text: 1995 (MCMXCV) je bilo navadno leto, ki se je po gregorijanskem koledarju začelo na nedeljo. Dogodki Januar – april 1. januar – Avstrija, Finska in Švedska postanejo članice Evropske unije. ustanovljena je Svetovna trgovinska organizacija, ki nadomesti Splošni sporazum o carinah in trgovini. na naftni ploščadi Draupner v Severnem morju prvič zanesljivo zabeležijo morilski val. 7. januar – filipinski policisti med preiskavo kemičnega požara v stanovanjskem naselju v Manili po naključju odkrijejo načrte za operacijo Bojinka, množičen terorističen napad v pripravi. 17. januar – močan potres v bližini mesta Kobe prizadene jug prefekture Hjogo na Japonskem in zahteva 6.434 žrtev. 25. januar – sondažna raketa, izstreljena z otoka Andøya na severu Norveške, povzroči mednarodni incident, ko jo v ruskem radarskem centru interpretirajo kot možen ameriški balistični izstrelek. 26. januar – 28. februar – Ekvador in Peru se zapleteta v oborožen spopad zaradi ozemeljskih sporov v porečju reke Cenepa na meji med državama. 15. februar – FBI aretira hekerja Kevina Mitnicka, obtoženega, da je vdrl v več najbolj varovanih računalniških sistemov v ZDA. 21. februar – Steve Fossett uspešno zaključi prvo prečkanje Tihega oceana z balonom. 26. februar – zaradi propadlih borznih špekulacij enega od posrednikov propade najstarejša britanska investicijska banka Barings Bank. 27. februar – odprto je Mednarodno letališče Denver, največje letališče v Združenih državah Amerike. 3. marec – Organizacija združenih narodov zaključi neuspešno mirovno operacijo v Somaliji. 16. marec – Misisipi kot zadnja ameriška zvezna država ratificira 13. amandma ameriške ustave, s katerim je bilo ukinjeno suženjstvo. 20. marec – člani sekte Aum Šinrikjo izvedejo teroristični napad s sarinom na postaji podzemne železnice v Tokiu, v katerem umre 13 ljudi, več kot 5500 je ranjenih. 22. marec – kozmonavt Valerij Poljakov zaključi 438-dnevno bivanje na krovu vesoljske postaje Mir in postavi rekord v trajanju bivanja v vesolju. 24. marec – prvič po 26 letih nemirov na Severnem Irskem po ulicah Belfasta ne patruljira noben britanski vojak. 26. marec – nekatere države Evropske unije pričnejo izvajati Schengenski sporazum. 19. april – Timothy McVeigh s pajdašem izvede bombni napad na poslopje zvezne vlade v Oklahoma Cityju, v katerem umre 168 ljudi, več sto je ranjenih. Maj – avgust 1. maj – Jacques Chirac je izvoljen za predsednika Francije. vojna na Hrvaškem: hrvaške sile pričnejo z operacijo Blisk za osvoboditev Slavonije. 11. maj – države podpisnice sprejmejo časovno neomejeno in brezpogojno podaljšanje pogodbe o neširjenju jedrskega orožja. 16. maj – japonska policija obkoli sedež sekte Aum Šinrikjo pod goro Fuji in aretira njenega voditelja Šoka Asaharo. 28. maj – v močnem potresu, ki prizadene naselje Neftegorsk na ruskem otoku Sahalin, umre najmanj 2000 ljudi. 29. junij – raketoplan Atlantis se kot prvi ameriški raketoplan spoji z rusko vesoljsko postajo Mir (odprava STS-71). 11. julij – srbski vojaki vkorakajo v Srebrenico po odhodu nizozemskih pripadnikov mirovnih sil, dan kasneje se prične množični pokol muslimanskih ujetnikov. 16. julij – na Haaškem sodišču je vložena obtožnica proti Radovanu Karadžiću in Ratku Mladiću za vojne zločine v Bosni in Hercegovini. 4. – 7. avgust – vojna na Hrvaškem: hrvaške sile ob pomoči bošnjaških v operaciji Nevihta ponovno zasedejo ozemlje samooklicane Srbske republike Krajine pod nadzorom srbske vojske. 24. avgust – izide Microsoftov operacijski sistem Windows 95. 29. avgust – predsednik Gruzije Eduard Ševardnadze uide poskusu atentata v Tbilisiju. 30. avgust – vojna v Bosni in Hercegovini: letala zveze NATO pričnejo z bombardiranjem srbskih topniških položajev v Bosni in Hercegovini. September – december 5. september – Francija izvede prvega v novi seriji preskusov jedrskega orožja na polinezijskem atolu Mururoa, kar sproži negodovanje svetovne javnosti. 26. september – v Italiji se prične sojenje nekdanjemu premierju Giuliju Andreottiju, obtoženemu sodelovanja z mafijo. 6. oktober – švicarska astronoma objavita odkritje 51 Pegasi b, prvega znanega zunajosončnega planeta, ki kroži okrog Soncu podobne zvezde. 14. oktober – Grčija prekine embargo proti Makedoniji ko se slednja obveže, da bo spremenila sporno državno zastavo in objavi, da nima zahtev po grškem ozemlju. 17. oktober – Francozinja Jeanne Calment doseže starost 120 let in 238 dni ter postane najdlje živeča oseba v zgodovini, katere starost je zanesljivo potrjena. 28. oktober – na podzemni železnici v Bakuju izbruhne požar, v katerem umre 289 ljudi, še enkrat toliko je ranjenih; najhujša nesreča na podzemeljski železnici vseh časov. 5. november – radikalno desničarski ortodoksni Jud Jigal Amir izvede atentat na izraelskega premierja Jicaka Rabina na mirovnem shodu v Tel Avivu. 7. november – umiri se tajfun Angela, eden najmočnejših tajfunov v zgodovini, po tistem ko je opustošil dele Filipinov in Tajvana ter zahteval skoraj 900 žrtev. 22. november – pri Walt Disney Pictures izide Svet igrač, prvi v celoti računalniško izdelan animirani film. 30. november – uradno se konča operacija Puščavski vihar. NASA izgubi stik z vesoljsko sondo Pioneer 11, takrat najbolj oddaljenim predmetom človeške izdelave. 8. december – Nasina sonda Galileo se vtiri v orbito okoli Jupitra. 14. december – s podpisom Daytonskega sporazuma se konča vojna v Bosni in Hercegovini. Neznan datum v jami Divje babe odkrijejo najstarejšo znano piščal, ki jo je izdelal neandertalec. Svetovna populacija Rojstva 7. marec – Urša Bogataj, slovenska smučarska skakalka 13. september – Matej Zemljič, slovenski gledališki in filmski igralec 3. oktober – Milo Meskens, belgijski glasbenik in besedilopisec Smrti 1. januar – Fred West, angleški morilec (* 1941) Eugene Paul Wigner, madžarsko-ameriški fizik in matematik, nobelovec (* 1902) 2. januar – Siad Barre, somalijski diktator (* 1919) 18. januar – Adolf Butenandt, nemški biokemik, nobelovec (* 1903) 2. februar – Fred Perry, angleški tenisač (* 1909) 8. februar – Józef Maria Bocheński, poljski logik in filozof (* 1902) 14. marec – William Alfred Fowler, ameriški fizik, nobelovec (* 1911) 31. marec – Selena, ameriška pevka (* 1971) 2. april – Hannes Olof Gösta Alfvén, švedski elektroinženir in astrofizik, nobelovec (* 1908) 12. april – Axel Ljungdahl, švedski vojaški pilot in general (* 1897) 20. april – Milovan Đilas, črnogorski pisatelj in politik (* 1911) 12. maj – Bogo Grafenauer, slovenski zgodovinar (* 1916) 14. maj – Christian B. Anfinsen, ameriški biokemik, nobelovec (* 1916) 18. maj – Aleksander Godunov, rusko-ameriški baletnik (* 1949) Peter van de Kamp, nizozemsko ameriški astronom (* 1901) 24. maj – Harold Wilson, britanski politik (* 1916) 8. junij – Juan Carlos Onganía, argentinski general in politik (* 1914) 14. junij – Roger Zelazny, ameriški pisatelj (* 1937) 25. junij – Ernest Thomas Sinton Walton, irski fizik, nobelovec (* 1903) 29. junij – Lana Turner, ameriška igralka (* 1921) 17. julij – Juan Manuel Fangio, argentinski dirkač Formule 1 (* 1911) 11. avgust – Alonzo Church, ameriški matematik in logik (* 1903) 21. avgust – Subrahmanyan Chandrasekhar, ameriško-indijski fizik in matematik, nobelovec (* 1910) 19. september – Rudolf Ernst Peierls, nemško-britanski fizik (* 1907) 23. september – Albrecht Otto Johannes Unsöld, nemški astronom (* 1905) 7. oktober – Gérard Henri de Vaucouleurs, francosko-ameriški astronom (* 1918) 25. oktober – Bobby Riggs, ameriški tenisač (* 1918) 3. november – Bojan Adamič, slovenski skladatelj, dirigent in aranžer (* 1912) 4. november – Gilles Deleuze, francoski filozof (* 1925) Jicak Rabin, izraelski general in politik (* 1922) 13. december – Anatolij Djatlov, ukrajinski jedrski inženir (* 1931) 22. december – James Meade, angleški ekonomist, nobelovec (* 1907) 25. december – Emmanuel Levinas, francoski filozof in talmudist (* 1906) 30. december – Heiner Müller, nemški dramatik (* 1929) Nobelove nagrade Fizika – Martin L. Perl, Frederick Reines Kemija – Paul J. Crutzen, Mario J. Molina, F. Sherwood Rowland Fiziologija ali medicina – Edward B. Lewis, Christiane Nüsslein-Volhard, Eric F. Wieschaus Književnost – Seamus Heaney Ekonomija – Robert Lucas mlajši


Zlo je rdeče in pika Razmišljati o zlu zna biti mukotrpno početje, ki, če si priznamo, ponavadi ne vodi nikamor. Pač, ni ravno produktivno. Saj, kolikor je ljudi, toliko je najbrž tudi izkušenj ter interpretacij zla, in zagotovo delamo raznoraznim in raznorodnim zlom krivico, če od vseh možnih zel izpostavljamo le eno in ga ponujamo kot izhodiščno točko za razumevanje zla. To je, milo rečeno, zlobno, mar ne? Zato naj kar takoj navržemo, da je tudi pisati o zlu, o katerem je napisana cela knjiga, ki jo obravnavamo danes, še bolj zlobno dejanje. Če se človek tega loti kot laik, pa sploh. Sicer pa, nekdo je nekoč dejal, da je vsak zloben ob prazni flaši. Pa se zamislimo. Torej, nekaj vrstic časa si bomo privoščili, da kot nestrokovnjaki v svetu strokovnjakov pogledamo v svet zla. Tjakaj je namreč lansko leto s pomočjo Celjske Mohorjeve družbe pogledal tudi dr. France Cukjati in vse skupaj izdal v knjigi, imenovani Slovenske podobe zla. Govorimo o tistem Cukjatiju, ki ga poznamo kot nekdanjega predsednika državnega zbora, torej politika, poslanca, pa tudi filozofa, teologa, očeta, dedka, kot človeka, ki je izstopil iz jezuitskega reda in kasneje v življenju pristopil v SDS; konec koncev seveda tudi kot pisatelja. In ideja o obračunu z zlom, s komunističnim zlom, seveda, je najbrž že dolgo vrela v globini njegove pisateljske duše. In to kljub temu, da je v njegovi dolgi in uspešni karieri zdravnika v rdečih časih na stenah visela slika Tita. Pravzaprav je morala, saj je to narekovala komunistična morala, ki je za razliko od kapitalistične recimo da vsaj nekako delovala kot morala. No, vendarle je v življenju treba znati potegniti črto med črno in belo, med plusom in minusom, med dobrim in zlim. In če najdemo krivdo v rdeči, je potegniti črto med črno in belo - polpreteklo zgodovinsko gledano barvni sorodnici - dokaj enostavna poteza. Nekoga pač moraš imeti rad ravno toliko, kot nekdo pač mora biti kriv. In tu ne govorimo le o zlu ali ZLU - Zasavski ljudski univerzi, tu govorimo o avantgardni bandi komunistov. Dobesedno. Govora je o povampirjeni golazni, ki k vodenju države ni hotela - in še vedno noče - pripustiti nikogar razen sebe; o klavcih, ki so kot vrli satanisti lupili ljudi in jih skorajda kuhali ter z njimi izvajali, kakopak, rdeče orgije. Milka Planinc je baje obvladala specialiteto "zabiti hrvaški možgani" - zabijajoč zidarske žeblje v lobanjo, je žrtev vprašala: "Sem ti končno zbila NDH iz glave!?" Govorimo o odločenih povzročiteljih zla, ki niso zmožni zaznati nobenega kesanja, nobene človečnosti in nobenega sočutja, kaj šele vesti; lažnivcih, ravnodušnežih, o nosilcih totalitarnega režima ter njihovih ideoloških in bioloških potomcih, ki gojijo strah pred razkritjem laži in zločinov ter izgubo oblasti in privilegijev; o komunističnem režimu, ki je od vsega začetka zelo pozorno vodil svojo kadrovsko politiko itd. Saj, kot nekje navede Cukjati: "Cilji komunistične revolucije nimajo cene. Dovoljena so vsa sredstva. Boris Kidrič je poleti 1942 na Vinici kratko in jedrnato definiral stališče, kako ravnati s tistimi, ki se ne vključijo v OF oziroma ji celo nasprotujejo: “Vseeno je, če od Slovencev ostanemo živi samo trije, pa tisti pravi - to je komunisti.” In kot lahko vidimo, so do danes ostali živi več kot trije Slovenci. Ker po vojni "ni šlo samo za neverjetno količino laži in ironije, ampak tudi za trpljenje razosebljenih ljudi in uničenje njihovih življenjskih sanj. Za edinega predstavnika kolektiva se je namreč oklicala ozka in brezobzirna skupina komunistov, ki si je končno celoten "kolektiv" podredila v službo svojih bolnih ambicij." In ambicioznežev je vedno dovolj, pa ni važno na kateri strani že. In ja, nenazadnje vendarle najdemo več kot tri preživele. Recimo vse nas, ki danes gazimo po slovenski zemlji. Nas, ki še vedno na svojstven način, vsak s svojo svobodno voljo in perspektivo trpimo v posledicah 2. svetovne vojne. V še vedno ideološko razklanem vsakdanu, ki smo mu priče v samostojni Sloveniji. No, med živimi pričevalci najdemo še tri spremne ubesedovalce: dr. Ivana Štuheca v tekstu Med svobodo in biti kakor bog, mag. Jurija Pavla Emeršiča v Brez preteklosti ni prihodnosti ter dr. Janeza Mlakarja v sestavku Vso zlo tiči v sovraštvu. Ker je pač na zlo treba pogledati s krščanske perspektive. Ker je treba le v boju proti komunizmu krepiti krščanske korenine evropske civilizacije. In ker je edino v komunizmu na Slovenskem zlo doseglo tako strahovite razsežnosti. Cukjati nam ponudi več kot 400 strani razmišljanja o zlu. Najprej ga spoznamo kot gol pojem, potem ga kontekstualiziramo, ga oblečemo in pogledamo od spodaj in od zgoraj. Skušamo ga razumeti filozofsko in psihološko in mu kaj hitro nadanemo slovensko dimenzijo, temelječo na NOB-ju in vsemu, kar je sledilo. Iščemo izvor in bistvo zla v globočinah človeka - komunista - in okoliščinah družbenega delovanja Partije in Ozne. Zlo skušamo razumeti malce s pomočjo Biblije; v stari zavezi je hudič omenjen 18-krat, v novi pa kar 36-krat. Prisotna pa so še pričevanja divjanja komunistov med in po 2. svetovni vojni. In samo divjanja komunistov in pika. France se ozre še na posledice za človeka in državo, kjer spoznamo, da je zlo zmaga kolektivizma. Nadalje nam je predstavljeno, kako nam je oziroma jim je bila ugrabljena država, gospodarstvo, bančništvo, šolstvo, mediji, tranzicija. Izvemo tudi, kako trdoživa je komunistična misel in kako pohabljeno je pravosodje dandanes in kako smo brez vesti in vrednot. Poleg vpogleda v smiselnost življenja v svetu, kjer se človek znajde sredi spopada dveh svetov, ponudi tudi razmislek o ozdravljenju družbe in v epilogu izpostavi vprašanje o mož 2000 ni rešitvi problema. "V Sloveniji že dolgo teče spopad dveh različnih odgovorov na ta vprašanja; dveh različnih interpretacij boleče slovenske zgodovine. Dokler ne odgovorimo na to vprašanje: Kako je to mogoče; ničesar ne razumemo." Saj, ničesar več ne razumemo. Odgovor nekako pritiče Cukjatijevi misli v uvodu; Slovenija je namreč "krvavo občutila vse tri totalitarizme. ... komunistični zločin je v celoti - tako v vlogi povzročiteljev kot v vlogi žrtev - doživela znotraj svojega naroda. Če je okupacija trajala le nekaj let, pa je komunistično nasilje trajalo petdeset let in je v narodovem spominu še zelo prisotno. Zato ni in verjetno ne bo boljšega izhodišča za naše analitično razmišljanje o zlu, kot so "slovenske podobe zla". Vprašanje je, kakšen res je narodov spomin, v kakšni formi je in na kaj vse si bo še moral odgovoriti, da bo razumel. Človek se namreč ne zmore znebiti občutka, da ravno Francetov fokus na rdečo vseobsežnost slovenskega zla, slednjega obarva zgolj v - črnobelo. Foto: Nova24TV


