun EU. Potrebujemo dober proračun, saj je zbiranje sredstev na ravni EU edini način za premagovanje problemov na nacionalni ravni. Pripravljeni moramo biti na to, da bomo blokirali dogovor, ki bo nižji od predloga Komisije,“ je dejal. Helga Trüpel je za Skupino Zelenih dejala: „Kanclerka Merkel se je motila, ko nam je pred dvema tednoma dejala, da se je 27 držav članic odločilo, da bodo investirale 3 % BNP v raziskave in razvoj. Vodi skupino neto plačnic, ki želijo zmanjšati raziskave in razvoj za 12 % in se skrivajo za ciprskim predsedstvom.“ Vodja Evropskih konzervativcev in reformistov Martin Callanan je kritiziral tiste, „ki verjamejo, da se lahko vsak problem reši z več Evrope“. Zavrnil je idejo, da je proračun EU investicijski proračun, ter poudaril, da gre 40 % proračuna za kmetijske subvencije, 6 % pa za administrativne stroške. Kljub temu je Martin Callanan dejal, da je treba kohezijska sredstva ohraniti za tiste države članice, ki jih najbolj potrebujejo. Nigel Farage je za Skupino Evropa svobode in demokracije dejal, „da je izjemno, da Evropska unija govori o tem, da se davkoplačevalcem v EU vzame še 1 000 milijard evrov, čeprav izkazi niso bili odobreni 18 let zaporedoma. Če bi to bilo podjetje, bi bili direktorji oziroma v tem primeru Komisija v zaporu.“ Gabriele Zimmer je za Konfederalno skupino Evropske združene levice – Zelene nordijske levice dejala: „Dodatna sredstva, za katera je zaprosila Komisija, odražajo večje število nalog, ki jih je dobila Evropska unija. Ne bodo se uporabila za več administracije. (...) Na primer, kako se lahko EU bori proti socialni izključenosti in revščini, če se bodo sredstva zmanjšala za najrevnejše? V Svetu je potreben drugačen odnos. Ljudje se morajo oddaljiti od ozkih nacionalnih interesov.“ Postopek: razprava Rezi v dolgoročni proračun EU: poslanci se bojijo za prihodnost Evrope Srečanje šefov vlad in držav Evropske unije 22. in 23. novembra v Bruslju sicer ni postreglo z dogovorom o dolgoročnem finančnem okviru EU za obdobje 2014-2020, je pa prineslo zahteve po še ostrejšem klestenju obsega sredstev, ki naj bi bila v tem obdobju na voljo za evropske programe. Poslanci so v razpravi s predsednikom Evropskega sveta Hermanom Van Rompuyem 27. novembra menili, da takšne zahteve ogrožajo normalno delovanje unije v prihodnje. Van Rompuy je poslancem dejal, da bo kompromis težko najti, saj je za dogovor o finančnem okviru potrebno soglasje vseh 27 članic EU. Kriza zahteva varčevanje, je menil in opozoril, da bi bili stroški v primeru neuspešnih pogajanj previsoki tako za države EU kot unijo samo. "Evropa je skupni projekt. Tudi tiste države, ki so neto vplačnice v proračun, lahko ogromno pridobijo od evropskih projektov," pa je dejal predsednik Evropske komisije Jose Manuel Barroso. Prvič se pogovarjamo o skrčenju obsega finančnega okvira EU, je še opozoril in dodal, da se obetajo težka in zapletena pogajanja. Prihodnost Evrope in grešni kozli Dolgoročni finančni okvir ni samo proračun, gre za politično dejanje, ki bo imelo posledice za prihodnost Evrope, je ob tem dejal vodja Evropske ljudske stranke (ELS) v Parlamentu, Francoz Joseph Daul. Ne razmišljajmo samo o naslednjih volitvah, ampak tudi o naslednjih generacijah, je pozval in pribil, da se je bolje raziti brez dogovora kot s slabim dogovorom o finančnem okviru. "Zgleda, da se je našel grešni kozel: uradništvo, ki stane preveč. Vendar potrebujemo mednarodno uradništvo, ki bo lahko opravljalo svoje naloge," pa je osredotočanje pogajanj na administrativne stroške kritiziral vodja socialistov in demokratov (S&D), avstrijski poslanec Hannes Swoboda. Unija, ki niža sredstva za zunanjo in varnostno politiko, si tudi ne zasluži Nobelove nagrade za mir, je še menil. Guy Verhofstadt, belgijski vodja liberalcev (ALDE) pa je poudaril, da je edina pot naprej ta, da se proračun začne polniti z lastnimi sredstvi in ne več s prispevki držav članic, ki ustvarjajo nesporazume. "Naučiti se moramo denar porabljati bolje. Če želimo spodbuditi rast in ustvarjanje novih delovnih mest, potem za to potrebujemo sredstva," pa je dejal vodja Zelenih Daniel Cohn-Bendit. Treba je končati z retoriko vojne, s katero nekateri poslanci države predstavljajo kot sovražnike dolgoročnega proračuna, je menil Jan Zahradil, vodja Evropskih konservativcev in reformistov (ECR). Marta Andreassen (EFD, Velika Britanija) pa je kritizirala Evropsko komisijo, da ne nadzoruje porabe denarja: "Vsak dan več denarja gre za projekte, ki nimajo smisla," je dejala. Poslanka združene levice (GUE/NGL) Gabriele Zimmer pa je menila, da bi morala EU imeti takšen finančni okvir, ki bi ji omogoči izpolnjevati njene naloge. In proračun EU 2012? "Kako naj bi se vrh EU sploh sporazumel o dolgoročnem proračunu, če pa se šefi vlad in držav ne uspejo dogovoriti niti o tem, da bi plačali račune za leto 2012," se je ob tem vprašal predsednik odbora za proračun Alain Lamassoure. Članek je bil objavljen 27. novembra 201 4000 2. Več : - Kakšen bo dolgoročni finančni okvir EU za obdobje 2014-2020? - Izjava voditeljev EU ob koncu Evropskega sveta 23. novembra - Newshub Priljubljeni, a neodgovorni: Schulz svari države pred rezi v proračun EU Predsednik Parlamenta Schulz na tiskovni konferenci ob robu srečanja Evropskega sveta © European Union - The Council of the European "Zmanjševanje sredstev za proračun EU je priljubljeno, a neodgovorno," je v četrtek zvečer šefe vlad in držav unije, ki se 22. in 23. novembra srečujejo v Bruslju, posvaril predsednik Parlamenta Martin Schulz. V času, ko krvavo potrebujemo gospodarsko rast, je proračun EU eno izmed orodij za izhod iz krize, je pojasnil Schulz, rekoč da proračun EU ni del problema, ampak del rešitve. Srečanje Evropskega sveta, posvečeno sprejemanju dolgoročnega finančnega okvira EU 2014-2020, se je kot običajno začelo s srečanjem državnikov EU s predsednikom Parlamenta. Schulz jih je pozval, naj v skladu z željami Parlamenta zagotovijo zadostno financiranje dejavnosti unije