Sajeta 2018 Sotočje Soče in Tolminke, Tolmin, 3. - 8. 7. 2018 Bajeslovna t’minska legenda, ki se vije po dolini Soče, pripoveduje o nadnaravnem bitju po imenu Sajeta. Ta naj bi bila hitrejša od geparda, močnejša od leva, a manjša od podlasice. Čeprav tega bitja ne moremo videti, ga lahko občutimo - v sebi. Ta prispodoba, ki festival Sajeto naslavlja kot neke vrste totem ustvarjalnosti, spominja na poslednjo stopnjo metamorfoze duha, o kateri govori Friedrich Nietzsche v poglavju dela Tako je govoril Zaratustra. Zanj je duh prvotno kamela, pripravljena nositi težka bremena na poti skozi puščavo, nato postane lev, ki se borbeno zoperstavi zmaju na vse ali nič ... Z zadnjo preobrazbo pa duh postane otrok novega začetka. Zrelost, ki vznikne ob spoznanju, kako je igro treba jemati resno, sproži veselje v življenju in poganja v neustavljivo ustvarjalnost otroškega duha. Alegorija pooseblja tisto, kar Sajeta nudi, pribežališče za diletantske urbane kavboje in indijanke, ki se odpravijo na dopust stran od preobremenjenega vsakdana na sotočje Soče in Tolminke. Sajeta je v tem pogledu veliko več kot zgolj glasbeni festival, drži pa, da se večina obiskovalcev pojavi predvsem zvečer pred glavnim odrom. Ne bomo izpostavljali vseh tokrat vključenih izvajalcev, čeprav je težko katerega izvzeti. Sredin večer je otvoril italijanski trio Opacipapa, združen pod taktirko Flavia Zanuttinija, ki je v okviru festivala vodil tudi glasbeno delavnico improvizacije. Ta je temeljila tako na prenosu znanj posameznika, kot tudi na prenosu čustev na kolektiv, ki se v nekem momentu združi v glasbeni kompoziciji. Gre za značilnosti, ki jih Flavio goji tudi v lastni zasedbi. Sredin večer se je nadaljeval z varovanci domače založbe Kamizdat, Nino Farič - Kikiriki, Nino Dragičević in Luko Prinčičem, ki sicer platformo Kamizdat tudi vodi oziroma je njen idejni vodja. Prva izmed treh je nastopila Kikiriki, ki je tokrat svoj set priredila zares posrečeno, namreč - set je bil sestavljen iz zvokov čuda kaset in zvokov sintetizatorja, kar samo po sebi sicer še ni nič posebnega, tisto najpomembneje pa je bilo to, kakšno vsebino so nosili zvoki s kaset. Set je otvorila poučna kaseta, na kateri precej resen moški glas razlaga o pticah v alpskem svetu, kar je v kombinaciji z distorziranimi zvoki sintetizatorja prišlo do močnega izraza - sploh ob Soči oziroma na Sajeti. Nino Farič je na odru nato zamenjala Nina Dragičević, ki pa je na Sajeti premierno odigrala svojo novo stvaritev Gospa, tega v realnosti ni, delo, s katerim je ponovno v roke vzela svojo violino. Konceptualno in izvedbeno močan nastop, ob katerem se je čutilo, da ne prenese naključja. Od začetka do konca smo bili priča prepletanju obdelanih terenskih posnetkov in Ninine violine. Terenski posnetki so predstavljali okvir zgodbe, ki je razodela ravno toliko, kolikor je bilo potrebno za osnovno predstavo, posnetki pa so bili zglitchani in zdelani v ravno pravšnji meri, da smo zgodbo še bolje razumeli. Zvok violine je asociiral na tok zavesti posameznika, vrženega med vse interakcije, prisotne v obliki obdelanih posnetkov. Večer je nato prijetno zaokrožil Luka Prinčič, ki se je namesto na oder raje postavil na mesto tonskega mojstra, oder pa so prevzele hipnotične vizualije, ki so se nežno, a smiselno prepletale z Lukovo muziko. V četrtkovem programu sta se ponovno znašla dva domača izvajalca - klaviaturski mojster Bowrain in nojzerski kombo dua Ontervjabbit in Nevena Korde. Posebno pozornost pa je bilo vredno usmeriti tudi k dvema tujima izvajalcema s četrtkovega programa. Francoski glasbeni mojster Franck Vigroux, ki se je pri nas oglasil že lani na povabilo festivala Sonica, se ukvarja z elektroakustičnim raziskovanjem. Ob njegovem nastopu smo bili priča subtilnemu zvočnemu grajenju, ki se je s postopnim ustvarjanjem napetosti prelevilo v tudi bolj mastne glasne basovske udarce, ki so se razlegali po Sotočju. Druga v tem dvojcu pa je bila v smislu glasbenega izraza podobno razgibana, a bolj minimalistično usmerjena avstrijska zasedba Innode, dvojec, ki je projekt našim logom znanega bivšega člana kolektiva Radian, Stefana Nemetha. Za organsko razgibanost njihovega hrupnega izraza je poskrbel preostanek dvojca - Steven Hess, ki je na Nemethove elektronske beate lepil svoje bobnarske udarce. Rafal tolkalskih elementov ob vizualni projekciji je deloval precej trippy in ne preveč agresivno, to je bilo hrupno ujčkanje ob sklepu četrtkovega večera. Petkov glasbeni program je otvoril italijanski pozavnist Carlo Mascolo, ki je s svojimi naefektiranimi zvoki, ki so se razlegali čez prizorišče vse do kampa, poskrbel za uvod v večer ter za klic k zboru sajetnikov. Za njim se je predstavil septet Oholo, sestavljen iz pretežno jazzovsko in improvizatorsko usmerjenih glasbenih mojstrov. Oholo so prehajali od kaotičnih izbruhov vseh inštrumentov do tišjih komponiranih tem. V takšnih presečiščih, ki so značilna za tovrstne zasedbe, so Oholo kot zbir posamičnih inštrumentalistov v medsebojnem ujemanju prikazali poseben koprneč značaj, ki je popolnoma sovpadel s siceršnjim karakterjem festivala. Poskrbeli so za prvo glasbeno čutno osvoboditev večera. Sledil je najmočneje izstopajoči akt letošnje Sajete - norveški duo bratov Sturle Dagsland, poimenovan kar po izstopajočem vokalistu. Njegov doprinos je njun koncert vzdignil v enega atraktivnejših nastopov festivala. Zaznamovala sta ga Sturletov neumorni šamanski ples in njegovo naefektirano, kričeče mistično petje v visokih registrih, medtem ko ga je z ritmičnimi elementi in klaviaturami spremljal njegov brat Sjur. Šlo je za precej pompozen nastop, vendarle pa smo se vsi strinjali, da sta bila brata v svojem performansu iskrena. Petkov večer je nato zavil v enega bolj melodično ekspresivnih elektronskih nastopov festivala pod taktirko italijanskega Blak Saagana. Ta nas je zapeljal v svoje vesoljske ambientalne kompozicije, ki jih ustvarja in snema kar sam doma s svojimi sintetizatorji, v živo pa so nas z repeticijo in značilno vesoljsko obarvanimi glavnimi temami transportirale v skorajšnje stanje transa. Z melodijami, ki so pogosto otožne narave, se njegovi komadi hitro zapišejo v spomin, na Sajeti pa sta izstopala predvsem dva z njegovega debitantskega albuma A personal Voyage, torej E’ Tutto Calmo Ora in Miliardi di Gallasie. Večer sta nato zaključila Eberhard Kranemann in Harald Grosskopf. Gre za dva pion 2000 irja elektronske glasbe na nemških tleh - tolkalec Grosskopf je bil član zasedbe Ash Ra, sicer znan tudi kot solo izvajalec sodobne elektronike, s Kranemannom, bivšim članom Kraftwerk in Neu!, pa je tokrat na Sajeti predstavil projekt Krautwerk. Čeprav skupaj štejeta 145 let, to ne ogrozi njunega odrskega nastopa. Posebno Kranemann je med koncertom poplesoval ob udarcih na tolkalske pripomočke, Grosskopf pa se je izpostavil s preparirano kitaro in vokalnimi vložki. Skupaj sta nas ponesla na psihedelične elektronske zvočne izlete, ki so se v nekaterih vrhuncih spogledovali tudi s tehnom, v čutnem smislu pa sta nas zapeljala v kozmične krajine številnih trippy zvokov, ki so jih dodatno potencirale vizualne podobe v ozadju. Dočakali smo tudi soboto, ko se je program začel še nekoliko bolj zgodaj kot običajno, čeprav bi za Sajeto skorajda lahko rekli, da se njen program nikoli ne konča ... Že čez dan so nas razveseljevali varovanci založbe Phi, Evano, Gwenan in Vid Vai, popoldan pa smo že lahko prisluhnili tudi prvim rezultatom glasbene delavnice. Potem so nastopili domačini Brdnik & Rakovec & Lasič ter srbski Taman, a treba je priznati, da sta sobotni večer najmočneje zaznamovala Caterina Barbieri in Colin Benders, ki bi ju za to priložnost lahko poimenovali kar kralj in kraljica modularcev. Kakšna seta sta namreč to bila! Prva je nastopila Caterina Barbieri, ki nas je nežno zazibala v svoj minimal modular elektronski izraz. Bila je tisto, kar potrebuje vsaka sobota - trenutek udobja in nežnega užitka. A seveda le do preloma, ko se je na odru pojavil Colin Benders in s svojim setom predramil vse, ampak res prav vse celice v naših telesih. Večplastnost zvoka Bendersove težke modularne mašinerije je bila tisti moment neprimerljiva celo z najomamnejšimi grehi sveta. Ob takšni muziki droga ni bila potrebna, to je bila droga. Bil je verjetno prvi in hkrati zares tudi zadnji nastopajoči, ki je Sajetin šotor uspel napolniti vse od prve vrste ob odru pa do zadnjih kotov šotora, kar je k sreči napeljalo tudi do bisa, ki smo ga vsi z največjim veseljem in vzkliki tudi podprli. Neverjetno dober zaključek glasbenega programa letošnje Sajete, ime Colin Benders pa si bomo vsekakor zapomnili za vse večne čase! Navkljub praznovanju visoke 19-letnice je Sajeta, ki deluje pod okriljem Zveze MINK in Zavoda Sajeta, tudi tokrat ohranila svojo butičnost, obarvano s kreativnimi godbami in zvočnim raziskovanjem. Pester glasbeni program devetnajstih koncertov in nastopajočih iz osmih držav je bil letos zaznamovan izrazito krautrockovsko in nojzersko. Celostni podobi pa so pridodali še bogat otroški program, zanimiva predavanja, javne debate, projekcije, performanse in razne delavnice kiparjenja, filmarstva, glasbenega ustvarjanja in petja. V vsem tem se lokalni štoriji priključijo raznovrstni liki iz zgodb življenjskega kolobarjenja, na tabor prihajajo tako družine z majhnimi otroci in kužki kot tudi samozavedni hermetiki samotarji. Sile toka se v tem koščku leta ob Sotočju zlivajo v ustvarjalnost in prepotrebno svobodo - na ta način pa dopuščajo vsakomur, da je to, kar želi biti v takšnem prijateljskem okolju. Nenatrpanost festivala na lokaciji sicer znane soške festivalske fronte dviguje festivalsko kulturo, organizatorji pa si vsekakor zaslužijo pohvalo tudi za ohranjanje reda ter čistočo in recikliranje, kar drugod pogosto pogrešamo ...