Osebna feng shui svečka Znižane zapestnice (7) Ahat (15) Roževec (18) Podpora iz narave za tisto področje, na katerem si najbolj želite sprememb. podpora elementa, ki ga najbolj potrebujete za uresničitev želja za uravnavanje energij Ste se kdaj vprašali, zakaj imate težave na področju financ, ljubezni, kariere, družine? Feng shui osebna sveča vam bo nudila podporo prav na tistem področju, na katerem jo najbolj potrebujete, da boste lahko uspešni. S pomočjo vašega rojstnega datuma bomo za vas naredili feng shui analizo in določili ravno tisti element, ki ga najbolj potrebujete. Vsakdo ima namreč primanjkljaj določenega elementa, kar običajno za seboj potegne tudi določene težave. V naši ponudbi najdete sveče naslednjih elementov: voda, ogenj, les, kovina in zemlja. Teh pet elementov sestavlja osnovni princip feng shuia. Elementi so povezani med seboj, tako da spodbujajo določene lastnosti, energije, zagon. Po drugi strani pa tudi raztapljajo negativnosti, ki so prisotne v energijskem polju. Feng shui svečke po barvah: - sever: voda (bela svečka), - jug: ogenj (rdeča svečka), - vzhod: les (zelena svečka), - zahod: kovina (oranžna svečka), - sredina: zemlja (siva svečka). *Sredina običajno predstavlja center vašega doma. V skladu z napotki določite primerno mesto za posamezni element in tam prižgite ustrezno svečko. Prižigajte jo z vžigalnikom ali vžigalico ter ob tem upoštevajte varnostna opozorila. Prepričani smo, da vam bo dobro služila Šifra: A037 Oznake: feng shui, svecka, element, zelje, energije, les, kovina, zemlja, ogenj, voda, bela, rdeca, zelena, oranzna, siva


- povrniti škodo povzročeno na javnem vodovodu, zaradi del v zvezi z njihovim objektom ali zaradi motenj, povzročenih z nenormalnim odvzemom vode ali povratnim učinkom na kvaliteto vode v javnem vodovodu.


Focaccia s kaprami in rožmarinom – Kruh in potica Focaccia s kaprami in rožmarinom Oznake: fala, Fala Sloncek, focaccia, kapre, Kruh, kvas, piknik, s kaprami, Srednje, z rožmarinom, oljčno olje za mazanjeRožmarin Oblikujemo hlebček, ga položimo na folijo, ki smo jo premazali z oljčnim oljem in pokrijemo s pomaščeno folijo ter pustimo, da vzhaja. Vzhajan hlebček z naoljenimi dlanmi narahlo potisnemo na vse štiri strani, da dobi hlebček obliko kvadrata, a pazimo, da ne iztisnemo zračnih mehurčkov. Potem prepognemo testo od spodnje strani proti gornji in stisnemo ob robovih, nato prepognemo od leve proti desni strani in spet stisnemo s prsti obe plasti ob robovih skupaj ter ponovimo z desene proti levi. Hlebček nepravilne oblike spet prekrijemo z oljem namaščeno folijo in pustimo vzhajat. Postopek ponovimo vsaj še trikrat. Po zadnjem vzhajanju testo previdno prestavimo na pekač in ga z rokami raztegnemo na vse štiri strani na dimenzijo pekača, ga pokapljamo z oljčnim oljem, s prsti na več mestih narahlo potisnemo testo malo ob dno, potresemo kapre, lističe rožmarina in mediteranska zelišča ter damo še enkrat vzhajat. Vzhajano focaccio postavimo v pečico, ki smo jo ogreli na 220 °C in pečemo približno 15 minut. Žepki s feto in česnom Orehova potica s kavo


Fant, ki je prihodnost slovenskega nogometa - siol.net torek, 8. 11. 2016; 10.20 Osveženo: 4 leta, 7 mesecev "Pripravljen sem, da pomagam Sloveniji," sporoča veliki up slovenskega nogometa Andraž Šporar, ki je prvič dočakal klic selektorja Srečka Katanca in zdaj upa, da bo dobil priložnost tudi na igrišču. Slovenska nogometna reprezentanca se bo v petek ob 20.45 v kvalifikacijah za svetovno prvenstvo 2018 v Ta'Qualiju pomerila z Malto. V ponedeljek ob isti uri jo čaka še prijateljska tekma s Poljsko v Vroclavu, ki bo njena zadnja v letošnjem letu. V preteklosti je kot po pravilu pozabljal nanj. Že prej, ko je v dresu Olimpije mreže nasprotnikov tresel kot za stavo. Tudi pred mesecem dni, ko je po okrevanju po hudi poškodbi začel redno igrati za Basel in nastopil tudi v ligi prvakov, se Srečko Katanec nanj ni spomnil. Ko sta zaradi poškodb odpadla njegova prva aduta v napadu Robert Berić in Roman Bezjak, se je najprej spomnil na Tima Matavža, a hitro ugotovil, da je poškodovan. Razmišljal je tudi o tem, da pod svoje okrilje pokliče katerega od preostalih napadalcev iz slovenske lige, izkušenega Ljubljančana v dresu Maribora Milivoja Novakovića ima že tako ali tako ob sebi. Na koncu je priložnost ponudil napadalcu Basla, ki je po mnenju številnih strokovnjakov že nekaj časa eden izmed največjih upov slovenskega nogometa, in s tem poslušal tudi glas javnosti. Andraž Šporar na svoji prvi reprezentančni akciji: [video: 60849 / Andraž Šporar, zbor reprezentance] Andraž Šporar, zbor reprezentance "Vesel sem, da sem zraven," je na ponedeljkovem zboru razlagal Andraž Šporar. Čeprav je novinec, je bil daleč najbolj oblegan in zaželen nogometaš od vseh, ki so bili tokrat na voljo za pogovore. "Ne vem, s tem se nisem obremenjeval. Selektor je tisti, ki odloča," je diplomatsko odgovoril na vprašanje, ali je pričakoval, da bo v članski vrsti že prej. "Igram vedno več. Dolgo sem bil odsoten, nisem opravil priprav z ekipo, kar se zagotovo pozna, a počasi prihajam v tekmovalno formo," je povedal napadalec. Poškodoval se je kmalu po januarskem prestopu iz Olimpije v Basel, vrednem kar 3,3 milijona evrov, kar je bil rekord slovenske lige. Okreval je pol leta. Eden največjih upov slovenskega nogometa je bil v prvih urah v članski reprezentanci dobro razpoložen. Foto: Vid Ponikvar "Odsoten sem bil res dolgo časa, a zdaj sem na poškodbo že pozabil. Ko se vrneš na treninge in začneš igrati, moraš pozabiti. Res je, da je odsotnost vplivala na mojo fizično pripravljenost, a najpomembneje je, da iz dneva v dan napredujem in prihajam v formo. Vesel sem, da je okrevanje za mano," je dejal 22-letni nogometaš. Kako se je počutil na tekmah proti zvezdnikom Arsenala in PSG? V ligi prvakov je igral na obeh tekmah proti PSG. Foto: Guliverimage/Getty Images Šporar je v mladosti izpolnil sanje vsakega nogometaša. Nastopil je v ligi prvakov. Z Baslom je igral na tekmi proti Arsenalu in na obeh tekmah proti PSG. Vselej je na igrišče prišel s klopi in zbral 83 minut igre. Švicarski prvak je v torek, ko je nesrečno izgubil proti PSG z 1:2 po prejetem golu v zadnji minuti, zapravil vse možnosti za napredovanje iz skupine A. Arsenal in PSG imata deset točk in sta na vrhu. Basel ima eno in se bo v zadnjih dveh krogih z bolgarskim Ludogorcem, ki je prav tako pri eni točki, potegoval za tretje mesto, ki zagotavlja obstanek v Evropi in nastop v ligi Europa. "Škoda je, da smo tako nesrečno izgubili, a to je nogomet. Enkrat ti vzame, drugič ti, kot je nam na zadnji prvenstveni tekmi, da. Igranje v ligi prvakov je nekaj posebnega, to je neka povsem druga raven nogometa. Igrati proti tako dobrim nogometašem, kot sem na tekmah proti Arsenalu in PSG, je nekaj posebnega. Gledati, kako največji zvezdniki evropskega nogometa igrajo, kako se gibljejo, je dragocena izkušnja za mladega nogometaša, ki pripomore k napredku," je povedal o izkušnji z igranjem v najboljšem nogometnem tekmovanju na svetu. V tej sezoni še ni zadel. Za drugo moštvo je na dveh tekmah dosegel kar šest zadetkov, na prvenec v prvi ekipi Basla pa še čaka. Na desetih tekmah, štirih v prvi postavi, je prispeval tri podaje, a gola še ne. "Če bom dobro treniral in se trudil, bo gol že prišel. Logično je, da nisem v odlični strelski formi, saj sem bil poškodovan, a sem s tem, kako igram, povsem zadovoljen," pravi nekdanji mladi reprezentant. Slovenija ga je oktobra navdušila Tudi oktobra, ko je Slovenija v kvalifikacijah za svetovno prvenstvo 2018 premagala Slovaško in remizirala z Anglijo, je igral pod vodstvom selektorja mlade izbrane vrste Primoža Glihe. Odlična rezultata članske vrste je spremljal od daleč in bil navdušen. "Slovenija je odigrala izvrstni tekmi in osvojila štiri točke, kar je bil fenomenalen izkupiček. Z malce več sreče bi lahko osvojila tudi vseh šest točk," je navdušen nad tem, kar je videl pred mesecem dni. Zdaj se je v članski reprezentanci znašel tudi sam. Že v petek bi lahko pripomogel k novim točkam Slovenije. Pričakuje, da bo ob močno oslabljenem napadu dočakal debi? "Kaj pričakujem, ni pomembno. Seveda bi si želel igrati. Kdo pa si želi sedeti na klopi? Toda selektor je tisti, ki odloča," je odgovoril strelec 46 golov v slovenski prvi ligi, ki se v Baslu počuti odlično. Mladi napadalec upa, da bo že ob svoji prvi reprezentančni akciji med člani debitiral. Foto: Vid Ponikvar Ne, seveda se kaj takega Sloveniji ne more zgoditi "Vse je super," je sporočil in nekaj besed namenil tudi infarktni sobotni tekmi švicarskega prvenstva. V tej je z Baslom na domačem štadionu proti Laussane Sport do 91. minute zaostajal z 0:1, nato pa so s soigralci pripravil preobrat in dosegli zmago z 2:1, po kateri ima s švicarskim prvakom kar 12 točk prednosti na vrhu lestvice. "Česa takšnega še nisem doživel," je povedal o tekmi, v kateri je za Basel sploh prvič igral od prve do zadnje minute. "Ne! Seveda, da ne," je za konec skozi smeh odgovoril še na vprašanje, ali se lahko kaj takega zgodi tudi Sloveniji v petek na Malti. Tudi on pričakuje, da bodo Slovenci brez večjih težav dosegli drugo kvalifikacijsko zmago, s katero bi ob ugodnem razpletu na preostalih tekmah lahko skočili celo na vrh skupine F. (Anglija, ki ima sedem točk, dve več od Slovenije, in je na prvem mestu, bo v Londonu gostila Škotsko.) Z njim ali brez njega na igrišču? Bomo videli. Vas zanima več iz te teme? Andraž Šporar Srečko Katanec kvalifikacije za SP 2018 slovenska nogometna reprezentanca nogomet


source: fineweb

text: Telefon: 01 548 37 66 vsak torek: Obvestila Vabimo vas, da na spletnih straneh Virtualne knjižnice Slovenije obiščete katalog gradiva naše knjižnice Bibliografska obdelava obsežnega fonda diplomskih del je v teku. Naloge si lahko ogledate in si izposodite morebitne dvojnike v času obratovanja knjižnice. Za vse dodatne informacije lahko pišete na naslov firstname.lastname@example.org. |Tina Susman| Študentka 2. letnika VPŠ ERUDIO Moje ime je Tina in obiskujem 2. letnik Visoke poslovne šole Erudio, smer podjetništvo in mednarodno poslovanje. Kar se tiče same šole, je na odlični lokaciji, tudi zaradi bližine avtobusov. Všeč mi je odnos zaposlenih do študentov - zaposleni so zelo prijazni in so nam študentom vedno na voljo, karkoli že potrebujemo. Predavanja potekajo v petkih popoldan in sobotah zjutraj - glede na to, da imam doma malega otročka in da z možem oba študirava v 2. letniku na Visoki poslovni šoli ERUDIO, mi to terminsko najbolj odgovarja. Kar se pa tiče profesorjev, nekateri so seveda bolj priljubljeni, kot drugi, vendar pa so vsi dosegljivi - če nam karkoli ne gre oz. kadarkoli rabimo pomoč, se nam v najkrajšem možnem času odzovejo. Pri profesorjih je (zame) pomembno tudi to, da ne berejo iz prosojnic, ampak predavajo s svojimi besedami in na podlagi življenjskih izkušenj in dejanskih primerih iz podjetništva. Tina, študentka 2. letnika VPŠ Erudio