do leta 2020. "Spoznati moramo, da proračun EU ni del problema, ampak del rešitve," je dejal Schulz, ki je tudi priznal, da se lahko glede na finančne težave nekaterih držav zahteva po povečanju proračuna sliši neodgovorna in nelogična. A res je ravno nasprotno, opozarja Schulz. Osredotočanje zgolj na varčevanje in potiskanje vsega ostalega na stran pač ne bo delovalo, je menil Schulz. Potrebujemo rast in ta je tista, ki nam bo omogočila odplačati dolgove, je dejal. Na povezavah na desni strani tega članka si lahko ogledate posnetka predsednikovega govora in tiskovne konference. Članek je bil objavljen 23. novembra 2012. Več : - Govor Schulza na Evropskem svetu - Posnetek tiskovne konference - Schulz na Newshubu - Kakšen bo dolgoročni finančni okvir EU za obdobje 2014-2020? Poslanci zahtevajo močan in prožen proračun ter prenovljen sistem prihodkov EU Parlament evropskim voditeljem, ki bodo 28. in 29. junija razpravljali o finančnem okviru za obdobje 2014 - 2020, sporočajo, da Unija potrebuje močan proračun za doseganje političnih ciljev. V resoluciji, sprejeti v sredo, poslanci dodajajo, da mora biti dolgoročni proračun dovolj prožen za nove izzive, nacionalne prispevke vanj pa je treba nadomestiti z drugačnimi viri. V resoluciji, sprejeti s 541 glasovi za, 100 proti in 36 vzdržanimi glasovi, poslanci vztrajajo, da mora finančni okvir za obdobje 2014-2020 zagotoviti večjo proračunsko prožnost znotraj in med različnimi postavkami kot tudi med različnimi proračunskimi leti, s ciljem ustrezne porabe proračunskih virov, ter ob upoštevanju spreminjajočih se prednostnih nalog in okoliščin. Hkrati menijo, da prav pomanjkanje prožnosti trenutnega sistema otežuje ustrezen odziv na nove izzive. To se je pokazalo ob financiranju raziskovalnega fuzijskega reaktorja ITER, ki se je kot prednostna naloga pojavil sredi tega proračunskega okvira. Manjši kot je proračun, večje so potrebe po spremembi namembnosti sredstev ob nepričakovanih dogodkih. Preden Svet s soglasjem sprejme večletni finančni okvir, mora pridobiti soglasje Parlamenta, ki zato zahteva pogajanja glede vseh vprašanj finančne perspektive. Reforma sistema prihodkov Evropske pogodbe določajo, da se mora proračun Unije v celoti financirati iz lastnih virov. Parlament meni, da bi se z reformo trenutnega sistema in novimi viri prihodkov, kot bi bil davek na finančne transakcije ali DDV Unije, delež prispevkov držav članic na podlagi njihovega nacionalnega BDP do leta 2020 lahko zmanjšal s trenutnih 75 na 40 odstotkov. Hkrati dodaja, da ne bo odobril prihodnjega finančnega okvira, če ne bo političnega soglasja o reformi sistema lastnih prihodkov, s katerim bodo ukinjeni vsi obstoječi rabati in korekcijski mehanizmi. Parlament je 8. junija lani kot prva evropska institucija sprejel svoje stališče do finančnega okvira za obdobje 2014-2020. Evropska komisija je svoj predlog predstavila 29. junija lani, dansko predsedstvo pa bo pogajalska izhodišča predložilo na vrhu voditeljev držav članic konec junija. Članek je bil objavljen 13. junija 2012. Več : - Sprejeti besedili (13. 6. 2012) - Videoposnetek razprave (13. 6. 2012) - Soporočevalec za finančni okvir Ivailo Kalfin (S&D, BG) - Soporočevalec za finančni okvir Reimer Böge (ELS, DE) - Soporočevalec za lastne vire Jean-Luc Dehaene (ELS, BE) - Soporočevalka za lastne vire Anne E. Jensen (ALDE, DK) - Potek zakonodajnega postopka (v angleščini) Poslanci želijo nov sistem prihodkov za proračune EU v obdobju 2014-2020 Prihodki iz davka na finančne transakcije in "evropskega" davka na dodano vrednost bi po mnenju Parlamenta znižali obseg nacionalnih prispevkov v evropski proračun. ©BELGA/SCIENCE Pogajanja o dolgoročnem finančnem okviru EU za obdobje 2014-2020 so že v teku. Parlament bo svoje zahteve podal v sredo, 13. junija, ko bodo poslanci glasovali o resoluciji, v kateri se zavzemajo za korenito spremembo sistema prihodkov evropskega proračuna. Tako želijo, da bi se proračun polnil s prihodki iz davka na finančne transakcije, od držav EU pa pričakujejo, da bodo v evropsko malho nakazovale tudi del prihodkov iz davka na dodano vrednost. Z resolucijo želijo poslanci šefom vlad in držav EU pred njihovim srečanjem na Evropskem svetu 28. in 29. junija poslati jasen signal, da Parlament ne bo dal svojega soglasja k dolgoročnemu finančnemu okviru 2014-2020 brez proračunskih reform. Poleg reforme sistema prihodkov želijo poslanci odpraviti tudi nekatere popravke in popuste, ki so si jih izborile določene države v zvezi s svojimi prispevki v proračun EU. Zmanjšanje nacionalnih prispevkov Prihodki iz davka na finančne transakcije in "evropskega" davka na dodano vrednost bi po mnenju Parlamenta znižali obseg nacionalnih prispevkov v evropski proračun. To bi olajšalo proračunska pogajanja, v okviru katerih velikokrat prihaja do sporov med neto plačnicami in neto prejemnicami iz proračuna. "Vztrajali bomo na resničnem sistemu lastnih virov evropskega proračuna, ki bi zmanjšal nacionalne prispevke in tako pomagal državam pri konsolidaciji proračunov," je dejal eden izmed poročevalcev o dolgoročnem finančnem okviru, Bolgar Ivailo Kalfin (S&D). Drugi poročevalec, nemški krščanski demokrat Reimer Böge (ELS) pa opozarja, da je vzpostavitev sistema lastnih virov obveznost, ki izhaja iz temeljnih aktov EU. Če želijo države pridobiti soglasje Parlamenta o finančnem okviru EU 2014-2020, potem bodo morale v njem zagotoviti financiranje za politične cilje unije, izboljšati njegovo fleksibilnost in se premakniti proti resničnemu sistemu lastnih virov," poudarja Böge. V skladu z Lizbonsko pogodbo je sicer za vstop v veljavo dolgoročnega finančnega okvira EU potrebno soglasje Parlamenta. "Pripravljeni smo stopiti v pogajanja z državami EU. Imamo jasen mandat in branili ga bomo," je jasen nemški poslanec. Več : - Pogajalska izhodišča Sveta EU - Dolgoročni finančni okvir EU 2014-2020 - Evropska komisija - Kakšen bo dolgoročni finančni okvir EU za obdobje 2014-2020? - Dosje V kriznih časih