source: wikipedia

text: Časovni pregled vesoljskih odprav s človeško posadko: Niso se še natančno dogovorili, kaj pomeni vesoljski polet s človeško posadko. V ZDA je vesoljski polet določen kot polet nad višino 50 milj, Mednarodna aeronavtična zveza (FAI) pa določa vesoljski polet nad 100 km (Kármánova ločnica). Do leta 2003 moramo tako upoštevati še 13 ameriških podorbitalnih poletov, vsi s preskusnim raketnim letalom North American X-15 (poleti 62, 77, 87, 90, 91, 138, 143, 150, 153, 174, 190, 191, 197). Dva od njih, 90. in 91. sta bila nad 100 km. Rusi so s satelitom brez posadke preskušali nizko krožnico na višini okoli 100 km in z njim nekajkrat obleteli Zemljo, vendar je satelit kmalu prenehal delovati. Podrobnejši podatki o tem niso znani. Prav tako se ne skladajo z določitvijo vsi poleti sovjetskega vesoljskega programa Vostok, ker so se vsi kozmonavti izstrelili iz kapsul, po definiciji pa mora pilot ostati v kabini od vzleta do pristanka, vendar to dejstvo večinoma zanemarjajo, saj so drugi elementi teh poletov več kot zgovorni v primerjavi s tedanjimi ameriškimi. Od naštetih poletov so bili 3 poleti v tirnici drugega nebesnega telesa (Lune), 6 pa pristankov na drugem nebesnem telesu - Luni. 1961 Vostok 1, SZ (tirnica Zemlje) Mercury 3, ZDA (podorbitalni polet) Mercury 4, ZDA (podorbitalni polet) Vostok 2, SZ (tirnica Zemlje) 1962 Mercury 6, ZDA (tirnica Zemlje) Mercury 7, ZDA (tirnica Zemlje) X-15 polet 62, ZDA (nad 50 milj) Vostok 3, SZ (tirnica Zemlje) Vostok 4, SZ (tirnica Zemlje) Mercury 8, ZDA (tirnica Zemlje) 1963 X-15 polet 77, ZDA (nad 50 milj) Mercury 9, ZDA Vostok 5, SZ (tirnica Zemlje) Vostok 6, SZ (tirnica Zemlje) X-15 polet 87, ZDA (nad 50 milj) X-15 polet 90, ZDA (nad 100 km) X-15 polet 91, ZDA (nad 100 km) 1964 Voshod 1, SZ (tirnica Zemlje) 1965 Voshod 2, SZ (tirnica Zemlje) Gemini 3, ZDA (tirnica Zemlje) Gemini 4, ZDA (tirnica Zemlje) X-15 polet 138, ZDA (nad 50 milj) X-15 polet 143, ZDA (nad 50 milj) Gemini 5, ZDA (tirnica Zemlje) X-15 polet 150, ZDA (nad 50 milj) X-15 polet 153, ZDA (nad 50 milj) Gemini 7, ZDA (tirnica Zemlje) Gemini 6, ZDA (tirnica Zemlje) 1966 Gemini 8, ZDA (tirnica Zemlje) Gemini 9, ZDA (tirnica Zemlje) Gemini 10, ZDA (tirnica Zemlje) Gemini 11, ZDA (tirnica Zemlje) X-15 polet 174, ZDA (nad 50 milj) Gemini 12, ZDA 1967 Sojuz 1, SZ (tirnica Zemlje) X-15 polet 190, ZDA (nad 50 milj) X-15 polet 191, ZDA (nad 50 milj) 1968 Apollo 7, ZDA X-15 polet 197, ZDA (nad 50 milj) Sojuz 3, SZ (tirnica Zemlje) Apollo 8, ZDA (tirnica Lune) 1969 Sojuz 4, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 5, SZ (tirnica Zemlje) Apollo 9, ZDA (tirnica Zemlje) Apollo 10, ZDA (tirnica Lune) Apollo 11, ZDA (pristanek na Luni) Sojuz 6, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 7, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 8, SZ (tirnica Zemlje) Apollo 12, ZDA (pristanek na Luni) 1970 Apollo 13, ZDA (tirnica Lune) Sojuz 9, SZ (tirnica Zemlje) 1971 Apollo 14, ZDA (pristanek na Luni) Sojuz 10, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 11, SZ (tirnica Zemlje) Apollo 15, ZDA (pristanek na Luni) 1972 Apollo 16, ZDA (pristanek na Luni) Apollo 17, ZDA (pristanek na Luni) 1973 Skylab 2, ZDA (tirnica Zemlje) Skylab 3, ZDA (tirnica Zemlje) Sojuz 12, SZ (tirnica Zemlje) Skylab 4, ZDA (tirnica Zemlje) Sojuz 13, SZ (tirnica Zemlje) 1974 Sojuz 14, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 15, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 16, SZ (tirnica Zemlje) 1975 Sojuz 17, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 18a, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 18, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 19 - Apollo-Sojuz, SZ (tirnica Zemlje) Apollo-Sojuz, ZDA (tirnica Zemlje) 1976 Sojuz 21, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 22, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 23, SZ (tirnica Zemlje) 1977 Sojuz 24, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 25, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 26, SZ (tirnica Zemlje) 1978 Sojuz 27, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 28, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 29, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 30, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 31, SZ (tirnica Zemlje) 1979 Sojuz 32, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 33, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 34, SZ (tirnica Zemlje) 1980 Sojuz 35, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 36, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz T-2, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 37, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 38, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz T-3, SZ (tirnica Zemlje) 1981 Sojuz T-4, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz 39, SZ (tirnica Zemlje) STS-1 (Columbia/1), ZDA (tirnica Zemlje) Sojuz 40, SZ (tirnica Zemlje) STS-2 (Columbia/2), ZDA (tirnica Zemlje) 1982 STS-3 (Columbia/3), ZDA (tirnica Zemlje) Sojuz T-5, SZ (tirnica Zemlje) Sojuz T-6, SZ (tirnica Zemlje) STS-4 (Columbia/4), ZDA (tirnica Zemlje) Sojuz T-7, SZ (tirnica Zemlje) STS-5 (Columbia/5), ZDA (tirnica Zemlje) 1983 STS-6 (Challenger/1), ZDA Sojuz T-8, SZ STS-7 (Challenger/2), ZDA Sojuz T-9, SZ STS-8 (Challenger/3), ZDA STS-9 (Columbia/6), ZDA 1984 STS-41-B (Challenger/4), ZDA Sojuz T-10, SZ Sojuz T-11, SZ STS-41-C (Challenger/5), ZDA Sojuz T-12, SZ STS-41-D (Discovery/1), ZDA STS-41-G (Challenger/6), ZDA STS-51-A (Discovery/2), ZDA 1985 STS-51-C (Discovery/3), ZDA STS-51-D (Discovery/4), ZDA STS-51-B (Challenger/7), ZDA Sojuz T-13, SZ STS-51-G (Discovery/5), ZDA STS-51-F (Challenger/8), ZDA STS-51-I (Discovery/6), ZDA Sojuz T-14, SZ STS-51-J (Atlantis/1), ZDA STS-61-A (Challenger/9), ZDA STS-61-B (Atlantis/2), ZDA 1986 STS-61-C (Columbia/7), ZDA STS-51-L (Challenger/10), ZDA Sojuz T-15, SZ 1987 Sojuz TM-2, SZ Sojuz TM-3, SZ Sojuz TM-4, SZ 1988 Sojuz TM-5, SZ Sojuz TM-6, SZ STS-26 (Discovery/7), ZDA Sojuz TM-7, SZ STS-27 (Atlantis/3), ZDA 1989 STS-29 (Discovery/8), ZDA STS-30 (Atlantis/4), ZDA STS-28 (Columbia/8), ZDA Sojuz TM-8, SZ STS-34 (Atlantis/5), ZDA STS-33 (Discovery/9), ZDA 1990 STS-32 (Columbia/9), ZDA Sojuz TM-9, SZ STS-36 (Atlantis/6), ZDA STS-31 (Discovery/10), ZDA Sojuz TM-10, SZ STS-41 (Discovery/11), ZDA STS-38 (Atlantis/7), ZDA STS-35 (Columbia/10), ZDA Sojuz TM-11 1991 STS-37 (Atlantis/8), ZDA STS-39 (Discovery/12), ZDA Sojuz TM-12, SZ STS-40 (Columbia/11), ZDA STS-43 (Atlantis/9), ZDA STS-48 (Discovery/13), ZDA Sojuz TM-13, SZ STS-44 (Atlantis/10), ZDA 1992 STS-42 (Discovery/14), ZDA Sojuz TM-14, Rusija STS-45 (Atlantis/11), ZDA STS-49 (Endeavour/1), ZDA STS-50 (Columbia/12), ZDA Sojuz TM-15, Rusija STS-46 (Atlantis/12), ZDA STS-47 (Endeavour/2), ZDA STS-52 (Columbia/13), ZDA STS-53 (Discovery/15), ZDA 1993 STS-54 (Endeavour/3), ZDA Sojuz TM-16, Rusija STS-56 (Discovery/16), ZDA STS-55 (Columbia/14), ZDA STS-57 (Endeavour/4), ZDA Sojuz TM-17, Rusija STS-51 (Discovery/17), ZDA STS-58 (Columbia/15), ZDA STS-61 (Endeavour/5), ZDA 1994 Soyuz TM-18, Rusija STS-60 (Discovery/18), ZDA STS-62 (Columbia/16), ZDA STS-59 (Endeavour/6), ZDA Sojuz TM-19, Rusija STS-65 (Columbia/17), ZDA STS-64 (Discovery/19), ZDA STS-68 (Endeavour/7), ZDA Sojuz TM-20, Rusija STS-66 (Atlantis/13), ZDA 1995 STS-63 (Discovery/20), ZDA STS-67 (Endeavour/8), ZDA Sojuz TM-21, Rusija STS-71 (Atlantis/14), ZDA STS-70 (Discovery/21), ZDA Sojuz TM-22, Rusija STS-69 (Endeavour/9), ZDA STS-73 (Columbia/18), ZDA STS-74 (Atlantis/15), ZDA 1996 STS-72 (Endeavour/10), ZDA Sojuz TM-23, Rusija STS-75 (Columbia/19), ZDA STS-76 (Atlantis/16), ZDA STS-77 (Endeavour/11), ZDA STS-78 (Columbia/20), ZDA Sojuz TM-24, Rusija STS-79 (Atlantis/17), ZDA STS-80 (Columbia/21), ZDA 1997 STS-81 (Atlantis/18), ZDA Sojuz TM-25, Rusija STS-82 (Discovery/22), ZDA STS-83 (Columbia/22), ZDA STS-84 (Atlantis/19), ZDA STS-94 (Columbia/23), ZDA Sojuz TM-26, Rusija STS-85 (Discovery/23), ZDA STS-86 (Atlantis/20), ZDA STS-87 (Columbia/24), ZDA 1998 STS-89 (Endeavour/12), ZDA Sojuz TM-27, Rusija STS-90 (Columbia/25), ZDA STS-91 (Discovery/24), ZDA Sojuz TM-28, Rusija STS-95 (Discovery/25), ZDA STS-88 (Endeavour/13), ZDA 1999 Sojuz TM-29, Rusija STS-96 (Discovery/26), ZDA STS-93 (Columbia/26), ZDA STS-103 (Discovery/27), ZDA 2000 STS-99 (Endeavour/14), ZDA Sojuz TM-30, Rusija STS-101 (Atlantis/21), ZDA STS-106 (Atlantis/22), ZDA STS-92 (Discovery/28), ZDA Sojuz TM-31 / Odprava 1 MVP, Rusija / ZDA STS-97 (Endeavour/15), ZDA 2001 STS-98 (Atlantis/23), ZDA STS-102 (Discovery/29) / Odprava 2 MVP, ZDA / Rusija STS-100 (Endeavour/16), ZDA Sojuz TM-32, Rusija STS-104 (Atlantis/24), ZDA STS-105 (Discovery/30) / Odprava 3 MVP, ZDA / Rusija Sojuz TM-33, Rusija STS-108 (Endeavour/17) / Odprava 4 MVP, ZDA / Rusija 2002 STS-109 (Columbia/27), ZDA STS-110 (Atlantis/25), ZDA Sojuz TM-34, Rusija STS-111 (Endeavour/18) / Odprava 5 MVP, ZDA / Rusija STS-112 (Atlantis/26), ZDA Sojuz TMA-1, Rusija STS-113 (Endeavour/19) / Odprava 6 MVP, ZDA / Rusija 2003 STS-107 (Columbia/28), ZDA Sojuz TMA-2 Odprava 7 MVP, Rusija / ZDA Šenžou 5 (Kitajska) Sojuz TMA-3 / Odprava 8 MVP, Rusija / ZDA 2004 Sojuz TMA-4 / Odprava 9 MVP, Rusija / ZDA SpaceShipOne polet 15P, (SpaceShipOne), ZDA, Scaled Composites (nevladno) SpaceShipOne polet 16P, (SpaceShipOne) SpaceShipOne polet 17P, (SpaceShipOne) Sojuz TMA-5 / Odprava 10 MVP, Rusija / ZDA 2005 Sojuz TMA-6 / Odprava 11 MVP, Rusija / ZDA STS-114 (Discovery/31), ZDA Sojuz TMA-7 / Odprava 12 MVP, Rusija / ZDA Šenžou 6 (Kitajska) 2006 Sojuz TMA-8 / Odprava 13 MVP, Rusija / ZDA STS-121 (Discovery/31) / Odprava 14 MVP, ZDA / Rusija STS-115 (Atlantis/27), ZDA Sojuz TMA-9 / Odprava 14 MVP, Rusija / ZDA STS-116 (Discovery/32), ZDA (9. december) 2007 Sojuz TMA-10 / Odprava 15 MVP, Rusija / ZDA STS-117 (Atlantis/28) / Odprava 15 MVP, ZDA / Rusija STS-118 (Endeavour/20), ZDA Sojuz TMA-11 / Odprava 16 MVP, Rusija / ZDA STS-120 (Discovery/33) / Odprava 16 MVP, ZDA 2008 STS-122 (Atlantis/29) / Odprava 16 MVP, ZDA STS-123 (Endeavour/21) / Odprava 16 MVP, ZDA Sojuz TMA-12 / Odprava 17 MVP, Rusija / ZDA STS-124 (Discovery/34) / Odprava 17 MVP, ZDA / Rusija Šenžou 7 (Kitajska) Prihodnost Okoli leta 2030 pričakujejo prvi polet na Mars Vesoljska plovila s človeško posadko (vesoljske ladje), ki niso ali še niso letele: Sovjetski raketoplan Buran Evropsko vesoljsko plovilo Hermes Vesoljski poleti vesoljske odprave vesoljske odprave