Sosedova mačka je prava bahačka. Ko zjutraj vstane si najprej pogladi zlomljene brke, pretegne hrbet in zaviha krivo usločen rep. Sosedova mačka ga včasih res sračka. Rada ima Lizin vrt in nevede Pikija, z odhodom na wc, izziva v pretep. Ja! Sosedova mačka je pretepačka. In Piki to ve, zato ob večerih, ta strašna brkačka, iz njegove posode večerjati sme.


source: CulturaX

text: Močan vpliv epidemije na poslovanje podjetnikov Sedem od desetih podjetnikov se sooča z likvidnostnimi težavami, so pokazali rezultati raziskave Mastercarda. Ob vprašanju glede načina premostitve likvidnostnih težav se sicer mnenja podjetnikov delijo – 23 odstotkov bi se jih odločilo za kredit, 27 odstotkov za limit na kreditni kartici, kar polovica vprašanih pa je še neodločenih. Slabi tretjini pomagala država Pomembna postala spletna prodaja Ponudba spletne trgovine je v današnji novi realnosti postala zelo pomembna za potrošnike, prav tako pa tudi za podjetnike, saj lahko tako dosežejo kupce, ki niso v njihovi bližini ter nudijo svoje izdelke tudi brez fizičnega stika.


ZAČETNA STRAN \\


OGREVANE SMUČARSKE ROKAVICE NA PALEC 30seven® | Muc-Up s.p. Ogrevane smučarske rokavice na palec so izredno tople in nudijo odlično rešitev za ljudi, ki trpijo zaradi hladnih rok. Primerne so za smučanje in kakršne koli druge zimske aktivnosti. OGREVANE SMUČARSKE ROKAVICE NA PALEC 30seven® - palčniki OGREVANE SMUČARSKE ROKAVICE NA PALEC so zagotovilo za udobno smuko po belih strminah. So izredno tople in nudijo odlično rešitev za ljudi, ki trpijo zaradi hladnih rok. Vgrajen inovativni grelni element NovaheatTM, napajan z Lithium-ion baterijami, si prilagodite svojim potrebam, na voljo imate 3 stopnje GRETJA. Notranjost rokavice je izjemno mehka in prijetna na dotik. Kljub temu, da na pogled ni videti, ima tudi notranjost rokavice ločene prekate za vsak prst posebej, vendar so narejeni tako prifinjeno, da prsti kar sami zdrsnejo v pravo luknjo. Na ta račun je občutek še bolj udoben in prijetno topel. Rokavice so na izpostavljenih mestih dodatno ojačane z visoko kvalitetnim USNJEM, kar vam nudi dodatno zaščito in preprečuje praske in ureznine. So vodoodporne in vetroodporne ter imajo troslojno Hipora® membrano, ki preprečuje vdor vode, hkrati pa prepušča vlago. V predelu zapestja imajo velcro trak, ki si ga prilagodite svojim željam ter dvojno manšeto na zapestju, da zadržuje toploto. Smučarske rokavice na palec imajo 3 vroče točke: hrbtišče dlani, dlani in konice prstov. Veselo na SMUKO! Nikoli več z mrzlimi rokami ;) Tehnične specifikacije SMUČARSKIH ROKAVIC NA PALEC notranjost rokavice z ločenimi prekati, da ima vsak prst svoje mesto mehka notranja podloga ergonomsko oblikovane, dobro prilegajoči se prsti dvojna manšeta za dodatno izolacijo prilagodljiv Velcro® trak na zapestju, preprečuje vdor vetra in dežja čas gretja: do 2,5H (polno delovanje) / do 2,5H (nizko delovanje) 1x par SMUČARSKIH ROKAVIC NA PALEC 30seven®


Skrajni čas // Metelkova // Klub Gromka ob 19.00: klubski večer Gala hala od 23.00: WAVE RIDERS: ENTER! DJ’s: TORULSSON KOBAYASHII VJ: MAII Music policy: electroclash / leftfield / synthwave Vstopnina: prost vstop do 23:30, 3 € do polnoči, 5 € kasneje Klub Tiffany od 23.00: Mean Girls Trash-Out, DJ PAPI Vstopnina/entrance: 3 eur 5 eur // Muzika // Center Slovanskih Kultur France Prešeren, ob 20.00: Prismojeni profesorji bluesa Štiri članska glasbena zasedba iz Ljubljane, ki je svoje delovanje začela najprej kot skupina The Đipsiz leta 2008, kasneje pa si nadela ime Prismojeni Profesorji Bluesa. Gre za avtorsko glasbo, ki svoj izraz črpa iz bogate tradicije afro – ameriške blues glasbe, psihadeličnega rocka 60h let, funka, jazza, countryja, improvizirane glasbe in še marsičesa. Glasba, ki jo izvajajo je zelo energična in polna čustev. V zadnjih desetih letih je prav ta glasbena skupina pripomogla k porasti novih glasbenih zasedb podobnega žanra in novih kulturnih žarišč. Zasedba neustavljivo nastopa na številnih prizoriščih v Sloveniji in tujini. Julijan Erič – kitara, vokal Miha Erič – ustna harmonika, vokal, Lap Steel kitara Zlatko Djogič – bobni, vokal Miha Ribarič – bas kitara, vokal Vstopnina: 5 € Kavarna Soteska, ob 20.00: Studio 8 Cikel performansov glasbenikov in glasbenic STUDIA 8. V ospredje se postavlja surova intima performansa. Nekatere od zasedb bodo v takšni sestavi prvič odzvanjale. Nekateri od solistov bodo pa prvič nastopali sami s seboj. Osnovno poslanstvo Studia 8 je vzpostavljanje kontinuirane prakse predstavljanja inovativnih zvočnih kodov ter vzpostavljanje novih ustvarjalnih celic. Ekipo Art Hotela in Kavarne Soteske na naslovu Soteska 8, Ljubljana sestavljajo Brane Mihovec, Damjan Truden in Gregor Mohorič. Umetniški vodja dogodkov je Dré Hočevar, za promocijo pa skrbi Jasna Kolar. Palača Cukrarna, ob 20.00: Akami in Tovariš Strmoglavljen s psihadelavci Tokratni bendovski tandem tvorita osrednjeslovenska eksperimentalna alter rock formacija Akami in ekstravagantna kraševska karavana muzikantov Tovariš Strmoglavljen s psihadelavci, zasedbi, ki s sorodno občutljivostjo krmilita med valovi vedrine in vrtinci psihedelične burje. Prulček bar, ob 21.00: Etno pulz - Balkan Open Jam - Bosna En krat mesečno sobotni Etno Jam - Balkan Open vodi večkratno nagrajena skladatelica in glasbenica Jelena Soro, ki pravi, da sta glasba in umetnost najboljše zdravilo za človeško dušo. Na odru z nami bodo: Jelena Soro - vokal, oboa Aleksander Kozmič - vokal, kitara Aleš Zorec - perkusije Pritličje ob 21.00: MODEM in Dilian (US) Ḿ̹͎̝̟̜̞O̶͙͎̮͈̙D̵̻̠͔͈E͕͉͇̯M̩͖̟͈̀͟ͅ, ki sicer internetne glasbene trende mapira preko radia, se manifestira tudi IRL v seriji dogodkov v Pritličju. Dilian je brooklynški producent in DJ, katerega glasbo zaznamuje igrivo kolažiranje raznolikih samplov, ritmov in počutnosti, značilno za aktualne trende sodobnega spletnega podtalja. Je eden izmed ustanoviteljev njujorškega založniško-organizacijskega kolektiva International Winners, v okviru katerega je izdal že dva dolgometražna albuma. Na sobotni večer nam bo predstavil svoj live set ter z njim svoje raznolike avtorske produkcije. Modri kot, ob 23.00: Tetsuo x SsmKOSK x Chinabot x Gap x R36 Chinabot (Kambodža, Tajska), GAP (Brooklyn, ZDA), R36,SsmKOSK, Tetsuo (Slovenija) Vstopnine ni: Zbirali se bodo prostovoljni prispevki, ki bodo namenjeni kritju potnih stroškov nastopajočih. Orto bar, ob 21.00: Spotless Minds, Stoneflow Spotless Minds so Celjska glasbena skupina, ki igra avtorsko glasbo. Pri ustvarjanju jih vodi energična, brezkompromisna glasbena drža, ki ne podlega sodobnim trendom. Ideje črpajo iz alternativnih rock tokov devetdesetih, hkrati pa ohranjajo tisto pravo mero sodobnosti, inovativnosti, torej prava rock "pokalica", kot fantje pravijo svojemu stilu igranja ter svojemu prvencu, ki so ga izdali decembra 2017. Klub Daktari, ob 21.00: Cikel koncertov Daksofon 2018: Večer šansona "Skoraj vse pesmi iz našega repertoarja so iz različnih predstav, tiste ki niso, pa še bodo, ali pa so videti, kot da bi bile. Všeč mi je, kadar imam v pesmi možnost izraziti določen lik, ki mu skozi petje lahko dam obliko. Glasbo doživljam kot priložnost, da skoznjo spregovorijo vse tiste vsebine, ki so v običajnem življenju nenehno prisotne, a nimajo glasu, da bi jih slišali." - Janja Majzelj Pričujočo zasedbo povezuje ustvarjanje na gledaliških odrih. V svoj repertoar so vključili različne žanre, ki imajo izpovedno moč, izvedbo pa odlikujejo glasbena domišljija in sugestivna interpretacija. Klavir - Joži Šalej Bas - Nino de Gleria Bobni - Blaž Celarec Vokal - Janja Majzelj K4, od 23.00: Temnica Za tehno abonma na Kersnikovi bodo na velikem flooru poskrbeli eden uspešnejših domačih izvoznikov, Mind Machines, znanka festivalov Exit in Dimensions, Marta, ter mladi Herman K iz mesta strojev. Baru bo pulz doziral nov hipnotični projekt štajerskih fotrov Tiona in Minta, Soter Amun, defibrilator pa prinese S.S.S. Program: tehno Velik floor: Mind Machines LIVE (Sigma5) Marta Herman K (Machine City) Mali floor: Soter Amun (Mint &Tion) S.S.S. (Sezam) VSTOPNINA: 5 € < 24.00h < 7 € // Teater // LGL ob 17.00: Nekje drugje, razprodano Hiša otrok in umetnosti, ob 19.00: Avgust ne razume več tega sveta Zgodba o Avgustu, ki jo je napisal francoscki pesnik in pisatelj Pierre Soletti, je monolog s tankočutnim posluhom za življenje, ki se nahaja pod našo kožo, oziroma, če smo natančnejši, kar v koži sami. Življenje, ki nas drži pokonci. Premiera je bila včeraj. Režija: Mateja Bizjak Petit Prevod: Tone Škrjanec Igra: Pascal Thétard ( FR) alt. Matic Lukšič (SLO) SNG Drama Ljubljana, ob 20.00: Tatovi, PREMIERA Tatovi (2010) so eden od vrhuncev sodobne nemške dramatike. Krstni uprizoritvi v berlinskem Deutsches Theatru so sledile mnoge širom po svetu, naša pa bo prva predstavitev slovite avtorice na slovenskih odrih. Dea Loher v Tatovih z izostrenim dramaturškim občutkom prepleta fragmentarne zgodbe dvanajstih dramskih oseb, ki si v posameznih prizorih v različnih kombinacijah in odnosih tudi prekrižajo pot. Mikrokozmos vsake od njih postane del kompleksne mreže medsebojnih odnosov, ki ustvarjajo svojevrstno tragikomično panoramo ljudi našega ča 1000 sa. Igra prikazuje številne drobne dogodke, mimobežne situacije in zaplete dolgoletnih parov: Finn se neko jutro zbudi in se zave, da noče več vstati, njegova sestra Linda je videla volka, a ne ve, s kom bi spregovorila o tem, njun oče Erwin mora na operacijo sive mrene, a bi se raje pogovarjal o vremenu ali zvezdah. Moniki Tomason ponudijo v službi napredovanje, a pod pogojem, da bo odslej delala v tujini. Gospod in Gospa Schmidt imata občutek, da ju obiskuje neka žival, ki pušča sledove, a je nikoli ne vidita. Mira je noseča, noče imeti tega otroka, a želi ostati skupaj z otrokovim očetom Josefom. Josef si želi otroka in se odloči, da bo rešil Mirino težavo. Irin mož je izginil iz hotelske sobe in policist Tomas dela zapisnik o tem. Gabi je komajda ušla Rainerjevemu napadu in sprašuje policista, ali lahko prijavi napad šele pozneje, če bi jo spet napadel. Tatovi izpričajo zgodbe krhkih usod, nerazložljivih dejanj in kompleksne mešanice čustev na mejah razuma ter odprejo premislek o vsakdanu sodobnega posameznika. // Kino // Kinodvor: 17:00 / Dvorana: Gajin svet, Peter Bratuša 18:00 / Mala dvorana: Codelli, Miha Čelar 19:00 / Dvorana: Na obali Chesil, Dominic Cooke 20:00 / Mala dvorana: Bergman: eno leto, eno življenje, Jane Magnusson 21:15 / Dvorana: Vsi vejo, Asghar Farhadi Slovenska kinoteka: 19:00: Uvertura v JFŠ, Varljivo poletje, Goran Paskaljević, Srbija (Jugoslavija), 1984, 35mm, 1.66, barvni, 91', sp 21:00: Retrospektiva: Bergman 100!/Kratki! // Ekstra // Dan brez avtomobila: kolesarji brezplačno v Mestni muzej Vsem kolesarjem, ki na blagajni Mestnega muzeja Ljubljana v soboto, 22. septembra 2018, pokažejo svojo kolesarsko čelado (s katero so varno prikolesarili do muzeja), podarijo brezplačno vstopnico za ogled občasne razstave Ivan Cankar in nove stalne razstave Ljubljana. Zgodovina. Mesto. // Klubski maraton // Balans, Maskardh: MC Postojna