je proračun EU tisti, ki mora spodbuditi rast "Evropski parlament bo zavrnil zmanjšanje obsega evropskega proračuna." S temi besedami je predsednik Parlamenta Martin Schulz 22. marca odprl konferenco o dolgoročnem proračunskem okviru EU za obdobje 2014-2020. Le z zadostnimi sredstvi lahko proračun EU izpelje vlaganja, ki so potrebna za spodbuditev gospodarske rasti v času, ko se varčuje povsod, je dejal Schulz in poudaril, da proračun EU potrebuje lastna sredstva in ne zgolj prispevkov iz nacionalnih proračunov. Od nacionalnih proračunov k evropskemu davku Kar 75 odstotkov denarja v proračunu EU namreč pride iz nacionalnih proračunov, kar pomeni, da med državami članicami potekajo trda pogajanja o tem, koliko naj katera v evropski proračun prispeva in koliko naj iz njega dobi. To je tudi razlog za izjeme in popravke, s katerimi si želijo države članice zagotoviti t.i. pravičen prihodek iz proračuna EU. Evropska komisija je nedavno predlagala, da bi se evropski proračun polnil s prihodki iz davka na finančne transakcije. Države članice bi po izračunih Komisije po njegovi uvedbi v proračun EU morale prispevati le še polovico današnje vsote, kar bi olajšalo proračunska pogajanja. Uvedbo davka načeloma podpira tudi Parlament. Nad krizo z vlaganji Schulz je v svojem govoru dejal, da mora imeti proračun EU na voljo lastna sredstva in zadosten obseg. Voditelji EU ne morejo uniji nalagati novih nalog, hkrati pa zmanjševati obseg sredstev za njihovo izvajanje, je opozoril. Danska premierka Helle Thorning-Schmidt je menila, da mora EU reformirati svoj proračun, saj se taka priložnost pojavi le redko: evropski proračunski okvir, ki postavlja meje prihodkom in odhodkom, se namreč sprejema za sedem let. Dober proračun bi po mnenju Thorning-Schmidtove moral namenjati sredstva za raziskave in razvoj, zeleno gospodarstvo in solidarnost z revnejšimi regijami. Evropski proračun je proračun za vlaganja, ne pa za tekočo porabo ali bruseljske institucije, pa je poudaril predsednik Komisije Jose Manuel Barroso in dodal, da se rezultati teh vlaganj vidijo v mestih in regijah po vsej EU. Davek na finančne transakcije Komisar za proračun Janusz Lewandowski je razložil, da bi do leta 2020 davek na finančne transakcije v evropski proračun lahko prinesel 54 milijard evrov. Sicer bi dve tretjini vsega pobranega davka šlo v proračun EU, ostalo pa v nacionalne proračune. Andreas Mavroyiannis, pomočnik ciprskega ministra za evropske zadeve, je ob tem menil, da bi davek lahko proračunska pogajanja preusmeril iz osredotočanja na nacionalne prispevke. Eva Kjer Hansen, ki predseduje odboru za evropske zadeve danskega Parlamenta, pa je opozorila, da učinki uvedbe davka na finančne transakcije še niso znani. Lahko bi se npr. poslabšala konkurenčnost EU, zato ni verjetno, da bi države članice davek podprle, je menila. Poslanki Anne Jensen (ALDE, DK) in Pervenche Beres (S&D, FR) sta uvedbo davka podprli. Prva je menila, da bi to zmanjšalo odvisnost proračuna EU od nacionalnih prispevkov, druga pa je dejala, da davek obdavčuje tisti sektor, ki se je temu do sedaj izognil. Milan M. Cvikl iz Računskega sodišča EU je ob tem opozoril, da prihodki iz davka na finančne transakcije ne bodo vedno enaki, saj obseg finančnih transakcij pogosto niha. Članek je bil objavljen 23.marca 2012. Več : - Program konference - Kakšen bo dolgoročni finančni okvir EU za obdobje 2014-2020? - Resolucija o večletnem finančnem okviru EU - Tiskovno sporočilo Komisije o davku na finančne transakcije Poslanci z različnimi mnenji o dolgoročnem finančnem okviru EU Predsednik Komisije Josè Manuel Barroso poslancem predstavlja večletni finančni okvir EU za obdobje 2014-2020. Predlog dolgoročnega finančnega okvira Evropske unije za obdobje med leti 2014 in 2020, ki ga je nedavno predstavila Evropska komisija, je v Evropskem parlamentu danes naletel na različne odzive. Predsednik Parlamenta Jerzy Buzek je opozoril, da gre pri tem za eno izmed najpomembnejših vprašanj v naslednjih nekaj mesecih. Medtem ko so nekateri poslanci obžalovali zamrznitev obsega proračuna kljub večjim pristojnostim EU, so drugi menili, da je v času krize to primeren ukrep. Predsednik Evropske komisije Jose Manuel Barroso je razpravo odprl z zagotovilom, da proračun EU v obdobju 2014-2020 ne bo obsežnejši, ampak bolj učinkovit, saj bo usmerjen v spodbujanje gospodarske rasti in zaposlovanja. "Brez rasti ne bomo dosegli blagostanja," je opozoril Barroso in dodal, da lahko evro, porabljen na ravni EU, pomeni prihranek na državni ravni. Dolgoročni finančni okvir EU bo najpomembnejša in najbolj izzivov polna naloga poljskega predsedstva, pa je dejal poljski državni sekretar za evropske zadeve Mikolaj Dowgielewicz. "Evropski parlament bomo obveščali o vseh razpravah v Svetu EU," je obljubil in dodal, da je poljsko predsedstvo predstavnike Parlamenta že povabilo na neformalno srečanje ministrov za evropske zadeve, ki bo potekalo julija na Poljskem. Španski poslanec Salvador Garriga Polledo (EPP) je obžaloval zamrznitev obsega sredstev v obdobju 2014-2020 na sedanji ravni, saj to po njegovem mnenju Parlamentu ne bo pomagalo v pogajanjih z državami članicami, če se te odločijo zmanjšati sredstva za evropski proračun. Podobno je menil tudi nemški socialdemokrat Martin Schulz, ki je države članice EU obtožil šizofrenega pristopa do proračuna EU. "Mnoge države želijo, da EU olpravlja več nalog z manj denarja - to ne bo delovalo," je dejal in poudaril, da mora EU z močno večino podpreti Komisijo, če želi, da države sredstev ne zmanjšajo. "Ta razprava bo odločilna za prihodnost Evrope," je poudaril Schulz. Portugalec Miguel Portas (GUE/NGL) je podvomil o tem, da so se evropski politiki res kaj naučili iz krize. Evropa potrebuje resnični proračun, če naj rešuje evropske težave, je opozoril in se zavzel za uvedbo davka na finančne transakcije. Tudi poslanec francoskih Zelenih Daniel Cohn-Bendit je kritiziral zamrznitev proračuna ter podprl idejo o uvedbi davka na finančne