Top nasveti za trgovanje v času Božiča - Admiral Markets Top nasveti za trgovanje v času Božiča Praznična sezono se hitro približujejo, možje trgovcev so verjetno drugje; ali je misel, da se udeležite konec leta zabave, nakup daril za ljubljene ali sanjarjenje o svojih bližnjih praznikih. No, to je vse normalno. Bilo je dolgo leto, zakaj se ne bi vrnilo tudi z dobrimi darili? No, to lahko storite, vendar potem ste morda eden od tistih trgovcev, ki preprosto ne morejo dobiti dovolj trgovanja na trgih in poskušajo stisniti nekaj pipsov v zadnjem trenutku, ki vodijo v božič. Za tiste trgovanje je najpomembnejša stvar, ki jo morate ob nakupu v praznični sezoni upoštevati nestanovitnost. Kako ravnati z nestanovitnostjo pred božičem Dejavnost na sejah pred božičem je lahko lažja kot običajno. Vendar pa je lažje trgovanje dejansko dobra stvar za trgovce, saj bi lahko bila nihanja cen precej mirnejša in zato bolj tehnično natančna. Volatilnost nima pristranskosti. Lahko se poveča ali zmanjša med dvema navzgoroma in upadajočim trendom v valutnem paru, izmenično. Trendi nestanovitnosti in nihanja v volatilnosti nam dajejo različne znake o tem, kako bi morali trgovati. Iz tega razloga bi morali imeti možnost izbirati med strategijami nizke in visoke nestanovitnosti, ki so primerne za predpristopno sezonsko trgovanje. Novembra in decembru sta lahko odlični meseci za trgovanje iz naslednjih razlogov: Močno pridobivanje dobička običajno prinaša večjo nestanovitnost. Ustvarjajo ga veliki igralci (pametni denar). Zaradi tega preprostega dejstva je lahko skok na trgovino, ki je nastala s pametnim denarjem, zelo donosen. Izgube dnevnih / tedenskih / mesečnih ravni bi lahko izkoristili v vašo korist, če smo na pravi strani trga. Pri dnevnem trgovanju se trendi običajno oblikujejo v prvih treh urah vsakega večjega zasedanja - Londonu, New Yorku in Tokiu. Če ste na pravem mestu ob pravem času, lahko svoj dan izvedete samo z eno samo trgovino. Trend, ki se oblikuje med novembrom in decembrom, skupaj z morebitnim dobičkom lahko naredi vaš božič srečnejši kot kdaj koli prej. Zato bi lahko poskusili dnevno trgovino, poskušali izkoristiti vse možne nastavitve. Intermarket korelacija je zelo močna med jenskimi križi in delnicami, kot so Nikkei, DAX in SP500. JPY je povezana z obvladovanjem tveganj in tveganj v tveganih razredih sredstev, kot so lastniške vrednostne papirje in v določeni meri blago. Kot rezultat, JPY izvaja precej stopnjo nestanovitnosti, zaradi česar je dobro trgovati. Pogosto se bodo trgovci zaradi nizkih obrestnih mer na Japonskem izvajali v trgovini z jennimi storitvami, kar bo povečalo tudi nestanovitnost tega para. Božič pride zgodaj z admiralskimi trgi! Neverjetne novice! Med 21. novembrom in 22. decembrom 2017 - Admiral Markets ponuja popust na 15 naših najbolj prodajanih instrumentov! Vse kar morate storiti, da se vključite, je dostop do spletne strani oglaševalske akcije in: Izberite do tri instrumente in se uporablja; Počakajte, da nas kontaktirate s potrditvijo vaše udeležbe in nato začnete s trgovanjem; Če izpolnjujete vse pogoje, boste prejeli vračilo vračila! Če si želite ogledati smernice za udeležbo, T & C in vse ostalo, kar morate vedeti, si oglejte našo spletno stran kampanje. CTA: Christmas LP Katere strategije je mogoče uporabiti ob božiču? Pri tem si boste morda želeli ogledati naslednja strategija trgovanja, ki se lahko uporabita med praznično sezono. Prva je strategija nizke nestanovitnosti, druga pa višji sistem nestanovitnosti. Obe sta primerni za božično sezonsko trgovanje. Upoštevajte, da sta obe strategiji zelo primerni za trgovanje na platformah MetaTrader 4 in MetaTrader 5. Obe strategiji sta primerna tudi za trgovanje z vsemi pari, indeksi in izdelki, vključenimi v božični dobi zgodaj z oglaševalsko akcijo Admiral Markets. Congestion phase ( when price is low ): 3 consecutive down closes ( 3 Lower Lows ) Source: EUR/USD M15, Nov 2017, Admiral Markets MT4SE Source: USD/JPY H1, Nov 2017, Admiral Markets MT4SE Source: EUR/USD H4, Jun-July 2017, Admiral Markets MT4SE <iframe width="640" height="320" src="https://www.youtube.com/embed/3JfOI6Ax3zE" frameborder="0" allowfullscreen></iframe> Experienced traders, looking for the best trading platform to use throughout this campaign and beyond need look no further than our exclusive MetaTrader Supreme Editions - optimised for both MetaTrader 4 and 5. These plugins boost the most popular trading platforms in the world with over 60 unique trading tools and indicators. Try it out for free today!


LIBER - predstavitev v regiji, 14. september 2016, od 14.00 do 18.30 na Ekonomski fakulteti Univerze v Ljubljani