text: Datum: 27.7.2012 12:03:00 - Stran: Zanimivosti Petrova Janja čaka dojenčka, Nives dobila izgubljeni kovček, lepa Manja s telesnim stražarjem Preberi Pošlji po mailu Dodaj med priljubljene PDA / GSM povezava Ste bili priča dogodku? Pošljite nam svojo plat zgodbe, morebitne slike, videe... Imate novico, zgodbo, fotografijo? Pokličite na brezplačno telefonsko številko Pridružite se nam Spremljajte nas Tit Košir Nives Orešnik Konec dober vse dobro, je rekla moja prijateljica, ko je slišala, da je slovenska mis Nives Orešnik vendar le dobila svoj izgubljeni kovček z večernimi oblekami. Tako da lastnici licence za Mis sveta Julia Morley ne bo treba razmišljati še o takšnih malenkostih. Nives je namreč obljubila pomoč, če se njena prtljaga ne bi našla. A je kovček, ki je v Carigradu menda zašel na drugi pas za prtljago in v drugo letalo, le prišel na Kitajsko in Nives že uživa v svojih oblekah. Še posebej v tisti svečani, ki jo je kreirala baletka Jerneja Podbevšek Zhembrovskyy, ki je še pred petimi leti zatrjevala, da si življenja ne zna predstavljati brez baleta, zdaj pa je vse bolj modna stilistka in voditeljica različnih prireditev. In morda tudi zato ni nič kaj slišati o njenem možu baletniku Alexandru Zhembrovskem, s katerim se je pred šestimi leti poročila na Bledu, ko je bila komaj polnoletna. In če se je Alexander nekaj časa še omenjal ob Jernejinem imenu, je rekla moja prijateljica, zadnja leta o njem govori le še njegov priimek. Kakorkoli že, dama, ki je vmes postala tudi slovenska fatalna ženska je letos poskrbela za obleko slovenske mis. Stanko Gruden Peter Kauzer Reuters Ceca Opravljivka


source: wikipedia

text: 810. je drugo desetletje v 9. stoletju med letoma 810 in 819. D-0810.


Morda že kakšno leto po očetovi smrti, zagotovo pa okoli leta 1500 je prišel Raffaello v mesto Perugia, kjer je imel svojo ,,bogato' (umetniško delavnico) slikar Pietro Vannucci, znan pod imenom Perugino. Raffaellovi življenjepise! pripovedujejo, kakšno je bilo njegovo prvo srečanje s tem umetnikom, ki je svojo tenkočutno naravo, kakršna se razodeva iz milih obrazov na njegovih slikah, skrival pod precej grobim načinom obnašanja. Ko je zagledal fanta, ki se mu je predstavil s svežnjem risb, s katerimi je mojstru želel pokazati, kaj zna, je Perugino dejal: "Ti si torej Raffaello, sin mojega ubogega prijatelja Giovannija iz Urbina?" Povprašal ga je, kako je potoval, kakšne načrte ima za prihodnost. "Rad bi ostal nekaj časa tu pri vas,' je odgovoril Raffaello, 'da se od vas kaj naučim." Perugino se mu je nasmehnil ter mu povedal, da je njegov oče večkrat omenjal, da namerava svojega sina poslati k njemu v šolo. "Giovanni je bil dober slikar in vem, da si tudi ti po njem podedoval slikarski poklic; pokaži mi kakšno svoje delo." Raffaello je razvil zvitek svojih risb. Mojster si jih je pozorno ogledoval in v znamenje odobravanja prikimal. 'Vidim, da imaš vse potrebne darove, da se uspešno podaš na umetniško pot.' Raffaello mu je dejal, da občuduje njegovo umetnost in priznal, da ga je skušal posnemati, toda čuti se nesposobnega, ker da nima prave podlage. 'Kaj boš govoril, da nimaš prave podlage? ' ga je prekinit Perugino. 'Mar ne prihajaš iz Urbina? Dobro si zapomni, dragi moj: kot umetnik imaš veliko prednost, ker si rojen v Urbinu!'


13 Feb, 2019 | Izpostavljeno, Potovanje Naj živilo leta, naziv za odličnost by Monika Kubelj | 6 Feb, 2019 | 0 by Monika Kubelj | 2 Feb, 2019 | 0 27 Jun, 2018 | Izpostavljeno, Zdravje Lastno zdravje znamo najbolj ceniti takrat, ko opazimo spremembo na slabše. Podoben je javen odnos do zdravstva. Dosežki na področju medicine, znanosti in farmacije so prepogosto spregledani. Namesto javnih pohval za vlaganja v razvoj, nove raziskave in medicinska upanja smo večkrat priča izpostavljanju napakam, nezaupanju v strokovnost zdravnikov in farmacevtov. Redkokdaj se zavemo, da se je v zadnjih 150-tih letih povprečna življenjska doba iz 40 dvignila na 80 let. In to ravno zaradi razvoja diagnostike in zdravljenja. Medis Awards zdaj že peto leto zapored skuša spremeniti javno klimo dojemanja raziskovalnih dosežkov. Ljudem odpira oči, da je v medicini tudi veliko truda in pozitivnih zgodb. »Kultura dobi precej medijskega prostora in kulturniki imajo na voljo veliko nagrad, ki spodbujajo pisatelje, pesnike, filmske in druge ustvarjalce,« je med drugim omenil predsednik žirije Medis Awards prof. dr. Matija Tomšič, dr. med., revmatolog, ki srčno upa, da bo število priznanj tudi v medicini naraščalo premo sorazmerno s številom nagrad v kulturi. »Ni večjega zanosa kot priznanje za garaško opravljeno delo, to je vedno motivacija za nadaljnje presežke v stroki.« In prav to, da je za nekim raziskovalnim projektom v medicini ali farmaciji, skrito ogromno dela, tudi prostega časa, uspeha pa je potem lahko deležna širša družba, pogosto niti ne vemo. Že peto leto zapored Mednarodni natečaj Medis Awards za izjemne dosežke v medicini (International Medis Awards for Medical Research), ki poteka že peto leto zapovrstjo v srednji in jugovzhodni Evropi, je dobrodošel pristop k prepoznavanju odličnosti. Neodvisna žirija, ki jo sestavljajo strokovnjaki iz sedmih držav, je ponovno razpisala natečaj za znanstveno-raziskovalna dela zdravnikov in farmacevtov. Ti morajo poleg redne klinične prakse raziskovati in razvijati naprednejše metode diagnostike in zdravljenja, kar daje nagradi Medis Awards poseben pomen. Pobudnik in donator teh nagrad, ki jih je osnovala ob obletnici podjetja, je Družba Medis. Odločitev, da dodatno čestitajo odličnosti v stroki, je Tone Strnad, mag. farm., ustanovitelj družbe Medis, pojasnil: »Po 25 letih uspešnega dela na področju medicine in farmacije smo ugotovili, da je veliko izjemnih raziskovalnih zgodb, ki jih pišejo zdravniki in farmacevti. Njihovi raziskovalni dosežki so zelo odmevni in cenjeni v tujini, večinoma pa ostajajo neopaženi in neprepoznani v naši družbi. Prepričani smo, da zaslužijo priznanje, saj pomembno vplivajo na razvoj diagnostike in zdravljenja.« Za mednarodno nagrado Medis Awards je v preteklih štirih letih kandidiralo več kot 560 strokovnjakov z znanstveno-raziskovalnimi deli. Neodvisna žirija je v teh letih podelila kar 38 nagrad. Pomen širjenja dobrih praks in pozitivnih zgodb v zdravstvu je toliko bolj pomembna ob dejstvu, da je negativna nastrojenost do zdravništva precejšnja. Med drugim se v Zdravniški zbornici Slovenije soočajo z odhodom belih halj na delo v tujino. Točnih podatkov ni, vendar naj bi v preteklih petih letih odšla v tujino generacija zdravnikov, vsako leto približno 20 trideset zdravnikov, kar bo v prihodnjih letih zaskrbljujoče. Vodstvo zbornice zato spodbuja vse dogodke in objave, kjer so predstavljeni dosežki članov. »Večina naših zdravnikov dela dobro in bolniki so z njimi zadovoljni, vprašanjih zdravstvenega sistema večkrat vprašajo za nasvet tudi nas zdravnike in zobozdravnike,« je kritično komentirala trenutno stanje dr. Zdenka Čebašek-Travnik, dr. med., predsednica Zdravniške zbornice Slovenije, ki je prepričana, da se dobre zgodbe pišejo s pomočjo medijev. Čebaškova meni, da je vendarle treba pokazati malo več zaupanja v domačo stroko, saj bomo s tem preprečili tudi odhajanje zdravnikov v tujino. Nekaj podobnega menda doživljajo farmacevti, saj se v Sloveniji soočajo s slabimi delovnimi pogoji in ne tako visokimi dohodki, kot si morda kdo predstavlja. Nenazadnje je njihovo delo zelo odgovorno. Število farmacevtov v zdravstveni dejavnosti na 100.000 prebivalcev je med najnižjimi v EU. »Prepričan sem, da je podobnih zgodb, ko posamezniki s svojo zagnanostjo in znanstveno odličnostjo poleg rednega dela razvijajo nove metode diagnostike in zdravljenja, še veliko. To potrjujejo tudi rezultati in dosežki prejemnikov Medis Awards. Prav je, da se takšnim strokovnjakom zahvalimo za njihov prispevek. Hkrati pa so tovrstni natečaji in nagrade tudi spodbuda za vse ostale,« je k razmišljanju predhodnice dodal mag. Matjaž Tuš, mag. farm., predsednik Slovenskega farmacevtskega društva. Slovenski dosežki v svetovnem merilu Nagrade Medis Awards so namenjene prepoznavanju, spodbujanju in nagrajevanju odličnosti v zdravstvu, za dobro bolnikov, kar sta s konkretnima primeroma ponazorila nagrajenca iz prejšnjih let doc. dr. Matjaž Homan, dr. med., in Alja Črnej, dr. med. S kolegi gastroenterologi je doc. dr. Matjaž ugotavljal, da je pri otrocih, ki morajo opraviti kolonoskopijo, bistveno bolje uporabiti ogljikov dioksid kot zrak. Leta 2015 je objavil rezultate raziskave v ameriški medicinski reviji Gastrointestinal Endoscopy z visokim dejavnikom vpliva IF 6,5 in prejel nagrado Medis Awards. Oftalmologinja Alja Črnej, dr. med., je s prim. mag. Vladimirjem Pfeiferjem, dr. med., oftalmologom na Očesni kliniki v Ljubljani, opravila prvo presaditev umetne roženice pri nas, kar je bil izjemen in odmeven medicinski uspeh. Umetna roženica se sicer že uporablja izven Evrope, v Evropi pa so jo do sedaj uporabljali samo v raziskovalne namene. CE oznako, ki je pogoj za uporabo v Sloveniji, je dobila predlanskim. Pred tem je zdravnica poseg preizkusila na miših in za študijo prejela zmagovalno priznanje Medis Awards 2015. Največji uspeh je občutil bolnik, ki je bil zaradi poškodbe slep kar dvajset let. Alja Črnej, dr. med., je uspeh pojasnila z občutji operiranega bolnika: »Za gospoda so drevesa spet zelena, ponovno vidi na uro na koncu hodnika, živi mnogo kakovostneje, zanj sta to sreča in veselje.« Ta akcija ni zatiskanje oči pred napakami, sistemskimi ali osebnimi, kadar do njih pride. Je dokaz, da je mogoče izpostaviti tiste primere odličnosti v medicinsko-raziskovalni sferi, ki so izjemne, pomembne. Tako za zavedanje, da gre za pomembno področje našega življenja kot prihodnost in blaginjo celotne družbe. Tone Strnad, mag. farmacije, pobudnik Medisovih nagrad Prejšnja objavaGlamping ponudba, katera najboljša na svetu? Naslednja objavaBo mladi evropski kuharski mojster Slovenec? Bučanje, smer Lošinj Rooms and apartments Domovoj


Dva tedna se nam je zdelo nekako ravno prav, da ne bi prevec hiteli. Odlocila sva se, da bomo odleteli v Trapani, kje blizu najeli sobo za prvih nekaj dni, potem pa vzeli rent a car in šli raziskovat. Tale prvi zapis naj bo namenjen najlepšim kotickom, ki so nas navdušili, v naslednjih dneh pa spišem še kaj na temo odlicne hrane!


