Univerzalna kontura Pentart 20ml - bela Gostejša barva v tubi, za izstopajoče 3D napise, črte in obrobe. Idealna za slikanje na steklo in tekstil, primerna pa tudi za druge površine. Univerzalna kontura Pentart Univerzalna, gostejša konturna barva, v osnovnih barvah, je idealna za risanje obrob, obris vzorcev, za imitacijo vitraža na steklu ter za izstopajoče 3D dekoracije in napise. Odlična je za slikanje in pisanje po steklu, saj je po sušenju vodoodporna in primerna za pranje v pomivalnem stroju. Barve so na vodni osnovi, goste, nevtralnega vonja, odlično pokrivne in so po sušenju vodoodporne.


source: fineweb

text: Ženski čevlji gorniški lažji WS STEEP Lažji ženski planinski čevlji za vse letne čase z usnja za izredno udobje poskrbi odlično zasnovano blaženje. Velikost: Pretvorbe velikosti Barva: Velika sezonsko znižanje traja od 4.8. - 28.9.2014 ... Zaradi povečanega obsega dnevne prodaje, naročilo ne zagotavlja rezervacije artikla. Še posebej negotova je zaloga z oznako vprašaj (?). Dodaj v košarico


source: CulturaX

text: Fickle Motorcycle Fashion, Kevin Cameron's Top Dead Center | Blogi 2020 Fickle Fashion Motorcycle Video: David Beckham Interview: Motorcycle Style at London Fashion Week | The New York Times (Oktober 2020). Gremo na svež cikel. Starega navdušenja - čaka na robu sedežev za letošnjih novih 600 Sportbikes, ki se bodo približali vrtljaju MotoGP - se zdi konec. In stavek "kolo po meri", ki je nekoč pomenil sekalnik s podaljšanim sprednjim dnom z miljo široko zadnjo pnevmatiko in regulacijskim velikim palčnim motorjem Harley, je dobil širši pomen. Zdaj lahko to pomeni tudi precej nenavadna "rjava" kolesa, ki jih ne izdelujejo izdelovalci, varilci ali kinetični umetniki, temveč "izdelovalci". Staro vprašanje, "Kdo ti kromira?" je zabeležil v: "Kdo ima tvojo patino?" ker je rja, ki jo najdete v skednju, zdaj iskana izbira. Stare gotovosti - "Flatch", Harley, "Whoop", je dejal, da je GSX-R, "Patagonia", predlagal pustolovsko kolo, ki je utripalo njegov prikaz zemljevida, da bi poudarili - so bili utišani med umirjenim glasom brez tematskih motociklov . Ko sem prišel iz svojega malega avtomobila v supermarketu, je Yamaha FZ-09 zamrmrala na naslednje parkirno mesto, svojega kolesarja v sivih telovadnih hlačah. Civiliziran, izpopolnjen in poslušen poslanstvu svojega kolesarja. Vse stvari vsem moškim. In ženske. V nekem smislu smo bili že prej tukaj. Že v časih RD350 so bile Yamahine štiritaktne ponudbe prav tako netematske. Kaj je bil XS-650? Japonski vtis o britanskem dvojčku? Hmm, kaj je današnji Bonneville? Britanski vtis o britanskem dvojčku? V sedemdesetih letih prejšnjega stoletja so bili na najmočnejšem trgu doslej poskusi cenovno dostopni. Ljudje so imeli radi Kawasakijevega 500 Triple H1, ker je bil Sportster-morilec, ki se je najbolj znebil (pogovorite se o pravi igri in prodajalci bi vam dali enega za manj kot grand). Kawasakijci so tako z varčevanjem z enakim orodjem prihranili denar v 750 H2. Wahoo! Kolesa, dokler sklopka ne popusti! Še v letu 1973 pa so proizvajalci lahko čutili, da se preproga premika. Kako bi lahko igrali konjske moči v igri med prehodom na "družbeno odgovorne" štiritaktne udarce z brezdimnim izpuhom? Razumem! Naredili bomo res veliko - recimo 903-kubični kubik Ne, ker sta dvojčka Vincent 1000-centimetrska obdobja po drugi svetovni vojni znana blagovna znamka ponudila litrsko kolo. Z1 so se prodali kot nori in odšli smo v novo smer. Gospodje, začnite dolgočasne rešetke. Kmalu je ta nova smer pripeljala do naleta na cesti. V 250-kilogramsko grudo motorja, ki je štrlel v vse smeri, v podvozje iz šestdesetih let prejšnjega stoletja (noga vilic z ribjimi palicami, gumijasti okvirji, kot je razvidno iz Goodyearove pripovedne računalniške animacije iz leta 1978), je prišlo do nasprotij. Pospeški so bili izjemni, zaradi česar je bil trg nekaj časa okupiran. Ampak to, da so se na zgodnjih dirkah AMA Superbike (1977) premetali z vodljivostjo (to zagotovo ni bila konjska sila!) Evropskih dvojčkov - BMW, Guzzi, Ducati - vsekakor ni bilo v poslovnem načrtu. "Zlomite te evro pipsqueaks", je prišlo naročilo. In bili so skrbno zdrobljeni - s trdnejšim podvozjem, nevojnimi zavornimi diski, 42-mm vilicami, ki jih Gary Nixon ni mogel zložiti, in s hitrimi izboljšavnimi vzmetenjami, katerih dušilno olje po petih minutah ni več izgledalo kot čokolada. Treba je opozoriti, da se je Ducati od leta 1987 boril proti vse večji moči, da bi postal resen igralec, BMW pa je s svojim S1000RR pokazal, da lahko ustvarijo športno kolo kot dobro. Guzzi sledijo svoji poti in odpirajo domišljijske spremembe v "Lake Como Loco", svojemu večnemu V-dvojčku.