transakcije. "Samo če obdavčimo odstotek vseh davčnih transakcij, bi to prineslo 20 do 30 milijard evrov, davka pa ne bi plačevali navadni državljani, ampak finančne institucije, ki imajo od EU veliko koristi," je razložil. Barroso je obljubil pogumen dolgoročni finančni okvir, ki bo temeljil na lastnih sredstvih, pa je opozoril belgijski poslanec Guy Verhofstadt (ALDE). Lastna sredstva niso novi davki, ampak način, ki državljanom omogoča neposreden nadzor nad proračunom EU, je dejal. Temu je ugovarjal britanski konservativec Marin Callanan, češ da temu nobeden v EU ne verjame. "Nihče ne verjame, da bo več evropskih davkov pomenilo manj prispevkov držav članic," je bil kritičen, rekoč, da predlagan finančni okvir predstavlja seznam želja evropske elite, ki je vsak dan bolj oddaljena od navadnih ljudi. Marta Andreasen (EFD, UK) je bila še bolj kritična, saj je menila, da predlog finančnega okvira predstavlja 11-odstotno povišanje sredstev v primerjavi s sedanjim okvirom. Slednji je bil po njenem mnenju namenjen temu, da EU naredi najbolj konkurenčno gospodarstvo na svetu, kar se je po njenem mnenju izjalovilo. Članek je bil objavljen 6. julija 2011. Več : - Predlog večletnega finančnega načrta EU za obdobje 2014-2020 - Zamrznitev proračuna 2014-2020 ni mogoča brez rezov že dogovorjenih politik - Evropski proračun: za kaj gre? (multimedijska predstavitev) Zamrznitev proračuna 2014-2020 ni mogoča brez rezov že dogovorjenih politik Evropski parlament poziva tiste države članice, ki želijo zamrznitev naslednjega večletnega finančnega okvira EU za obdobje 2014-2020, naj pojasnijo, katerim prednostnim nalogam bi se morali odpovedati zaradi zamrznitve višine sredstev. Če bi želeli doseči vse cilje in ustrezno izvajati politike, ki so dogovorjene na evropski ravni, bi bilo namreč treba sredstva glede na leto 2013 povišati za najmanj 5 odstotkov. "Treba je nehati s slabo navado sprejemanja političnih obvez brez zadostnih finančnih sredstev. Zmanjševanje proračuna EU ni prava pot za nas, ki si želimo bolj konkurenčno Evropo," je v razpravi dejal poročevalec Salvador Garriga Polledo (ELS, ES), ki je bil v posebnem parlamentarnem odboru za politične izzive odgovoren za resolucijo o sedemletnem dolgoročnem proračunu (večletni finančni okvir Unije ali finančna perspektiva). "Finančna perspektiva mora odražati strategijo EU 2020 in ostale politike, o katerih je dosežen dogovor za njihovo izvajanje. Ko zahtevamo povečanje sredstev, tega ne počnemo zato, ker bi si izmišljali nove postavke, ampak zato, ker želimo realističen in izvedljiv proračun," je poudarila Jutta Haug (S&D, DE), predsednica posebnega odbora za politične izzive. Končno poročilo odbora je Parlament v sredo sprejel s 468 glasovi za, 134 prot 40a9 i in 54 vzdržanimi glasovi. Evropski poslanci menijo, da zamrznitev proračuna na ravni, ki je predvidena za leto 2013, ni realna možnost. Povečanje za vsaj 5 odstotkov glede na referenčno leto bi pomenilo, da bi proračun EU znašal približno 1,11 odstotka skupnega BND vseh držav članic, namesto pričakovanih 1,06 odstotka BND v letu 2013. Poslanci pozivajo države, ki zagovarjajo zamrznitev ali zmanjšanje dolgoročnega proračuna, naj se jasno opredelijo, katere od političnih prednostnih nalog ali projektov je mogoče povsem opustiti, kljub njihovi dokazani evropski dodani vrednosti. Parlament opozarja, da bi proračunsko omejevanje lahko ogrozilo že dogovorjene spodbude za raziskave in inovacije s trenutnih 1,9 na 3 odstotke BDP, kakor tudi naložbe v infrastrukturo, zunanjo politiko in širitev Unije. Sredstva za regionalno politiko in kmetijstvo bi lahko ostala na sedanji ravni. Glede regij, kjer BNP na prebivalca dosega med 75 in 90 odstotkov povprečja EU pa poslanci pozivajo Komisijo, naj za naslednje proračunsko obdobje oblikuje vmesno kategorijo, da bi jim tako dodelila jasnejši položaj in s tem večjo varnost pri njihovem razvoju. Parlamentarci tudi menijo, da bi bilo treba povečati naložbe v energetsko infrastrukturo. Prav tako priznavajo, da bi lahko dodatne prihranke dosegli pri sredstvih za delovanje uprave EU, kot bi bil na primer en sam sedež Evropskega parlamenta. Nova sredstva in nič rabatov Evropski poslanci so kritični do sedanjega sistema financiranja, ki je skoraj v celoti odvisen od prispevkov držav članic in je postal zelo zapleten. Lizbonska pogodba predvideva, da se "proračun v celoti financira iz lastnih sredstev", medtem ko sedanji sistem nesorazmerno poudarja neto razlike med prihodki in odhodki držav članic in tako nasprotuje načelu solidarnosti EU ter slabi evropski skupni interes, v veliki meri pa tudi zanemarja evropsko dodano vrednost. Sistem dejanskih lastnih sredstev bi bil pravičnejši, preglednejši in enostavnejši. Resolucija tudi poudarja, da uvedba novega sistema ne bi smela vplivati na velikost proračuna ali povečati skupnega davčnega bremena za državljane. Poslanci zahtevajo tudi odpravo vseh rabatov, izjem in popravnih mehanizmov. Prilagodljivost Eden izmed problemov sedanjega večletnega finančnega okvira je pomanjkanje prožnosti, ki je sicer možna v letnih proračunov. V primeru nepričakovanih dogodkov je zato težko ustrezno prilagoditi proračun. Parlament se zato zavzema, da bi se neporabljene rezerve ter zapadla in neporabljena sredstva (sredstva za prevzem obveznosti in za plačila) iz proračuna za določeno leto prenesla v naslednje leto ter tako predstavljala skupno rezervo večletnega finančnega okvira za različne. Naslednji koraki Parlament je prva evropska institucija, ki je oblikovala svoje stališče o naslednjem dolgoročnem proračunu. Komisija naj bi 29. junija predstavila dva zakonodajna predloga, enega o naslednjem večletnem finančnem okvir in drugega o lastnih sredstvih, nato pa se bodo začela pogajanja. Sedanja finančna perspektiva se sicer izteče leta 2013. Članek je bil objavljen 8. junija 2011. Jutta Haug o oblikovanju stališča Parlamenta o finančnem okviru EU 2014-2020 Posebni odbor Parlamenta za politične izzive (SURE) je bil ustanovljen z namenom oblikovati stališče Parlamenta, ki ga bo ta zagovarjal v pogajanjih o sprejemanju dolgoročnega finančnega okvira EU za obdobje 2014-2020. O tem, kako poteka dela v odboru, smo se pogovarjali z njegovo predsednico Jutto Haug. "Če bo šlo vse po sreči, bomo imeli 9. junija v Parlamentu oblikovano stališče o finančnem okviru, ki ga bomo zagovarjali v pogajanjih s Svetom EU," pravi nemška socialdemokratska poslanka, ki si zanj želi podporo vsaj treh četrtin vseh poslancev. Burna razprava K poročilu o stališču Parlamenta v pogajanjih o finančnem okviru 2014-2020, ki ga pripravlja španski poslanec Salvador Garriga Poledo (EPP), je bilo vloženih že več kot 1000 dopolnil. Haugova ob tem opozarja, da je treba stališče Parlamenta uskladiti s prednostnimi nalogami strategije EU2020, ki si prizadeva za pametno, vključujočo in vzdržno rast. "Z manj denarja, kot ga imamo v današnjem okviru, ne bomo mogli priti skozi," poudarja poslanka. Haugova tudi meni, da bodo za reformo kohezijske in kmetijske politike potrebna sredstva. "Kohezijska politika se mora nadaljevati. Ima jasen cilj, da revnejšim regijam pomaga dohiteti bogatejše," pravi poslanka in dodaja, da te regije ne potrebujejo samo denarja, ampak tudi ideje, smernice in zakonodajo. Več denarja je po njenem mnenju potrebnega za razvoj in inovacije, saj bodo vlaganja vanje okrepila evropsko konkurenčnost. Za resnično evropske prihodke proračuna Haugova opozarja, da se zaradi odvisnosti proračuna EU od prispevkov držav članic vse več časa in energije porabi za boje med neto vplačnicami in neto prejemnicami. "Izstopiti moramo iz tega geografskega sistema, tako da ne bo več mogoče reči: to je nemški denar, to je finski denar, to je danski denar, ampak da bomo lahko rekli, da gre za denar evropskih državljanov in podjetij," poudarja Haugova, ki se sprašuje, zakaj finančni ministri tega pristopa ne podprejo, ko pa bi jim prihranil veliko razprav. Za finančni okvir nujno soglasje Parlamenta Čeprav brez soglasja Evropskega parlamenta vsakoletnega proračuna EU ni mogoče sprejeti, pa to dolgo ni veljalo za dolgoročne finančne perspektive. Vendar od sprejetja Lizbonske pogodbe lani velja, da se mora z finančnim okvirom strinjati tudi Parlament, če naj ta stopi v veljavo. "To odpira vrata našemu vplivu in tukaj bomo poskusili vplivati na Svet EU," pravi Haugova in dodaja, da se odločanje o finančnem okviru ne bo več dogajalo za zaprtimi vrati Sveta EU kot do sedaj. Odbor za politične izzive bo o stališču Parlamenta o finančnem okviru glasoval 25. ali 26. maja, 9. junija pa bomo njem na plenarnem zasedanju glasoval tudi celotni Parlament. Zgodovina sistema lastnih sredstev proračuna EU Tako kot vsi proračuni tudi proračun EU na eni strani odhodke namenja za vrsto dejavnosti, od kmetijstva do spodbujanja raziskav in razvoja, na drugi strani pa sredstva za to trošenje pridobiva iz prihodkov. Slednji temeljijo na sistemu lastnih sredstev EU, katerih vir so v veliki meri prispevki držav članic. Parlament želi prihodke proračuna EU narediti bolj evropske in se s tem izogniti prepirom o tem, kdo koliko v proračun prispeva in kdo koliko iz njega dobi. Ob ustanovitvi Evropske skupnosti za premog in jeklo leta 1951 je ta lahko svoje dokaj omejeno delovanje financirala z dajatvami na proizvodnjo premoga in jekla brez opiranja na nacionalne proračune. Ko se je leta 1957 rodila Evropska gospodarska skupnost, pa podobnih lastnih virov sredstev ni imela, zato so morale v žep seči tudi države ustanoviteljice. Financiranje z davkom na dodano vrednost Ob vzpostavitvi skupne kmetijske politike EU leta 1962 so se v proračun Skupnosti začele stekati tudi različne dajatve na kmetijske izdelke. Leta 1970, ko je Parlament prvič dobil pristojnost odločanja o delu proračuna EU, pa so bili med lastne vire šteti prihodki od carin, dajatve na kmetijske izdelke ter del dohodka od davka na dodano vrednost (DDV), ki ga pobirajo države članice. Od leta 1975 do leta 1985 je vir dohodka iz DDV - osnova za odmero le-tega za namene proračuna EU je harmonizirana med državami članicami - v višini enega odstotka zadoščal, nato pa ga je leta 1986 Svet dvignil na 1,4 odstotka. Državam je bilo tudi dovoljeno, da so 10 odstotkov prihodkov od davka obdržale kot nadomestilo za stroške njegovega pobiranja. 1988: Prvi dolgoročni finančni okvir Da bi se EU lahko izognila vsakoletnim zapletom v zvezi s sprejemanjem proračuna, je leta 1988 na predlog takratnega predsednika Evropske komisije v veljavo stopil prvi dolgoročni finančni okvir, ki je trajal pet let, torej do leta 1992. Pomembna novost v tem obdobju je bil dodaten proračunski vir, neposredni prispevki držav članic v proračun EU. V naslednjih letih se je slednjim namenjalo vse več pozornosti, saj gredo prispevki za EU neposredno iz državnih proračunov, kjer zato manj denarja ostane za druge stvari. Seveda države iz proračuna EU denar tudi dobijo, vendar ne vse. Tako se je razplamtela debata o tem, katere države so neto vplačnice v proračun EU in katere so neto prejemnice. Slednje, med njimi Nemčija, Nizozemska, Avstrija in Švedska, so si leta 1999 izborile, da plačujejo le tretjino t.i. britanskega rabata, uvedenega leta 1984 zato, da bi uravnotežil stroške in prihodke, ki jih ima Velika Britanija od evropskega proračuna. Z odpravo carinskih dajatev po vsem svetu v okviru Svetovne trgovinske organizacije postajajo prispevki držav vse bolj pomembni: če so leta 2000 predstavljali 40 odstotkov prihodkov proračuna EU, se je ta delež v letu 2010 povečal na 75 odstotkov. Potrebna je reforma prihodkovne strani proračuna EU Poslanci upajo, da bodo lahko prihodkom proračuna EU dali več evropskega pridiha in da prihodki ne bodo odvisni zgolj od držav članic in kompromisov med njimi. Zato se zavzemajo za pravi evropski DDV, davek na izpuste ogljikovega dioksida in davek na finančne transakcije, ki bi po njihovem mnenju vsi pomenili korak k bolj samostojnemu, manj medvladnemu proračunu EU.