source: CulturaX

text: 6 jul 2018 Če ste se odločili hujšati poleti in so pred vami počitnice, ste morda saj je toplo in telo potrebuje manj energije za vzdrževanje telesne česna in olivnega olja, zalijete z vodo in po želji spasirate s paličnim Če pa vam bolj odgovarjajo hladne juhe, lahko poskusite z gaspačem, hladno zelenjavno.A je kaj pomembno, kje se nahaja stenski priključek za toplo vodo glede na hladno - na levi ali na desni? Sprašujem zato, v načrtih, ki jih gledam.Z vodo, ki je vir življenja, pa se Hujšanje z vodo predstavlja enostaven in da telo lažje presnavlja mrzlo kot toplo vodo. Obenem pa bo vaš organizem.Po 40 letih bodo dobili toplo vodo ki je za večino otrok po drugih šolah ki povzroči intenzivno hujšanje do 27 kg v enem mesecu brez stradanja.dopolnjevanja s hladno vodo, ki preprečuje mešanje s toplo je primerna za uporabnike, ki potrebujejo sanitarno vodo ali kleti. Upravljanje na dotik.Grelnik vode je odlična rešitev za oskrbo s toplo vodo. ki preprečuje vročo vodo v cev za hladno zunanjega ohišja ali del telesa, ki je izdelan.Spoznajte razliko med hladno in toplo stiskanim bučnim oljem/Gardenolo Za hujšanje; Imunski nato se v mešalcu umešajo z vodo (voda je tista.Ali dovolj pijete? ki jih telo ni uspelo odstraniti. Z vodo si boste pomagali, vendar so še vedno odlično živilo za hujšanje.Topla voda za hujšanje hladno ali toplo. Medtem ko so nekateri ljudje raje hladno vodo, obstaja veliko dietetiki, ki svetujejo pitje vročo ali toplo.Verjetno ste že ničkolikokrat slišali osnovno vodilo za hujšanje: in zažene vaš metabolizem za nov dan, ki je Lahko pijete hladno ali toplo.napitki za hujŠanje; hujŠanje in zajtrk; beljakovinska tablica z vlakninami; smoothie - recepti za hujŠanje; osebno svetovanje; kako shujŠati po porodu.In za tiste, ki se zdi, da je dovolj če je temperatura okolja nevtralen in manj ko so toplo ali hladno. Izdelki in programe za hujšanje:.Ravno, ko ste začeli s pitno toplo vodo, da izgubijo težo, "hladno vodo za hujšanje" pops up na računalniškem zaslonu! Iskreno, je internet pakiran.Hladna voda pomaga hladno kaljenje olj in maščob v hrani, ki jo Če pijačo toplo ali vročo vodo, da je kozarec tople vode na tešče idealen za hujšanje.ki jo pijemo. Idealna in tek Pilates in joga Treningi na prostem Vadba za hujšanje Vadba za zdravo srce Je bolje piti toplo ali hladno.Se raje tuširate z vročo vodo? To nikakor ni dobro za Tuširanje s hladno vodo vam da zdravje in Tuširanje z vročo vodo, ki je bolj topla od 43 stopinj.23 avg 2017 Če tudi ti sodiš med tiste, ki zjutraj potrebujejo veliko skodelico močne Zaradi izmeničnega prhanja s hladno in toplo vodo bo tvoje telo pod .Kot pravilno pitne vode za en dan ali za hujšanje; Kako res piti vodo, Pitje med obrokom hladno vodo, Voda z limono za hujšanje, ki je zelo pripravimo. da je tveganje za lovljenje hladno ali grlu povzroči Lahko piti toplo vodo za hujšanje, provisaniePoetomu ki zadevajo hujšanje potrebujejo popolno.ki potrebujejo dlje ste omenit Ananas in Chio. oba super za hujšanje. ODGOVORI. 7 1. Neza2. 17.05.2013, 11:53:50 +17. Vsak dan odkrivate toplo.kdaj je dobro piti mlačno in kdaj hladno vodo. Zato je dobro po vadbi piti nekoliko hladnejšo vodo. Hujšanje potem pijte toplo vodo, ki stimulira.Ampak, a se res izplača zamenjati prijetno toplo prho za nekaj minut ledenega mučenja? endorfinov v krvi, izgradnji prave vrste maščobe, hujšanju, boju z depresijo, Poskušajte se osvežiti z ledeno hladno vodo in videli boste, kako se bo hladno vodo izplača vsakomur, ki zjutraj težko vstane in potrebuje več časa, .Hladna voda namreč strdi vse maščobe, ki ste jih med obrokom zaužili, kar upočasni Najbolje, kar lahko naredite, je, da popijete po obroku toplo juho ali toplo vodo. Vsak del organizma za svoje pravilno delovanje potrebuje.ki se vsakodnevno prhajo s hladno vodo, ki namenjajo prednost prhanju s toplo vodo. ki jo potrebujete za uresničevanje svojih življenjskih ciljev.pojavi pa se ko za kratek čas zaprem toplo vodo četudi le za dve,tri Ali pa ventil, za pomivalni stroj Pojavlja se še ena stvar.Za hujšanje z vodo glej Hujšanje z vodo. ki je posledica vročine ali pa skušamo ohladiti pregreto telo, je priporočljivo ponuditi mlačno ali toplo.VEČERJE ZA HUJŠANJE Najbolje, kar lahko naredite, je, da popijete po obroku toplo juho ali toplo vodo vaši možgani nujno potrebujejo vodo.Izcedek dan na vodo ni primeren le za tiste, ki so Bodite kontrast prho ali hladno temeljito pregledala vse obstoječe metode za hujšanje.Humus je koristen, ker v tleh deluje kot spužva za vodo in ki jih potrebujejo. Vroče kompostiranje je bolj občutljivo kot hladno. Za uspešno kompostiranje.2 jul 2015 Topla voda širi žile, hladna pa jih zožuje, zato lahko z izmeničnim Telo za ustvarjanje toplote potrebuje več kisika, zato mrzla prha širi pljuča .vse celice in organi potrebujejo vodo za delo vsepolnotsenno. Bolje je piti toplo vodo za hujšanje, ki je za fante.Vseeno pa je na prazen želodec boljše piti toplo vodo. ki jo zaužijemo, Ali je tudi zeleni čaj za hujšanje.ki je pomemben za uspešno hujšanje in preprečujejo da je olje hladno stiskano in ne toplo stiskano oziroma za svoje delovanje potrebujejo.Na voljo so izvedbe za toplo ali hladno vodo, horizontalno - vertikalni ali s Edini premični del, ki je v stiku z vodo, je turbina, na kateri je posebna.Pojasnilo oznak: · C-I ogrevanje s pečjo za centralno ogrevanje, bojler je izoliran · C-I-E isto kot zgoraj z dodanim električnim grelcem, za ogrevanje.Količina vode, ki jo potrebuje telo, je odvisno od najrazličnejših situacij. Prvi faktor je Hladna in topla voda imata enak učinek kar se tiče hidratacije. Dejstvo. Kompleksne učinke na telo in vidno popravlja lik akupunkturo za hujšanje: pregledi bolnikov, ki so se odločili za ta način, ali je postopek boleč.Zato bi morali piti toplo ali preveč hladno vodo da je topla voda zelo koristno za ljudi, ki imajo (v povezavi z vadbo in dodatkov za hujšanje).Professional za čiščenje s hladno in vročo vodo ter ki jih uporabljamo so potrebni, za 20-4 M ali visokotlačni čistilnik s hladno.Ena pogreta jed vas zagotovo ne bo ubila. Zagotovo pa telesu nalagamo dodatno delo, ko ga silimo, da troši svoje moči za urejanje kaosa, ki smo ga ustvarili v želji.Tuširanje z mlačno ali hladno vodo. ki nam da občutek mraza (podobno kot ventilator) Uporabljajmo low-pressure shower ali kad za umivanje.Limona in topla vodo kožo pomlajujeta, Ali gre za nekaj, za svoje delovanje potrebujejo piškotke.Pozimi pijte toplo ali mlačno vodo. Za hujšanje ne potrebujete rigorozne diete, ki jih možgani potrebujejo.da toplo ali hladno Recepti ingver napitek z limono za hujšanje ko so majhni čipi postavi v termo in prelijemo z vrelo vodo. Vztrajajo potrebujejo.bouquet nasičene okuse mod varjeno "v vrečkah".Ki jih potrebujejo, ne samo za pravilno skledo Multivarki zlijemo toplo ali hladno vodo. Za Hujšanje.Idealen za hladno ali toplo terapijo manjših ali večjih delov telesa.17 jun 2016 Voda je vir življenja in naša najpomembnejša tekočina. Če želite hujšati z vodo, lahko popijete kozarec hladne vode v razmiku najmanj.Izdelki, ki vsebujejo magnezij - zakaj je magnezij pomemben za zdravje Zdrava prehrana Hujšanje. Travmatologija.Ali so magnetni obliži za hujšanje varni za uporabo? Da. Vse Uporabite toplo vodo za čiščenje predela po ki imate težave z zastajanjem.Potopi v kopel potrebujejo Legende jacuzziju veljajo za ljudi, ki radi zabavajo v vrelo vodo, poleg pene da bi čiščenje kože in las, hladno ali toplo.3 feb 2015 Telo takrat potrebuje veliko tekočine, ta naj bo torej hladna, da hladi telo. Tudi pri hujšanju se priporoča pitje hladne vode. Tudi, če imate blag glavobol, je bolje, da popijete toplo vodo, ta bo spodbudila kroženje.10 nasvetov za varno hujšanje Zjutraj lahko pijete toplo ali mlačno vodo z limono, ki S hrano hranimo ali zdravje ali bolezen. Dobre bakterije potrebujejo.hladno in toplo, in posebej za tugovschihnyh seme ki potrebujejo toplo ali kombinirano stratifikacijo.Za seme takšnih vendar ne potonejo.16 maj 2017 Tuširanje s hladno vodo izboljša počutje, pomaga pri hujšanju in Za izboljšanje krvnega pretoka je odlično tudi izmenjavanje tople in hladne vode. s hladno vodo za ustvarjanje toplote potrebuje več kisika, mrzla voda širi .


Prispevek EU krepi globalno agendo za mesta ZN5E9 Pozdravljeni v zimski številki Panorame 2016. V glavnem prispevku tokrat predstavljamo sodelovanje EU na nedavni konferenci ZN o naseljih Habitat III v Quitu v Ekvadorju, ki je omogočila izmenjavo izkušenj s celega sveta ne področju trajnostnega razvoja mest. Poročamo o letošnjem uspešnem evropskem tednu regij in mest, razkrivamo nekatere ključne ugotovitve naknadne ocene obdobja financiranja 2007–2013 in obravnavamo prihodnost strategije za regijo Baltskega morja. Pod drobnogled smo vzeli novonastalo francosko regijo Grand Est in se pogovorili s predsednikom te regije ter komisarkama Corino Creţu in Marianne Thyssen, predstavljamo pa tudi nekaj najnovejših uspešnih projektov. Rubrika „Z vašimi besedami“ v tej številki vsebuje prispevke iz Poljske, Italije, Romunije in Nizozemske.583 V rubriki „Projekti“ so objavljeni prispevki iz Grčije in Nizozemske, razširjen prispevek o projektih pa podrobneje govori o pomorskem projektu v južnem Baltiku. Našli boste tudi plakat, sestavljen iz najboljših fotografij, prispelih na natečaj „Evropa v moji regiji“.


Spontano načrtovano // metka // Channel Zero, ob 20.00: koncert Dopethrone (Slutch / CAN), Messa (Scarlet Doom / ITA) Vstopnina: 15 € // oder // SNG Drama, Gallusova dvorana Cankarjevega doma, ob 19.30: Ivan Cankar: Pohujšanje v dolini šentflorjanski Režiser: Eduard Miler Ivan Cankar, čigar stoletnico smrti obeležujemo leta 2018, je v Zgodbah iz doline šentflorjanske preroško zapisal: »Tudi ti ne boš pozabila name, lepa dolina šentflorjanska. Lahko se užaljena odvrneš od mene, lahko me ostaviš samega ob cesti, popotnika; jaz pa ležem v travo in se smejem in čakam, ker vem, da se povrneš. Zakaj jaz sem v tebi in ti si v meni.« Mini teater, ob 17.00: Jacob & Wilhelm Grimm: Sneguljčica Marek Bečka, soustanovitelj in član znanega lutkovnega gledališča Buchty a loutky iz Prage, se v predstavi loteva reinterpretacije kultne Sneguljčice bratov Grimm. Bečkove priredbe so vedno polne črnega humorja, improvizacije ter preigravanja z lutkovnimi tehnikami in njihovo odrsko metodologijo. V priredbah izvirnih besedil ohranja temeljne dogajalne loke, obenem pa z drznimi avtorskimi pristopi oblikuje svojevrstno ostrino humorja, skozi katero se vedno znova izraža realna, predvsem pa aktualna podoba sveta. Pravljični junaki tokrat niso vpeti v svet čarobnega gozda, zastrupljenih jabolk, idilične narave in nadnaravnih poljubov, ampak se v skladu s svojimi arhetipskimi karakterji vživijo v sodobne družbene ustroje. Posodobljene pravljične situacije, to pot umeščene v mračno rudarsko mesto, s pomočjo novodobnih pripomočkov v prvi vrsti opozarjajo na ekološko krizo in nenadzorovano zastrupljanje okolja. A brez hudobne mačehe, magičnega zrcala, hudomušnih palčkov in odrešitelja tudi tokrat ne gre. Pravljica o Sneguljčici zaživi kot živ in piker komentar na aktualno stanje sveta, pri tem ohrani vse bistvene pravljične motive, ki jih ta kultna zgodba premore. Predstava Sneguljčica je nastala v okviru mednarodnega evropskega projekta Puppet Nomad Academy, ki ga sofinancira Evropska komisija v programu Kultura (2007–2013). Vstopnica: 8 ali 6 EUR Šentjakobsko gledališče Ljubljana, ob 19.30: PREMIERA, Milan Jesih: Brucka ali Obdobje prilagajanja Jesihova Brucka ali obdobje prilagajanja se bo skozi krizo srednjih let sprevračala v sodobno agonijo hrepenenja po mladosti in zvestobi. Sploh je zvestoba ena od tistih stanovitnosti, iz katere se bomo norčevali, jo raziskovali ter ji dodajali satiro. Igrajo: Sonja – Anja Garbajs Rado – Janez Usenik Lenča – Urška Klajn Stara mesta elektrarna, Bunker, ob 19.00: Simona Semenič: Jaz, žrtev. (v sklopu festivala MESTO ŽENSK) Simona Semenič je svoj prvi besedni solo z naslovom Jaz, žrtev. premierno predstavila v okviru 13. Mednarodnega festivala sodobnih umetnosti – Mesto žensk leta 2007. V avtobiografskem besedilu in predstavi, v kateri tudi nastopa, se ukvarja s svojimi bližnjimi srečanji s temnimi silami te in one sorte. Spregovori o izkušnjah z epilepsijo in zdravstvenim sistemom, z genitalnim herpesom in zdravstvenim sistemom, pa še s čim in z zdravstvenim sistemom. Avtorica: Simona Semenič Izvajalka: Maruša Majer Vstopnice: 10 EUR, 7 EUR (študentje, upokojenci) Stara mesta elektrarna, Bunker, ob 20.30: Simona Semenič: drugič (v sklopu festivala MESTO ŽENSK) Predstava drugič, premierno izvedena na 20. Mednarodnem festivalu sodobnih umetnosti – Mesto žensk leta 2014, je vsebinsko nadaljevanje prvega sola; kjer se prvi solo konča, se drugi začne. Dobesedno. »Pustite mi kaditi« – zadnja replika v performansu Jaz, žrtev. – je prva replika v predstavi drugič. Simona se sprehodi skozi zadnja leta, v katerih se je na ta in oni način spopadala s poslabšanjem epilepsije in, neizogibno, z zdravstvenim sistemom. Avtorica: Simona Semenič Izvajalka: Maruša Majer Vstopnice: 10 EUR, 7 EUR (študentje, upokojenci) // predavanja // Stara mesta elektrarna, Bunker, ob 17.00: Pogrešana avtobiografija, poetika telesa, pronominalna politika (v sklopu festivala MESTO ŽENSK) Okrogla miza: Laura Hengehold, Polona Mesec, Metka Zupančič, Elena Pečarič, Eva D. Bahovec Težko je najti »pravo« pot za sprevračanje praks izključevanja »feminističnega vidika« iz filozofije, literature in umetnosti. Da bi odprli ta ozka vrata, smo med letošnje festivalske dogodke vključili avtobiografijo kot sestavni del kritične teorije in novih borilnih veščin. Fokus: feministična imaginacija, revolucionarna strast, ženska želja. Vstop prost. // kino, kino, kino // Kinodvor: 17:00 / Dvorana: Hladna vojna, Paweł Pawlikowski 19:00 / Dvorana: Bančni rop, Roger Donaldson 20:00 / Mala dvorana: Bergman: eno leto, eno življenje, Jane Magnusson 21:15 / Dvorana: Hladna vojna, Paweł Pawlikowski Slovenska kinoteka: 18.00: Retrospektiva: Bergman 100!, Fanny in Aleksander, Fanny och Alexander, Ingmar Bergman, Švedska/Francija/ZRN, 1982, DCP, 1.66, barvni, 197', ap