source: wikipedia

text: Geografíja (iz grških besed Geos (γη) ali Gaea (γαια), oboje pomeni »Zemlja«, in grafe (γραφειν), kar pomeni »opisovati«, pa tudi »pisati« ali »kartirati«) ali zemljepís je veda in znanost o zemeljskem površju, ki raziskuje vse oblikovalne pojave in procese delovanja na to površje ali le njegov del, ter njihove medsebojne odvisnosti. Poimenovanje, ki ga je prvi uporabil Eratosten (275-195 pr. n. št.), bi dobesedno lahko prevedli kot »opisovanje Zemlje«. Geografija pri svojem raziskovanju iz sorodnih znanosti črpa le toliko podatkov, kolikor jih potrebuje za uspešno razlaganje in študije med seboj povezanih vzrokov, ki na določen način oblikujejo površje Zemlje. V splošnem spada med prostorske vede in za razliko od posebnih (sistematičnih) med kompleksne oziroma splošne znanosti. Predmet geografskega preučevanja je zemeljsko površje, strokovneje geosfera, ki je združena celota litosfere, hidrosfere, atmosfere in biosfere. Geografija naj ne bi bila le veda, ki ustvarja prostorske opise pojavov in procesov, pač pa študija njihovih vzrokov in posledic ter njihove vloge in povezanosti v kompleksno celoto. Druge definicije zemljepis označujejo kot vedo, ki preučuje tvorne elemente pokrajine in njihovo medsebojno delovanje, pa tudi kot vedo, ki preučuje t. i. geografsko okolje, tj. naravni prostor, zaznamovan z antropogenimi elementi. Nekateri geografi zagovarjajo delitev na družbeno in fizično geografijo, drugi pa menijo, da takšna delitev ni sposobna preučevati bistvenega raziskovalnega predmeta zemljepisa. Izraz geografija izhaja iz starega grškega jezika, v katerem hê gê pomeni Zemljo, grafein pa pisati. Avtor same besede je antičnogrški geograf Eratosten, nastala pa naj bi okoli leta 200 pr. n. št. Pomen geografije Zaradi svojega preučevanja neposrednega človekovega okolja je geografija družbeno zelo pomembna znanost. Sodobni svet namreč prinaša vedno večje posege človeka v geografsko okolje zlasti zaradi gospodarskega razvoja; ker geografija preučuje povezanost in pomen dejavnikov, ki oblikuje prostor, je nepogrešljiva za študijo vpliva vedno obsežnejših človekovih posegov v naravno okolje. Posledično je izjemnega pomena pri različnih vrstah gospodarskega in prostorskem načrtovanju. V povezavi s tem so v šestdesetih letih 20. stoletja nastale posamezne specializirane vede, kot je »regional science« (regijska znanost) v ZDA ali »Raumforschung« (raziskovanje prostora) v Nemčiji. Zraven tega pa je geografija v današnjem času viden vzgojni element, ki zagotavlja boljše poznavanje sveta v več vidikih in s tem razumevanje tudi drugih civilizacij ter posledično potencialno sožitje. Njen širok spekter predmetov preučevanja omogoča poznavanje globalnega gospodarstva, političnih razmer in stanja tako naravnega kot družbenega okolja. Zgodovina geografije Zgodovina geografije se pričenja v predantičnem obdobju. Vse od takrat do današnjega časa je bilo dogajanje na področju geografske vede pestro, a do 19. stoletja večinoma omejeno na odkrivanje in popisovanje neznanih ozemelj oziroma opisovanje pokrajin ter kartografijo. Antični Grki so prvi sistematično razvili geografijo kot znanstveno vedo. Najvidnejši predstavniki so Tales iz Mileta, Herodot, Eratosten, Hiparh, Aristotel, Strabon in Klavdij Ptolemej. Rimska kartografija novo osvojenih dežel je pridala številne nove tehnike. V srednjem veku so arabski misleci, učenjaki, popotniki in raziskovalci, kot al-Idrizi, Ibn Batuta in Ibn Haldun nadgrajevali grško in rimsko znanje. S potovanji Marca Pola se je zanimanje za geografijo v Evropi povečalo. Še večjo potrebo po trdni teorijski podlagi pa so prinesla velika odkritja v 16. in 17. stoletju. Sistem geografije Bistvena delitev geografske vede je razdeljevanje na splošno in regionalno geografijo, ki se razlikujeta po prostorski razsežnosti preučevanja, ne pa tudi po njegovem predmetu. Danes najbolj razširjen sistem zemljepisnega preučevanja je sistem po nemškem geografu Alfredu Hettnerju, po katerem se geografsko okolje študira po plasteh, začenši s plastmi fizične geografije in nadaljujoč s plastmi družbene geografije. Vsaka od plasti je svoja geografska disciplina, kot npr. geomorfologija in demogeografija. Posamezne izmed teh plasti je moč opazovati od strani, medtem ko raziskovalec kompleksno sliko, skupek vseh dejavnikov, dobi s pogledom od vrha (slednje udejanja regionalna geografija). Splošna (obča) geografija Raziskave splošne ali obče geografije razlagajo zemeljsko površje v celoti, kar pomeni, da stremijo k postavljanju zakonov o oblikovalnih dejavnikih, ki veljajo za celotno geografsko okolje, tj. po celem svetu. V praksi preučuje pojave na določenih mestih (lokalno okolje) in jih združi v obče veljaven zakon ter ima potemtakem bolj ali manj analitičen značaj. Ker so preoblikovalni dejavniki lahko naravnega ali človeškega izvora, so ti glede na to raziskovani posebej, nato pa praviloma združeni v celoto, ki obrazloži splošno podobo vseh dejavnikov. Fizična geografija Fizična geografija zajema skupino zemljepisnih disciplin, ki se ukvarjajo z naravnimi oblikovalnimi dejavniki; prizadeva si za razumevanje naravne podobe geografskega okolja. Fizičnogeografske raziskave določajo vzorce rastlinskih in živalskih pasov, preučujejo procese, vezane na kamninsko zgradbo in geografsko širino, vpliv vodovja na pokrajino itd. Ta veja geografije je dodatno razdeljena na množico geografskih panog: matematično geografijo, geomorfologijo, klimatogeografijo, hidrogeografijo, pedogeografijo, fitogeografijo, zoogeografijo in nekatere druge. Matematična geografija, ki sodi med najstarejše zemljepisne discipline in je v svojem zatonu, raziskuje Zemljo kot nebesno telo, torej izračunava fizikalne lastnosti, obliko, njeno gibanje in vrtenje ter položaje Sonca glede na Zemljo in obratno. Kljub temu, da je z naraščanjem razlagalne vloge geografije v 18. in 19. stoletju matematična geografija izgubila svoj velik pomen, je še vedno nepogrešljiva pri razumevanju množice pojavov, ki so pogojeni npr. z geografsko širino ali letnim časom. Snov matematičnega zemljepisa je dandanes bolj v domeni astronomije, geodezije in meteorologije. Geomorfologija je v današnjem času ena bolj pomembnih fizičnogeografskih ved. Predmet njenih študij je relief Zemlje; preoblikovalni procesi, skupine reliefnih oblik in njihova prostorska razširjenost. Osredotoča se na prvem mestu na vpliv endogenih in eksogenih sil, velik del informacij pa črpa poleg geografije tudi iz geologije. Geomorfološka vedenja so uporabna pri predvidevanju geomorfoloških procesov, kakršni so plazovi, pa tudi pri varnostnih ocenah prostorskega načrtovanja in na več drugih za človeka pomembnih področjih, ki se tičejo naravnih sil. Je razmeroma mlada veda, katere začetki segajo v drugo polovico 18. stoletja. Klimatogeografija študira podnebje in njegovo navezanost na situacijo na zemeljskem površju. Praktično je to vremensko dogajanje na določenem kraju v določenem času, ravno te podatke pa je moč s pomočjo statistike združiti v vremenske oziroma podnebne vzorce. Zanjo so pomembne lastnosti, kot so temperatura, vlaga zraka, padavine, vetrovi, zračni pritisk in osončenost. V zadnjem času pa je prišlo do porasta tolmačenja lokalnih dejavnikov, ki vplivajo na podnebje, tako npr. slemenitev gorske verige. Predmet preučevanja klimatogeografije je za geografsko znanost pomemben zaradi dejstva, da močno vpliva na podobo določene pokrajine, saj s podnebnimi pasovi zaznamuje tako razmestitev rastlinstva in živalstva kot gostoto človeških naselij in gospodarsko ter kmetijsko dejavnost. Ker se mnogo drugih značilnosti površja Zemlje navezuje na podnebje, je klimatogeografija tudi veda, ki raziskuje in postavlja modele klime v preteklih obdobjih ter s tem v veliki meri omogoča ugotavljanje pretekle podobe površja. Hidrogeografija je veda o prostorski razmestitvi in vplivu vode na geografsko okolje. Ukvarja se z lastnostmi, gibanjem in učinki vodovja. Ker je predmet opazovanja obsežen, se strokovnjaki mnogokrat specializirajo na potamologijo, ki se bavi z rekami, limnologijo, katere področje so jezera, glaciologijo, ki razlaga ledenike, hidrogeologijo, vedo o podzemni vodi, ali oceanografijo, vedo o oceanih. Splošna praksa hidrogeografskega dela pa je dinamika vodnih mas, fizikalni in kemijski procesi v vodi, slanost, oblikovanje vodnih korit, toplotni procesi idr. Sorodna, a samostojna veda je hidrologija; od nje se hidrogeografija razlikuje po dejstvu, da slednja povezuje svoje izsledke na preostale oblikovalne dejavnike okolja in okolje samo. Naloga fitogeografije je tolmačenje razporeditve rastlinske odeje po svetu in njenega vpliva na oblikovanje geografskega okolja. Ta zemljepisna panoga se ne ukvarja z raziskavami posameznih rastlinskih vrst, njihove sestave ali življenjskega kroga, pač pa z raziskovanjem lastnosti skupin rastlinja glede na podnebno prilagojenost, relief, prst, človekove posege ipd. Fitogeografiji je podobna zoogeografija, le da se slednja osredotoča na razmestitev živalskih vrst po površini planeta. Njeno raziskovanje producira koristne podatke glede krčenja življenjskih okolij živali zaradi industrializacije, glede ribolova in lova, glede domačih živali idr. Pedogeografija se bavi z razprostranjenostjo, množino in ostalimi lastnostmi prsti ter njihovimi vplivi na vegetacijo, geomorfološke procese, človekovo gospodarstvo in druge pojave. Ker je prst velikega pomena za več znanstvenih vej, med drugim za kmetijstvo, se je razvila samostojna veda, tloslovje ali pedologija. Družbena geografija Družbena geografija ali antropogeografija obravnava z vidika izvora popolnoma drug sklop okoljskih dejavnikov, in sicer antropogene dejavnike. Njen osnovni predmet so odnosi med človekom in naravo, ki v sodobnosti postajajo vse pomembnejši; človek se namreč na eni strani od narave oddaljuje, na drugi pa približuje, saj je njegovo gospodarstvo bolj in bolj vezano na naravne energijske in druge vire, zaradi česar prihaja do po mnenju mnogih prekomernega izkoriščanja in preoblikovanja geografskega okolja. Antropogeografija je tesno povezana z več drugimi družbenimi vedami, ravno tako pa so v močnem sodelovanju tudi različne si družbenogeografske panoge, saj je v praksi nemogoče ločiti vzorce naseljenosti od političnih ali gospodarskih razmer in posledično demogeografijo od ekonomske in politične geografije. To je vzrok za tesnejše sodelovanje družbenogeografskih ved v primerjavi s fizičnogeografskimi. Družbena geografija je razmeroma mlada veja, ki sta ji zasnove postavila utemeljitelja moderne geografije Carl Ritter in Alexander von Humboldt. Njeno prvo vidnejše delo je napravil Fridrich Ratzel (Antropogeographie) in v njem med prvimi zašel v geografski determinizem, ki po današnjem uveljavljenem mnenju precenjuje vpliv narave na človekov razvoj in ga označuje za tako rekoč usodnega. Za razvoj antropogeografije je bil pomemben dialektični materializem v geografiji, ki poudarja avtonomijo človeka od narave - ta naj bi bila sorazmerno naraščajoča z njegovo gospodarsko razvitostjo. Demogeografija preučuje razširjenost, razmestitev in selitvene tokove prebivalstva po površju Zemlje. To sicer počne tudi množica drugih ved, a se od njih demogeografija razlikuje po tem, da izsledke navezuje na vse preostale preoblikovalne dejavnike. Uporabno vrednost te discipline je najti v potencialnem reševanju problemov prenaseljenosti in migracij. Gospodarska ali ekonomska geografija raziskuje vpliv človekovega dela na pokrajino. V njeni domeni so razlaganje razporeditve proizvodnje, vpliva naravnih in družbenih dejavnikov na različna gospodarstva, teritorialne delitve dela po regijah, izmenjave in potrošnje dobrin itd. Njene poddiscipline so kmetijska geografija, industrijska geografija ter geografija prometa in izmenjave dobrin. Ekonomska geografija je tesno povezana s politično geografijo. Izsledke geografije naselij gre povezati s tipi in razporeditvijo urbanih in ruralnih naselij. Ta so eden najbolj stalnih, neprekinjenih učinkov na obliko pokrajine. Zraven tega pa je mogoče preučevati tudi funkcijo različnih naselij, ki jo ta imajo za družbo. Politična geografija tolmači vpliv političnih razmer na oblikovanje pokrajine. Te imajo namreč zelo velik vpliv na okolje, saj države ali imperiji in regije osnujejo različne industrijske načrte, različne družbene sisteme in raznolike druge strategije, kar vse v veliki meri vpliva na geografsko okolje. Dognanja politične geografije so bila skozi zgodovino često podlaga različnim imperialnim oziroma kolonialnim težnjam, zaradi česar se je zlasti med obema vojnama z nemškim nacizmom in italijanskim fašizmom diskreditirala. Njeno drugo ime je geopolitika. Zgodovinska geografija ni nič drugega kot povezava zgodovine in zemljepisa; je stvaritelj rekonstrukcij zgodovinskih družbenih razmer, ki so imele vpliv na geografsko okolje. Z izjemo tega, da namesto fizičnogeografskih dejavnikov preiskuje družbenogeografske, je enaka paleogeografiji. Regionalna geografija Regionalnogeografske raziskave se od splošnih ločijo po prostorski razsežnosti preučevanega predmeta. Preučujejo namreč določena geografska okolja in preoblikovalne dejavnike oziroma zakone, ki veljajo posebej za to okolje. Sodobna regionalna geografija stremi k sintetični obravnavi dejavnikov, torej združevanju slednjih v enotno sliko. Zraven tega je naloga pokrajinske geografije tudi smiselno razdeljevanje zemeljskega površja na regije. Zaradi lastnosti te veje zemljepisa, da dejavnike oblikovanja določenega površja obravnava dejansko kompleksno in v skupku, mnogi geografi pojmujejo regionalno geografijo kot končni smisel celotne znanosti. Pojem regija, ki je bistveni predmet pokrajinske geografije, je v akademskih krogih tolmačen na množico načinov. Navkljub temu pa najbolj drži razlaga, da je regija del Zemljine površine, ki je glede na delovanje oblikovalnih sil zaokrožen v smiselno celoto, ta pa se po danih dejavnikih razlikuje od okoliških regij oziroma delov zemeljske površine. Regionalizacija, tj. razdeljevanje zemeljskega površja na regije, je poseben problem regionalnega zemljeslovja. Med regijami namreč ni ostrih meja, saj na njihovo podobo vpliva množica dejavnikov, izmed katerih vsi ne sodijo le v to regijo, pač pa tudi v sosednje. Ravno tako regije vplivajo ena na drugo, poleg tega pa se s časom spreminjajo in del ene regije lahko postane del druge; ta spreminjanja so mnogokrat tudi ciklične narave. Zaradi naštetega določanje regije terja privilegiran izbor posameznih dejavnikov, denimo osredotočenje na družbene ali fizičnogeografske dejavnike ali pa določeno kombinacijo teh. Tako je iz posameznih vidikov vedno moč oporekati kateremu od tipov regionalizacije (za primer, zelo uveljavljena regionalizacija, regionalizacija po celinah, je nesmiselna v primeru obravnavanja Ruske federacije, ki se s svojim ozemljem razprostira čez dve celini). Nekoliko nasprotno temu pa druge regionalizacije narekujejo posamezni geografski dejavniki, ki imajo močan vpliv na množico drugih; tako podnebje, ki se korenito spreminja z geografsko širino, narekuje tip prsti in rastlinstva, s tem pa tudi način življenja in razvitost regije; iz tega izhaja zelo jasna in znana delitev sveta na bioklimatske regije. Spodnja regionalizacija, ki geografsko okolje razdeljuje na posamezne celine, je le ena izmed širše uporabljanih regionalizacij, a vendar ne vsestransko uporabna. Geografija Antarktike Antarktika je najbolj južna celina, katere velik del (t. j., z izjemo posameznih rtov ipd.) se nahaja pod Antarktičnim krogom. Fizičnogeografsko je deljena na dva dela z gorovjem, ki poteka od Weddellovega morja do Rossovega morja. Področje zahodno od Weddellovega in vzhodno od Rossovega morja se večinoma imenuje za Zahodno Antarktiko, preostanek pa za Vzhodno Antarktiko, vendar je takšno poimenovanje usmerjeno evropocentrično, saj je njegov temelj greenwiški ničelni poldnevnik. Celino prekriva ledeni pokrov, debel do 4 kilometre; na nekaterih mestih počiva na kamninski podlagi, ki se zaradi izostazije nahaja pod višino gladine morja. Skupna površina Antarktike je 14 milijonov km2, od tega okoli 280.000 km2 brez ledenega pokrova. Sicer je to najhladnejši, najbolj vetroven, suh, z 2.300 metri povprečne nadmorske višine (vštevši ledeno maso) pa tudi najvišji kontinent. Premore štiri ognjenike, ki so pojmovani kot aktivni, še več ognjenikov pa ustvarja okoliške otoke. Vpliv človeka na tej celini je zanemarljiv, saj so vsi naseljenci le znanstveniki in osebje na raziskovalnih postajah. Geografija Afrike Afrika je po svoji površini druga največja celina sveta, saj meri okvirno 30 milijonov km2. Na zahodu se pričenja z obalami Atlantika, na vzhodu pa končuje pri Indijskem oceanu. Njen severni mejnik so obale Sredozemskega morja, južni konec pa je rt Dobre nade. Večina kontinenta leži manj od 30 širinskih stopinj stran od ekvatorja. Povprečna nadmorska višina Afrike je 750 metrov, pestro razgibanost pa povzroča množica gorovij, strme nerazčlenjene obale in več velikih kotlin. Za mnogo potreb je regijsko razdeljena na severozahodno Nizko Afriko in jugovzhodno Visoko Afriko. Ker se razprostira čez več različnih bioklimatskih pasov, je na njej najti velik nabor fizičnogeografskih okolij, in sicer vse od največje puščave na svetu preko savan do tropskih deževnih gozdov. Vsled tega je težko govoriti o splošnem fizičnogeografskem značaju Afrike. V današnjem času je celina politično razdeljena na 61 držav. Njena kolonialna preteklost je pustila močan družbeni pečat, kar se danes najbolje odraža v močni zaostalosti oziroma vsestranski nizki družbeni razvitosti; pomemben dejavnik so gospodarske in politične nestabilnosti. Geografija Azije Azija je največja celina sveta; zaseda osrednji in zahodni del velike kopne mase Evrazije in je razširjena vkup s svojim velikim številom otokov preko 49.694.700 km2. Njena meja z Afriko poteka po Sueškem prekopu, z Evropo pa večinoma po Ural, Kavkazu ter Črnem morju. Na severu jo omejuje arktično območje, na vzhodu Tihi in na jugu Indijski ocean. Izvzemši Antarktiko, ki jo prekriva več kilometrov debela plast ledu, je s svojimi 950 metri povprečne nadmorske višine Azija najvišja svetovna celina. K temu mnogo prispeva planota Tibet, katere vrhovi se vzpenjajo do največjih nadmorskih višin sveta. Premore okoli 50 državnih tvorb, med drugim največjo svetovno državo Rusko federacijo. Azija glede na gospodarsko in družbeno razvitost sodi v tretji svet, njen gospodarski razvoj pa je izjemno hiter. Geografija Evrope Evropa je ime za zahodni konec velike kopne površine Evrazije. Na zahodu jo omejuje Atlantik, na jugu Sredozemlje, na severu Severno ledeno moerje in na vzhodu po prevladujočih pojmovanjih gorovje Ural, Kavkaz in Črno morje. Evropa je zlasti kulturno, ne pa tudi fizičnogeografsko samostojna enota, zaradi česar označevanje Evrope za celino mnogi pojmujejo kot evropocentrizem in trdijo, da je slednja evrazijski podkontinent, podobno kot Indija. Evropa je splošno močno razčlenjena: vsebuje mnogo polotokov (Skandinavski, Pirenejski, Apeninski idr.) in otokov (Islandija, Britansko otočje, Sardinija in Sicilija, Kreta idr.). Njena najvišja točka je gora Elbrus v Kavkazu, povprečna višina pa je izračunana na 340 metrov. Evropa je zibelka današnje Zahodne civilizacije in je že dolgo dom za svet zelo pomembnih kultur. Njena gospodarska razvitost je visoka. Geografija Južne Amerike Večina Južne Amerike leži pod ekvatorjem, njena površina pa je 17.820.900 km2. Njene zahodne obale obliva Pacifiški ocean, vzhodne obale Atlantik, severne Karibsko morje, na jugu pa se končuje z rtom Horn. Celino zaznamuje drugo največje gorovje na svetu, Andi; vzhodno od njega pa je najti več višavij in največje svetovno porečje, porečje Amazonke. Različni podnebni pasovi ustvarjajo ekvatorialne gozdove, savane in pustinje, visokogorsko podnebje in pas tundre. Tudi Južna Amerika je nekdanja velika kolonialna regija, ki je danes slabo industrializirana, a ravno tako pod vplivom močnega gospodarskega razvoja. V zadnjem času so pomembne notranje migracije prebivalstva na urbanizirane robove celine. Geografija Severne Amerike Severna Amerika je po svoji površini tretji največji kontinent, razprostirajoč se preko 23,7 milijona km2. Nahaja se med Pacifikom na zahodu, Atlantskim oceanom na vzhodu, Arktičnim morjem na severu ter na jugu Karibskim morjem oziroma Južno Ameriko. Njena obala je razmeroma razčlenjena; pestrost ustvarjajo trije izjemno veliki zalivi in množica otokov zlasti v Arktičnem morju. Celina se deli na Veliko osrednje nižavje, geološko mlado zahodno višavje, visok, a raven plato Kanadskega ščita in po obliki pester, razmeroma nizek vzhodni svet. Z vidika podnebja je pomembna t. i. mrtva črta na 100° z.g.d., na katere zahodni strani je podnebje sušno in neprimerno za poljedelstvo brez namakanja, nasprotno pa je vzhodno od tega mejnika. Ozemlje je politično razdeljeno med 10 držav, od katerih so največje Kanada, ZDA in Mehika. Severna Amerika z ZDA in Kanado predstavlja najbolj razvito gospodarstvo na svetu, kar je v velikem kontrastu s srednjeameriškimi državami na jugu regije. Geografske metode Osnovni cilj geografovega dela je opisovanje in razlaganje človekovega okolja na Zemlji, zaradi česar je treba zbrati in preučiti oziroma prikazati za določeno študijo bistvene zemljepisne podatke. V praktičnem delu je to zbiranje neobdelanih, surovih podatkov ter nadaljnje preoblikovanje v geografske študije v obliki grafov, tabel, besedil, posebno pa zemljevidov. Osnova geografskega zbiranja podatkov je delo na terenu; zraven tega pa obstajajo tudi zelo pomembni viri iz druge roke, kot so statistični popisi, cenzusi in druge statistike, zemljevidi, fotografije idr. Druga svetovna vojna je prinesla velik napredek zračne fotografije, kar danes s pridom izkoriščajo tudi geografi za preučevanje zemeljskega površja. Najsodobnejši viri za izdelavo fotografij, kot so izdelava zračnih posnetkov s posebnimi filtri oziroma snemalnimi napravami (npr. infrardeči posnetki) ali radarsko snemanje s satelitov, so prinesli pomembne spremembe v geografskem preučevanju. Enako velja tudi za drugačne metode terenskega zbiranja podatkov, vključno z vrtanjem globokih vrtin v Zemljo in uporabo podmornic za raziskovanje podmorskega sveta. Geografske študije se v osnovi poslužujejo štirih različnih pristopov: sistematski ali analitični pristop razdeli podatke v različne kategorije, ki jih je moč obravnavati na svetovni ravni vsako zase regionalni pristop je obravnava podatkov oziroma dejavnikov iz različnih (vseh) kategorij na določeni regiji; to je način dela regionalne geografije opisni pristop je preprosto določanje posameznih pojavov ali njihove razmestitve sintetični pristop je razlaganje lastnosti in vzročno-posledičnih zvez posameznih pojavov ali njihovega kompleksnega rezultata Kartografija Kartografija je veda o sestavljanju zemljevidov, ki izhaja iz geografskega in tudi drugih proučevanj terena. Zaradi obsežnosti področja se je osamosvojila v samostojno vedo; vsebuje namreč geodezijo, matematiko, psihologijo in še množico drugih ved. Kartografija je za zemljeslovje nepogrešljiva, saj upodablja sam predmet geografskega preučevanja. Karte so ravno tako podlaga za delo inženirjev, kmetijstvo in gozdarstvo, katastrsko vodenje, vse vrste prometa, vojaško strategijo, pa tudi posamezna področja ekonomije, zgodovine, geologije in drugih znanosti. Pomen kart izhaja iz omogočanja jasnega pregleda razprostranjenosti ter razporeditve različnih pojavov ali tudi intenzivnosti in povezanosti teh. Splošne karte tako dajejo splošno podobo zemeljskega površja z vsemi bistvenimi elementi, ki slednjega preoblikujejo; specialne karte pa namenoma zanemarijo nekatere elemente in se osredotočijo na bolj natančen ali večji prikaz posameznega pojava ali njih skupine. Pomemben del kartografije, ki se tiče geografskih študij, so kartogrami in kartodiagrami. Terensko delo Terensko delo je osnova geografskega preučevanja, saj je za mnoge tipe podatkov edini vir podatkov iz prve roke, pri katerem je verodostojnost najmanj okrnjena. Med terensko delo sodi opazovanje različnih pojavov, risanje oziroma kartiranje posameznih procesov, merjenje različnih vrednosti (npr. temperatura vode), fotografiranje, zbiranje podatkov z anketiranjem ali pa preštevanjem. Pri tem je ključna množica pripomočkov, med katere odvisno od tipa raziskave sodijo kompas, GPS, višinomer, zaloge različnih merilnih snovi (npr. solna kislina za ugotavljanje apnenčaste sestave kamnine), kladivo itd. Večja dela na terenu pa terjajo tudi vrtalne stroje, letala, ladje, kisikove bombe in ostalo zahtevnejšo opremo. Elektronski viri (GIS) Elektronsko obdelovanje podatkov je tako kot na drugih področjih tudi v geografiji v drugi polovici 20. stoletja napravilo revolucijo. Večina zlasti kartografskega dela je danes tako opravljena z vsaj eno ali nekaj oblikami geografskih informacijskih sistemov (GIS). To so elektronski sistemi za zbiranje prostorskih podatkov in povezanih lastnosti ter njihovo obdelovanje. Ti sistemi so dandanes najbolj široko uporabljani za izdelovanje kart, pa tudi za prostorsko načrtovanje, načrtovanje poti, upravljanje s katastrom ali strateškimi naravnimi viri. Pri tem je najbolj zamudna preobrazba podatkov v elektronsko obliko; njihova obdelava, povezava v nove podatke, predvidevanje trendov in predstavitev pa elektronskim procesom vzamejo zelo malo časa. Druga prednost GIS je tudi dejstvo, da je klasičen kartografski prikaz na papirju statičen in ostaja neosvežen do novega izida karte, medtem ko GIS omogočajo dinamično obdelovanje in osveženo prikazovanje podatkov ter prikazovanje različnih slojev podatkov na eni kartni podlagi. Prostorska tehnologija geografskih informacijskih sistemov pa med drugim omogoča še izdelavo digitalnega modela nadmorskih višin, sistemov za prostorsko planiranje (npr. urejanje komunale naselij), načrtov za varstvo ogroženih mokrišč idr. Laboratorijsko delo Laboratorijsko delo v geografiji pomeni obdelavo podatkov, navadno pridobljenih na terenu, zlasti za geomorfološke, hidrogeografske in pedogeografske analize. Geomorfološko laboratorijsko delo obsega večinoma analizo sedimentov. Podvrženi so preiskavam, ki določijo njihovo velikost, oblikovitost, zaobljenost, temu pa sledi ugotavljanje starosti, zgradbe, podvrženosti različnim silam idr. Pedogeografske analize zahtevajo bolj zapletene postopke dela z mnogokrat manj skromno laboratorijsko opremo. Ti postopki po predhodnem pregledu slojevitosti prsti, barve in množine humusa določijo vlažnost, pH vrednost, vsebnost kalcija, zrnatost, trdnost in več drugih lastnosti. Za potrebe hidrogeografskih študij se izvaja kemična analiza vode. Iz pridobljenih podatkov, kot so količina raztopljenih snovi, vsebnost kisika oziroma kvaliteta vode, korozijska moč ali trdota vode, je mogoče sklepati o različnih procesih, ki potekajo v izvorni pokrajini. Kvantitativne metode (statistika) Geografske metode zajemajo veliko mero preučevanja množičnih pojavov, te pa preučujejo kvantitativne ali statistične metode. Takšni pojavi so pojavi, katerih lastnosti ne gre odkriti s preučevanjem posamezne enote, pač pa le z analizo celotne statistične množice. Statistične raziskave so sicer pomembne za znanstveno delo, upravljanje institucij, tudi države, gospodarjenje ali strateško načrtovanje. Na področju geografije in sorodnih ved so statistične metode nepogrešljive za ustvarjanje podnebnih vzorcev, agronomske raziskave, trende rasti prebivalstva, izračunavanje gospodarske razvitosti območij ipd. Statistika je razdeljena na več vej, med katerimi kaže poudariti statistiko prebivalstva, industrijsko, obrtno, gozdarsko, kmetijsko, zdravstveno, trgovinsko statistiko, statistiko prometa, turizma in vremena. Kvalitativne metode Pod kvalitativne geografske metode se uvrščajo tehnike zbiranja kvalitativnih podatkov, ki jih za potrebe svojega raziskovanja uporabljajo tudi npr. antropologi ali sociologi. Tovrstne podatke je mogoče zbirati le na terenu in sicer z opazovanjem z udeležbo ali intervjuji. Takšnih metod se poslužujejo družbenogeografske discipline. Povezane vede Sledeč med stroko uveljavljenemu mnenju, da je geografija sintetična veda, gre trditi, da slednja zbira študije množice drugih ved in jih združuje v kompleksno sliko dejavnikov oblikovanja geografskega okolja. Za raziskave fizične geografije so zatorej poleg fizike in kemije pomembne študije astronomije, ki sama po sebi preučuje nebesna telesa; geologije, ki se ukvarja z nastankom in zgradbo Zemljine skorje ter drugih notranjih plasti, tektoniko in sorodnimi področji; meteorologije, ki raziskuje fizikalne lastnosti atmosfere, kakršni so vremenski pojavi; hidrologije, ki se bavi s kemijskimi in fizikalnimi lastnostmi voda, tj. prostorsko razmestitvijo, onesnaženostjo, kroženjem; biologije, ki preučuje živa bitja, tako rastline kot živali, pa tudi odnose med njimi v okviru ekologije; pedologije, ki se osredotoča na preiskovanje vsevrstnih lastnosti prsti in je pomembna za kmetijstvo; pa tudi geodezije, urbanizma, gozdarstva, agronomije, medicine, informatike in več drugih ved. Za družbeno geografijo pa so pomembne študije sociologije, ki se ubada z ustrojem, odnosi, razvojem in zakoni človeške družbe ter pojavi v njej; politologije, ki je veja sociologije; ekonomije, ki preučuje družbeno proizvodnjo, menjavo in potrošnjo, delitev dela in gospodarske sisteme; zgodovine, ki preučuje človekov razvoj skozi čas; in etnologije, ki raziskuje človekovo kulturo in njen razvoj. Geografija v Sloveniji Slovenska geografija nosi zlasti vzgojno in znanstvenoraziskovalno vlogo. Slovenski geografi so zaposleni v pedagoških službah, hidrometeoroloških centrih, v turizmu, prostorskem načrtovanju, statistiki, novinarstvu in na več drugih področjih dela. Najpomembnejše zemljepisne organizacije v državi so Geografski inštitut Antona Melika, Inštitut za raziskovanje krasa SAZU, Oddelek za geografijo Filozofske fakultete v Ljubljani ter krovna društvena Zveza geografskih društev Slovenije. Ta znanost tudi v Sloveniji nosi velik družbeni pomen, kar je med drugim opaziti tudi iz dejstva, da je obvezna učna snov v drugi polovici osnovnega šolanja in v srednjem šolanju. Prvi vidnejši geograf je bil Janez Vajkard Valvasor, ki je v delu Die Ehre des Hertzogthums Crain leta 1689 zapisal množico geografskih podatkov s področja družbene geografije. Prva pomembna karta Vojvodine Kranjske pa je nastala v 18. stoletju pod rokami Dizme Florjančiča. Pomemben zgodovinski prelom je pomenila ustanovitev geografskega oddelka na ljubljanski univerzi v šolskem letu 1920/21, ki ga je sprva vodil Artur Gavazzi, za njim pa vrsto let najvidnejši slovenski geograf Anton Melik. Po drugi svetovni vojni, leta 1946, pa je bil pod okriljem Slovenske akademije znanosti in umetnosti ustanovljen Geografski inštitut, istega leta pa še zemljepisni muzej. Za slovensko geografijo je pomemben tudi prispevek amaterskih raziskovalcev. Glej tudi seznam geografov seznam kartografov veje geografije geografija v Sloveniji Zemljevid Zunanje povezave GEOGrafija.si Geography Network Google Earth - program za pregledovanje zemeljskega površja s pomočjo GIS Spletna stran za šolarje v angleščini Viri Vrišer, I., 2003. Uvod v geografijo. Ljubljana, Oddelek za geografijo Univerze v Ljubljani, 414 str. Natek, K., 2002. Geomorfologija, študijsko gradivo za predmet geomorfologija. Ljubljana, Oddelek za geografijo Univerze v Ljubljani, 217 str. Martin, Geoffrey J.; Thompson, John. H. Geography. Encarta Reference Library Premium 2005 Smith, David A. et. al. Europe. Encarta Reference Library Premium 2005 Robinson, David J. South America. Encarta Reference Library Premium 2005 Newman, James L. et. al. Africa. Encarta Reference Library Premium 2005 North America. Encarta Reference Library Premium 2005 Izposojenke iz grščine