OFF mostarskih volitev Poveljnik mirovnih sil Združenih narodov v Srednjeafriški republiki Vladimir Monteiro je danes sporočil, da je bila operacija za stabilizacijo države pred prihajajočimi nedeljskimi predsedniškimi in zakonodajnimi volitvami uspešna. Z neokolonialno krilatico je hotel povedati, da so modre čelade misije MINUSCA ob pomoči vladnih oboroženih sil zadušile vstajo uporniških oboroženih skupin, ki so v soboto začele svoj pohod na prestolnico Bangui. Spor je izbruhnil, ker naj bi trenutni predsednik Faustin-Archange Touadéra politično spodkopaval legitimiteto stranke narodne konvergence, krajše Kwa Na Kwa, nekdanjega predsednika Francoisa Bozizéja in najmočnejšega tekmeca za predsedniški položaj. Bozizé sicer načeluje Koaliciji demokratske opozicije, zvezi opozicijskih strank, ki z oboroženimi silami nadzorujejo večino srednjeafriškega teritorija. Trenutnega predsednika je namestila Francija po vojaški intervenciji leta 2016. Odkrito ga podpirajo Rusija, ZDA, Evropska unija in Svetovna banka, ki imajo v državi, bogati z diamanti, uranom in drugimi rudninami, gospodarske interese. Njegov tekmec Bozizé je državi vladal deset let, od državnega udara leta 2003 do leta 2013, ko ga je odstavila uporniška koalicija islamističnih strank. Od tedaj dalje v državi vlada napetost med krščanskimi političnimi formacijami, naklonjenimi Bozizéju, in muslimanskimi, ki jih podpirajo zahodne sile. Japonska vlada je danes potrdila proračun za leto 2021, ki obrambni postavki prinaša zvišanje sredstev na 42 milijard evrov. Z doslej najvišjimi izdatki za japonsko vojsko bodo financirali razvoj radarjem nevidnih lovskih letal in raket dolgega dosega ter izdatno okrepili japonsko mornarico. Rožljanje z orožjem premierja Jošihideja Suge je namenjeno predvsem petelinjenju pred Kitajsko in predstavlja nadaljevanje vojaške ekspanzije, ki jo je začel njegov predhodnik Šinzo Abe. Koalicija premierja Suge ima sicer v japonskem parlamentu udobno večino, tako da ugovorov na višanje sredstev ni pričakovati. Kitajska je sicer po uradnih podatkih za oboroževanje v letošnjem letu namenila 140 milijard evrov, medtem ko so ZDA obrambnemu proračunu namenile kar štirikrat višji znesek. Po potrditvi novega seva koronavirusa v Veliki Britaniji, ki naj bi bil precej bolj nalezljiv od zdaj poznanih sevov, so številne države preventivno prekinile prometne povezave z državo. Na novo odkriti sev naj bi se širil hitreje kot doslej proučevani zaradi mutacije na delih virusa, ki povečujejo njegovo sposobnost, da lažje vstopa v celice okužene osebe. Incidenca prenosov med okuženimi s tem sevom naj bi bila po besedah britanksega premiera Borisa Johonsona za kar 70 odstotkov višja, njegovo prisotnost pa so potrdili po vsej Veliki Britaniji z izjemo Severne Irske. Po napovedi francoske vlade, da Francija naslednja dva dni ne bo sprejemala potnikov iz Velike Britanije, je britanska vlada danes sklicala izredno zasedanje. Letalske povezave je včeraj pol 2000 eg sosedske Belgije, Francije in Nizozemske prekinilo še dvanajst drugih evropskih držav. Velika Britanija, ki ji še vedno ni uspelo doseči trgovinskega dogovora z Evropsko unijo, bo tako še bolj izolirana. V Mostarju so včeraj potekale prve lokalne volitve po 12-ih letih. Nekaj več kot 100.000 volivcev je odločalo o novi sestavi mestnega sveta, ki ima 35 svetnikov. Posebna volilna pravila določajo, da noben izmed treh konstitutivnih narodov v mestnem svetu ne more imeti manj kot štiri in ne več kot petnajst svetnikov. Eno svetniško mesto pa je rezervirano za predstavnika tistih, ki se ne izjavljajo za Bošnjake, Hrvate ali Srbe. Izvoljeni svetniki bodo iz svojih vrst izvolili novega župana, ki bo na položaju zamenjal Ljuba Bešlića iz stranke bosanskih Hrvatov, krajše HDZ BiH. Po delnih uradnih podatkih trenutno vodi Bešlićeva stranka, ki je v mestnem svetu osvojila več kot tretjino glasov volivcev. Na drugem mestu je bošnjaška Koalicija za Mostar, ki jo vodi bošnjaška Stranka demokratske akcije s slabo tretjino glasov. Sledi blok hrvaških nacionalističnih strank, v mestni svet pa je prvič vstopila tudi lista srbskih strank z imenom Ostajte ovde!. Na rezultate volitev bo vplivalo tudi okoli 4000 glasov, prispelih po pošti, ki jih še niso prešteli. Predsednik HDZ BiH Dragan Čović je včeraj zvečer takole proslavil prevlado svoje stranke v mestnem svetu. HDZ BiH je namreč osvojila dvakrat več glasov kot pred 12-imi leti. Še o razlogih za 12-letni odlog županskih volitev. Leta 2008 je slavila bošnjaška Stranka demokratske akcije, ki je dobila 12 sedežev, HDZ BiH pa le sedem. Sledilo je nemirno obdobje v mestnem svetu, ko je kar 12 svetnikov zamenjalo stranke, Bešlić pa je bil na koncu izvoljen šele po letu in pol. Medtem je ustavno sodišče BiH volilna pravila razglasilo za neustavna, mestni svet pa je bil po izteku mandata razpuščen. Bešlić je tako nadaljnjih devet let v mestu opravljal tako izvršno kot zakonodajno oblast. HDZ BiH in SDA sta se več kot devet let neuspešno pogajala o tem, koliko svetnikov bo izvoljenih v posamezni volilni enoti. Dogovor so dosegli sredi letošnjega leta in še to šele po močnem pritisku mednarodne skupnosti in sodbi Evropskega sodišča za človekove pravice iz oktobra 2019. Danes se izteka rok, v katerem mora državni zbor po odločitvi ustavnega sodišča volilno zakonodajo uskladiti z ustavo. Oba dosedanja poskusa, da bi državni zbor sprejel novelo zakona o volitvah v državni zbor, ki je predvidevala ukinitev volilnih okrajev in uvedbo relativnega prednostnega glasu, sta bila neuspešna. Predlog bi moralo podpreti 60 poslancev, a so marca ob prvem poskusu zmanjkali trije glasovi, v drugem branju prejšnji petek pa pet glasov. Skupina poslancev s prvopodpisanim Danijelom Krivcem iz SDS je danes v obravnavo vložila predlog novele, ki spreminja meje volilnih okrajev. Zakon bodo obravnavali po skrajšanem postopku. Vsebina predloga na spletni strani državnega zbora še ni dostopna, najverjetneje pa gre za predlog, ki ga je pripravilo ministrstvo za javno upravo, podpirata pa ga predvsem SDS in DeSUS. Verjetno ga bosta podprli tudi koalicijski SMC in NSi, ki sta prvenstveno sicer podpirali predlog za ukinitev okrajev. Za sprejetje zakona o volilnih enotah je potrebna navadna večina, medtem ko je bila za spremembo krovnega volilnega zakona potrebna dvotretjinska večina. Ministrstvo za pravosodje je v javno obravnavo poslalo predlog novele zakona o državnem tožilstvu. Predlog predvideva nekatere spremembe v postopku imenovanj in napredovanj tožilcev ter postopkov za prenehanje državnotožilske funkcije. Med drugim bo opuščena stopnja podaje pripomb kandidata na mnenje vodje državnega tožilstva, določena bosta roka za sprejem odločitve vlade glede predloga ministra za imenovanje državnega tožilca ter za izvedbo zaprisege novoimenovanih državnih tožilcev. Predlagane spremembe natančneje urejajo tudi razmerja med Specializiranim državnim tožilstvom in njegovimi oddelki, predvsem tistim za pregon gospodarskega kriminala. Novela uvaja možnost, da v slednjem državnotožilsko službo opravljajo tudi državni tožilci, ki jih imenuje vlada. Druga nova imenovanja, vključno z napredovanji v naziv vrhovnega državnega tožilca, še naprej ostajajo v pristojnosti vlade. Rok za podajo pripomb je 31. december. Sindikati kritizirajo določbe predloga sedmega svežnja protikoronskih ukrepov, ki brez utemeljenega razloga omogočajo odpuščanje starejših delavcev ob izpolnitvi pogojev za starostno upokojitev. Državni zbor, ki bo zadnji sveženj obravnaval 29. decembra, pozivajo, naj te določbe črta. V praksi bi predlog pomenil, da bodo zaposleni, ki bi želeli ali bili primorani nadaljevati z delom po izpolnitvi pogojev za starostno upokojitev, pod stalnim pritiskom zaradi morebitne neutemeljene odpovedi pogodbe o zaposlitvi. Sindikati so v izjavi za javnost še opozorili, da obstaja utemeljen sum, da bodo zaposleni s ciljem ohranitve zaposlitve pristajali na slabšanje svojega delovnopravnega standarda. Obrtno-podjetniški zbornici Slovenije se medtem tak predlog zdi dobrodošel.


text: Projekt Digitalni sprehod skozi preteklost Kopra prinaša nove turistične produkte in vsebine - e-Kopercapodistria Domov › Novice › Projekt Digitalni sprehod skozi preteklost Kopra prinaša nove turistične produkte in vsebine 20. 10. 2021 KulturaNaši krajiNoviceProsti časTurizem Preglej vse novice Turistična destinacija Koper je bogatejša za nova doživetja in turistične produkte ter vsebine, ki bodo pripomogle k dvigu kakovosti turistične ponudbe destinacije in privabljanju zahtevnejših gostov. Vizija slovenskega turizma je Slovenijo razvijati kot zeleno butično destinacijo za 5-zvezdična doživetja, ki nagovarja gosta visoke vrednosti. Smernicam Slovenske turistične organizacije vse bolj sledijo tudi v turistični destinaciji Koper, ki v zadnjih letih na področju turizma beleži izjemne uspehe. Številke o prihodih in nočitvah kažejo, da je bila letošnja poletna turistična sezona zelo dobra. Podatki od januarja do vključno septembra kažejo, da so letos v destinaciji Koper zgolj v devetih mesecih presegli rezultate za celo leto 2020. V prvih devetih mesecih so zabeležili več kot 87.600 prihodov in več kot 260.000 prenočitev. Pričakujejo lahko, da se bodo do konca leta približali in celo dosegli rezultate iz leta 2019. Sicer so med junijem in avgustom letos zabeležili skoraj 64.000 prihodov in več kot 190.000 prenočitev, kar je približno 30 % več prihodov in 23 % več prenočitev kot v enakem obdobju lani in približno 24 % več prihodov in 18 % več prenočitev kot v poletni sezoni 2019. Poleg tega pa je destinacija pred nedavnim okoljski znak Slovenia Green iz srebrnega nadgradila v zlatega, na tekmovanju Turistične zveze Slovenije Moja dežela lepa in gostoljubna pa je Koper zmagal v kategoriji večjih mest. V Zavodu za mladino, kulturo in turizem Koper k vsemu temu dodajajo še kopico novosti, ki so jih v zadnjih mesecih uresničili v sklopu projekta Digitalni sprehod skozi preteklost Kopra, sofinanciranega s strani Evropskega sklada za regionalni razvoj in Republike Slovenije. Že letos poleti so v sklopu omenjene operacije zagnali nov butični produkt – Sanjsko doživetje v soju sveč, ki vključuje nepozabno večerjo na balkonu veličastne Pretorske palače oziroma v hladnejših mesecih v njenem čudovitem salonu, in ogled koprskega Zvonika z lanternami. Doživetje sledi smernicam 5- zvezdičnega doživetja, ki gostom ponuja personalizirano in edinstveno izkušnjo, za katero so gostje pripravljeni plačati več. Kot pravijo v koprskem Zavodu, je novo doživetje naletelo na odličen odziv in je bilo doslej praktično v vseh razpoložljivih terminih zasedeno. Poleg tega so vzpostavili nova, inovativna digitalna orodja, prek katerih bo destinacija privlačnejša tudi za mlajšo populacijo. Ena od teh je nova aplikacija – Lov na pravico, ki obiskovalce na interaktiven način popelje na sprehod po mestu ter na zanimivo spoznavanje mestnih skrivnosti in znamenitosti. Prav tako so v sklopu omenjenega projekta z digitalnimi vsebinami nadgradili voden ogled po Pretorski palači, medtem ko so pred Taverno postavili digitalni zaslon, ki obiskovalcem predstavi zgodovinski razvoj Taverne skozi tri različna obdobja v obliki video animacije, sočasno pa služi tudi kot interaktivni zemljevid, ki obiskovalcem predstavlja poglavitne zanimivosti in znamenitosti destinacije. Vzpostavili so tudi nove turistične produkte, ki so namenjeni športnim navdušencem in hkrati gurmanom. Doživetja Aktivni koraki Kopra tako povezujejo aktivnost nordijske hoje s pristno kulinariko koprskega podeželja, produkt Okusi koprskega podeželja pa goste usmerja k izbranim ponudnikom zelenega podeželja, kjer lahko doživijo pravo kulinarično popotovanje. Utrinka doživetij na spletni povezavi Aktivni koraki Kopra in Okusi koprskega podeželja. Del sredstev z omenjenega projekta so namenili tudi dvigu kompetenc turističnega gospodarstva. Za turistične ponudnike destinacije so pripravili brezplačna spletna izobraževanja na temo digitalnega marketinga turističnih produktov na družbenih omrežij, rokovanja s spletnimi aplikacijami za upravljanje s turističnimi produkti ter digitalizacije kulturne dediščine in njene uporabe v turističnih produktih. V koprskem Zavodu so prepričani, da bodo nove vsebine še dodatno pripomogle k dvigu kakovosti turistične ponudbe destinacije. »Dejstvo je, da je pandemija dodatno pripomogla k temu, da turisti čedalje bolj povprašujejo po individualnih doživetjih in nemasovnemu turizmu. Prav z novimi avtentičnimi in inovativnimi produkti, ki smo jih pravkar zagnali v destinaciji Koper, bomo lahko vzpostavili poglobljene odnose z obiskovalci in tako izkoristili dane razmere za še bolj trajnostni in odgovorni turizem«, pravi direktorica Zavoda za mladino, kulturo in turizem Koper Mojca Vojska, ki že v kratkem napoveduje še nekaj novosti. Med drugimi tudi odprtje prenovljenega TIC-a s prodajalno tipičnih istrskih produktov v začetku novembra in bogato praznično dogajanje v sklopu programa Fantazime, ki se bo v Kopru s prižigom luči začela v soboto, 27. novembra.


text: Windows 8 je zgrajen na trdni osnovi sistema Windows 7, vendar je bil izboljšan na vseh področjih. Windows 8 lahko namestite v isto strojno opremo, v kateri se izvajajo Windows XP, Windows Vista in Windows 7, všeč pa vam bo tudi, kako deluje v novih napravah. Pri zasnovi operacijskega sistema Windows 8 nismo pozabili na programe za Windows 7, saj imate verjetno starejše programe, ki jih želite uporabljati. V napravo s sistemom Windows 8 se prijavite z Microsoftovim računom in že ste povezani z želenimi ljudmi, datotekami in nastavitvami. Vaš računalnik zaživi s stvarmi, ki ga naredijo edinstvenega, vključno z začetno stranjo, temami, jezikovnimi nastavitvami, zgodovino brskanja in priljubljenimi. V Trgovini Windows lahko iščete programe ali brskate po njih. Razvrščeni so v kategorije, kjer jih je preprosto najti. Za vas izpostavimo odlične programe in omogočamo hiter dostop do pogosto prenesenih programov. Skrb, da boste kupili nekaj, česar ne želite, je odveč, saj lahko program pred nakupom preizkusite, če to podpira. 1 GHz ali hitrejši 2 GB 20 GB Ločljivost zaslona 1366 × 768, grafični procesor, ki podpira DirectX 9, z gonilnikom WDDM Za nekatere funkcije potrebujete Microsoftov račun. Za ogled DVD-jev potrebujete ločeno programsko opremo za predvajanje. Licenca za Windows Media Center se prodaja ločeno.