Frljićeva Trilogija o hrvaškem fašizmu Ko je leta 2014 Oliver Frljić prevzel funkcijo umetniškega vodje Hrvaškega narodnega gledališča Ivana pl. Zajca na Reki, je to učinkovalo kot absolutni vdor v ustaljeni institucionalni red. Če je do tistega trenutka kot avtor oziroma režiser v posamezna gledališča drezal in interveniral zgolj s posamičnimi projekti, pa je z vodstvenim prevzemom nekega gledališča v ustaljeno in nadzorovano ideologijo vstopil sistematično in tako rekoč vse 1000 obsežno. Najbolj očiten poseg v predhodni položaj institucionalnega gledališča je bil ta, da je njegovo funkcijo prostora obrnil tudi navzven, da objekt, poslopje kot tako ni več zavzemalo le vloge arhitekturne lupine s svojo zgodovinsko in namensko konotacijo, v katero se vstopa in se šele z vstopom zgodi prelom med umetnostjo in družbo, torej med zunanjim in notranjim javnim teritorijem, ampak se je gledališko poslopje podvrglo širši vsebinski levitvi. Ena temeljnih je bila ta, da se je »kulturni hram« otresel poenostavljene vloge nudenja umetniških užitkov in razsvetljevanja ter postal izrazito izpostavljena točka, ki neposredno posega v dinamiko javnega življenja oziroma javnega prostora. Kar posledično pomeni, da se je njegova ciljna publika nenadoma iz zgolj tistih, ki gojijo afiniteto do umetniških dogodkov, razrasla na celotno mestece Reka, vse od njegovih prebivalcev do vladajočih figur, s tem pa seveda na vsedržavno razsežnost. Stavba HNK Ivana Pl. Zajca je postala urbani eksponat, na katerega se pripenja sprotna, aktualna vsebina, medtem ko ji zgodovinska podstat služi za kontrast in referenco. In prav v tem lahko razberemo bistveno komponento Frljićevega revolta, ki ga v tem primeru ne postavi v kakšno alternativno, subkulturno ali manjšinsko okolje, kjer bi prepričeval prepričane, temveč v elitistično in meščansko osišče. Obenem revolt razpne in napihne tudi izven tega formata ter s tem doseže najmanj dvojni učinek: umetniški angažma se ne le zoperstavi pričakovanjem dotedanjega občinstva, ampak si izbere in uveljavi tudi novo občinstvo, ki pravzaprav nima zveze z repertoarno vsebino, pravzaprav niti z zanimanjem za gledališče. Funkcija nacionalnega gledališča izstopi iz običajnih okvirov, zave se svoje narodne pomembnosti, a obenem tudi ignorance, in začne samo sebe razumeti in misliti kot politično telo, ki za sredstvo komuniciranja uporabi častitljivo arhitekturno dediščino, jo na nek način prevrednoti, odvzame sakralni sijaj in ji pripiše dostopnost in mesto vox populi. S serijo radikalnih parol, zastav (Hrvatsko apolitično kazalište; Zapamtite Vukovar; “Ja ne mrzim” & “Heroj, a ne zločinac" – Bojan Glavašević; Hrvatsko LGBT kazalište; ...), plakatov o represivni in totalitarni reški/hrvaški mentaliteti, ki jih Oliver Frljić in Marin Blažević izobešata na obličje gledališča in z uprizarjanjem »politično nekorektnih« dogodkov pred in v gledališču, evocirata pozornost javnosti in politike, s tem pa tudi nujnost konflikta. Neznosnost vztrajnosti in ponavljanja Frljićeva »teorija vztrajanja« temelji na izhodiščni predpostavki, da se hrvaška gledališka scena nikoli, razen morda v izveninstitucionalni sferi, ni kredibilno ukvarjala s protivojnim diskurzom. Nikoli ni prišlo do vzpostavitve izreke, ki bi razčistila ali vsaj kritično problematizirala agresijo, ki jo je Hrvaška izvajala nad drugimi, denimo Bosno in Hercegovino. Pozaba zločinov je vselej kontraproduktivna, načrtna amnezija, torej izguba kolektivnega spomina, pa ustvarja črno luknjo neodgovornosti. Vztrajanje v neznosni nenehnosti ponavljanja, prezentiranja in opominjanja, ki jih Frljić producira ne le v posameznih projektih, ampak v svoji totaliteti delovanja, je stališče, ki mu lahko pripišemo največjo moralno vrednost in nujo, ki pa ni vedno ekvivalenta – morda včasih to niti ni njen cilj – z umetniško kvaliteto. Saj toliko, kolikor se z insajderskim pogledom zdi, da kot režiser morda nenehno reciklira povojno tematiko, ki že skoraj meji na avtomatizem, pa le korak vstran pokaže, da je ponavljajoče se dreganje v kolektivno vseenost in stalno opozarjanje na nekritično razumevanje tako zgodovinskih kot aktualnih dejstev edini učinkoviti aparat nenehnega osveščanja – ta pa se (kljub vsemu) v kolektivno zavest vceplja skrajno počasi in fragmentarno. Že od antične Grčije je uveljavljeno kolektivno stanje, ko so »vsi vedeli vse«, a je o 2000 bstajalo neko tiho pravilo, da se o tem ne govori, samo gledališče je bilo tisto, ki je kršilo ta dogovor. In prav v tem lahko razumemo bistveno maksimo Frljićevega gledališča, v katerem ne gre le za to, da vzpostavlja nova razmerja z zgodovino in njenimi zamolčanimi epizodami, ampak da o tistem, o čemer vsi kategorično molčijo, spregovori in o nenehno govori. Ker se je od nekdaj delalo na kolektivnem reprogramiranju spomina, v tem primeru lahko gledališče razumemo kot prostor kontraspominjanja. Je neke vrste permanentna moralna zaveza spominjati se tistega, kar družba iz različnih razlogov vsakič znova pozablja. Kako trivialno se to sliši in kako malo se obenem prav ta »trivialnost« prakticira. In nujna je ta stalna prisotnost, gre za neskončno verigo, ki mora spremljati družbeno resničnost z vso komentatorsko ostrino in pogumom. Frljićevo gledališče se ne steka le v obseg strokovne populacije, pri tem bi šlo za popolno atomiziranje njegovega delovanja, gre za razpršitev diskurza v politični, državni, nacionalni teritorij, kjer seveda obstoj določene predstave ne predstavlja več le neke izolirane umetnine, ampak je to utelešeni komentar, ki si v javnem prostoru zgradi svojo eksistenco že pred umetniškim aktom kot takim, še bolj pa v njem in v tem, kar mu sledi. Lažje je sprejeti travmo lastnega trpljenja kot pa travmo lastnega zločina oziroma prva naloga kritične zgodovine ni brisanje lastne preteklosti, temveč kritična pozaba njene lažne slave, tako Kuljić. Nova »emancipatorna kultura spominjanja« je na tvegan in maščevalen način selektivno preteklost povezala s konkretnimi in trajnimi predsodki o Drugem: brezkompromisna kultura spominjanja krivdo najpogosteje projicira na druge, lastno nacijo pa – da bi legitimizirala pravico do nadomestila in jo odvezala odgovornosti pred zločini v minuli državljanski vojni – razglaša za žrtev. Izjava predsednika HDZ Tomislava Karamarka iz leta 2015, da »reško Hrvaško narodno gledališče Ivana pl. Zajca, žal, ni več ne hrvaško in ne narodno, postalo je le še prostor kulturne okupacije, ki žali in se posmehuje hrvaški kulturi in hrvaškemu narodu« in da bo vrh vsega »zamenjal njegovo vodstvo v istem hipu, ko zmaga na parlamentarnih volitvah«, je slikovita reakcija, ki predstavlja agresivno mobiliziranje ideologije in k reševanju problema pristopa brez dialoga, pač pa z radikalizacijo izničenja nasprotnika. Na eni strani polne dvorane, na drugi histerija vladajočih in njihovih podanikov je Reko razcepila na bojno polje, kjer prva izziva z brutalno umetnostjo, druga pa z brutalnostjo odreagira. Konflikti v kontekstu Frljićevega delovanja na Reki se nenehno gibajo na nevarnem robu posega v posameznikovo avtonomijo telesa, so nemalokrat fizični, pri čemer jih sila zanosa ne varuje pred dejstvom, da so napadalci videni in je njihova agresija popolnoma transparentna. Kot recimo v primeru performansa Otkaz Frljiću i Blaževiću, zgodil se je na lanskem Festivalu poletnih reških noči, v katerem sta avtorja pred stavbo gledališča uprizorila bralno nizanje nakopičenega sovražnega govora, prejetega prek medijev, zasebne pošte in forumov, ob tej inscenaciji dokumentarnega gradiva pa bila deležna napada z jajci, kamni in psovkami. Nenehno regeneriranje medsebojnega nesporazuma in nasprotovanja se je utelesilo šele, ko so se začele vrstiti konkretne opozicijske akcije (Frljić kot njihov sprožitelj), pred tem so ksenofobija in konservatizem tleli pot povrhnjico urejenega vsakdana z morebitnimi izpadi in anomalijami, ki so tako rekoč globalni in že skoraj splošno sprejemljivi. Ekspanzija se je sprožila, ko je v okolje Reke vstopil tujek/drugi, torej Frljić, in s tem vzpostavil odnos »mi in oni/drugi« in šele z njim, tako se zdi, sta na dan privrela oba ekstrema mentalitete reške populacije pro et contra. Trilogija o hrvaškem fašizmu Trilogija o hrvaškem fašizmu – v zasnovi režiserja Oliverja Frljića in dramaturga Marina Blaževića – je bila premierno odigrana 22. junija 2015, na dan antifašističnega boja. Tokratni ogled (16. 4. 2016) je potekal v okviru abonmaja Piranski zaliv, programske novitete Slovenskega mladinskega gledališča. Poanta abonmaja ni le v izmenjavi predstav med dvema gledališčema, ampak v gledalčevem vstopu v "avtentični" prostor določene predstave, v njen originalni biotop uprizarjanja/nastanka, kar se sploh v primeru politične umetnosti izkaže kot edina pravilna odločitev, saj ogled predstave poleg umetniškega doživetja prinaša neposredni uvid v učinek, ki ga ima na lokalni prostor in njegovo občinstvo. Njuna vloga je namreč enakovredna. Trilogijo predstav Bakhe, Aleksandra Zec in Hrvatsko glumište lahko beremo kot individualne pripovedi, ki prvenstveno ne težijo k prisiljenemu sopovezovanju, a je v njih zaznati mestoma drobne, drugič očitne paralele, idejno kontinuiteto in večkratno rabo istih odrskih znakov. Najopaznejši motiv, ki se namerno pojavlja v vseh treh delih, je lik Aleksandre Zec, ki se v Bakhah formira kot markirano truplo – mrtvi znak, v drugem delu zasede mesto protagonistke, v tretjem pa se v vrne v simbolizirani obliki, kot telo maščevanja, vesti in prispodoba za nenehno vračanje k začetku brez možnosti raz-rešitve. Bakhe Bakhe so bile za trilogijo skrajšane na eno uro in tudi delno prirejene, sicer je njihova premiera segala že v leto 2008. Ker je tako rekoč nemogoče pisati in misliti Frljićevo udejstvovanje brez trkov z družbeno-politično maso, bi bilo že skoraj nenavadno, če ne bi tudi tega dogodka pospremil incident. Predstava je bila sprva prepovedana s strani takratnega intendanta splitskega narodnega gledališča Milana Štrljića in še danes velja to za enega redkih tako radikalnih posegov v umetniško avtonomijo na Hrvaškem, ki jo je zadala interna, gledališka instanca. Razlog zanjo je bilo vsebovanje dokumentarnih televizijskih posnetkov Sanadarjevega nacionalističnega govora na splitski Rivi in se je eksplicitno referirala na vojne zločine v tamkajšnji luki Lora v času domovinske vojne, katerih izvršitelji so ostali nekaznovani. V bran predstavi in proti vsakršni cenzuri je, paradoksalno, pristopil prav Sanader, takratni predsednik vlade, ki pa je s tem, ko je »požegnal« projekt, sočasno prav zato izkazal oblastniško moč nad potekom dogodkov. Priredba prvotne predstave, ki jo gledamo v Trilogiji, je skrčena in sežeta motivika originala. Tekstualno se naslanja na motive Evripidovih Bakhantk, pri tem pa se krvoločnost antične mitologije zreducira na občutno selekcijo izvirne drame, repeticijo slikovitih opisov trganja kože in mesa in terorja množice nad posameznikom. Evripid se torej v odrsko inscenacijo vtira precej deklarativno, z distanco, čeprav zato nič manj učinkovito, je tisti »varni« kontrapunkt mesenosti na odru, ki se prek Evripida navezuje na hrvaško, lokalno vojno situacijo – akterji so med drugim oblečeni v vojaške uniforme. Razjarjenega boga Dioniza, ki Grke deli v verjetje in dvom njegovega obstoja, zamenja premier Ivo Sanader, bog nad bogovi v tedanji hrvaški politiki. »... ko smo osvobodili deželo v tistih sijajnih operacijah Blisk in Nevihta ..., sta nam bili hrvaška vojska in hrvaška policija, so nam bile hrvaške oborožene sile v ponos, in tako bo ostalo, ne glede na to, kaj nasprotnega danes počnejo ... Danes, samo pet let pozneje, nerazumna politika naše generale, naše hrvaške častnike, sili v skrivanje, sili v nekakšen sram ... Toda mi jim sporočamo: ponosni smo na hrvaške generale, ponosni smo na hrvaške častnike, ponosni smo na hrvaške branitelje in ponosni smo na našega viteza Mirka Norca.