Same Babe: Vražji bend, ki vragolira bolj kot prej - Rocker.si HomeReportažeSame Babe: Vražji bend, ki vragolira bolj kot prej Same Babe (FOTO: Mateja Gašperin) Minulo soboto, 19.1.2019, so v Kinu Šiška nastopile Same babe. Domača šestčlanska skupina, ki obstaja že od leta 2003, in jo – navzlic imenu – v resnici sestavljajo sami ‘fajn desci’. Gre pravzaprav za izjemno podcenjeno skupino katerih skladbe pa ste zagotovo že kdaj slišali. Gre namreč za bend, ki na hudomušen in nadvse mojstrski način predeluje ljudske pesmi in uglasbljuje poezijo priznanih slovenskih pesnikov. Njihov opus sega vse od tradicionalnega Menarta, preko Koviča, Milčinskega – Ježka, pa do modernističnega Šalamuna. Pri tem ne moremo, in ne smemo, niti mimo avtorskih besedil in poezije. Ker domačih ni dovolj, so se lotili še predelave poezij češkega pesnika Egona Bondyja. In mu dali povsem novo življenje. Kaj torej reči o Samih babah? So samosvoje. Lahko rečem, da so popolnoma ponotranjile besede Ferija Lainščka, ki pravi: ”Ne bodi kot drugi.” Odlikujeta jih večglasno petje ter precej skromen instrumentarij. So nekakšna mini komorna zasedba. Ki pa ji navkljub majhnosti in preprostosti več kot odlično uspeva prepletati različne glasbene žanre, ki variirajo vse od rocka, bluesa, swinga, jazza, šansona, klasike pa do etna. Njihov zvok bi tako najlažje opisala kot svet v malem, in njihov koncert kot popotovanje okrog sveta. 21727 false true true false true true false auto false ease-in-out 300 auto false 0 true false Tokrat so se predstavile s četrtim studijskim albumom, ki nosi naslov ‘Vražji bend‘ in je nastal pod okriljem založbe Pivec, posnet pa je bil že leta 2017 v zagrebškem studiu Kramasonik. Da zadeva zveni tako kot mora je poskrbel Andy Jackson. Isti stric, ki je skrbel za zvok Pink Floydov. Ampak, dovolj o tehnikalijah. Kaj imajo skupnega Same babe in Velvet Underground? Ker je šlo na koncertu Samih bab za sedečo postavitev sem si sedež zagotovila čim bližje odru. Med tem, ko smo čakali na nastopajoče, je mojo pozornost pritegnila podoba, ki se je projicirala na platno. Podoba mi je bila od nekje tako zelo znana. In le kako mi ne bi bila. To ploščo imam že leta v kolekciji. Naj vam orišem ... V zgornjem levem kotu je z velikimi tiskanimi črkami napisano ime banda, v sredini podobo banane zamenja vražje rdeč feferon in v spodnjem desnem kotu je s pisanimi črkami napisan naslov albuma. Vam je že kaj bolj znano? Kot sem že omenil, Same babe v svojih skladbah ponujajo ne malo referenc. Vzamejo celoto ali pa zgolj drobec in mu dodajo svoj pečat. Tako se je zgodilo tudi tu. Za osnovo so vzeli znamenito naslovnico prvenca ameriške skupine The Velvet Underground & Nico za čigar podobo je poskrbel oče pop arta, Andy Warhol. Čeprav je ta album dosegel popoln komercialni neuspeh, pa danes velja za enega najbolj priznanih in vplivnih albumov v popularni glasbi. In ima z Babami veliko več skupnega kot zgolj vizualno podobo. Poseganje po poeziji, nekonvencionalna uporaba inštrumentov, provokativna besedila so le drobec, ki povezuje ta dva banda. 21706 false true true false true true false auto false ease-in-out 300 auto false 0 true false A vrnimo se v Kino Šiška, kjer smo v živo prisluhnili ‘Vražjemu bendu‘, ter vsem petnajstim skladbam iz omenjenega ploščka, vključno s komentarjem strica Fritza. A še pred njimi je na oder stopila legenda slovenskega rocka. Andrej Trobentar, kantavtor in nekdanji vokal kultne slovenske glasbene multi žanrske zasedbe Na lepem prijazni, nas je s svojim čutnim stilom petja uvedel v večer. Večer poln poezije, poln fuzije, humoresk, temačnosti, čustev in smeha. Andrej Trobentar (FOTO: Mateja Gašperin) Same babe, ki jih poleg Viktorja Škedlja – Viki Babe, sestavljajo še Marko Jelovšek, Marko Voljč, Miha Nemanič, Uroš Buh ter Matjaž Ugovšek – Ugo so nas zabavale več kot dve uri. Program pa so popestrili tudi glasbeni gostje. Poleg Andreja Trobentarja smo lahko prisluhnili poeziji Ervina Fritza, ki nas je s svojim ‘Malim zgodovinskim berilom‘ spravil do solz. Da je Fritz pomemben člen benda nam pove tudi ‘Balada o Vražjem bendu‘, katere avtor je prav on. Z njo ni poskrbel le za naslov albuma pač pa tudi za prvo, istoimensko skladbo na njem. Prav tako je poskrbel za napoved čisto prave ženske v bendu. Fantom se tudi tokrat pridruži Maja Predatoria, ki s Samimi babami sodeluje že kar nekaj let. Fantje so se tako predstavili s celotno novo ploščo, prisluhnili pa smo lahko tudi skladbam iz prejšnjih treh albumov. Na sporedu so se tako znašle skladbe kot so ‘Moj gams‘, ‘Cigaretna pesem‘, ‘Zato te varam‘, ‘Repa, korenje‘, ‘Ljubica moja‘, ‘Zjutraj ptički prav lepo pojo‘ ... Večer so zaključili a capella, s skladbo ‘Terezijanska‘, ki jo najdemo na drugem studijskem albumu ‘Terezijanske‘ (2011). Nekje sem prebrala, da je to band, ki mu moraš prisluhniti, če ne ti bo žal. Že res, da Same babe niso ne prvi ne zadnji band, ki se trudi s predelavami in uglasbitvami poezij. Pa vendar to delajo drugače. Z občutkom, ki marsikomu manjka. Z ljubeznijo do poezije. In z ljubeznijo do glasbe. Da bi razumeli kaj mislim s tem pa jim morate prisluhniti. In prav zares vam ne bo žal. Ervin Fritz (FOTO: Mateja Gašperin) 27. julij, 2018, 11:00 Špela Macuh Novice Komentarji so izklopljeni za Parni Valjak oktobra na Škofjeloškem gradu