AFGANISTANSKI O 1ff8 FF Turškemu premieru Recepu Tayyipu Erdoganu je na prvih neposrednih predsedniških volitvah, v skladu s pričakovanji, uspel skok na predsedniško funkcijo. Turški premier in predsednik Stranke za pravičnost in za razvoj si je s skoraj 52-odstotno absolutno podporo zmago zagotovil že v prvem krogu in tako na hitro odpravil s protikandidati. Še najbolj se je Erdoganu z dobrimi 38 odstotki prejetih glasov približal generalni sekretar Organizacije islamskega sodelovanja ( Ehmeleddin ) Ekmeleddin Ihsanoglu, medtem ko je tretjeuvrščeni kandidat, kurdski pravnik in aktivist na področju človekovih pravic Selahattin Demitras prejel vsega slabo desetino glasov. Erdogan je po objavi prvih rezultatov, ti so medtem s preštetjem vseh glasovnic postali tudi uradni, obljubil novo obdobje za turško družbo in napovedal nov proces za družbeno spravo, po katerem bodo, tako novi turški predsednik, vsi Turki, ne glede na poreklo, enakovredni državljani. Premierovo selitev na predsedniški položaj je na ulicah Ankare in Carigrada pozdravilo več tisoč njegovih podpornikov, Erdogan pa v zanosu slavja ni pozabil niti na svoje kritike, ki se jih je zaradi njegovega avtoritarnega vladanja nabralo mnogo, in jim svetoval, naj se, namesto da ga kritizirajo, obrnejo k sebi in preizprašajo svoje ravnanje. Erdogan je sicer turški premier več kot 11 let. V Gazi je s polnočjo začela veljati nova prekinitev ognja. V tokratnem time-outu se zopet vsi, Palestinci živeči na okupiranem ozemlju pa še posebej, nadejamo daljšega premirja. Medtem je v Kairo prispela izraelska delegacija na drugo rundo posrednih mirovnih pogovorov s palestinsko delegacijo. Poročilo Amnesty International je pokazalo, da so ameriški vojni zločini ob napadu na Afganistan ostali nekaznovani, svojci umrlih afganistanskih civilistov pa so ostali brez odškodnin. Šestnajst amnestijevih preiskovalcev je opravilo pogovore s stopetindvajsetimi afganistanskimi očividci in izdalo poročilo z naslovom Zapuščeni v temi. Več o samem poročilu nam je iz Kabula povedal Amnestyjev tiskovni predstavnik Alaf: Komentiral je tudi posledice objavljenega poročila: Izjava dosegljiva v prispevku Vlada v Kijevu je v nedeljo sprožila ofenzivo, s katero naj bi Doneck osvobodila proruskih separatistov - vest, podana v klasičnem slogu - uporniki so vedno proruski separatisti, mesta pod njihovim nadzorom pa so praktično pod rusko okupacijo. Medtem ukrajinska vojska bombardira obkoljeno mesto in zožuje vojaški obroč okrog njega. Bombe so zadele tudi zapor, ubile enega zapornika, približno stotim pa omogočile pobeg. Tako zvana kolateralna škoda naj bi sicer terjala še najmanj enega civilista, uničenje nekaj stanovanjskih blokov, osrednja bolnišnica pa je bila tarča napadov dvakrat. Nemčija od tujih diplomatov, ki delujejo v Nemčiji, zahteva, da ji posredujejo imena uslužbencev tajnih služb, ki se nahajajo na njihovem ozemlju. Zahteva je posledica okrnjenih odnosov vse od razkritij Edwarda Snowdna glede prikritega nadzora in delovanja ameriške NSA (izg. enesej), še posebej pa je nemške vladne predstavnike razhudilo razkritje prejšnji mesec, ko sta bila razkrita dva nemška državna uslužbenca, ki sta tajne podatke prodajala ameriški obveščevalni službi. Zveza svobodnih sindikatov je pripravila novinarsko konferenco z naslovom Kaj zares pomeni socialna kapica. Kaj zares pomeni po mnenju sindikatov, pove Goran Lukič. Lukič nadaljuje, da socialna kapica ni nova socialna pravica ... Izjava dosegljiva v prispevku Lukič nam je še pojasnil, da je socialna kapica še eden izmed neoliberalnih ukrepov. Izjava dosegljiva v prispevku Off je pripravil Novelli.


text: ROD GROSAR (GROSSER) PO NONI MARJUTI Mateju Grosser in Mariji Podgornik iz Deskel (pri Gorici) se je rodil Mihael Grosser, ki se je 16.05.1825 poročil z Agato Bizjak v Deskle 59. Rodili so se jim otroci: sin Valentin * 18. 02.1826 (drugi dan po porodu je umrl), Katarina * 21.10.1827, Anton * 05. 08. 1832 in Jožef * 08.01.1835, ki je podedoval hišo po materi v Desklah. Jožef Grosser * 07. 02. 1855, poročen s Katarino Gorjanc * 27.03.1883 + 29.11.1888, hčerjo Mihaela Gorjanca in Ane Podberšič, Deskle 74. Rodilo se jima je deset otrok: Valentin * 14.02.1856 Luka * 14.10.1857 (pranono Vojka Grosserja – Grosarja, očeta znanih šahistov Aljoše * 23.11.1967 in Kiti * 24.02.1976 Frančišek * 29.01.1886 (takoj umrl) Katarina * 05.04.1861 Anton * 08.06.1864 Terezija * 01.10.1867 Janez * 26.01.1870 (takoj umrl) Avgust * 28.06.1871 + 1872 Marija * 13.08.1874 Janez * 24.01.1877 Valetin Grosser * 14. 02. 1856, se je 27.02.1889 poročil z Justino Gašparin, * 30.09.1864. Rodili so se jima otroci; Jožef * 18.04.1890 Julija * 21.05.1892 – por. 15.11.1912 Lovrenc * 24.08.1894 + 30.08.1894 Just * 25.03.1894 por. 28.06.1924 Marija * 29.01.1898 + 07.09.1906 Katarina * 16.12.1899 Rozina * 06.12.1901 Janez * 21.01.1904 + 02.10.1905 Antonija * 01.09.1906, por. 09.09.1929 Ciril* 11.08.1908, por. 25.10.1931 Mihael Grosar iz Deskel se je 16.05.1825 poročil z Anato Bizjak v Deskle št. 59. Njegov tretji otrok, sin Anton je bil mlinarski delavcec, ki je delal pri Lenassiju v Solkanu. Mihael je v Solkanu kupil hišo, kakor je razvidno iz zemljiškoknjižnega vložka, po katerem je prešla lastninska pravica nad hišo 11. junija 1887 na sina Antona (Grosser) in nadalje na njegove potomce. Anton Grossar * 05.08.1832 + 31.07.1884 je bil poročen s Terezijo Marinič * 22.11.1844 + 03.11.1907, hčerko Luka Mariniča in Ursule, Solkan 18. Imela sta pet otrok: Marija Grosser (Grosar) * 31.05.1871 + 11.4.1933 Katarina * 30.10.1873 – ni podatkov, poročena Podberšič (preimenovana v Italiji Piemonti) Anton * 02.02.1876 – 05.08.1876 Terezija * 15.05.1879 + 19.03.1896 Gabrijel * 23.09.1881 + 21.01.1946 Marija Grosser (Grosar) poročena z Jožefom Gašperčič iz Solkana Sin Ivan Gašperčič 21.03.1913 + 06.09.1969 NONA MARJUTA GROSAR Provorojenka Marija Grosar, moja babica – nona se je poročila z Jožefom Gašperčičem, sinom Magdalene Jug, izhajajoče iz družine Tončea in Klementa Juga iz Žabjega Kraja. Marjuta in Jožef sta 1907. leta začeta zidati v Solkanu Hišo na sedanji Ulici IX. Korpusa št. 55. Med prvo svetovno vojno je bila Marjuta s sinom Ivanom (21.3.1913 – 6.9.1969) v begunstvu v Lokavcu in nato v Mariboru. Ko sta se vrnila v Solkan, sta zakonca poškodovano hišo obnovila in leta 1925 prizidala trgovinski del. Nona Marjuta je imela trgovino z živili in kolonialnim blagom. Trgovala je tudi na debelo z zaledjem in dobro zaslužila. Bila je izredno dobra ženska in je rada pomagala revnim. Solkanci so govorili: Gorosarca je mati ubogih. Pogosto je blago dajala na up in je dolg zapisala v knjigo. Ker kupci večkrat niso mogli poravnati dolgov, so ji v trgovino prinašali, kar so pridelali doma: slanino, pršute, salame, pri njej pa so jemali sladkor, olje, petrolej in podobno. Potem je Marjuto zadela kap, vendar je še delala, dokler je ni zadela drugič do smrti. Nono Marjuto je zelo prizadela aretacija 17-letnega sina, mojega očeta Črnega brata, ki je bil udeležen v protifašistični organizaciji Črni bratje in izključen iz šole. Nonin oče Anton Grosar se je 1884 leta pri delu smrtno ponesrečil. Zato je nona Marjuta prevzela skrb tudi za brata Gabrijela in bila celo življenje nanj in na njegovo družino zelo navezana in jim pomagala. Nonina sestra, drugorojenka Katarina se je poročila v Gorico in je imela Marijo (trgovka), Pepija (ustreljen v Ravnici 1945. leta) in Riharda (dela v banki). Družinski priimek je spremenjen, poitalijančen iz Podberšič v Piemonti. Po babičini smrti se je moj oče Ivan leta 1933 poročil s Hermino Breščak, mojo mamo, ki je prevzela vodenje trgovine. Svoje none Marjute nisem osebno poznala, ker je umrla preden sem se rodila. Spoznala sem jo bolj po pripovedovanju in po stvareh, ki jih je zapustila. V mojem domu v Solkanu je bilo videti, da so ga vodile skrbne roke. Moja nona je zapustila polne omare platnenih rjuh in posteljnine, na oknih vseh sob so visele ročno pletene zavese iz pravega škotskega sukanca, v sobah je bilo ročno izdelano svetlo češnjevo pohištvo z marmornimi vložki. V hiši je bila velika krušna peč, v kateri se je pekel kruh za stranke trgovine, ob velikonočnih in božičnih praznikih pa so se celi teden pekle potice in kolači, ki jih je hišna pomočnica nesla v cerkev požegnati. Moj nono je bil skrben in priden. Klet je imel opremljeno s tišlerskim - mizarskim orodjem, od pulta, obličev in vsega orodja, kot spomin na svojo dejavnost, ki je po invalidnosti ni mogel več opravljati. Naredil pa mi je vedno kakšno pručko, mizico ali kaj podobnega. V kleti so bile police za jabolka in krompir ter vedno dva soda polna rdečega in belega vina. Na zalogi je imel vedno dovolj lešnikov, mandeljnov in orehov za priboljšek. V kleti so vedno viseli pršuti, slanina in salame. Ded se je spominjal prve svetovne vojne in lahkote, ki je vladala, zato je pred drugo svetovno vojno zakopal v zemljo v papirnatih ovojih slanino, vendar po vojni odkopana slanina ni bila več dobra za kuhanje in smo jo uporabili za milo, ki ga je po vojni ni bilo. Nono je imel čudovito obdelan vrt z vso zelenjavo in tudi sadja ni manjkalo. Nona je zapustila vzorno urejeno hišo in trgovino, ko je umrla. Vsa duhovna in materialna zapuščina, ki jo je nona Marjuta zapustila, izprčuje, da sta imela z dedom srečen zakon, zavezan delu in skrbi za družino. PESEM NONI MARJUTI Moja dobra nona Grosar Marjuta je bila žena kakršnih je malo, ni ji bila pot s cvetjem posuta, le delala je, prigarano je ostalo. Na Svetogorski ulici je imela »botego« z jestvinami, s kolonialnim blagom in zalogo. Iz Grgarja so prihajali z vozovi in vprego, pogosto brez denarja, le s svojo prisego. Nona je bila prijazna in darežljiva. Rekli so ji: »Mati ubogih iz Solkana«, Otrokom je bombone vedno delila, razumela težave, ljudem pomagala. Bila je skrbna, do sorodstva ljubeča, rada je dajala, ljudi obdarovala. Ni tožila o utrujenih nogah, žareča je vedno dobro volja na obrazu kazala. Domačini Solkanci so kupovali pri njej vse mogoče: »cuker«, petrolej in kruh, poznali so jo vsi; in nekega dne, glej »botega samuje«. Po njej hodi le duh. Blago je dajala na up, pomagala ljudem, Zadela jo je kap. Je premlada umrla. V ljudi je verjela, zaupala vsem. Ni dobro spala. Vsaka skrb jo je strla. Premogla je moč. Voljo, ki ne omaga. Podjetnost in dobrota bili sta njeni vrlini. Kdor sočloveka ljubi, v stiski pomaga, zasluži, da se ga čas dotakne s spomini. Pepo s »šrapnelom« v nogi, oba sta trpela, zato ni mogel opravljati več delo mizarja. Prva svetovna vojna jima je otroke vzela, v Solkanu so bile le ruševine, delo grobarja. Sin Ivo se je Marjuti globoko usidral v srce, Marjuta in Pepo sta edinca srčno ljubila. Doletel ga je Dachau, tujina in drugo gorje, nakar sta po svoji smrti še sina zgubila. Mineva čas, ki se ga vsi dobro zavemo. Na grob položim šopek krizantem in sveče vsem dragim, ki so zaspali za vedno. Izrečena beseda nona v prsih me peče. Solkanskemu vodnjaku sem posvetila utrinek s pesmijo: SOLKANSKI VODNJAK Odpočij se duša, ob slapovih žuborečih,zaspi! Le kaj mi voda, tekoči curek govori? Drvi in šepeče skoz čas, zapušča svoje sledi, a mene pri solkanski fontani že dolgo več ni. Na Placu so se zbrali ljudje okrog vodnjaka, nova skulptura jim spomin na fontano obuja, voda prede zadovoljstvo in veselje v ljudeh prebuja, slišati je šumenje skoz stene, dom in sleherna vrata. Ptičja perut hladni marmor v vodi čutno gladi, potrpežljivo in tiho iz luči sonca žarek zvabi, svežino čistih kapelj in mladih sanj o pomladi, ko se s sestro Sočo vodnjak pomensko pobrati. Hiše sijejo življenje. Trg je ves svetal. Ob njem stoji cerkev Svetega Štefana, zlat oltar, lepota vodnjaka v srcu Placa je sveta stvar, leži pod Škabrijelom ta sveti, pozlačeni gral. Mimo »Proda« bistra Soča valovi, z brzicami odteka. Skoz otroške dlani mi drsi blag spomin, ves darežljiv v lepoti polj in ves ganljiv, ko se skoz ožilje kraja rodna kri pretaka. Nov vodnjak je v srce Solkana postavljen ob starodavni most, da ljudem izpolnil bi želje, sozvočje Soče, njenih zaobljub prastarih hotenje s smislom izročila obljube kraja utemeljen. Ko sončna luč obsije skalovje vrh Sabotina in zašumi vodnjak v moje izžejane roke, tedaj ves kraj v duši prijazno zaživi iz spomina, v njegovih nedrih čutim le šumenje reke Soče. Slišim mile zvoke vode, v njih zvenijo tišine kamna. Hiše so razpotegnjene ob vrtovih Svetogorske ceste, ki spominjajo mladenke na srečanja, kjer je stara kavarna, nad fontano duh bedi, ki je zadnjo kapljo potočila. Mar veste, da sredi Solkana komaj slišni curki božajo kraj, ko tiho in vse tišje polzijo v dušo kakor žlahtna svila, ptica selivka v njih je namočila kljun in svoja utrujena krila v ta svet miru, ko je nad vodnjakom sijal lunin mlaj. Vse je s človekom, začeto postorjeno in končano. Ti moj kraj in jaz, počasi oba dogoriva in se spremeniva, a v krošnjah bo videti cvetove in rosne kaplje zelenila, ki iz vodnjaka bodo hlapele mojo ljubezen dobrotljivo. (v Pesniški zbirki Sončevo oko je posvečeno Goriški posebno poglavje Soški kamni) DRUŽINA NONINEGA BRATA GABRIJELA GROSARJA Gabrijel Gorosar je poslal 9.6.1917 iz Tirol med prvo svetovno vojno svaku Jožefu Gašperčiču sliko in zapisal: Dragi mi svak, najprvo te srčno pozdravim tebe in Marjutu. Kako se kaj imaš? Ali si zdrav in kaj pa delaš, ali si pri Kovači na stanovanji. Jast sem še precej zdrav. Tako mislim, da najde ta listek tebe in tvojo družino enako. Kako gre tam pri vas. Veš kaj, hudo mora biti. Sprejmi mnogo srčnih pozdravov ti in tvoja družina. Z Bogom nasvidenje ne vem kdaj. Prosim odgovor. Nazdar pozdrav iz tirolskih planin. Nazdar je star sokolski pozdrav svak Gabrijel Grosar (23.9.1881 – 21.3.1946), se je 5.2.1910 poročil s Katarino Srebrnič (26.10.1881 – 7.4.1943) iz Solkana (Kuštrinovi). Zanimivost: Ob poroki je Katarina prinesla v hišo poročno skrinjo, v kateri je bilo 60 parov rjuh, 30 platnenih nočnih srajc, okrašenih z njenim ročnim delom, (Tine je ob nedelja vezla čipke z monogramom S.K., eno še hrani njena hči Mira v Ljubljani), 60 lanenih brisač, 12 belih prtov iz damasta, 30 oblek poleg poročne, kup platnenih serviet in kuhinjskih krp. Ko je nevesta stala pred hišo svojega moža, sta jo spremljali Gabrijelovi sestri Marjuta in Tine, ki sta bratu rekli: Če boš dočakal sto let, ti ne bo ničesar zmanjkalo. Žal se poročna skrinja ni ohranila, pač pa je ostala pri Kuštrinovih poročna skrinja njene mame Katarine Kuštrin, ki se je 1870. leta primožila k Srebrničevim v Solkan in je kot premožna nevesta v hišo prinesla še večjo balo. Gabrijelu in Katarini sta se rodila pred vojno Vladko (10.12.1910 – 21.3.1962) Gabrijela – Jelica (17.4.1913 – 3.4.1999), po vojni pa takoj umrli Albin (1920) in Mira, 5.8.1922, ki je delala do upokojitve kot upraviteljica otroškega vrtca v Ljubljani. Ima hčerko Gabrijelo. Iz rodbinske veje Grosar so tudi: Vojko Grosar, upokojeni ravnatelj šole in pesnik iz Vrhovlja pri Kojskem ter njegova hči Kiti (1976) in sin Aljoša (1967), oba znana šahista. Rodoslovne podatke o družini Grosar je zbrala sorodnica prof. Katarina Vuga, hčerka od Jelice Grosar, za kar se ji zahvaljujem.