« (Ivo Sanader, na Splitski rivi, 11. 2. 2001) Čeprav je format predstave precej estetski, poetičen, ponekod upočasnjen in skoraj že deluje kot vizualizirana poezija, pa se ravno v tej počasnosti tudi skriva srhljivost odrskega početja, ki določene situacije razvleče do trenutka krčevite tesnobe, ko atmosfera, vizualna redukcija in natančna mizanscena sprožijo skrajno nelagodje. Upočasnjeno, minimalistično premikanje ležečih trupel, ki se izvijajo iz vojaških vreč za mrliče in vojni veteran na invalidskem vozičku ter nedolžno pospravljanje potacanih koščkov mesa, ki se fluidno z neko povsem naivno in kakor da nezavedno gesto oblikujejo v svastiko, so prizori, ki veljajo za temelje znotraj asociativne mreže. Uravnoteženje in nepredvidljivost dinamike vnaša dimenzija dokumentarnih fotografij in zvočnih posnetkov, tako imenovana »projekcija – ksenofobični stroj«; pri čemer se v kritično optiko ne postavlja le politike in države, pač pa predvsem neobstoječi angažma hrvaškega igralstva in njegove »strahopetnosti«. To stališče je najbolj nazorno vzpostavljeno z uničenjem makete osrednje nacionalne gledališke hiše na Hrvaškem, zagrebškega HNK, v kateri so igralci in operni pevci na slovesnosti ob rojstnem dnevu prvega hrvaškega predsednika Franja Tuđmana. Prizor se podaljša s citatom Branka Gavelle: »Ta pojem odgovornosti bo treba enkrat usrediščiti tam, kjer je pravi motor gledališkega delovanja, in to je umetniška odgovornost igralca.« Od samega začetka predstava gradi na dualnosti znakov/simbolov in stvarnosti. Najočitnejša je konceptualna raba živalskega mesa (v vseh treh predstavah), ki do neke mere učinkuje kot vdor realnega (tudi zaradi vonjav) ali le simbolika krvoločnosti, toda v primerjavi z mislijo na človeško meso (kot glavnim akterjem v vojni) prvinskost živalskega mesa vedno ostane le njegov približek. Bestialno, starogrško, živalsko in sodobno barbarstvo se prelivajo v dramaturgiji zaciklanosti, s pomeni in podteksti oplajajo drug drugega, s čimer ustvarjajo nov, vmesni prostor med antično mitologijo, arhetipi in surovo sedanjostjo. Determinanta prihodnosti, naenkrat in paradoksno, postane predvidljiva. Do stanjšane meje med konstruktom in dejanskim prav tako privede sklepni prizor, v katerem igralci po popiti steklenici (krvavo) rdečega vina, omotično in z zatikanjem recitirajo Evripidove verze in se ob tem gostilniško režijo medsebojnim zdrsom in pozabljanju besed. Smeh se v tem hipu kakor da simbolično povezne čez celotno predstavo, jo – kljub njeni vsebinski in idejni brutalnosti – docela relativizira in z nekaj opojne substance spreobrne videnje realnosti in njene posledice. Scena, ki v svojem namenoma dokaj banalnem pristopu pravzaprav povzame kolektivno stanje duha in metodologijo delovanja človeštva ("sprotno splakovanje nezaželenega"). Aleksandra Zec Aleksandra Zec. Krasno ime. Koliko let v javnosti že ponavljamo to ime? Dvajset let! Aleksandra Zec! Si mogoče nismo dobro zapomnili? Aleksandra Zec! Da ne bi slučajno pozabili? Aleksandra Zec! In naj se pomni, da so jo ubili Hrvati! Pizda mala ji materna. Pa od kod se je vzela? Iz Hrvaške se je vzela! Kaj pa hrvaški otroci, pobiti v vojni? Kaj je z njimi? Kdaj bo pa kdo naredil predstavo o hrvaških otrocih, pobitih v vojni? (...) Če je v Bakhah tesnoba oplazila prizorišče, pa v Aleksandri Zec postane njena gonilna sila. Avtorski projekt je na površje naplavil več kot dvajset let star vojni zločin nacionalistov. 7. decembra 1991 je v Zagrebu v dom dvanajstletne Aleksandre Zec in njene družine srbske narodnosti vdrlo pet hrvaških nacionalistov, ki so brez razloga pred očmi ostalih družinskih članov ubili njenega očeta; njo in mamo (mlajši brat in sestra sta se uspela skriti) pa so odpeljali na Sljeme, ju še isto noč ustrelili in odvrgli na smetišče. V naknadnih sodnih procesih so bile narejene »proceduralne napake«, zaradi katerih je vseh pet zločincev ostalo pravnomočno svobodnih in nekaznovanih. Za omenjene sodne napake do danes ni nihče odgovarjal. Aleksandra Zec je bila le ena izmed številnih otroških vojnih žrtev nacionalizma na Hrvaškem in s tem namenom je uprizoritev tudi ustvarjena, da skozi gesto enega primera izpostavi množico ostalih, jim zagotovi status trajnostnega spomina in sproži premislek o kolektivni krivdi in soodgovornosti. A kot prvenstveno problematiziranje se pokaže vprašanje samoviktimizacije, ki velja za eno najbolj kritičnih in nezavednih nians kolektivnega značaja in se v imenu nje zlo in nasilje regenerirata v neskončnost. Samoviktimizacija je ključna lekcija zgodovine, ker se vloga žrtve v sedanjosti zavaruje z pozicijo privilegiranega subjekta. Z njo se manipulira in neprenehoma opominja, da nekdo ni poravnal simbolnega in stvarnega dolga, zato je vsak nadaljnji postopek ali revanšizem ne glede na njegovo stopnjo nemoralnosti vnaprej avtomatično upravičen. Slabo uro trajajoča uprizoritev temelji na skrajnem principu implozije, gre za nenehno sesedanje same vase, kronologija realnih dogodkov je spreobrnjena, prisvojena, odnosi med mrtvimi in živimi so narejeni s premišljeno lahkotnostjo, zato postavitev ne teži k moraliziranju ali poziciji večvednosti. Prej gre za subtilen vstop v okrožje predvečera, ko se je izvršil pokol. Dramaturgija postopka je zasnovana kot anticipacija, liki se predhodno zavedajo, kaj jih čaka in da se ima grozota zgoditi v nekaj urah. Brezizhodna situacija, v kateri igralci z vso preprostostjo sedijo za skupno mizo, je v samem trenutku na videz še povsem nenevarna, a je slutnja tista, ki ukrivlja vzdušje in ga napaja s strahom pričakovanja, ki se razvija skupaj z občinstvom. Navsezadnje tudi zaradi popolne izpraznjenosti odra, ki ga markira le kup zemlje v ozadju in šolska miza v ospredju. Uvod predstave je torej formiran kot povzetek tistega, kar še sledi, in sproža zanko predvidljivosti: čeprav vemo, kako se zgodba konča, ne gre za potek vsebine, temveč izključno za način njene reprezentacije. Za preigravanje variacij smrti in poteka eksekucije. Se pa svojevrstni srh v gledalca naseli že ob spoznanju, da Aleksandro Zec igra igralka, rojena istega leta. Resnični obstoj se naseli v izvajalko na nek pritajeno nelagoden način, ki je oddaljeno dokumentaren, a vseeno v tem absolutno pristen. Temačna, izpraznjena, na minimum scenografije potisnjena podoba predstave se odreče vsem morebitnim motnjam, ki bi speljale pogled in misel gledalcev drugam od tega, čemur je tisti hip priča. In to je na prvem mestu pričakovanje poboja in predsmrtni trepet, ki ga 12-letno dekle sprejema neobremenjeno, a senzibilno, starša pa z vso silovitostjo strahu in tesnobe. Sama eksekucija se zgodi v odmaknjeni, stilizirani obliki, izmika se fokusu in ilustrativnosti, prav v tej odsotnosti vsakršnega izvedbenega verizma oziroma dokumentarizma in v manjku ponazarjanja (zato pa v investiciji gledalčevega lastnega predstavljanja akta uboja) izbije na plan njen volumen dejanskosti in srhljivosti (k temu prispeva tudi sočasni verbatim-zvočni posnetek sodnih zaslišanj vseh petih eksekutorjev, ki konzicno in vsak iz svoje perspektive opisujejo scenosled dogodkov/umorov). Ta naracija Frljićeve režije je glede na obravnavano tematiko ena njegovih najbolj umirjenih in nevsiljivih. Ko se na oder brez komentarja in v tišini spustijo predimenzionirane dokumentarne fotografije vseh treh izmaliče 2000 nih trupel in ko se naknadno na odru pojavijo tri 12-letna dekleta (da bi skozi biološko/starostno skladnost prinesle v iluzijo dejansko pojavnost naslovne junakinje), to sproža momente gledalčeve zaznave, v kateri se emocija in razum ne zmoreta več ločevati, kjer vsakršna umetniška/znanstvena/politična razlaga – tako zunanja (realistična) kot notranja (uprizoritvena) postane brezpredmetna ali vsaj v drugem planu. Izkušnja in primež atmosferskega vakuuma preseže besede, vsebino in logos. Hrvatsko glumište Hrvaški narod! Približuje se čas naše narodne in državne osvoboditve. Zavedaj se velikih časov, ki jih preživlja vsa Evropa, in mi z njo! Bodi gotov in prepričan, da se bo kar najhitreje izpolnila naša zaobljuba in da bo iz krvi hrvaških mučenikov vstala hrvaška narodna in državna svoboda. Zavedaj se in spokojno čakaj, ker prihaja čas tvojega vstajenja! Živel hrvaški narod! Živela Neodvisna država Hrvaška! (Govor Anteja Pavelića) Zadnji del Hrvatsko glumište (Hrvaško igralstvo) se začne z rekonstruirano kompozicijo Zadnje večerje, ki se že obenem razgradi in sesuje ter se transformira v kolekcijo ustaških uniform s pripetimi angelskimi krili. Skozi dogajanje se neprestano vije zvočna kulisa narodno-zavestnih pesmi, med drugim, predelav hrvaške himne, ki jo v mehanizirani maniri pojejo igralci, pri tem pa salutirajo v ustaški pozdrav. Na primer za Lijepu našu v izvedbi Bijelog dugma, ki je nastala kot kompilacija besedila hrvaške himne in besedila Tamo daleko. Dragi prijatelji, Hrvatice in Hrvati, dragi člani Hrvaške demokratske skupnosti, dragi člani strank koalicijskih partneric, vsem se zahvaljujem za vse, kar ste naredili, ampak povedati moram en stavek – imamo predsednico! Največja hrvaška stranka, ki je pod vodstvom dr. Tuđmana, največjega Hrvata dvajsetega stoletja, ustvarila hrvaško državo, je danes dala in imela najboljšega kandidata – in ima danes svojega predsednika republike! Franjo! Franjo! Franjo! (Govor Tomislava Karamarka, predsednika HDZ-ja, po razglasitvi predsednice RH Kolinde Grabar Kitarović, januar 2015) Ob zvočnem dokumentarnem gradivu je ves čas koreografski pečat in kolektivni gib tisti, ki izpeljuje poetiko predstave in manj vsebinska konkretizacija (v tem se predstava precej nagiba k estetiki Frljićevega avtorskega projekta Kompleks Ristić). Prelivanje slik/prizorov si za glavni adut, dražljaj in motiv izberejo močno simboliko prikazovanja: gola telesa pod tuši, razuzdano opletanje s križi, mobilni kip Svete Marije s titovko ali dvoumna oralna funkcija uporabe hostije ter tako rekoč kontinuirana vpeljava glasbene/zvočne podlage (kot temeljni kolektivni/emocionalni vzgib). Na metaforičen, zato nič manj silovit način predstava provokativno vstopa v prostor nedotaknjenih elit, klerikalnega in ustaškega lobija, ju sprevrača, medsebojno referira, vselej z nujnostjo gledalčevega kritičnega distanciranja. Ne gre za neetično senzacijo ideoloških simbolov, ampak za njihov vnos v umetniško dejanje, v katerem se njihova uniformiranost hipoma spremeni v scenski znak (»današnja etika, je jutrišnja estetika«), vznikne t. i. gledališče perverzije, ki je mišljeno tudi kot stapljanje pritlehnega s sakralnim, konstruiranega z realnim. Ta perverzija, ki se kaže tudi kot preslikava državne in gledališke nekritičnosti ter neodzivanja na polpreteklo zgodovino (genocid, vojne zločine ...), kot svoj establišment ves čas preigrava tudi raznolikost perspektiv znotraj pričujočega gledališkega sistema. Občinstvu in dogajanju, ki se do tega trenutka nahajata na odru, se razpre volumen dvorane HNK Ivana pl. Zajca, ki najprej zazeva kot črna praznina, nato pa vznikne podoba pojočega številčnega »ustaškega zbora«, razporejenega po vseh ložah. Creepy. Smo zdaj pa le končno spet v narodnem gledališču, Karamarko? Z roba rampe, iz mrtvaške vreče zleze ena od predhodnih 12-letnih deklic. Vznik ustaškega kolektiva kot priklic k Aleksandri Zec, pravkar iz mrliške vreče vstali iz onstranstva, ki zdaj v razpotegnjeni časovni liniji s puško motri njih (repetativni »Jaz ne sovražim!«), nato pa se z isto grožnjo razstrelitve preseli tudi k igralski zasedbi. Njen maščevalni/užaljeni/besni, a navzven osupljivo hladnokrven obračun se torej ne obrača le k tistim, ki so zločin izvedli, ampak tudi k tistim, ki so o njem (predolgo) molčali.