Bo 'Gravitacija' sila pri oskarjih? Ugotovite nocoj - Novice | Julij 2022 Bo 'Gravitacija' sila pri oskarjih? Nocoj bomo izvedeli Sandra Bullock, George Clooney in režiser Alfonso Cuarón na snemanju dramskega trilerja 'Gravitacija'. (Zasluga za sliko: Warner Bros. Pictures) Prišel je trenutek resnice: Bo 'Gravitacija' potegnila oskarjevo zlato ali bodo tisti, ki so delali na znanstvenofantastičnem filmu, domov odšli praznih rok? 'Gravity' je nominiran za 10 različnih nagrad Oskar, vključno z najboljšo sliko in najboljšim režiserjem. Oskarji bodo na sporedu nocoj (2. marec) s prihodom na rdečo preprogo, ki se začne ob 19. uri. EST (0000 3. marec GMT), ki mu lahko sledite skupaj Posodobitve oskarja v živo na spletnem mestu demokratija.eu osredotočanje na vse 'gravitacijo', povezano z oskarji. 'Mislim, da bo z desetimi nominacijami' Gravitacija 'prinesla vsaj oskarja ali dva,' je povedal Robert Pearlman, urednik spletnega mesta za zgodovino vesolja collectdemokratija.eu in sodelavec demokratija.eu. 'Film je bil pohvaljen zaradi svojih posebnih učinkov, ocene in režije, a velja tudi za močnega kandidata za najboljšo sliko. Če bo prejel glavno nagrado, se bo zapisal v zgodovino kot prvi znanstvenofantastični film, ki je zmagal v kategoriji. ' [ Oglejte si neverjetne fotografije iz filma 'Gravitacija' ] Film pripoveduje izmišljeno zgodbo o dveh astronavtih (ki jih igrata Sandra Bullock in George Clooney), ki sta obtičala v vesolju, potem ko je njihov vesoljski čoln uničen med misijo v ne tako oddaljeni prihodnosti. Hitro premikajoči se vesoljski smeti še naprej hodi po Zemlji, ko se dva astronavta NASA poskušata odpraviti na Mednarodno vesoljsko postajo. Režiser Alfonso Cuarón je posebno pozornost namenil podrobnostim Vesoljsko plovilo 'Gravitacija' pri snemanju filma. 'Že kot otrok sem spremljal raziskovanje vesolja, ker sem iz generacije, ki je prvič videla človeka, ki je stopil na Luno,' Cuarón je povedal collectdemokratija.eu . 'Tako je zame veljalo celotno razmišljanje o postavitvi v vesolju in spoštovanju tega, kar je tam, ne da bi si poskušali izmisliti.' 'Animatorji so potrebovali veliko izobraževanja, da so popolnoma razumeli, da običajni zakoni vzroka in posledice ne veljajo,' je v izjavi za javnost leta 2013. dejal Cuarón. 'V vesolju ni navzgor; ni dol. ' Nominacije za oskarja 'Gravity' vključujejo najboljši film, najboljšo režijo, najboljšo igralko v glavni vlogi (Bullock), najboljšo izvirno glasbo (Stephen Price), najboljšo filmsko fotografijo (Emmanuel Lubezki), najboljšo montažo filma (Cuarón in Mark Sanger), najboljše vizualne učinke (Tim Webber, Chris Lawrence, Dave Shirk in Neil Corbould), najboljša montaža zvoka (Glenn Freemantle), najboljša mešanica zvoka (Skip Lievsay, Niv Adiri, Christopher Benstead in Chris Munro) in najboljša produkcijska zasnova. 'Gravitacija' ni edini znanstvenofantastični film v podelitvi Oskarja letos. ' Zvezdne poti v temo , 'nadaljevanje režiserja J.J. Abramsov ponovni zagon filma Trek iz leta 2009 je nominiran v kategoriji za najboljše vizualne učinke (Roger Guyett, Patrick Tubach, Ben Grossman in Burt Dalton). Sledite Miriam Kramer @mirikramer in Google+ . Sledi nam @Spacedotcom , Facebook in Google+ . Izvirni članek o demokratija.eu . iščem varuško mačk