text: Jezusovo vstajenje Jezusovo vstajenje je dogodek, ko je Jezus po verovanju kristjanov vstal od mrtvih tretji dan po smrti na križu. V spomin na ta dogodek kristjani praznujejo veliko noč, ki velja za najpomembnejši krščanski praznik. Poleg tega se kristjani vstajenja spominjajo tudi vsak teden pri nedeljski maši - nedelja se imenuje tudi velika noč v malem. Za prve kristjane je bilo Jezusovo vstajenje od mrtvih temelj vere, zato je ta dogodek tudi natančno opisan v Svetem pismu nove zaveze. V evangelijih lahko beremo, da so Jezusovo truplo po smrti mazilili z dišavami, zavili v mrtvaški prt in položili v kamnito podzemno grobnico. Nato so pred vhod zavalili veliko skalo. To je bilo v petek zvečer, pred judovskim praznikom pashe. (glej glej Mt 27,57-61; Mr 15,42–47; Lk 23,50–56; Jn 19,38–42) Na tretji dan (po starem načinu štetja dni - tako da sta prvi in zadnji dan vključena), torej v nedeljo, se je izkazalo, da je grob prazen. Prve so to opazile ženske z Marijo Magdaleno na čelu, potem pa so to povedele še apostolom. Vsi so najprej mislili, da je truplo nekdo ukradel, kmalu po tem pa so imeli priložnost se iz oči v oči srečati z vstalim Jezusom. (glej Mt 28,1-10; Mr 16,1–8; Lk 24,1–24; Jn 20,1–10) Mnogi kritiki krščanstva so zanikali vstajenje in so trdili, da gre le za legendo, ali pa da Jezus v resnici ni umrl, pač pa se je zgolj zbudil iz nezavesti. Pri tem velja posebej poudariti trdno verovanje Jezusovih prvih učencev, da je Jezus zares umrl in da je potem zares oživel. Na tem prepričanju tudi temelji vera, da bodo ob koncu sveta vsi ljudje deležni telesnega vstajenja. Takrat bodo vsi ljudje dobili nova poveličana telesa, ki bodo podobna Jezusovemu poveličanemu telesu, ki ga je dobil ob vstajenju. O tem govori tudi Nicejsko-carigrajska veroizpoved: »Pričakujem vstajenje (od) mrtvih in življenje v prihodnjem veku.« Sveti Pavel in Janez Evangelist Jezusa imenujeta prvorojenec izmed umrlih - tj. prvi, ki je umrl in spet oživel (Kol 1,18; Raz 1,5). Zanimivo je, da je že v prvih stoletjih vera v Jezusovo vsatajenje po pomenu močno zasenčila vero v Jezusov nauk (oznanilo ljubezni in odpuščanja). Vprašanje pripadnosti skupnosti kristjanov se kmalu izoblikovalo v obliko: »Ali veruješ, da je Jezus vstal od mrtvih?« in ne npr.: »Ali verjameš, da bi se morali ljudje imeti radi in drug drugemu odpuščati?« Glej tudi[uredi | uredi kodo]