source: wikipedia

text: Nikolaj Kopernik [nikoláj kopérnik], latinizirano Nicolaus Copernicus, poljski astronom, matematik, pravnik, zdravnik, administrator in ekonomist, * 19. februar 1473, Torunj, Kraljevska Prusija (sedaj Poljska), † 24. maj 1543, Frombork, Kraljeva Prusija, Malborško vojvodstvo (zdaj Poljska). Kopernikov verjetno največji prispevek k človeštvu je izdelava in utemeljitev znanstveno uporabnega heliocentričnega modela Osončja. Življenje Mladost Svojo mladost je Kopernik očitno preživljal v udobnih meščanskih razmerah, v hiši na ulici Svete Ane (danes Kopernikova ulica), v vinogradu v Klösterchenu, na očetovih poljih in livadah ter med predmeti iz srebra in zlata. Pri desetih letih mu je umrl oče in skrb zanj je prevzel materin brat Lukas Watzenrode. Ker je večino časa živel pri stricu, ki je bil, tako kot mati, Nemec, je Kopernik večinoma govoril nemško, poljščino je sicer obvladal, je pa ni kaj dosti uporabljal. Svoje znanstvene spise je pisal v latinščini. Študij Na univerzah je preživel 15 let. Z 18. leti je odšel študirat medicino, matematiko in astronomijo na Univerzo v Krakovu. V zimski semester akademskega leta 1491/1492 se je v Krakovu imatrikuliralo 69 študentov. Seznam študentov za leto 1400 do 1508 se je ohranil. Kopernik je bil v tistem semestru 32. V Krakovu ni opravil nobenega izpita. Na artistični (filozofski) fakulteti je poslušal matematiko (aritmetika, splošna perspektiva, Evklidova geometrija), astronomijo (elementi nebesne sfere, von Peurbachova planetna teorija, mrki), astrologijo, slovnico, poetiko, retoriko, Ibn Rušda in Aristotela. Glavni vir informacij za tedanje študente so bila predavanja, saj so bile tiskane knjige še zelo drage in redke. Kopernik je že med študijem imel nekaj lastnih knjig, med njimi Evklidove Elemente (izdano 1482), Regiomontanove Tabulae directionum (izdano 1490) ter Alfonsove planetne tabele (Tabulae alphonsinae) (izdano v Benetkah 1492). Marsilio Ficino, je leta 1489 v Firencah izdal knjigo O Soncu in svetlobi ter trojnem življenju (De sole et lumine de triplici vita). Ko je bila knjiga natisnjena, je nemudoma poslal nekaj primerkov svojemu prijatelju Kallimachu v Krakov. Kallimach je zelo dobro poznal Kopernikovega strica. Zato je zelo verjetno, da je obiskoval stričevega prijatelja, se z njim pogovarjal in se seznanjal z novostmi iz književnosti. Možno je, da je že v začetku študija imel v rokah Ficinovo knjigo, v kateri je ta opisoval pomen Sonca kot najčudovitejšo svetlobo, ki v središču neba usmerja harmonično gibanje sveta. Med študijem je spoznal tudi vsebino Cicerovega dela Somnium Scipionis, ki so ga komentirali na univerzitetnih predavanjih. Delo obravnava gibanje Venere in Merkurja okrog Sonca. V tem delu je naletel na Hiketa, pri Plutarhu pa še na ostale grške astronome, ki so pojasnjevali premikanje neba z gibanjem Zemlje. Najuglednejši astronom in matematik v Krakovu je bil takrat Wojteh Albert Blar de Brudzewo, imenovan Brudzewski. Hartman Schedel iz Nürnberga je pisal v svoji Kroniki sveta (1480 do 1492), da je Krakov zelo znan po svoji Jagelonski univerzi, obnovljeni leta 1400, kjer cvete študij matematike in astronomije bolj kot kjerkoli v Nemčiji in v svetu. Pa tudi Nürnberg in druga evropska ali svetovna mesta so se šele začela prebujati. Brudzewski je učil v Krakovu več kot 20 let, svoj zadnji tečaj predavanj iz astronomije pa je imel leta 1490. Med Kopernikovim obiskovanjem univerze je javno govoril le o Aristotelu. Brudzewski je bil s 25 letom bakalaver, pozneje magister, postal je profesor in dekan artistične fakultete, in značilno: šele po vsem tem je bil lahko bakalaver teologije in kanonik. Leta 1494 je zapustil Krakov in sprejel povabilo za sekretarja velikega vojvode Aleksandra Litvanskega, kasnejšega poljskega kralja. Že leta 1497 je umrl v Vilni. Brudzewski pa je bolj kot drugi profesorji prihajal v ožji stik s študenti, ker je bil predstojnik študentovskega doma, imenovanega Bursa Hungarorum. Od njega je Kopernik zasebno prejel veliko znanja. Brudzewski je vedno veljal kot njegov velik učitelj in tudi večina profesorjev matematike in astronomije v tedanjem Krakovu je bila njegovih učencev. Kar šestnajst jih je napovedalo astronomska in matematična predavanja: o Evklidu, o aritmetiki, o optiki, o splošni perspektivi, o eklipsah, o glasbi, o von Peurbachovi teoriji planetov, o Regiomontanovih astronomskih tabelah in njegovem koledarju; dva pa sta predavala o astrologiji. Pri Brudzewskem naj bi bil Kopernik pridobil »trdnost matematičnega znanja, ostrino pogleda, vzvišeno enostavnost dokazovanja«. Brudzewski je podal tolmače o von Peurbachu in Regiomontanu. Leta 1483 je tolmačil von Peurbachovo knjigo in opozoril, kakor pozneje Reinhold, zlasti na ovalne krožne poti Merkurja in Lune. Njegov tolmač k von Peurbachovi teoriji planetov je dal njegov učenec tiskati v Milanu. Da se je v tem tolmaču Brudzewski kazal kot zagovornik geocentrične slike, pač ni pomenilo mnogo glede na njegov položaj kot krakovski kanonik, zlasti še, ker je bil sumljiv zaradi svojih javnih zvez z mednarodnimi humanisti. Omenil je tudi Oresma, ki je dopuščal gibanje Zemlje okrog Sonca. V tolmaču se je Brudzewski skliceval tudi na zadržke, ki jih je izrekel Ibn Tufajlov mlajši prijatelj Ibn Rušd glede teorije ekscentrov in epiciklov. Ibn Rušd je namesto Ptolemajeve teorije predlagal vrnitev k Evdoksovi in Kalipovi teoriji vrtečih harmoničnih homocentričnih krogel, saj je takšen pogled podpiral tudi Aristotel. Čeprav je bil to korak nazaj v primerjavi s Ptolemejevo teorijo, je imela geocentrična teorija vrtečih homocentričnih krogel precej pristašev tako med arabskimi kot evropskimi astronomi in učenjaki. Njen avtor je bil al-Bitrudži Alpetragij (okoli 1130–1204), ki si je sposodil nekatere zamisli od Ibn Badže in od svojega učitelja Ibn Tufajla (okoli 1105–1185). Kljub temu je bila Ibn Rušdova kritika pozitivna, saj je omajala Ptolemejeve matematične temelje. Ne vemo natanko, kako dolgo je Kopernik študiral v Krakovu. Mesto je zapustil verjetno jeseni leta 1494 in se vrnil v Torunj. Po prizadevanju strica, ki je medtem postal varmijski (ermlandski) škof, ga je določil za kandidata na položaj kanonika v Ermlandu. Ob prvem prostem mestu je imel smolo. Kanonik, čigar smrt je sprostila njegovo službo, je umrl v nepravem mesecu: za kanonike, umrle v mesecih s parnim številom dni, je lahko določil naslednike škof, za neparne mesece pa edinole papež. Broscius, krakovski profesor, ki je v fromborškem arhivu ukradel mnoga Kopernikova pisma, je imel še v 17. stoletju pismo mladega Kopernika, ki se je v njem pritoževal, da