Mleko z medom - korist in škoda s cimetom ali maslom pri mrazu, kašlju in hujšanju - Ženska revija Ekobutik.si Zdravje › Mleko z medom - korist in škoda s cimetom ali maslom pri mrazu, kašlju in hujšanju Mleko z medom - dobro in slabo s cimetom ali maslom pri mrazu, kašlju in hujšanju 1Ali lahko pijem mleko z medom 2Mleko z medom - dobro 3Mleko z medom - škoda 4Mleko z medom - recept 5Video posnetki: Mleko z medom iz kašlja Ljubljeni s številnimi ljudskimi zdravili - medu z mlekom ponoči. Vsa zdravila vedo vse, zdravniki priporočajo zdravljenje bolnikovega grla. Vendar ga mnogi uporabljajo običajno, ne da bi vedeli, kakšna je preprosta mešanica opisov takšne priljubljenosti, na katerih receptih je treba paziti, da se izloči kašelj otroka ali odraslega. Ali je mogoče piti mleko z medom Od davnih časov so zdravniki priporočali pitje mleka z medom, da bi odpravili pustule v grlu, suh in moker kašelj, prehlad. Danes ta recept ni manj priljubljen, ker je naraven proizvod, koristen in bogat z vitamini. Kombinacija sladkosti mleka in medu daje ovojni učinek, zdravilo pa ima tudi zdravilni in antibakterijski učinek. Mleko z oljem in medom iz kašlja učinkovito zdravi vneto grlo, pomaga pri izpljunku, olajša spanje. Mleko z medom - kalorij Za spremljanje vaše številke je koristno ugotoviti vsebnost kalorij v mleku z medom. Zdravila imajo povprečno kalorično vrednost - 100 g 100 kalorij, kar je približno pet odstotkov dnevne stopnje vseh porabljenih kalorij.kalorij V tem primeru je naprava izjemno uporabna - vsebuje beljakovine, maščobe, ogljikove hidrate, nenasičene maščobne kisline, vitamine. Med je edinstven proizvod, ki ljubi ljudsko zdravilo, dodajanje mleka pa izboljša prepustnost uporabnih snovi v telesu. Zmes bo lahko prebavljiva in obnovi moč, ko boste spali, uporaba zjutraj pa bo zagotovila občutek dobrega počutja na jugu, povečala vitalnost. Mleko z medom - dobro Neprecenljivo in veliko korist mleka z medom, ker ima ta pijača poleg prijetne sladkosti zdravilne lastnosti: zdravniki priporočajo zdravljenje kašlja z mlekom in medom: zdravi dihalne poti, lajša izpljunek, bronhitis, izboljšuje zdravstveno stanje pri angini, faringitisu; zdravi pljučnico, izcedek iz nosu, rinitis; vitaminsko sestavo imajo otroci, ki skupaj s pijačo prejmejo potrebno količino mineralov, aminokislin, vitaminov; iz kašlja pomaga zaščitna mešanica medeno-mlečne mešanice s figami in iz dušene snovi - dodajanje olja z maslom; gosja maščoba v pijačah prikrajša tuberkulozo, aloe vera - od razjed na želodcu; ima protibakterijski učinek pri disfunkciji želodca, črevesnem sistemu; pospešuje presnovo, ki opekline odvečne maščobe, pospešuje izgubo teže, normalizira težo; izboljša spanje, odpravlja nespečnost, pomaga odpraviti nočne more; upočasnjuje staranje, daje celicam energijo na dan; izboljša stanje kože, lase, očisti kri iz holesterola; ima močandiuretično delovanje, antiinfektivno, poveča odpornost zaradi vsebnosti mlečne kisline; obogati telo s kalcijem, glukozo in beljakovinami v fazi aktivne rasti; kopeli mleka in medu čisti, razkužite kožo, sprostite telo. Mleko z medom ponoči Večina recepti priporočamo konzumno mleko z medom ponoči, ker v tem času telo je čas za nadgradnjo, odstraniti strupe iz celic skozi znoj bolnika. Poleg tega med z mlekom ob spanju pomaga hitreje zaspati, spopasti se s nočnimi morami in slabimi sanjami. Z neprespano sladko pijačo je še posebej učinkovito, če je toplo. Da bi se izognili izgubi uporabnih lastnosti medu, izdelka ne smete kuhati, zato segrejte zmes v vodni kopeli, ki ni višja od 50 stopinj. Otroci bi morali dati tudi pijačo ponoči ali podnevi, vendar po nižji znesek, po obroku, da ne povzročijo tveganje za pojav alergij. Otrok se optimalno primerna najenostavnejši recept - toplo mleko, ki osvetljeno žličko naravne svetlobe medu (prednostno z apnom ali cvet). Brez dodatkov ne potrebujete vzorca čebule, česna, začimb, sode, če ga ne želite piti. Mleko z medom iz kašlja Najpogostejša uporaba se šteje za števec mleko z medom kašelj, zlasti mokra, skupaj z velikim številom sputuma. Uporabne zelišča odpravlja škodljivih mikrobov dihalne poti, da pospeši okrevanje brez najemnin razvoj zapletov. Pomaga medu z mlekom iz kašlja in suhega tipa, kar je skoraj vedno zelo velikoutrujajoče, ne prinaša olajšave in nadaljuje napade. Kašelj draži dihala, povzroča bruhanje in poškoduje tkiva sluznice. Pijača mleka in medu učinkovito odpravlja simptome in napade kašlja, zmanjšuje draženje grla. Razreže sputum, olajša proces njegove odstranitve zaradi vsebnosti naravnih mukolitičnih snovi, ki zagotavljajo mehčanje bolečine, izkašljevalne lastnosti. Otrokom je treba dati oslovski kašelj ali posneto mleko ali mešanice, kjer se doda kakavovo maslo, ima diaforetski, protivirusni in antipiretični učinek, odpravlja vnetje grla. Mleko z medom na mrazu Če se otrok ali odrasla oseba prehladi, bodo na mraz rešili mleko z medom. Univerzalna pijača, ki se ponoči pije, odpravlja znake bolezni, bori se proti virusom in mikrobom, ki povzročajo slabo zdravje in temperaturo. Pomembno je piti toplo mešanico, poleg tega, da ustvarite udobno okolje za vaše telo, da premagate mrzlico. Če ima bolnik visoko vročino, potem med z mlekom ne bo deloval z mrazom, ker bo vroči napitek okrepil stanje. Prvi znaki bolezni - glavobol, zamašen nos in hitro utrujenost - pijača hitro odpravi. Pijte mešanico toplega ponoči in dajte otroku, naslednje jutro pa lahko pozabite na moteče simptome. Mleko z medom iz vnetega grla Znanstveniki menijo, da mleko z medom iz bolečin v grlu ni učinkovito zdravilo, saj topla pijača dodatno ustvarja učinek tople grede v dihalnih poteh, kar spodbuja širjenje mikrobov. Če se potem pojavijo znaki boleznilahko poskusite med z mlekom iz grla, dodajte rezino masla ali fig. V začetnih fazah bolezni zmes ubije klice, odpravlja vnetje, razkriva sedativni učinek. ORL bolezen je pijača na mleku in medu bolj učinkovito ravna, odstranjuje hruške na škodo živalskih maščob, odstranjuje suh in lahek kašelj, daje splošni učinek krepitve. Topli napitek vam olajša angino, faringitis in laringitis, če ga pravilno pijete. Dnevna norma za odraslega ni večja od litra, za otroke pa pol. Poleg zaužitja je dovoljeno sprati grlo s pijačo. Mleko z medom pri bronhitisu Mlečni med učinkovito pomaga pri bronhitisu, zlasti če so zboleli za nosečnice ali majhne otroke, ki ne morejo vzeti večine zdravil iz lekarne. V tem primeru pomaga injicirati pijačo ali jo stisniti ponoči. V odsotnosti temperature je mešanica impregnirana z gazo, nameščena na prsih, navita z volneno krpo. Ponavljajte, dokler simptomi ne izginejo. Za otroke bo pijača, ki so ji bile dodane fige, pomagala odpraviti znake bronhitisa in faringitisa. Vzemite za to boljše temne sadeže, jih kuhajte v mleku do mehkega, hladnega, dodajte v mešanico žlico lipovega medu, dajte po pol kozarca po jedi. Odrasli lahko dodamo v pijačo za učinkovitost čebule, kuhamo do mehkega, seva. Mešanica medu, kjer je bila uvedena majhna količina metine, bo olajšala stanje. Mleko z medom - škoda Čeprav je korist nacionalnega pravnega sredstva za prehlad očitna, pa nilahko podcenjujete škodo na mleku z medom. Potrebno je biti previden pri jemanju mešanice z osebno nestrpnostjo sestavin - alergijami na čebelje izdelke, sladkor ali laktozo. Dnevni odmerek medu za odraslega ne sme presegati 100 gramov, za otroke - 50 gramov. Ko ste noseči, lahko vzamete mešanico, če nimate alergij. Pri zdravljenju dojenčkov je priporočljivo, da se predhodno posvetujete s pediatrom, vendar je bolje, da zmes ne dajete v 8-9 mesecih. Kontraindikacije za uporabo zdravilne pijače so naslednja stanja in dejavniki: mlajši od dveh let; slaba prebava kazeina; diabetes mellitus ali eksudativni diabetes; zlati človek; prisotnost fosfatnih kamnov v ledvicah. Mleko z medom - recept Za zdravljenje izbira katerega koli recepta mleka z medom, če se ne želite omejiti na najenostavnejše. Za najboljši učinek proti mrazu je priporočljivo, da v pijačo dodamo maslo, malo sode, limoninega soka ali celo sok čebule ali redkev. Izbira je odvisna od tega, kateri učinek želite doseči. Mleko z medom in maslom Uporaba mleka z medom in oljem je priporočljiva, če morate mehčati vneto grlo, se znebiti luščenja in lajanja kašlja. Morate ga dati dvakrat toliko kot med, nato pa dodajte vanilijo, cimet, muškatni orešček, nekaj graha črnih ali sladkih paprik. Dobro segreta, vendar ne kuhana mešanica se pije dvakrat na dan s 100 ml porcijami Mleko z medom in sokom Od suhegakašelj bo pomagal mleku z medom in maslom, kar je dodalo malo sode. Pol kilograma mleka se vzame čajna žlička sode, pol žlico medu, rezino masla. Mešanica se segreva, je vroča, ker je neprijetnega okusa. Napadi kašlja se po prvem sprejemu še naprej zrušijo. Poleg tega soda daje čudovit izkašljevanje učinek, nič slabši od muccasin. Mleko z medom in jajci S kašljem, zaradi katerega bolnik ponoči ne spi, bo pomagalo mleko z medom in jajci. Zdravilo ima ovojni, izkašljevalni učinek. Mleko se segreje, zmeša s surovo jajce, med. Mešanica se pije pred spanjem, lahko jo uporabite v enem dnevu. Odrasli, ki trpijo za starim kašljem, lahko dodajo nekaj kapljic joda. Ne pozabite, da med jemanjem take pijače čez dan ni jajc. Video posnetki: Mleko z medom iz kašlja Anna, 34 let Sem zagovornik ljudske medicine, raje se zdravim z dokazanimi sredstvi in ne žvečim kemije. Če sem bolan, zdravim kašelj z mlekom z medom. Pijem ponoči in zjutraj se počutim lepo in zdravo. Orodje me je večkrat rešilo, zato vam svetujem, da poskusite vse. Nina, stara 22 let Babica iz mojega otroštva mi je povedala, da za zdravljenje prehlada ni nič boljšega kot medena mlečna pijača. Spomnil sem se te konice in se odločil poskusiti ta teden, ko sem se počutil slabo. Popijte toplo mešanico ponoči, dodajte nekaj začimb na okus. Zjutraj sem bila spet vesela in sveža,Recept res deluje, zato je enostavno postati zdrav! Nikita, 37 let Lani sem zbolel za bronhitisom, sprva nisem razumel, da je nekaj resnega in se odločil, da se zdravim z mešanico mleka in medu. V prvih dneh je pomagala, potem pa se je poslabšala. Zdravnik me je pregledal in predpisal nujno zdravljenje z antibiotiki, ki so mi rešili stanje. Potem raje uporabljam le lekarniške droge. Zdravje Mleko s sodo in medom iz bolečega grla za otroke in odrasle, neželeni učinki in kontraindikacije Zdravje Konoplje mleko: škoda in koristi, terapevtske lastnosti Lepota Kako narediti debele lase doma: masko recepti z medom, čebulo, olje, mleko, aromo obsevanje, vitamini, masaža in pregledi Zdravje Škoda in korist od krvavice Zdravje Resnica o srebrni vodi: korist in škoda Zdravje Topni cikorij: korist in škoda za otroke Lepota Zakaj so sivi lasje na glavi, katere zdravljenje ponujajo zdravniki, in kako se znebiti sivih las sami Dugi namigi O tem, o čemer sanja velik pes: bela, črna, pikasta, nora Kuhanje Jetrne palačinke - Kako kuhati iz govejega, svinjskega ali piščančjega jeterja s recepti po korakih s fotografijo Kuhanje Ovseni piškoti z bananami: dišeča in zdrava sladica za zajtrk Kuhanje Bean juha - Kako kuhati na korak za korakom recepti v pločevinkah, sveže ali suhe fižol HIša in življenje Chlorophytum - vrste, koristi in opis: kako skrbeti za cvetlični cvet, fotografije in video posnetke Dugi namigi Brezžično polnjenje z lastnimi rokami - kako narediti navodila in diagrame HIša in življenje Cvetje v notranjosti stanovanja - ki cvetje v zaprtih prostorih izbere umetno ali živo, fotografijo Zdravje Penetracija na greh: je boleče storiti, posledice postopka in morebitni zapleti? Zdravje Alokin-Alpha v ampulah - indikacije in odmerki, pravilno razredčenje in kontraindikacije, analogi


text: Accessibility tools Service tools Language selector Navigation path Na posvetih naj bi zbirali mnenja, stališča in predloge prebivalcev Slovenije v zvezi z evropskim državljanstvom in sploh o EU. Spodbujali kritično in uravnoteženo javno razpravo, v dialogu pa naj bi prišli do konkretnih rešitev. Posredno naj bi tudi spodbujali razumevanje procesa odločanja na ravni EU, torej delitve pristojnosti med državami in EU na eni strani ter vlogo posameznih institucij EU, kako tudi vlogo regionalnih in lokalnih oblasti ter civilne družbe v teh procesih.


Letošnji dobitnik nagrade Saharova za svobodo misli je ruska organizacija Memorial. Predsednik Evropskega parlamenta Jerzy Buzek, ki je odločitev o nagrajencih sporočil v četrtek opoldne, bo predstavnikom organizacije Olegu Orlovu, Sergeju Kovaljevu in Ljudmili Aleksejevi, ki zastopajo vse aktiviste za človekove pravice v Rusiji, podelil 16. decembra med plenarnim zasedanjem v Strasbourgu. Predsednik Evropskega parlamenta Jerzy Buzek je ob imenovanju dobitnikov nagrade Saharove izjavil: "S podelitvijo letošnje nagrade Olegu Orlovu, Sergeju Kovaljevu in Ljudimili Aleksejevi v imenu Memoriala in drugih borcev za človekove pravice v Rusiji upamo, da bomo prispevali h koncu strahu in nasilja, s katerimi se soočajo borci za človekove pravice v Ruski federaciji. Ta nagrada naj bo sporočilo, da morajo biti aktivisti in predstavniki civilne družbe svobodni pri izvajanju svoje temeljne pravice proste misli in izražanja. Biti moramo svobodni, da sledimo našim mislim, kajti te so bistvene na poti do resnice. Z vami delim osebno zadovoljstvo, da lahko danes to nagrado naznanim kot predsednik Evropskega parlamenta, kot nekdo, ki izhaja iz gibanja Solidarnost in ki je videl Poljsko v njenem boju za resnico in v osemdesetih letih okusil zmago svobode." Organizacijo Memorial (ki jo predstavljajo Ljudmila Aleksejeva, Oleg Orlov in Sergej Kovalev v imenu vseh ruskih aktivistov za človekove pravice) je ustanovil sam Andrej Saharov. Bori se za temeljne človekove pravice v državah nekdanje Sovjetske zveze, tj. v Azerbajdžanu, Armeniji, Gruziji, Tadžikistanu, Moldaviji in Ukrajini. Ustanovljena je bila konec osemdesetih let prejšnjega stoletja, prvotno kot pobuda za oblikovanje spominskega kompleksa žrtvam Stalinovega terorja, pozneje pa se je razvila v organizacijo za zaščito državljanskih pravic. Za nagrado Saharova so jo nominirali, ker promovira resnico o političnem zatiranju, ki ga je izvajala Sovjetska zveza, in o boju proti sedanjim zlorabam človekovih pravic v postsovjetskih državah za demokratično prihodnost njihovih prebivalcev. Oleg Orlov je predsednik organizacije Memorial. Zaradi „obrekovanja ter žalitve časti in dostojanstva“ čečenskega predsednika Ramzana Kadirova mu je rusko sodišče 6. oktobra prisodilo denarno kazen in mu prepovedalo, da še kdaj izjavi, da je bil omenjeni predsednik v zakulisju umora čečenske aktivistke za človekove pravice Natalije Estemirove. Novembra 2007 so ga v Ingušiji skupaj s tremi novinarji ugrabili, pretepli in mu grozili s smrtjo. Sergej Kovaljev je eden od ustanoviteljev organizacije Memorial. Leta 1969 je ustanovil skupino za obrambo človekovih pravic v Sovjetski zvezi ter odkrito kritiziral avtoritarno vladanje Borisa Jelcina in Vladimira Putina. Leta 1996 je protestno odstopil kot predsednik ruske komisije za človekove pravice. Leta 2002 je ustanovil komisijo, ki je raziskovala bombardiranje stanovanjskih hiš v Moskvi leta 1999. Žal tudi ta komisija ni imela velike politične moči; njene člane so preganjali, nekatere celo umorili. Ljudmila Aleksejeva je skupaj z Andrejem Saharovim ena od ustanovnih članic moskovskega Helsinškega monitorja, leta 1996 pa je postala tudi njegova predsednica. Skupina se zavzema, da Sovjetska zveza in druge države vzhodnega bloka upoštevajo sklepno listino Helsinške konference o varnosti in sodelovanju v Evropi. V njej so se države z obeh strani železne zavese obvezale k spoštovanju človekovih pravic in temeljnih svoboščin. Aleksejeva se je že v šestdesetih letih borila za poštene sodne postopke proti političnim zapornikom in za objektivno poročanje medijev o njih. Zaradi tega so jo izključili iz KP in je izgubila svoje delovno mesto. Aleksejeva sodi k najostrejšim kritičarkam kremeljske politike, ki je znana po nespoštovanju človekove pravic, zlasti na severnem Kavkazu. Nagrada Saharova Evropski parlament posameznikom in organizacijam vsako leto podeljuje nagrado Saharova za svobodo misli za njihove izjemne prispevke v boju za človekove pravice, temeljne svoboščine ter proti zatiranju in nepravičnosti. Nagrada je bila ustanovljena leta 1988 v spomin na sovjetskega fizika in disidenta ter dobitnika Nobelove nagrade Andreja Saharova. Letošnja podelitev sovpada z 20. obletnico njegove smrti. Odbor za zunanje zadeve,Odbor za razvoj in Pododbor za človekove nagrade bodo dobitnike povabili na skupno sejo, ki jo bodo imeli 14. decembra. Nagrada Saharova je vredna 50 tisoč evrov.