Komentiraj Spoštovano vkarantenjeno slušateljstvo, pozdravljeni v oddaji Repetitio na Radiu Študent. Tokrat pozornost posvečamo najslavnejši morilki plemenitih živinčet: goveji kugi. Naj nas ime ne zavede. Bolehavost živine, ki jo tako imenujemo, povzroča mikroskopski virusni tvor, Rinderpest morbillivirus, ki na rodovnih srečanjih sedi za mizo s človeku bolje poznanimi ošpicami. Goveja kuga je človeškim – in kakopak govejim - družbam poznana tisočletja. Sodoprste kopitarje je kosila že za časa onih golobradih rimskih mož, ki so v svoji daljnovidnosti – zgodovina jim bo večno hvaležna – nezgode zapisali v poduk današnji dobi. Bolezen je izbruhnila zdaj tu, zdaj tam; večinoma izolirano, občasno pa je dosegla obseg evropskih panzootij. Sveti Sever v 4. stoletju zapiše, da naj bi kuga pomorila kar vso živino kontinenta in »vse, kar je proizvedlo delo v dolgih obdobjih življenja, je bilo izgubljeno v dveh dneh; tako bliskovit je vpliv te nadloge«. Častitljive parkljarje je sporadično kosila skozi srednjo dobo, vrhunec je v Evropi dosegla v 18. stoletju. Marsikomu se je izpolnila preslavna želja, da ne rečemo nevoščljivo hrepenenje, naj sosedu crkne krava. In pobralo ni zgolj ene ali dveh. Pomor »strašne morilke živine«, za kar so jo oklicali, naj bi bil tako silen, da naj bi po Evropi v 18. stoletju preminilo nič manj kot 200 milijonov glav rogate živine. Dasiravno smo lahko glede podanega števila skeptični, je vendarle jasno, da je bila morija obsežna. Danes se bomo posvetili prav vrhuncu grozljive goveje morije v Evropi. Vzroke za takšno razrast virusa moramo, kot vedno, iskati v okoliščinah. In kakšne so te bile? Družba je v osemnajstem stoletju še vedno, kakor stoletja poprej, ohranjala pretežno agrarni značaj. Govedu je bila v takšnem svetu odmerjena vloga produkcije mleka, mesa in morda najpomembnejše: mesto vlečne živali. Vsako leto je bilo treba obdelati polja, da ne omenjamo potrebe po kurjavi, ki jo je bilo treba redno privleči v domove. Ali pa prevoz žita, najprej s polja in naposled k mlinu. In čeravno sta za ta in druga opravila primerna tudi konj ali mula, je govedo povečini ohranjalo primat. Ja, govedo je bilo nujno potrebno in zategadelj prisotno na skoraj vsaki kmetiji. Vaške črede so se pogosto pasle na skupnih – gmajnskih – pašnikih. Morda celo v oddaljenih zakupljenih planinah, kjer so prežvekovale še živali drugih vasi. Na prvi pogled se zdi kar primerno za uspešno razpečevanje virusa, mar ne? Vendar še nismo končali! Kot v človeških epidemijah igrajo tudi pri širjenju goveje kuge pomembno vlogo trgovske povezave. V Evropi je bila tedaj že dobro razvita ljudska trgovina. Ta je večji razmah dosegla na prelomu v novo dobo, ko je žlahtna kri začela davke od svojih podanikov - rajši kot v naturalijah - pobirati v denarju. Odtlej so klanjajoči viške pridelave ‒ s konjsko ali volovsko vprego kakopak ‒ vozili v večje trge ali mesta. Številni takšni kraji pa so posedovali tudi privilegij organizacije živinskih sejmov, na katerih so ljudje od blizu in daleč kupovali in prodajali parkljasto blago. V stoletjih pred burnim razbohotenjem virusa se začne vzpostavljati tudi močna delitev Evrope na tista območja, ki govedo gojijo, in ona, ki ga kupujejo. In kje drugje naj govedoreja zacveti kot prav v stepskih nižinah vzhodne Evrope. Ravno tamkaj, na pašnikih Ogrske, Poljske in Podolja so gojili svojevrstno in zavoljo kvalitetnega mesa visoko cenjeno pasmo sivega podolskega goveda, ki so ga karakterizirali, uganili ste - siva barva, velika postava in dolgi špičasti rogovi. Te beštije so v povprečju dosegale kar dvakrat višje mase od zahodnih bratrancev. Sivi vzhodni parkljarji so se tako od 14. stoletja naprej kot reka iztekali s stepskih nižin. Letno naj bi iz Ogrske proti Nürnbergu, Münchnu in Benetkam, sprva prek Ptuja, potovalo do sto tisoč glav sivega goveda. Na severu so pomembne trgovske poti potekale s pašnikov Poljske proti Nemčiji in Franciji. Znatna govedorejska sila pa je bila tudi Danska, ki je beštije pošiljala proti Nemčiji, Nizozemski in Franciji. Južna trgovska žila je vodila proti zahodu z Balkanskega polotoka. Črede goveda so se stekale v pristaniška mesta vzhodnega Jadrana in od tam z ladjami ali v karavanah potovale do rojstnih krajev Rimljanov. Trgovine ni ustavila niti osmanska osvojitev Balkanskega polotoka in širnih dominijev krščanskega ščita pred turško nevarnostjo - Ogrske. Obstoječa trgovina je zgolj zamenjala gospodarja. Kdo se namreč more upreti indiferentni veljavi zlata? Po vseh teh poteh so z vzhoda na zahod pritekali zlasti kastrati in mladi biki, gojeni z enim samim namenom: produkcijo mesa. Sočno rdeče meso je bilo priljubljeno zlasti v večjih mestih. Bilo je eksotično, menda okusnejše in seveda dražje. Morda podobno kot danes, ko zapriseženi uživalci govejih zrezkov prisegajo na japonsko wagyu govedino. Kot je ostroumno slušateljstvo bržkone razbralo iz orisa, so bile človeške in, še pomembneje, goveje populacije v 18. stoletju tesno povezane. Govedo je sililo v skoraj vse kotičke Evrope, kamor že jih je vodila človeška roka. Vse ugodnejšo krajino za kolonizacijo mikroskopskega tvora gre pripisati tudi demografski rasti, gostoti prebivalstva in posledični številčnosti gojenega goveda. Kot vedno pa ne smemo pozabiti niti na možnost mutacije virusa. Zdaj pa miselna igra. Kaj se torej pripeti, ko v okolje, kjer gospodarstvo dobesedno sloni na plečih izbranih parkljarjev in ki svoje potrebe po mesu zadovoljuje s čezcelinsko trgovino, vstavimo virulentno bolezen? In to ne katerokoli, temveč strašno morilko živine, ki naj bi pobila kar tri od štirih okuženih? *** Goveja kuga je celotno 18. stoletje Evropo držala v trdnem primežu. Skoraj vedno je razsajala v vsaj enem delu Evrope, od koder se je razširila v sosednje dežele in v obsežnih in večletnih valovih sejala razdejanje. Izvor bolezni je tedanja inteligenca postulirala v daljnih tatarskih deželah, v srcu stepskih pašnikov pravoslavnega tretjega Rima, kjer je bila bolezen bržda endem 1000 ična. Bili so to za civilizirane Evropejce odročni in barbarski kraji, kjer ljudje žive kar skupaj z živalmi. Izbruh bolezni v onih krajih v glavah Evropejcev torej ni bil nikakršno presenečenje. In prav tako ni naključje, da se je goveja kuga linearno in v transverzalah širila po glavnih prometnicah. Kot je na podlagi poročil iz širne Evrope zapisal ino na svitlo leta sedemnajsto trinajstega postavil zdravnik Johann Kannold, naj bi bolezen najprej opazili leta 1709 v tatarskih deželah, od koder se je do pomladi naslednjega leta razširila do Moskve. Kmalu so jo opazili na Poljskem in poleti 1711 je preko Voroneža ter Ukrajine dosegla Podoljsko vojvodino. Prek sosednjih mest je kuga silila v kraljevino Ogrsko, Prusijo in Sedmograško, koder naj bi divjala tako silno, da »prebivalstvo ni imelo dovolj goveda, da bi obdelali in posejali svoja polja«. Kugi se niso izognile niti turške dežele, še manj domača nam gruda avstrijske krone. Na Apeninski polotok naj bi, po besedah zdravnika Ramazzinija, prestopila iz Dalmacije in se do leta 1714 razširila na Sardinijo, v Francijo ter naposled Španijo. Od tam se je ponovno vrnila na Tirolsko in v Švico, spet opustošila Nemčijo in Nizozemsko ter prodrla na britansko otočje. Leta 1716 je zamrla v Franciji, a zopet oživela na Nizozemskem, v delih Nemčije in Švice ter se v Franciji ponovno pojavila v letih 1720 in 1721. Dovolj. Mislim, da smo trende širjenja dognali. Podobnim krožnim premikom bi lahko sledili celotno 18. stoletje. Za primer vzemimo združeni vojvodini Bremen in Verden. V tej severnonemški deželi je kuga samo v 18. stoletju izbruhnila kar trinajstkrat. Posamični izbruhi so se vlekli od enega pa vse do treh let. V Britaniji so prvi izbruh odpravili v le šestih mesecih, dočim je drugič primež vztrajal dolgih 12 let. Tudi števila umrlih so se razlikovala. V delih Prusije je sredi 18. stoletja v enem letu bolezen pomorila približno 15 odstotkov, drugod kar tretjino parkljastega življa. Uspešnost virusne kolonizacije je bila pogojena tudi s političnimi okoliščinami, denimo vojnami, in hitrimi ter ustreznimi preventivnimi ukrepi. V prvem silovitejšem valu je bil odziv sicer počasen. Nekaj zanimanja za regulacijo je pokazal papež, a šele po prvotnem računanju na molitve, ki pa so ostale neuslišane. Bili so to res apokaliptični časi. Bolehavost se je polotila celo lastnine ponižnega božjega poslanca na zemlji, častitljivega papeža Klemena, enajstega njegovega imena. Da so razmere resnično hude, je dobri sveti mož dojel šele po moriji skoraj 27 tisoč glav njegovih živali. Bilo je jasno, stanje je resno, in brž je bilo k nalogi nujno poklicati kar papeževega osebnega zdravnika Lancisija, naj se predvsem zavoljo posvetnega človeštva spopade z nadlogo. Slednji je v svoji neizmerni bistroumnosti hitro dognal, da je edino učinkovito sredstvo boja proti takšni bolezni - preventiva. V papeški državi in podobno v drugih deželah so se razširili ukrepi, znani že iz človeških epidemij. Kot so o učinkovitosti nadzora vedeli že od izbruhov črne smrti, o učinkih nenadzorovanega širjenja bolezni pa iz kolonizacije Amerik, tako so tudi ob primerih goveje kuge uvajali strog nadzor - le da tokrat nad pretokom posebnega trgovskega blaga. In prepovedali niso zgolj uvoza tujega goveda! Iz prodaje, so zahtevali, naj se odstrani tudi vse meso, kože in mast kužnih živali. Ukrepi naj se ob vsakem izbruhu izvajajo dosledno, in kot je zapisal Lancisi, naj bodo: »Vse ceste skrbno varovane, tako da noben vol ali p 2000 es ne more vstopiti v deželo. Katerokoli žival, ki vstopa, naj se hitro uniči in zakoplje v luknjo. Če bi bolezen vstopila, naj se kužne živali hitro loči od zdravih. Moje mnenje je, da naj se okuženo žival karseda hitro ubije, in sicer z mesarnico, da kri ne uide v zemljo. S poskusi zdravljenja okuženih živali bi živinozdravilec kugo morda prenesel še na zdrave vole.« Ljudje nad strogimi ukrepi sicer niso bili navdušeni. Čemu takoj ubiti žival, so se spraševali, ko pa bi se ta morda še utegnila izvleči. »[...]in v resnici«, je zapisal Lancisi, »so na njih močno vplivali posamezniki, ki so trdili, da poznajo učinkovita zdravila za bolezen. Ampak dejstvo je, da tako pri živinski kot pri človeški kugi ne umre vsak okuženi. Nekateri ozdravijo preprosto zavoljo Narave in ne kakšnih učinkovitih sredstev.« Stroge ukrepe so oblasti podprle z grožnjo visokih denarnih in zapornih kazni. Močne spremembe je bilo tudi zavoljo ukrepov čutiti v kmetijskih strukturah. Veste, na kmetijah za goveje samce nekdaj ni bilo veliko prostora. Kmetje so morebiti hranili kakšnega vola, dva, morda še bika za osemenitev, viške so navadno zaklali. Že tako pičle pašne površine so rajši namenili samicam, od katerih je bilo pričakovati večji izkoristek. Potreben je bil stalen dotok sirišča, encima za pridelavo sira, ki so ga pridobivali iz želodcev še sesajočih mladičev. Ta dinamika se je ob prepovedi zakola vseh telet – tudi moških - spremenila. Čeravno so prepovedi uvoza goveda vsaj v trgovini na debelo obveljale in bile tudi uspešne, pa vse trgovine vendarle niso mogli ustaviti. Kako bi namreč jo? Kaj naj zobajo vsi zapriseženi mesojedci širne Evrope? In od česa naj živijo kmetje, trgovci, mesarji in usnjarji? Lokalna trgovina je marsikje vztrajala, čeravno zavita v dražljivo tančico zločina in skrivnosti. Posledice pustošenja bolezni so bile seveda katastrofalne. Razdejanje ni pustilo pečata zgolj na mošnjah trgovcev in produkciji mleka ter mesa, temveč tudi pridelavi gnoja, v kmetijstvu še kako potrebnega. Gnoj je vendarle zlato. Goveja kuga je še dodatno namnožila že tako številna obdobja lakote in povsem jasno je, da je bolezen različne družbene sloje prizadela povsem nesorazmerno. Najbolj so kakopak obubožali kmetje, ki jim je govedo pomenilo glavno sredstvo za izvajanje osnovne dejavnosti. Ekonomsko diverzificirani sloji prebivalstva, denimo meščani ali plemstvo, so posledice manj občutili. Morda zato niti ni tako nenavadno, da so slovenski zgodovinarji govejo kugo prepoznali kot eno pomembnih vzpodbud tolminskega punta leta 1713. Goveja morija je kmete pahnila v še silovitejšo bedo, tako da so ob sprva vztrajajočih obdavčitvah edino rešitev videli v zvestobi preslavni podložniški tradiciji. Oblasti so zatorej kaj kmalu spoznale, da je v obdobjih pustošenja bolezni med govedom pobiranje davkov bolje opuščati. Tega so se vsaj nominalno skušale tudi držati, nemara prav zaradi grožnje vstaj. Saj veste, kri je varneje piti počasi. Ko francoski zgodovinar Michelet sredi 19. stoletja išče iskrico, ki je zanetila francosko revolucijo, njeno glavno gonilo nazadnje najde v veliki lakoti francoskega življa. Kot zvest dedič revolucionarne preteklosti stanje naprti visoki obdavčitvi in nič manj kot kar oblastni prisvojitvi podložniškega goveda. Bilo je to zares obdobje suhih, drznimo si reči celo, odsotnih krav! Kot zapiše: »Gnojila ni nikjer več. Kultivacija koruze je v 18. stoletju upadla ... Govedo je bilo skoraj iztrebljeno in zemlja je bila mrtva, moški, ženske in otroci so bili v ralo zatorej prisiljeni vpreči kar lastna telesa«. Opisi so grozljivi in niti ne pretirani. Vendar, dobri Michelet, mar niste nečesa pozabili omeniti? Nismo apologeti starega režima, navsezadnje - Liberté, égalité, fraternité! ‒ bedo pa bomo vseeno v znatni meri pripisali goveji kugi. *** Evropske sile so ob oblikovanju ukrepov vpoklicale tudi učenjake, naj bolezen vendar temeljito raziščejo in odkrijejo zanjo leka. Razpisale so bogate nagrade, ki so zaradi same narave virusnih bolezni bržda ostale neprilaščene. K napredku raziskav sta sprva največ prispevala prav papežev zdravnik Lancisi in profesor medicine na Univerzi v Padovi, Bernardo Ramazzini. Opravila sta podrobne preglede in disekcije trupel. Ramazzini je že ob izbruhu leta 1711 kot prvi bolezen tudi opisal: pri okuženem govedu, piše, je bilo »najprej opaziti močno bolečino, globoko dihanje in nenehno hropenje skupaj z vročico, omotico in lenobnostjo. Iz ust in nosnic jim nenehno lije smrdljiva snov, iz zadka kar najbolj smrdljivo blato, neredko pomešano s krvjo. [...] Peti ali šesti dan se po telesu razširijo gnojni turi in raznolike bulice. V petem ali sedmem pride smrt, ki ji uidejo redke živali in še te bolj po naključju kot vsled učinkov zdravil«. Korenine so pognala tudi teoretska razmišljanja o naravi bolezni. Italijanski zdravnik Antonio Vallisneri, tudi profesor na padovski univerzi, je domneval, da govejo kugo morda povzročajo »številni mali in živahni črvički«, ki jih ostro oko opazi pod mikroskopom v krvi okuženih živali. Bolehavost bi bila tako posledica spopadov novih klic in črvičkov, ki že sicer bivajo v govedu. Slednji so se prvim, kot je napisal, skušali upreti, a najbrž neuspešno. Njegove ideje so se razlikovale od drugih, ki so postulirale, da se kužna snov vedno iznajde de nuovo v zraku, v materialnih pogojih okolja, najpogosteje zaradi določenih vremenskih vplivov. Bolezen so si osmišljale tudi ljudske množice. Te so govejo kugo ponekod videle kot žensko in verjele, da kjer skozi okno pogleda v hišo, pogine vsa živina. Drugi, ki naj bi uzrli kugo, so trdili, da je podobna psu. Če se je zavlekel v hlev, naj bi umrla tista žival, ki jo je povonjal. Te predstave niso bile povsem iz trte izvite. Kot so ugotavljali in celo zatrjevali v nekaterih okrajih, naj bi psi širili bolezen, saj naj bi izkopavali in žrli trupla okuženih živali ter kužno snov ponesli po svetu. Sledili so jasni ukrepi - usmrtiti je bilo treba vse potepuške in neprivezane pse. Na vrhuncih pustošenja, ko ni pomagala niti preventiva, kaj šele kurativa, in ko se klicem na pomoč ni odzval niti sam krščanski Bog, je prebivalstvo poskušalo srečo pri pradavnih malikih. Kaj kmalu so na plano privrele prav starodavne prakse, ob katere so se radi obregali krščanski dušebrižniki. Ljudstvo se je znašlo v nemilosti tudi pri inteligenci, ki se je, kot je bilo v njeni naravi, prav zaničljivo obregala ob ukrepe vasi, ki so na križiščih žrtvovale in v luknje zakopavale živo govedo. A kmetom ne gre zameriti: storiti je bilo treba prav vse, da bi zlobne sile le odtegnile svojo šibo. V drugi polovici 18. stoletja se je ob spoznanju, da lahko bolest živino prizadene le enkrat, pojavilo novo eksperimentalno zdravilo: inokulacija oziroma cepljenje. Vendar tako ljudstvo kot oblast novih praks nista sprejemala naklonjeno. Poleg moralnih in verskih razlogov, zaradi katerih so ljudje zavračali cepljenje, velja izpostaviti tudi začetne neuspehe. Umrljivost cepljenih, a sicer povsem zdravih živali je bila pogosto višja od 50 odstotkov. Živinorejci so bili do novih prijemov tako pogosto in povsem upravičeno skeptični. Po analizi srednje in zahodne Evrope naj bi bila srednja umrljivost pri cepljenju, v preletu sto dvajsetih let preizkusov, približno 18 do 19-odstotna. Francoski patolog Bouley še sredi 19. stoletja zariše nastalo dilemo. Ki to niti ni bila. Med 10 milijoni zdravih živali bi ob cepljenju pričakovali skoraj dvomilijonsko izgubo. In to v sicer neokuženih primerkih. Slednje bi močno preseglo siceršnji pogin živali za govejo kugo v tistem času, ki je v Franciji znašal zgolj še 40.000 glav letno. Goveja kuga je v Evropi razsajala 2000 celotno 18. stoletje in s poslanstvom nadaljevala v 19., ko je njena moč v vse bolj izoliranih ter manjših izbruhih dokončno ugasnila. Dovolimo si pomodrovati o razlogih za zaton te šibe božje. Morda je šlo za skupek hitrih in ustreznih ukrepov, razvoja imunosti, kot tudi opazno usihanje velike čezcelinske trgovine. Glavno gojišče virusa je odtlej Afrika, ki ga je gostila celotno 20. stoletje, dokončno pa zatrla leta 2011. Bila je to, za črnimi kozami, šele druga virulentna bolezen, ki jo je človeštvo s pomočjo agresivne cepilske politike uspešno izbrisalo z zemeljskega obličja. No, ne povsem. Virus še živi. Strogo varovan in zaprt v obliki redkih laboratorijskih vzorcev, ki jih je, kakopak - zavoljo znanosti - treba hraniti. Tako vsaj pravijo. Zatorej se spodobi, če zaključimo z globokim upanjem, naj hranjeni tvor v kakšnih apokaliptičnih časih vendarle ne pride na prostost in med plemenitimi parkljarji ne stori ponovnega posvetnega razdejanja. *** Lektura: Višnja Tehnika: Linč Glas: Rasto


Psevonim “Profesor je telovadec”, si ex-levičarska budala, kot jo poznamo še iz časa tvoje bivše gnile Jugoslavije. Ko je tvoja partija srala po vseh ki niso prikimavali večnim komunističnim bogovom, se je tudi tebi odprlo nebo in si se pasel v umazanih privilegijih levičarjih.