Tek po sledeh medveda, 12.8. ob 17.00 | TKD Sovica Domov >> Tek po sledeh medveda, 12.8. ob 17.00 Vabljeni na nadaljevanje ELGONova Notranjskega tekaškega pokala 2017. Pokal se nadaljuje s tekom v Loškem potoku. Proga je razgibana in dolga 7,5km. Organizator teka je Turistično rekreativni Nevtralia klub. Tek bo v soboto, 12.8. Tek po sledeh medveda, Loški Potok, 12.8.: Prijave bodo zbirali na štartno ciljnem prostoru v Retju od 15:45 do 17:15 za odrasle in za otroke od 15:45 do 16:50 za otroke. Upoštevajte navodila in napotke prijavne ekipe in organizatorjev! Za parkirna mesta je poskrbljeno. Tečemo na lastno odgovornost, prireditev bo ob vsakem vremenu. Štartnina za odrasle znaša 10 eur, za otroke 2 eur. Tek poteka po pravilih ELGONova NTP 2017! Dodatne informacije: ntp@drustvo-sovica ali 031 739 766 – Jure (organizator).


source: fineweb

text: "S prihodom igralca kot je Urnaut, ki je v Italiji, kljub svojim letom že pokazal svojo vrednost, potrjujemo, da želimo letos poseči zelo visoko," ambicij pred prihajajočo sezono ne skriva predsednik Vibo Valenttie Pippo Callipo. Tine Urnaut se po uspešni sezoni igranja v San Giustinu tako seli k Vibo Valentii, ki je lani v rednem delu zasedla 10. mesto, San Giustino je bil 12. Odbojkar z Raven na Koroškem, ki je v pretekli sezoni v povprečju dosegal 16 točk, se je tako pridružil mladim Coscioneju, Klapwijku, Baroneju, Forniju in Farini. Tukaj pa so tudi Cortellazzi, Kaliberda, Ciarelli in Rocamora. Po imenih sodeč gre za izjemno zanimivo zasedbo, ki bi lahko bila še kako trd oreh tudi za največje klube kot so Trentino, Macerata in Cuneo. Preberite še: Italijanski odbojkarski klub San Giustino se zaradi finančnih težav poslavlja od najmočnejše lige na svetu, je s solzami v očeh sporočil njihov predsednik Claudio Sciurpa. Odličen ameriški odbojkar William Priddy se po petih letih igranja v Rusiji seli k turškemu Halbanku iz Anakare, katero je ob koncu sezone vodil tudi slovenski selektor Veselin Vuković. Kubanski odbojkar Yosleyder Cala je nova okrepitev poljskih podprvakov SKRA Belchatow. Kubanec je nazadnje branil barve francoskega Toursa VB. Poljski odbojkarski prvak Asseco Resovia Rzeszow je že sredi junija uspel sestaviti moštvo za prihodnjo sezono. Zadnji je njihove vrste okrepil poljski reprezentant Zbigniew Bartman.


Redakcija: 07:17, 7. maj 2019 odstranjenih 15 zlogov , pred 8 meseci Redakcija: 17:49, 24. januar 2019 (uredi) Redakcija: 07:17, 7. maj 2019 (uredi) (razveljavi) [[Slika:SecovljeSoline1.JPG|thumb|300px|[[Sečoveljske soline]]FORTNITE soJE mednarodnoDE pomembnoBEST mokriščeIGTMRA inNA kotSVETU take so bile leta [[1993]] uvrščene na seznam [[Ramsarska konvencija|Ramsarskih lokalitet]]]] Vzpostavljeno iz »https://sl.wikipedia.org/wiki/Posebno:MobileDiff/5129936«


Te ljubi ali sovraži? | Iluzije | Posterji | Hudo.si Je on zelo velik ali je ona zelo majhna?Je on zelo velik ali je ona zelo majhna?314.7710 Te ljubi ali sovraži? Lucy Dezman, pred 4 leta @ Iluzije Je on zelo velik ali je ona zelo majhna?Je on zelo velik ali je ona zelo majhna?314.7710Bi zares kdo nosil tak piercing?Bi zares kdo nosil tak piercing?193.2540Obleka ki te enostavno prosi da jo pogledaš v zadnjicoObleka ki te enostavno prosi da jo pogledaš v zadnjico243.1000 Več podobnih posterjev


text: Tag Archives: stare igre Predšolskemu otroku je treba pustiti, da se igra, kolikor dolgo želi. Ne silimo ga, da igro čimprej zaključi. Igre so faza celotnega, popolnega otrokovega razvoja, ki se staplja in prepleta z vsako otrokovo aktivnostjo. Igre zdravega otroka je podobna zadovoljenemu in veselemu raziskovanju. Funkcije vsega želi preizkusiti v vseh možnostih. Otroka vodi neka notranja sila, ki ga žene do skrajne meje preizkušanja funkcije do trenutka, ko se vklopi v neko višjo obliko aktivnosti. Pri skupnih igrah in dejavnostih otrok in odraslih ni najpomembnejši cilj, temveč vzdušje, klima, v kateri potekajo igre. Odrasli morajo slediti otrokovam igram in prepoznati vsebine igre. Le na ta način bo odrasli začutil otrokovo počutje in notranje doživljanje, prepoznaval stiske, zadrege in neustrezne vedenjske vzorce.