Po ajdneku so si vsi oblizovali prste | Dnevnik Po ajdneku so si vsi oblizovali prste Obujanje avtohtonih jedi Gozdarji, ki so nekoč delali v savinjskih gozdovih, so zaradi narave svojega dela potrebovali veliko kalorij, zato so v teh krajih kuhali predvsem močnate, kalorične jedi, ki so jih dodobra nasitile. Na drugi strani so bile za pastirje, ki so večji del leta preživeli z živino na pašnikih, daleč od domov, pripravne preproste jedi, predvsem iz mleka, sira, skute ali smetane – tistega pač, česar so imeli v izobilju in pri roki. Vlivanje ajdneka v modelčke. (Foto: Mojca Marot) Takole je videti ajdnek, pečen po starem receptu. (Foto: Mojca Marot) 9. april 2014 9. april 2014 17:16 Čeprav mnogi že ob omembi Zgornje Savinjske doline najprej pomislijo na zgornjesavinjski želodec, trajni suhomesnati izdelek, ki ga na kmetijah še danes izdelujejo po tradicionalnem postopku, starem več kot stoletje in pol, skrivajo njihova nedrja še veliko bogate kulinarične dediščine. Tisto, kar je najbolj dragoceno, pa je, da se jedi, stare tudi stoletja, zdaj spet obujajo. Po babicah in prababicah jih zdaj pripravljajo njihovi vnuki v osnovnih šolah. Japko fžu, ajdnek, pohla, jajčni štrukelj, oženena župa, mohot in v mleku pečeni ajdovi štruklji je le nekaj jedi, za katere je verjetno slišal le malokdo. Čeprav so se nekoč z njimi dodobra nasitili, žal njihovih receptov ni mogoče najti v nobeni kuharski knjigi. Ajdnek nekoč namesto potice Zlasti ajdnek je bil na Ljubnem zelo znan. »V bistvu je to orehova potica iz ajdove moke z dodatkom medu, ki je pridobila veljavo šele v zadnjih desetletjih. Menda je bila včasih navada, da so ajdnek pripravili na praznik vseh svetih, pa tudi ob drugih praznikih. To je bila ena prvih sladic, ki so jo pripravljali v naših krajih že pred stoletji. Ajdo so seveda sejali na skoraj vsaki kmetiji, kakšen čebelji panj je bil pri vsaki drugi. Pridne gospodinje in otroci pa so vsako jesen pridno pobirali okoliške orehe,« pripoveduje Marija Ermenc, učiteljica gospodinjskega pouka na Osnovni šoli Ljubno, ki ji je mlade uspelo navdušiti za kuharijo tako zelo, da se zdaj že nekaj let udeležujejo tudi kuharskih tekmovanj. In ker je bila ajda nekoč slabo cenjena, bela moka pa simbol blaginje, so namesto zdaj znane orehove potice pekli ajdnek. Velikokrat so ga spekli tudi za »likof« po koncu žetve, košnje ali kakšnega drugega težkega kmečkega opravila. »Prav veseli pa so ga bili tudi flosarji, če so ga dobili za na pot ali pa jih je pričakal, ko so se po dolgih tednih utrujeni vrnili domov. Sicer pa ni veliko gospodinj, ki bi znale speči pravi, vlivan ljubenski ajdnek. Ta je posebnost Ljubnega, drugod namreč testo valjajo,« razloži Ermenčeva in doda, da je bila ajda pač vedno pri roki, kot tudi domači med in orehi. Fižol in čežana v istem loncu Druga, še kako zanimiva jed, je japko fžu. To je tako stara jed, da se je danes spominjajo samo še starejši dedki in babice, kako so jo kuhale njihove mame in babice. »Običajno so jo kuhali pozni v jeseni, ko se je z njiv in vrtov spravljal fižol. Nezrelo zrnje so najpogosteje porabili prav za to. Japko fžu ali jabolčni fižol je bil med tednom pogosto na jedilniku, še bolj pa v postnem času. Domačega fižola je bilo vselej v izobilju vso zimo, jabolka, ki so ležala v kleti, je bilo pa spomladi tudi treba porabiti. Danes je ta jed razbita na tri, in sicer na jabolčno čežano, zabeljen fižol in pire krompir. Če zmešamo skupaj fižol in čežano, pa dobimo japko fžu,« pove Ermenčeva. In razloži, da je treba za to jed jabolka v krhljih podušiti na rahlo karameliziranem sladkorju. Ko se zmehčajo, se jih zalije z vodo in doda še slano vodo, v kateri se je poprej kuhal fižol. Na koncu se naredi malo prežganja ali pa se doda ocvirkova mast, pa cimet in klinčki. Tako dobimo sladko-slano jed, ki tekne vsakomur. Pravzaprav je zanimivo, da je ta jed najboljša, ko so jabolka in fižol močno razkuhana. Ta jed je včasih veljala za zdravo, predvsem zaradi jabolk, medtem ko je bil fižol »meso siromakov«. Njen sladko-slani okus je bil všeč tako starim kot mladim. Žal pa jo danes pripravljajo le še malo kje. Ena od zanimivih, tipičnih zgornjesavinjskih jedi je tudi firovž ali črna župa, ki so jo kuhali, kadar so imeli pri hiši koline. V lonec so dali hrbtišče, dodali požešlane iz moke (podobno ribani kaši) in svinjsko kri. Od tod tudi ime – črna župa. Presenečeni tudi največji mojstri Ena tistih, ki je znala za kuhanje navdušiti mladež, je tudi Zvonka Kladnik iz OŠ Rečica ob Savinji, ki je na letošnje tekmovanje v kuharskih veščinah avtohtonih lokalnih ali regionalnih kuharskih posebnosti pripeljala kar pet ekip. Pa seveda ne gre za kakšno veliko mestno šolo. Zanimiva je bila predvsem pohla, ki še najbolj spominja na jabolčno pito. Gospodinje so jo spekle iz testa, ki so ga napolnile z nadevom iz naribanih jabolk. Ali pa oženena župa – to je močnata jed, v kateri so krompir, ocvirki in štrukeljci, pred serviranjem pa jo obogatijo še s kislo smetano. Nasploh je v Zgornji Savinjski dolini poleg ajde tudi obilo štrukljev, ki jim dodajo različne nadeve in dodatke. Ti teknejo bodisi kot priloga bodisi kot samostojna jed. Kot vselej pa tudi tokrat velja, da iznajdljivost ne pozna meja. In tudi mladi je premorejo veliko. Anja Peljhan, ki letos že tretje leto organizira tekmovanja osnovnošolcev v kuharskih veščinah avtohtonih lokalnih ali regionalnih kuharskih posebnosti po vsej Sloveniji, pravi, da je odziv šol vsako leto večji, z jedmi pa mladi velikokrat osupnejo tudi največje kuharske mojstre. »Namen našega projekta je, da poiščemo, raziščemo in iz pozabe iztrgamo čim več starih domačih jedi, se poučimo, kako so jih nekoč pripravljali, in spoznamo vlogo, ki so jo te jedi imele, saj so zaznamovale tudi kulturo prebivalstva na nekem majhnem območju. Jedi so se namreč razlikovale tudi od vasi do vasi. Predvsem pa je pomembno, da znajo mladi uporabiti sestavine iz domačega okolja, tisto torej, kar naberejo sami v okolici svojih domov,« poudari Peljhanova.


text: 1910 (MCMX) je bilo navadno leto, ki se je po gregorijanskem koledarju začelo na soboto. Dogodki 8. januar - Butan postane britanski protektorat. 21. januar - zaradi dolgotrajnega deževja Sena prestopi bregove in poplavi Pariz. 20. februar - v atentatu je ubit egiptovski premier Butros Gali. 8. marec - v Københavnu poteka druga konferenca socialističnih žena, na pobudo Clare Zetkin je 19. marec razglašen za dan žena (kasneje premaknjen na 8. marec). 10. marec - na Kitajskem je z zakonom prepovedano suženjstvo, ki je tam obstajalo že 3000 let. 18. marec - izide prva filmska predelava romana Frankenstein, ki velja za prvo filmsko grozljivko. 20. april - Halleyjev komet je na točki najbližje Soncu in viden s prostim očesom z Zemlje. 6. maj - Jurij V. postane kralj Združenega kraljestva po smrti svojega očeta Edvarda VII. 31. maj - ustanovljena je Južnoafriška zveza, predhodnica današnje Republike Južne Afrike. 25. junij - premiera baleta Ognjeni ptič v Parizu prinese skladatelju Igorju Stravinskemu mednarodno slavo. 24. julij - osmanske sile med poskusom zatrtja albanskega upora vkorakajo v Skadar. 22. avgust - podpisan je sporazum, s katerim Japonska priključi Korejo. 28. avgust - Nikola I. Petrović Njegoš proglasi Črno goro za samostojno kraljestvo. 5. september - Marie Curie oznani postopek za učinkovito pridobivanje čistega radija. 12. september - krstna izvedba Mahlerjeve »Simfonije tisočev« v Münchnu. 5. oktober - v revoluciji je odstavljen portugalski kralj Manuel II. in vzpostavljena Prva portugalska republika. 20. oktober - v Belfastu je splovljen RMS Olympic 20. november - mehiška revolucija: Francisco I. Madero razglasi volitve za neveljavne in pozove k oboroženemu uporu proti režimu Porfiria Díaza. pozni december - v Mandžuriji izbruhne epidemija pljučne kuge, ki bo povzročila smrt 40.000 ljudi. Rojstva 23. januar - Django Reinhardt, belgijski kitarist in skladatelj († 1953) 27. januar - Edvard Kardelj, slovenski politik († 1979) 10. februar - Douglas Bader, britanski vojaški pilot, letalski as in častnik († 1982) 24. februar - Karl Hugo Strunz, nemški mineralog († 2006) 27. februar - Clarence Leonard Johnson, ameriški letalski inženir in konstruktor († 1990) 1. marec - Archer John Porter Martin, britanski kemik, nobelovec († 2002) 23. marec - Akira Kurosava, japonski filmski režiser († 1998) 12. maj - Dorothy Crowfoot Hodgkin, angleška kemičarka, nobelovka († 1994) 4. junij - Anton Dermota, slovenski operni pevec († 1989) 11. junij - Jacques-Yves Cousteau, francoski oceanograf, raziskovalec, iznajditelj in režiser († 1997) 19. junij - Paul Flory, ameriški kemik, nobelovec († 1985) 22. junij - Konrad Zuse, nemški inženir in izumitelj († 1995) 14. julij - William Hanna, ameriški animator († 2001) 12. avgust - Heinrich Sutermeister, švicarski skladatelj († 1995) 27. avgust - Agnes Gonxhe Bojaxhiu - mati Tereza, albansko-indijska redovnica, nobelovka († 1997) 28. avgust - Tjalling Koopmans, nizozemski ekonomist, nobelovec († 1985) 28. september - Ciril Kosmač, slovenski pisatelj († 1980) 6. oktober - France Avčin, slovenski elektroinženir († 1984) 19. oktober - Subrahmanyan Chandrasekhar, ameriško-indijski fizik, astrofizik in matematik, nobelovec († 1995) 29. oktober - Alfred Jules Ayer, britanski filozof († 1989) 7. november - Edmund Leach, britanski socialni antropolog († 1989) 9. november - Georg Meier, nemški motociklistični in avtomobilistični dirkač († 1999) 19. november - Alojzij Vadnal slovenski matematik († 1987) 10. december - Ivan Štalec, slovenski matematik († 1994) 19. december - Jean Genet, francoski pisatelj († 1986) 29. december - Ronald Coase, britanski ekonomist, nobelovec († 2013) Smrti 4. januar - Léon Delagrange, francoski letalec (* 1873) 5. januar - Léon Walras, francoski ekonomist (* 1834) 20. februar - Butros Gali, egipčanski politik (* 1846) 21. marec - Nadar, francoski fotograf (* 1820) 1. april - Borden Parker Bowne, ameriški filozof (* 1847) 3. april - Richard Abegg, nemški fizikalni kemik (* 1869) 21. april - Mark Twain, ameriški pisatelj (* 1835) 26. april - Bjørnstjerne Bjørnson, norveški pisatelj, nobelovec (* 1832) 6. maj - Edvard VII., britanski kralj (* 1841) 10. maj - Stanislao Cannizzaro, italijanski kemik (* 1826) 12. maj - William Huggins, angleški učenjak, astronom (* 1824) 27. maj - Robert Koch, nemški zdravnik in mikrobiolog, nobelovec (* 1843) 29. maj - Milij Aleksejevič Balakirjev, ruski skladatelj, dirigent, pianist (* 1836) 4. julij - Giovanni Schiaparelli, italijanski astronom (* 1835 19. julij - Johann Gottfried Galle, nemški astronom (* 1812) 13. avgust - Florence Nightingale, angleška bolničarka in humanistka (* 1820) 26. avgust - William James, ameriški psiholog in filozof (* 1842) 2. september - Henri Rousseau, francoski slikar (* 1844) 30. september - Maurice Lévy, francoski inženir, matematik in fizik (* 1838) 30. oktober - Jean Henri Dunant, švicarski človekoljub, nobelovec (* 1828) 15. november - Wilhelm Raabe, nemški pisatelj (* 1931) 20. november - Lev Nikolajevič Tolstoj, ruski pisatelj, politik in publicist (* 1828) 19. december - Alois Alzheimer, nemški psihiater in nevropatolog (* 1864) Nobelove nagrade Fizika - Johannes Diderik van der Waals Kemija - Otto Wallach Fiziologija ali medicina - Albrecht Kossel Književnost - Paul Heyse Mir - Stalni mednarodni mirovni biro