mu zavistneži niso privoščili dobrega kanonikata. Poleti leta 1496 se je odpeljal proti Italiji v Bologno kjer se je po stričevi želji vpisal na kanonsko pravo. Leto zatem 1497 je umrl dobri kanonik stolnega kapitlja v Fromborku (Frauenbergu (Frauenburgu)) Czannow, in Kopernik je pri 24 letih s pomočjo strica dobil njegov kanonikat. To mu je zagotovilo materialno neodvisnost in ga je tudi za vse življenje zaprlo v majhno mesto. Vse življenje ga torej ni mučila nikakršna materialna skrb, od svojega 24. leta je živel od prebend in sinekur, od znoja tlačanskih kmetov. V prvih 10 letih njegovega kanoništva se je pojavilo njegovo ime samo dvakrat v fromborških listinah: leta 1499 so mu podelili pristavo, julija leta 1501 pa je dobil od kolegov nov študijski dopust, ko mu je prvi, triletni potekel. Vedno bolj so ga privlačevali dvomi o geocentričnem sestavu in vizija Vesolja s Soncem v središču. Ob odhodu v Bologno je vzel s seboj temeljna astronomska dela, ki jih je kupil v Krakovu, Regiomontanove Tabulae directionum in Alfonsove planetne tabele. Srečno naključje, ki mu je pomagalo pri proučevanju astronomije, je bila izdaja Regiomontanovega Epitama, ki je leta 1496 izšel kot skrajšan Almagest. V tistem času je bilo to edino tiskano delo, ki je vsebovalo Ptolemejevo teorijo. Iz Epitama se je Kopernik poučil o Ptolemejevi geocentrični teoriji in spoznal Regiomontana. Od tedaj naprej ga je to delo vedno spremljalo pri raziskavah. Ves čas se je poleg študija ukvarjal z astronomijo in pomagal Domenicu Maria de Novari (1454-1504) pri opazovanjih in meritvah. V Bologni je ostal od leta 1496 do 1500. 9. marca 1497 je skupaj z de Novaro opazoval okultacijo Lune z Aldebaranom, α Bika, znane zvezde v Hijadah. V svoj priročni izvod Alfonsovih planetnih tabel je zapisal, da je 4. marca 1500 v Bologni prav tako opazoval. Vneto je študiral matematiko in astronomijo ter grško slovnico pri Antoniu Urceu Codru (beraču, ubožcu), ki je dolgo skoraj zastonj predaval mnoge različne grške avtorje, Hipokrata, Heliodora, Galena, Homerja, ter celo Evklida in Arhimeda. V začetku aprila jubilejnega leta 1500 je Kopernik verjetno v velikonočnem tednu odpotoval v Rim, kjer je obiskoval knjižnice in po Retiju, ki je kasneje med letoma 1539 in 1541 živel pri Koperniku v Fromborku, v krogu sholarjev, učenjakov in velikih mož zasebno predaval matematiko in astronomijo na rimski katedri. Verjetno je sedaj, ko je že dovolj obvladal grški jezik, obiskal tudi Vatikansko knjižnico, kjer je imel kot visok cerkveni dostojanstvenik možnost videti izvirne grške rokopise. Tam je ostal 1 leto. Tako je delalo veliko tedanjih potujočih humanistov, na primer Conrad Celtes v Krakovu, von Peurbach v Ferrari in Regiomontan v Padovi. V svoji knjigi O kroženjih nebesnih krogel je pozneje poročal o Luninem mrku, ki ga je opazoval v Rimu 5. novembra 1500. Poleti se mu je iztekel njegov triletni študijski dopust. Zgodaj poleti se je brez posebne naglice odpravil domov, kjer se je začel pripravljati še na študij medicine. Da bi prišel pravočasno na vpis v novi semester je moral že sredi poletja odriniti iz Varmije (Ermlanda). Najprej je šel v Padovo, kjer je pri Grku Musuru še izpopolnjeval grški jezik, študiral izvirna grška dela, iz kanonskega prava pa je doktoriral v Ferrari. Ferrara je menda tedaj imela več prebivalcev kot Rim, večina pa je bila revnih. Na njeni univerzi je delovalo mnogo znanih imen. Na obiske k matematiku Bianchiniju so prihajali med drugim kardinal Bessarion, von Peurbach, Regiomontan, de Novara in Codrus. Oba Kopernikova učitelja iz Bologne, de Novara in Codrus ter znani pridigar Savonarola so študirali tam. Dolgo so dvomili ali je Kopernik res študiral v Padovi. V 19. stoletju so v Ferrari našli njegovo doktorsko diplomo iz leta 1503. Ne vemo, ali je v Padovi prejel medicinsko diplomo. Z njo si sicer svojih akademskih časti ni mogel kaj prida povečati, pa tudi za zdravljenje je ni potreboval. Leta 1504 se je vsestransko izobražen vrnil domov v Lidzbark v Varmijo. Kljub temu, da mu med delom ni ostajalo dosti časa za astronomijo, je vendar ni zanemarjal. Pri izdajatelju Arhimedovih del Luki Gauricusu je videl tudi Arhimedovo delo Peščena zrnca (Psammites), kjer je navedena Aristarhova razlaga paralakse zvezd in razsežnosti Osončja. V delu Enciklopedija Martiana Cappele iz 5. stoletja je prebral tudi, da se Merkur in Venera nikoli ne oddaljita od Sonca. Polmer epicikla Venere bi v geocentričnem modelu, kjer se Merkur in Venera gibljeta znotraj Sončevega tira, moral biti nesorazmerno večji od polmera njenega deferenta, kar je vedel že Apolonij. Zaradi tega so po Heraklitu grški astronomi menili, da notranja planeta krožita okrog Sonca. V tem obdobju je nastal zapisek o opazovanju Luninega mrka 2. junija 1509, ki ga je videl v Fromborku ali v Krakovu, kamor se je večkrat peljal, ko je njegov stric še živel (verjetno je bil tedaj res v Krakovu). V tem času je zelo verjetno izdelal tudi prvi oris heliocentrične teorije, čeprav sodobni angleški znanstveniki in zgodovinarji, kot J. Ravetz, menijo, da je ta oris nastal že pred letom 1496, saj iz njega ni mogoče razbrati, da bi ob pisanju že poznal Regiomontanov Epitam. Okoli leta 1510 je za strica izdelal tudi zemljevid Varmije z mejami do Prusije. Naelektreno ozračje, ki je vladalo v Varmiji med letoma 1512 in 1513 prav gotovo ni koristilo njegovim raziskavam novega sestava, čeprav jih ni povsem opustil. Kot astronom je bil že poznan v znanstvenem svetu, saj mu je v prvi polovici leta 1513 Pavel Middelburški, Fossombronski škof, predlagal, naj sodeluje pri izdelavi novega koledarja, kar na žalost ni doletelo Regiomontana. Istega leta je Kopernik poslal v Rim lasten očrt koledarskih reform. Kopernikov priimek je Pavel omenil v traktatu Secundum compendium correctionis calendarii (1516) med učenjaki, ki so poslali predloge za spremembo koledarja. Od arabskih astronomov ni bilo nobenega. Ulug Begov Gurganski Zidž je bil porušen že 65 let, Hajamovo delo pozabljeno, arabska astronomija pa je zamrla. Leta 1515 je Kopernik sodeloval na 5. lateranskem konzilu o koledarju. Problem koledarja ga je vedno zanimal, še zlasti pa ga je vznemirjala navidezna spremenljivost tropskega leta, ki naj bi bila posledica takrat splošno priznane, a napačne Tabitove teorije trepidacije. O koledarju se sicer javno ni izjasnil, ker je menil, da je še premalo točnih podatkov. Tako je šele 29 let po koncilu objavil svoje rezultate dolžine tropskega leta v svoji knjigi O kroženjih nebesnih krogel (De revolutionibus orbium coelestium). Ti rezultati iz leta 1543 in Reinholdove Pruske tabele iz leta 1551 pa so kasneje leta 1582 služile pri gregorijanski prenovi koledarja. Verjetno je Koperniku pri delu pomagalo tudi to, da se je lahko poleg Regiomontanovega Epitama posluževal tudi popolne latinske izdaje Almagesta, natisnjenega v Benetkah leta 1515 po prevodu Gerarda da Cremone (1114–1187) iz leta 1175 iz arabščine, ki je prevedel ali nadzoroval kar 92 arabskih prevodov. Kopernik je dobil knjigo tako rekoč še svežo iz tiskarne. Skupaj z Epitamom je postala osnovna opora njegovega dela. Od leta 1497 do 1529 je opravil, kot nam je znano, 27 opazovanj do leta 1541 pa še približno 40. To je v primeri z Regiomontanovimi in Waltherjevimi opazovanji malo, vendar je skoraj večino svojih opazovanj povezal s teorijo. V Narodni in univerzitetni knjižnici v Ljubljani je Stanislav Južnič 26. januarja 2006 odkril drugo izdajo Kopernikove Knjige kroženj (De Revolutionibus) iz leta 1566. Dragoceno delo je bilo nekoč last ljubljanskih jezuitov, Matija Čop pa ga je z letnico 1766 pomotoma uvrstil med knjige 18. stoletja in morda se je prav zato ohranilo. Dosežki Opazovanja Precesija enakonočij Ukvarjal se je tudi s precesijo enakonočij in jo opazoval v letih od 1515 do 1525. V njegovem času so tudi celo dvomili o točnosti Aristilovih, Timoharisovih, Hiparhovih, Ptolemajevih in drugih antičnih astronomov, še posebej pa nürnberški župnik Johannes Werner. Leta 1424 je Kopernik javno pisal krakovskemu kanoniku Bernardu Wapowskemu o Wernerjevemu delu iz leta 1422 O gibanju osmega neba, kjer je Werner trdil, da se je gibanje osme krogle nepremičnih zvezd (ostalih sedem se nanaša geocentrično na planete) močno spremenilo. Po njegovem mnenju je bilo gibanje hitrejše v času od Ptolemejevega življenja do nastanka Alfonsovih planetnih tabel kot pozneje. Po tedaj obstoječi teoriji trepidacije je bilo gibanje pomladne točke γ posledica nihanj te osme namišljene krogle. Kopernik sicer ni zanikal pojava trepidacije in je pokazal na zmotna Wernerjeva sklepanja in napačne navedbe opazovanj od Timoharisa do Ptolemeja celo do 11 let. Leta 1525 je Kopernik določil dolžino siderskega leta 365d 6h 9m 40s (napaka 30s) pri čemer je omenjal Tabitovo oceno. Že v Komentarčku (Commentariolus) iz leta 1514 je menil tudi, da je nespremenljivo sidersko leto odgovorno za gibanje Zemlje okrog Sonca in ne tropsko leto, ki se navidezno spreminja zaradi napačne teorije trepidacije. O precesiji enakonočij je pisal na začetku 3. knjige svoje znamenite Knjige kroženj (Liber Revolutionum) (Nürnberg 1543), kakor je sam imenoval svoje delo. Zemlji je poleg prvega gibanja, rotacije in drugega gibanja, revolucije pripisal še tretje konično gibanje in ga imenoval libracija Zemlje. Zemljina vrtilna os bi se gibala okrog normale na ravnino ekliptike v nasprotni smeri od prvih dveh njegovih gibanj s tem, da je njena rotacija poševna. Tako se Zemlja enkrat v letu obrne okrog obeh polov ekliptike. S svojim tretjim gibanjem, ki je po njem povzročalo tudi spremembo letnih časov in zagotavljalo skoraj nespremenjeno smer Zemljine vrtilne osi pri njeni revoluciji in s svojim drugim gibanjem, katerih periodi nista enaki, je hotel pojasniti precesijo enakonočij. Od tretjega gibanja Zemlje, libracije ostane po njem samo počasno precesijsko gibanje njene osi, ki ga je enačil s trepidacijo, ker so že spoznali, da vrtilna os prostega in v vseh oseh simetričnega togega telesa ne spreminja lege v prostoru. Drugače pa problema precesije ni znal pravilno rešiti. Bil pa je prvi, ki je postavil ta problem. Prvi je tako ločil dejansko gibanje Zemlje od gibanja zelo oddaljene nebesne krogle. Ker je bil pojav mehansko prezapleten, so si drugi omislili gibanja še treh novih nebesnih krogel. Libracije sicer imenujemo drugačna gibanja nebesnih teles, na primer libracije Lune. S trikvetrom je Kopernik zaradi proučevanja precesije meril višino Spike. Deklinaciji zvezde sta se razlikovali leta 1515 za 1' in leta 1525 za 2', kar je bil zaradi preprostosti njegovih inštrumentov dober rezultat. Iz deklinacij je lahko izračunal njeno kotno razdaljo od pomladne točke γ ali njeno ekliptično dolžino. Tako je videl, da se je v 1386. letih, od Ptolemeja do njega, pomladna točka γ premaknila za 20° 41' ali povprečno na leto za 54". De Brahe je z izboljšanjem svojih merilnih pripomočkov do točnosti 1' kasneje med drugim odkril, kot je sam mislil, da je trepidacija točk enakonočja samo navidezna in je posledica netočnega opazovanja. Sam je izračunal 51", kar je bilo že dobro izmerjeno. Ko je dobil v roke izviren Kopernikov trikveter se je smejal njegovi preprostosti in ni verjel, da je bil Kopernik v stanju tako točno opazovati. Bil pa je vesel daru. Pravega mehanizma Zemljine precesije pa tudi de Brahe ni spoznal. Šele z odkritjem splošnega gravitacijskega zakona je lahko Newton dal dokaj dobro mehansko razlago Zemljine precesije. O njej je pisal v 3. knjigi Načel (London 1687). Iz enačbe za splošno precesijo: kjer je lunisolarna precesija, p planetarna precesija in naklon ekliptike na srednjem ekvatorju se lepo vidi, kaj je delalo težave astronomom pred 18. stoletjem, saj je zgoraj drugi člen planetarne precesije p še najbolj podoben nepravilnostim pomikanja pomladne točke γ trepidaciji, ki so jo lahko delno opazovali neposredno. Tistih sedem starih planetnih krogel je vseeno nekako povezano s precesijo, ne pa zvezde, ki seveda nikakor niso gravitacijsko vezane na Zemljo. Kopernikovo življenje je bilo v celoti prežeto z astronomijo. Vseskozi je vneto zagovarjal delo antičnih astronomov ter njihovo marljivost in točnost. Zgled potrpežljivega in točnega astronomskega merjenja so meritve astronomske enote. Ta zgled nam pokaže tudi, da so pred Kopernikom to poskušali le trije ali pa mogoče le maloštevilni. Kopernikovo tiho in neutrudno delo upravičeno imenujemo revolucija, saj po njem naša slika zgradbe Osončja ni bila nikoli več tako zavita v meglo, čeprav so jo za dolgo časa tudi prepovedali in izbrisali s seznama 'učenosti'. Priznanja Poimenovanja Po njem se imenuje udarni krater Kopernik na Luni s koordinatama 9,7° severno; 20,0° zahodno, premerom 93 km in globino 3,8 km. V začetku leta 2010 je IUPAC po njem poimenovala kemični element kopernicij. Sklici Viri Zunanje povezave Portreti Kopernika: , Kopernikovo Vesolje iz Knjige kroženj Nikolaj Kopernik, Izobraževalno društvo Svarog, Maribor Naslovnica Knjige kroženj Besedilo Knjige kroženj Povezava na zbirko Program java o vzvratnem gibanju Kopernik v Bologni Poljski astronomi Renesančni humanisti Poljski rimokatoličani Diplomiranci Jagelonske univerze Ljudje, po katerih so poimenovali krater na Luni Kopernik, Nikolaj


Izobraževanja