Uradni dokumenti Na tem spletišču so na voljo uradni dokumenti, ki jih je odobrila Upravna komisija za koordinacijo sistemov socialne varnosti, ter njeni sklepi in priporočila. Sklepi in priporočila Upravna komisija je sprejela številne sklepe in priporočila v zvezi z novimi predpisi o posodobljeni koordinaciji (starejše sklepe lahko poiščete prek sorodnih dokumentov na tej strani). Drugi uradni dokumenti - Praktični vodnik – zakonodaja, ki se uporablja v EU, Evropskem gospodarskem prostoru in Švici (2013) - Seznam nadomestil za dolgotrajno oskrbo (Uredba 883/2004, člen 34) - Seznam dodatnih ali posebnih družinskih prejemkov za sirote iz člena 69 Uredbe 883/2004, ki se izplačujejo po nacionalni zakonodaji. - Izjave, ki jih dajo države članice v skladu s členom 9 Uredbe (ES) št. 883/2004 - Izjave, ki jih dajo države EGP-EFTA v skladu s členom 9 Uredbe (ES) št. 883/2004 Strukturirani elektronski dokumenti Po predpisih o posodobljeni koordinaciji mora izmenjava podatkov med nosilci socialne varnosti potekati elektronsko, kar bo omogočal sistem EESSI. Strukturirani elektronski dokumenti se izmenjujejo elektronsko prek primerov poslovne uporabe (Business Use Cases), kar bo omogočilo lažje in učinkovitejše. sporočanje podatkov med nosilci. Do konca dvoletnega prehodnega obdobja za uveljavitev popolne elektronske izmenjave med državami članicami se lahko uporabljajo tiskane različice teh dokumentov. Prenosni dokumenti S posodobljeno koordinacijo ni več „obrazcev E“, vendar bo v nekaterih primerih odgovor na zahtevek državljana v obliki prenosnega dokumenta. Skupaj z evropsko kartico zdravstvenega zavarovanja je prenosnih dokumentov deset. Razen kartice so vsi v papirni obliki. Izdajajo se od 1. maja 2010 in tudi po prehodnem obdobju. Glavni sklepi na sestankih Upravne komisije Upravna komisija se sestane najmanj štirikrat letno. V interesu transparentnosti so se delegacije dogovorile, da glavne sklepe sestankov objavijo na tej strani, in sicer od junijskega sestanka 2016 dalje.


Javni razpis za sofinanciranje projektov ljubiteljske kulture v Občini Prevalje v letu 2017 Število pogledov: 70 Na podlagi 114. člena Zakona o uresničevanju javnega interesa za kulturo (Uradni list RS, št. 77/2007 – UPB1, 56/2008, 4/2010, 20/2011, 111/2013 in 68/2016), 5. in 7. člena Pravilnika o sofinanciranju programov ljubiteljske kulturne dejavnosti in ljubiteljskih kulturnih projektov v Občini Prevalje (Uradno glasilo slovenskih občin, št. 5/2012 in 4/2016), sprejetega Odloka o proračunu Občine Prevalje za leto 2017 (Uradno glasilo slovenskih občin, št. 5/2017), Lokalnega programa kulture v Občini Prevalje za obdobje 2015-2018 in Izvedbenega načrta kulture Občine Prevalje za leto 2017 Občina Prevalje objavlja JAVNI RAZPIS za sofinanciranje projektov ljubiteljske kulture v Občini Prevalje v letu 2017 1. Javni razpis: Sofinancirajo se ljubiteljski kulturni projekti v Občini Prevalje v letu 2017. Predmet javnega razpisa je sofinanciranje projektov ljubiteljske kulture v Občini Prevalje v letu 2017. Iz proračuna občine Prevalje se bodo v letu 2017 sofinancirali projekti ljubiteljske kulture oz. posamični zaključeni kulturni dogodki ljubiteljskega izvajalca na posameznem kulturnem področju, ki so namenjeni širši javnosti in prispevajo k širitvi kulturne zavesti in ohranjanju kulturne dediščine Občine Prevalje ter izkažejo širši javni interes in jih ni mogoče uvrstiti v redno dejavnost društva. Za sofinanciranje kulturnih projektov lahko kandidirajo izvajalci projektov, če izkažejo: vsebinsko vezanost projekta na območje Občine Prevalje, da projekt ne more biti predmet programa redne ljubiteljske kulturne dejavnosti, da za projekt obstaja širši družbeni interes, 7. Okvirna višina sredstev za sofinanciranje projektov ljubiteljske kulture: Sredstva za sofinanciranje projektov ljubiteljske kulture so zagotovljena v sprejetem proračunu občine za leto 2017 na postavki 43181629 v višini 13.561 €. Dodatne informacije v zvezi z javnim razpisom lahko izvajalci projektov ljubiteljske kulture dobijo na Občini Prevalje, pri Mariji Orešnik, na tel. št. 02 82 46 121, vsak delovni dan od 8.00 do 12.00 ure. 10. Razpisni rok in način oddaje prijav: Predlagatelji morajo vloge oddati v zaprti pisemski ovojnici najpozneje do 17.5.2017 na naslov: Občina Prevalje, Trg 2/a, 2391 Prevalje, s pripisom »Prijava na javni razpis – ne odpiraj!« in z oznako: »Sofinanciranje projektov ljubiteljske kulture v Občini Prevalje v letu 2017«. Odpiranje vlog bo komisija opravila 18.5.2017 ob 9.00 uri v sejni sobi Občine Prevalje. Številka: 41011-0005/2017-11 Prevalje, dne 6.4.2017 Dr. Matija TASIČ, l.r. Dokumenti za prenos RAZPISNA DOKUMENTACIJA - ljubiteljski kulturni projekti 2017(.doc, 320,5 KB) - 9 Obrazec 5 - osnovni podatki o projektu(.docx, 14,47 KB) - 4 Obrazec 6 - izpolnjevanje pogojev(.docx, 16,44 KB) - 4 Obrazec - Oprema ponudbe(.docx, 12,44 KB) - 3 Kategorije: Razpisi, Javna naročila, razpisi in objave


Graciozen tudi zavoljo računalniške podpore | Dnevnik Graciozen tudi zavoljo računalniške podpore Virage je zadnji aston martin, ki so ga v celoti izdelali ročno. Navdušil je s svojimi zmogljivostmi, številne manj pomembne dele pa so si sposodili pri drugih znamkah. Leta 2011 so ga poskušali obuditi, a je proizvodnja trajala zgolj 18 mesecev. 15. februar 2020 00:00 15. februar 2020 0:00 15. februar 2020 00:00 15. februar 2020 0:00 Virage je bil zadnji aston martin, ki so ga v celoti izdelali ročno v tovarni v Newport Pagnellu. (Foto: youtube) Virage letnik 1989 je navduševal z vrhunskimi zmogljivostmi, sprva je bil naprodaj kot kupe, kasneje tudi kot kabriolet, ki so ga poimenovali volante. (Foto: Aston Martin) Za diamante pravijo, da so najboljši prijatelj ženske in največji sovražnik moškega, ki mora za njihov nakup globoko seči v žep. No, tudi moški imamo najboljšega prijatelja in za marsikoga so to ure. Ni skrivnost, da lahko ta dodatek na zapestju stane celo premoženje, najbolj cenjene ure pa so tiste, izdelane v Švici. Znamke Breitling, Rolex in Patek Philippe se pogosto znajdejo na seznamu želja, a pri tem največkrat ostane, saj so za povprečnega zemljana predrage. Nič drugače ni z urami znamke Lonville, katerih posebnost je, da so butične proizvodnje. Virage, na primer, bo v vsaki seriji osrečil le 18 moških, ki jim je skupno, da imajo za nakup pripravljenih (vsaj) 20.000 evrov. Butična proizvodnja je cenjena tudi v svetu avtomobilov, ki so prav tako veliki prijatelji moških, in če kdo, jo uteleša znamka Aston Martin. Njihovo poslanstvo je luksuz na štirih kolesih, z obliko pa so od nekdaj razburjali čustva. Jih je tudi virage? Ko je leta 1989 zapeljal na cesto, je bil sicer sopomenka za ekskluziven, pregrešno drag in ročno izdelan štirikolesnik, a je bil preveč škatlaste oblike, da bi ljudje ob pogledu nanj omedlevali, kot so ob nekaterih drugih astonih martinih. Tudi zato je do upokojitve enajst let kasneje zapeljal le v 1050 garaž. Prvi pod lastništvom Forda Razvoj viragea je potekal v skladu z zahtevo po krčenju stroškov, zato so si manj pomembne dele sposodili od drugih podjetij, kar je bila pri Astonu Martinu stalnica že v preteklosti. Prednje in zadnje luči od Audija in Volkswagna, General Motors, Jaguar in Ford pa so prispevali volanski obroč, klimatsko napravo, zunanji ogledali, stikala na armaturni plošči in zračno blazino. Dejansko je Ford le malce pred predstavitvijo viragea kupil Aston Martin in Jaguar, virage pa je postal prvi model pod novim lastnikom. Kljub ohišju iz aluminija (šasija je bila jeklena) je šlo za velik in težek štirikolesnik, ki pa je navdušil z zmogljivostmi osemvaljnika s 330 konji. Na kratko je postal celo najzmogljivejši serijski avto tistega časa. »Kot da pospešku nikoli ni konca,« so po testiranju zapisali pri Sports Car International in dodali, da na cesti ni avtomobila, ki bi imel podoben zvok. Kljub zajetni teži 1,79 tone je avto – šlo je za prvega popolnoma novega športnega astona martina zadnjih 20 let – dosegel maksimalnih 254 km/h, različica s samodejnim menjalnikom pa je do stotice pospešila v 6,5 sekunde. Tudi po zaslugi nizkega aerodinamičnega koeficienta 0,34. Ponosni lastnik je bil tudi angleški igralec Rowan Atkinson, ki je za CAR magazine napisal test. Nekaj posebnega je bila različica, ki so jo zasnovali na osnovi dirkaškega avta AMR1, ki je imela kar 500 konjev moči in maksimalno hitrost 282 km/h, na salonu v Ženevi pa so marca 1992 predstavili tudi karavanski shooting brake, ki so jih izdelali le šest in prodajali za 165.000 britanskih funtov. Podaljšano različico (za 30 centimetrov) štirivratnega viragea pa so poimenovali lagonda virage, na cesto jih je zapeljalo osem, cena je bila astronomskih 250.000 funtov. Kupce so nagovorili tudi z različico zgoraj brez in jo poimenovali virage volante. Ljubiteljem zmogljivosti so v skladu s tradicijo podjetja ponudili različico vantage, ki pa je imela z bratom oblikovno skupno le streho, vrata in zunanji ogledali. Bila je širša in nižja, moč 5,3-litrskega osemvaljnika pa je bila kar 558 konjev. Dovolj za maksimalnih 300 km/h in 4,6 sekunde pospeška do stotice. A pri tem ni ostalo, za tiste, ki so želeli še več, pa so leta 1998 predstavili V600 z močjo 608 konjev. Zadnji, ki so ga izdelali ročno Viragea so pogosto primerjali s ferrarijem 456GT, ki je v segmentu postavil standarde glede voznih lastnosti in oblike. »Minilo je že kar nekaj časa, odkar sem nazadnje vozil model virage, obujanje spominov pa je bila presenetljiva izkušnja. Na cesti je privabil veliko več pozornosti kot moderni štirikolesniki, njegove zmogljivosti pa so še danes izjemne. Za nameček je za vožnjo nezahteven,« je po vnovični testni vožnji povedal eden izmed lastnikov. Virage je bil dejansko zadnji aston martin, ki so ga v celoti izdelali ročno v tovarni v Newport Pagnellu, kar je bil porok luksuzu in udobju, dokazal pa je, da je znamka sposobna tehnološko napredni štirikolesnik zasnovati tudi z omejenimi finančnimi sredstvi. Prototip DP2034 pa je bil prvi, ki so ga razvijali s pomočjo računalniške podpore. Avto še danes deluje graciozno in moderno. »Pri meni zbuja nostalgijo. Seveda ga obožujem. Všeč mi je tudi zvok motorja,« je avto pokomentiral Jeremy Clarkson. Aston Martin je leta 2011 skušal obuditi model virage, a neuspešno, saj so proizvodnjo tako kupeja kot kabrioleta zaključili le 18 mesecev kasneje. Bil je enostavno preveč podoben modeloma DB9 in DBS. Virage prve generacije je še danes na voljo na različnih licitacijah, zanj pa je praviloma treba odšteti od 40.000 do 60.000 dolarjev. Redkejše različice so seveda veliko dražje. aston martin newport pagnell virage svet vozil Matjaž Terzič: Paradoks Dogodku, ki naj bi se v prihodnosti zgodil ob vsaj približno določenem terminu, bi morali biti praviloma z vsakim dnem, mesecem, letom ali katero... Za prometne nesreče so v 95 odstotkih krivi vozniki oz. človeški faktor. Izbira avtomobila pa bistveno vpliva na to, kako posameznik vozi, trdi... Vožnja v simulatorju in nato na cesti: Avto sam po sebi ni nevaren, pomembno je, kdo sedi za volanom Izkušnja vožnje v simulatorju je pozitivna tudi za izkušenega prometnega udeleženca. Učitelj vožnje Sandi Štepec je prepričan, da bi morali vozniško... Citroën GS: Posebnež, kakršnih ne delajo več Ideja za citroën GS se je porodila že 14 let pred njegovim dejanskim nastankom in predstavitvijo leta 1970, z njim pa so zapolnili vrzel med velikim...


text: BAJESLOVNA BITJA NA GORJANCIH | KD Severin Šali Prepoznavnost in priljubljenost obmejnega hribovja Gorjanci je gotovo ohranil slovenski pisatelj Janez Trdina, neutrudni popotnik in zapisovalec običajev, značajev in ljudskih zgodb »Podgurcev«... Njegove Bajke in povesti o Gorjancih še danes negujejo pravljični preplet kulture, narave in bajeslovnih bitij. Vse to izpričuje pristno življenje in duhovno bogastvo Uskokov, Dolenjcev in Belokranjcev. Z besedo »bajka« je poslovenjen tuji izraz »mytos«, ki označuje povesti poganskih religij. Bajke, pripovedke, legende in pravljice so oblike narodne pripovedne umetnosti in zato zelo dragocene... V Gorjancih je »Vukodlak« pošast s pasjo podobo, samo mnogo večja kakor pes. Ušesa ima dolga in tenko prirezana, na nogah pa ostre in dolge kremplje. Porastel je z gosto sivo dlako in ni tako hudoben kakor Pasjedlan. Volkodlak ima srednje dolg in črn rep, v katerem ima skrito vso svojo moč. Ponoči se klati po gozdu, podnevi pa ždi v globokih jamah in kuje hudobne naklepe proti ljudem. Volkodlak ima srednje dolg in črn rep, v katerem ima skrito vso svojo moč. Ponoči se klati po gozdu, podnevi pa ždi v globokih jamah in kuje hudobne naklepe proti ljudem. Včasih zavije tudi k človeškim bivališčem in gre na vas k ošabnim dekletom. Toda ne v živalski podobi, temveč kot človek. Volkodlak se namreč lahko spremeni tudi v krasnega mladeniča, ali pa v kakšno drugo bitje... V Hudi peči na Gorjancih je že od nekdaj domoval Škrat ali Škratlja. Ta hudobec je bil velik slepar, in nesrečo je želel vsakomur, tudi svojemu prijatelju. Ta spaka je bila majhne rasti, kakor kakšen desetletni otrok. V rokah je po navadi držal mošnjo zlatnikov, katere je podaril tistemu, ki je pokleknil pred njim. Torej je bil tudi častihlepen. Škrat je gorski duh, ki ga vidijo drvarji, lovci in drugi ljudje, ki prihajajo pogosto v gozd in v gore. Nekega dne, ko je sedel na skalah, visoko v Gorjancih, se je ponesreči tako hudo udaril v glavo, da je umrl. Od tistega časa so se pri teh skalah, ki jim sedaj pravijo Huda peč, ali hude pečine, vedno dogajale same nesreče. Pobilo se je nekaj krav, več košut in neka ženska... V starih časih so tudi na Gorjancih živeli velikani in ljudje so jih imenovali Ajdi. Imeli so človeško podobo, bili pa so strašno močni in veliki, vendar brez prave pameti. Prvi rod velikanov je živel na Zlati gori, od tam pa so se preselili tudi na Gorjance. Kadar so ruvali drevesa s koreninami vred, se je treslo in hreščalo po vsem Podgorju. Pogovarjali so se med seboj kar od gore do gore in če so si morali kaj sposoditi, so samo zaklicali in vrgli potrebno stvar z druge gore. Tudi po vodo niso hodili tako kot ljudje, s posodami, temveč so se samo nagibali z gore in pili vodo iz najbližjega studenca. Na vrhu Gorjancev pa še danes stoji velika skala, na kateri so ajdovski pradedi na njej darovali svojim bogovom mladeniča in njegovo nevesto. V globokem jarku, ki se razteza od Ravne gore pod Mirčevim križem, je nekdaj žuborel kristalno čist potoček. Pod Štembuhom je v soteski potoček v skale izdolbel krasne slape, ob katerih je bila naravna podzemska jama. V njej so prebivale tri čarovnice, ki so včasih bile rojenice. To je bilo v času, ko so začeli zidati kostanjeviški samostan. Ena izmed njih se je spremenila v vrano in odletela v dolino na oglede. Z grozo je ugotovila, da so ljudje začeli zidati cerkev – Zveličarjevo hišo. Čarovnice so sklenile, da tega pa ne bodo dopustile, in od tistega dne so vsako noč porušile vse, kar so zidarji preko dneva sezidali. Stari menih je spoznal, kaj mora storiti. Na gradbišču je zbral vse kostanjeviške meščane in okoliške tlačane in v naglici, dokler ni sonce zašlo za vodeniškim hribom, so sezidali stolp in vanj obesili zvon iz cerkve sv. Neže v Kostanjevici, ki ga je blagoslovil pobožen menih. Tedaj je prvič zapel zvon in njegov mili glas se je razlegal daleč v Gorjance. V tistem trenutku se je zaradi jeze čarovnic zrušilo pol Opatove gore, nastal je silen vihar, ki je lomil orjaške bukve, in potoček je izginil. Ko so si ljudje kasneje ogledali to razdejanje, so odkrili tri kamnite postave, stoječe tam nepremično za veke. In vse to lahko vidite še danes, če se povzpnete iz Orehovca v hrib... Nekje visoko na Gorjancih je bilo veliko skalovje, med njim pa se je širil Cvetnik, prav majhen vrtec, ves poln najlepših in dišečih rož. Težko ga je bilo najti, če pa je kdo zašel v ta Cvetnik, je bil popolnoma prevzet nad njegovo lepoto. Od takrat dalje ni več jedel niti pil, na povratek domov pa sploh ni pomislil. Tako je kmalu brez bolečin umrl. Toda ta raj na zemlji ni bil vedno takšen. V tej gorski kotlini so se razraščali plevel, trnje, osat in koprive. Tukaj se je naselil Vlah Elija, da bi v pobožni molitvi in pokori sklenil svoje življenje. Nekoč sta ga obiskala dva utrujena in bolna popotnika in prosila za jed in prenočišče. Vlah Elija je zaklal svojo kozo in jima spekel meso; še celo čutaro vivodinca, ki ga je hranil za bolne dni, jima je dal. Zvečer se uležeta v njegovo posteljo, puščavnik pa se je zadovoljil z ležiščem v nastelji. Potem se mu v sanjah prikažeta popotnika, obdana od nebeške slave! Eden je bil sam gospod Bog, drugi pa sv. Peter. Gospod Bog je rekel puščavniku Eliji: »Ker si bil usmiljen do naju, dam svoj blagoslov tebi in kraju, kjer prebivaš.« Ko se je puščavnik prebudil, popotnikov ni bilo več, kraj, kjer je prebival, pa se je spremenil v raj... Puščavnik se je tudi pomladil in živel še mnogo let na tem svetu. Cvetnik pa še dandanes priča o božji slavi in milosti! Vir : Bajke in pripovedke slovenskega ljudstva, Družba sv. Mohorja, Celje, 1930. Prejšnji prispevekDruženje z Ivanko Mestnik in gorjanskimi škrati pri MiklavžuNaslednji prispevekPREJEMNIK ZLATNIKA POEZIJE 2021 JE MILAN JESIH (1950)


Pozabi poljube, njegove strasti.


text: Práštevílo je naravno število n > 1, če ima točno dva pozitivna delitelja (faktorja), število 1 in samega sebe kot edini prafaktor. Pri tem je 1 edini pravi delitelj tega števila. Po definiciji število 1 ne more biti praštevilo, saj sta tukaj oba 'njegova' pozitivna delitelja v bistvu enaka (faktor in prafaktor) in celo enaka številu samemu. Zato praštevilo tudi nima faktorjev. Število 2 je po definiciji edino praštevilo, ki je tudi zelo sestavljeno število in hkrati edino sodo praštevilo. Množica prvih 25 pozitivnih praštevil je : P25 = { 2, 3, 5, 7, 11, 13, 17, 19, 23, 29, 31, 37, 41, 43, 47, 53, 59, 61, 67, 71, 73, 79, 83, 89, 97 }. To je ena od definicij. Celo število večje od 1, ki ni praštevilo, je sestavljeno število. Število 1 tudi ni sestavljeno število. Predstavitev naravnih števil Pomemben rezultat je osnovni izrek aritmetike, po katerem lahko vsako naravno število zapišemo kot produkt praštevil na točno en način. S tem so praštevila »osnovni gradniki« naravnih števil. Lahko, na primer zapišemo: 23244 = 22 · 3 · 13 · 149. Množica praštevil Obstaja neskončno mnogo praštevil. Najstarejši dokaz za to je podal grški matematik Evklid: Privzemimo, da obstaja samo končno mnogo praštevil. Če zmnožimo vsa praštevila med seboj in prištejemo 1, bo imelo dobljeno število, pri deljenju s poljubnih praštevilom ostanek 1. Zatorej, ga ne moremo deliti s poljubnim praštevilom. To je protislovje, in tako mora biti zgornji privzetek, da obstaja samo končno mnogo praštevil, napačen. Veliko matematikov je podalo svoje dokaze o številu praštevil, na primer Kummer, verjetno najbolj elegantnega, in Furstenberg s topološkimi prijemi. Čeprav je skupno število praštevil neskončno, je še vedno veliko zanimivih vprašanj v zvezi z njimi. Na takšna in podobna vprašanja odgovarja praštevilski izrek. Največje znano praštevilo (GIMPS, Missouri, september 2015) je Mersennovo število: Struktura praštevil Znane in opredeljene so vsaj tri strukture v porazdelitvi praštevil: lokalna (vključuje razrede ostankov in aritmetična zaporedja). Eratostenovo sito je na primer po Tau enakovredno »eliminiranju lokalne informacije na drugem mestu.« asimptotična (posledica praštevilskega izreka) statistična (sploh v povezavi z rekurzivno definiranimi praštevili (superpraštevili)) Tao je leta 2006 uvedel domnevno četrto strukturo, imenovano eksotična, po kateri naj bi za praštevila veljala kakšna eksotična struktura, ki je ne predvideva Cramérjev naključni model, in bi lahko bila nepričakovano gosta na kakšni strukturirani množici. Ker se ne ve ali imajo praštevila kakšno dodatno eksotično strukturo, ni bilo moč rešiti mnogo problemov o praštevilih. V Cramérjevem modelu je verjetnost , da je v intervalu k praštevil, enaka: kar je Poissonova verjetnostna porazdelitev. Neskončni verižni ulomek Konstanta neskončnega verižnega ulomka za praštevila je: . Glej tudi Čenovo praštevilo Fermatova praštevila Gaussovo praštevilo Higgsovo praštevilo popolna števila regularno praštevilo polpraštevilo praštevilska vrzel praštevilski dvojček število praštevil verjetno praštevilo tabela prafaktorjev števil Eratostenovo sito Sklici Viri Zunanje povezave Chris K. Caldwell: »Praštevilske strani« Chris K. Caldwell: »Nelegalno praštevilo« J. O'Connor and E. F. Robertson: »MacTutorjeva zgodovina o praštevilih«


text: Homo economicus Homo economicus ali ekonomičen (gospodaren) človek je pojem, ki se uporablja predvsem v nekaterih ekonomskih teorijah. Gospodaren človek je tipični ekonomski osebek, ki pozna svoje preference, se odziva na spodbude katere mu nudi trg, se odloča na osnovi mejne koristi, si prizadevati ravnati tako kot ga vodi njegova osebna korist in skuša doseči maksimalno zadovoljitev. Ravnanje tipičnega gospodarnega človeka bomo razporedili na štiri dele: - gospodaren človek se ravna tako kot ga vodi osebna korist. To pomeni da pozna svojo osebno korist in jo zasleduje. (Lahko pove kaj mu v določenem trenutku bolj ugaja. Npr.:Ali gledanje televizije ali kolesarjenje). - gospodaren človek skuša doseči največjo možno zadovoljitev. V ekonomiji imenujemo to maksimiranje. To je ravnanje, s katerim skuša gospodaren človek doseči največjo možno zadovoljitev ali proizvodnjo z omejenimi razpoložljivimi sredstvi. - gospodaren človek se odziva na spodbude. Običajno sta najpomembnejši ekonomski spodbudi cena in dobiček. Spodbuda je neke vrste signal, ki posameznika navede k izbiri druge alternative namesto prve, saj so ugodnosti druge večje, ali pa so manjši njeni oportunitetni stroški. Gospodaren človek nove informacije prouči in nato reagira v skladu s svojimi preferencami. Vedeti moramo da vsi ne reagirajo enako. - gospodaren človek se odloča mejno. To pomeni da se odloča na podlagi tega, ali so ugodnosti potrošnje dodatne enote dobrine vredne njenega stroška.


text: Agito d.o.o. Vir: Zaposlitveni oglas Če si strokovnjak s področja razvoja programske opreme ali vodenja projektov ali si to želiš postati, te vabimo, da se nam pridružiš. Od tebe pričakujemo dobro ali napredno poznavanje programskega jezika C# in relacijskih baz podatkov, sposobnost dela v skupini, samoiniciativnost in željo po napredovanju. Ponujamo možnost honorarnega dela ali zaposlitve za nedoločen čas. Želimo te v našem timu!


3. vzdrževanje objektov in opreme javnega vodovoda;