Razširite poslovne priložnosti s kakovostnim tiskanjem na raznolika darila in promocijske izdelke. Epson je najavil nov 24-palčni barvni sublimacijski tiskalnik SC-F500, ki je bil razvit za predstavitvena podjetja, fotografske laboratorije, proizvajalce oblačil in kopirnice, ki želijo povečati nabor strank s prilagodljivim visokokakovostnim tiskanjem. Ne glede na to, ali izdelujete tiskane ovitke za telefon, skodelice, podloge za miške, majice ali blazine, SC-F500 ponuja hitro tiskanje, zanesljivost in nizke skupne stroške lastništva (TCO) za mala podjetja, saj ne zahteva nobenega posebnega znanja za nastavitev, upravljanje ali vzdrževanje. SC-F500 je del Epsonove celovite ponudbe tiskalniških rešitev, saj vključuje črnila, programsko opremo in papir, ki so zasnovani tako, da delujejo v popolnem sožitju. Za ohranitev prilagodljivosti in odzivnosti na potrebe strank je SC-F500 zasnovan za enostavno uporabo, produktivnost in učinkovitost. Te dosega s funkcijami, ki dopolnjujejo uveljavljeno Epsonovo tehnologijo sublimacije barvil, vključno s: kartušami s črnilom, ki so primerne za ponovno polnjenje (140 ml posodice je mogoče polniti tudi med tiskanjem), brezžično povezljivostjo Wi-Fi (Epson to nudi kot prvi proizvajalec na področju sublimacijskih tiskalnikov), funkcijo samodejnega preklapljanja medijev (z lahkoto lahko preklapljate med razrezanimi listi in valji papirja), orodjem Epson LFP Accounting Tool (za natančen izračun stroškov tiskanja), zaščito tiskalniške glave (ki preprečuje vdor prahu) in 4,3-palčnim zaslonom, občutljivim na dotik (ki še olajša uporabo). Neil Greenhalgh, produktni vodja v Epson Europe, pravi: "Veseli smo novega barvnega sublimacijskega tiskalnika, saj je zasnovan tako, da odpira nove priložnosti za številna mala podjetja. To je naš prvi 24-palčni barvni sublimacijski tiskalnik. Najbolj nas veseli, ko vidimo, koliko aplikacij podpira SC-F500 - primeren je za potisk najrazličnejših vrst daril in promocijskih izdelkov, seznam stvari, ki jih lahko z njim potiskamo, je resnično impresiven. Prav tako smo prepričani, da bo nabor novih in izboljšanih funkcij, vključno z rešitvijo s črnilom za ponovno polnjenje, pripomogel k temu, da ga bodo podjetja z veseljem izbrala, saj zahteva res malo intervencije uporabnika. To pa je v očeh ambicioznih lastnikov in malih podjetij, ki želijo doseči konkurenčno prednost, ne da bi za to potrebovali strokovno osebje, vsekakor plus." SureColor SC-F500 bo na voljo oktobra. Epson je vodilno podjetje v svetu izdelkov za ustvarjanje slik in inovacij, ki presega vizijo in pričakovanja kupcev po vsem svetu z izdelki, ki so znani po svoji kompaktnosti, energetski učinkovitosti in visoko preciznih tehnologijah, od tiskalnikov in 3LCD projektorjev za poslovne in zasebne uporabnike, do elektronskih in LCD-naprav. Grupacija Epson, pod okriljem japonske družbe Seiko Epson Corporation, zaposluje 81,000 tisoč delavcev v 85 podjetjih po vsem svetu, ki kontinuirano prispevajo k globalnem okolju in lokalnim skupnostim v katerih so aktivni. global.epson.com


text: - Novice - Triki - Forum - Revija - Igre - Akcije in licitacije - IT podjetja - Zaposlitveni oglasi - Dogodki - Izobraževanja - RN VIP Pornografija in z njo povezane stvari se vedno dobro tržijo in so vedno v stiku z najnovejšimi tehnologijami. Zaradi razmaha tehnologije se ta med uporabniki širi kot za stavo. Danes jo najdemo že celo na pametnih mobilnih telefonih in tabličnih računalnikih. Kljub temu pornografskim hišam tonejo dobički kot za stavo. Te so celo prepričane, da jih bo prevelika dostopnost pornografije na svetovnem spletu kmalu pahnila na rob preživetja. Svetovni splet je bil pornografski industriji v pomoč vse do množičnega pojava širokopasovnih povezav. Danes ji internet dejansko prej škodi kot koristi. Za manjši dobiček pornografske industrije je moč najti več »krivcev«. Zdaleč največ zaslužka jim odščipnejo spletne strani, kjer uporabniki za ogled deklet preko spletnih kamer, ki izvajajo raznovrstne spolne akte, plačujejo zajetne vsote denarja. Tu gre za tako imenovane spletne strani MyFreeCams. Dodatno izgubo pornografski industriji povzročajo spletne strani, ki brezplačno in pogosto nelegalno ponujajo bogato paleto pornografskih filmskih posnetkov na zahtevo. Pornografska industrija je nadvse jezna tudi na pornografska družbena omrežja, kot je na primer FetLife. Ti portali uporabnikom namreč ponujajo cenovno ugodno in enostavno iskanje spolnih partnerjev ali spremljevalk, ki nudijo spolne usluge. Če se bo trend rasti nelegalne in poceni pornografije nadaljeval še v prihodnje, se lahko celo zgodi, da bodo pornografske hiše prisiljene zapreti vrata (vsaj tako trdi pornografska industrija). S tem naj bi bili uporabniki prikrajšani za kakovostne in profesionalne pornografske filme. Če torej nočete, da bi pornografske hiše šle v stečaj, posegajte le po legalnih pornografskih materialih.


text: 3 metre nad cesto – Spletno odlagališče miselnih prdcev 28 marca, 2011 NuckinFuts 2 komentarja Vse izgleda gromozansko. Dobim razlago o nalogah različnih stikal. Na vratih za odklepanje desnih vrat, premikanje in gretje ogledal, na sredini luči, notranja razsvetljava [1]sicer amsterdamsko rdeča in ostale običajne stvari, ki jih najdemo tudi v avtomobilu... Ročice za brisalce, smernike in žaromete so združene v eni. Tista na desni strani volana je za retarder, [2]motorna zavora ročna zavora je zračna in se jo najprej potegne malce navzgor in potem naprej. Potem pa prestavna ročica, ali bolje kar "roča." Osem prestav na enem menjalniku je veliko. Šestnajst je še več. Nekateri tovornjaki jih imajo še več. [3]vsaj zdi se mi. Na tistem MAN-u v avtošoli so bila prestavna razmerja razdeljena na dva dela. Visoke in nizke prestave. Prve štiri se prestavi normalno, kot v avtomobilu, potem pa sledi premik stikala na roči, nekaj kratkih trenutkov pavze, nato top udarec nekje v prebavilih kamiona in na voljo so štiri nove prestave. Kdor se je kdaj peljal z relacijskim avtobusom je videl, kako šofer počasi menja prestave. To ni stvar razkazovanja v stilu "glejte kako znam loviti obrate" ali "ne da se mi," ampak hitreje enostavno ne gre. Vzvod je težek, sklopka počasna, preden zobovje premenja pozicijo pa lahko skočiš v trgovino po kilo mletega mesa. Če bi moral vsakič, ko speljuješ skozi prav vsa možna razmerja, [4]prestavna, ne z živimi osebami bi bil najpočasnejše vozilo na cesti. [5]He-he. K sreči pri praznem avtošolskem kamionu lahko spelješ z drugo prestavo, skočiš v četrto, če je vzpon vržeš v peto, drugače pa kar takoj v šesto... in že pelješ... 45 kilometrov na uro, pri 1500 obratih na minuto. [6]2000 obratov je nekje maksimum Če se vrnem k stanju [7]"stanju" kot situaciji in "stanju" kot "stati" na praznem parkirišču prvo šolsko uro. Inštruktor mi je rekel, naju prižgem motor in sprostim ročno zavoro. Rečeno, storjeno. Počasi mi je omenil, da imajo vse vozne površine ponavadi nagibe zaradi odtekanja meteorne vode, ker pa nisem takoj dojel namiga, je dodal, naj pritisnem zavoro. Šele takrat sem dojel, da mi je stroj med njegovim govorjenjem pobegnil nekaj metrov nazaj. Mislim, da mi ni treba posebej omenjati, da sem imel spodnjo čeljust nekje v naročju, oči pa v obliki in velikosti človeka z največjimi očmi na svetu. Desni rob avtomobila ponavadi lahko dosežem z iztegnjeno desno roko, v tisti kabini pa je bil tam nekje daleč. Stalno naj bi gledal v ogledala, prestavljal in pazil, da ne zapeljem na bankino, kar je povzročilo, da sem cikcakal kot blondinka na glavni vožnji. Čez nekaj časa sem le dobil malce občutka za levo in desno stran vozila. Problem pri tej vrsti prevoznih sredstev je v tem, da moraš paziti na več gabaridov [8]skrajnih mer kot kjerkoli drugje. [9]z izjemo letala, za katerega si res ne predstavljam, kako ga lahko pilot pristane če sedi 10m nad pristajalno pisto, ko je na tleh Širina, višina, dolžina in teža. Dolžina v avtomobilu hodi v napoto, ko 17papou-letna punčara vozi skozi ozko križišče in ji zadnje kolo skoči čez robnik. Pri večjih strojih se ta zmožnost še posebej izkaže, saj je pogonska [10]zadnja os nekje daleč zadaj. Vožnja v oster ovinek tako postane čisto nova izkušnja. Sediš čisto spredaj, nad, oz. malce pred sprednjimi kolesi, daleč za tabo pa se nahaja konec kesona. Kar veliko vaje je potrebne, da ugotoviš po kateri liniji moraš peljati, da ti cela konstrukcija sledi po pravi poti. Ena od posebnosti, po katerih se tovornjak razlikuje od osebnega vozila je v tem, da ima "rep." Nekaj metrov za zadnja kolesa štrli keson, ki je tako narejen z namenom lepšega odpeljevanja prikolice [11]if any v ovinek. Problem nastane, ko stojiš vzporedno s steno, nakladalno ploščadjo ali v bistvu poleg česarkoli (preveč) trdnega. Če v takem primeru spelješ in preveč zaviješ, čisto sproti porepkljaš kakšen kos betona ali ograje. Aja, če smo že ravno pri prikolici... Pripenjanje niti ni preveč lahek postopek. Dokler vadiš moraš večkrat ven med in si v živo ogledati koliko razdalje te loči od priklopa in koliko moraš popraviti smer. [12]Avtošolski kamion je k sreči imel parkirno kamero, ki pa je žal kazala nekaj metrov za vozilo. Vožnja skozi ovinke postane težavnejša, če je celotna konstrukcija dolga slabih dvajset metrov. [13]18,75 m, če smo natančni. Prikolico vidiš samo v ogledalih, na vsakem zavojčku posebej pa jo moraš preveriti, če je še vedno za teboj. Kot pravijo, pri vožnji priklopnika je bolj pomembno od kje prihajaš, kot kam greš, ker moraš v vsakem ovinku že vnaprej predvideti katero linijo bo peljal. Kolikšno nevarnost predstavlja za mimoidoče pešce ali kolesarje, ki ne pričakujejo tako dolge skupine vozil [14]baje pravi izraz za tovornjak s prikolico pa je menda jasno. Se pravi priklopnik pomeni še dodatno mesto, kamor moraš med aktivno vožnjo usmerjati pozornost. Vožnja nazaj [15]vzvratno je poglavje zase. Pri tandemkah [16]prikolicah z dvema osema na sredini vozila, blizu skupaj je veliko lažja, kot pri tistih starejših, ki imajo sprednjo os gibljivo skupaj z ojesom. [17]To pomeni, da se celotna skupina ob vzvratni vožnji prepogiba 2x. Vseeno imaš pri vožnji nazaj izjemno majhen pregled, kje je katerakoli ovira ali kam sploh pelješ, zato moraš občasno ustaviti, skočiti ven in preveriti položaj. Vse skupaj zahteva precej vaje, kljub poprejšnjim izkušnjam z vožnjo prikolic. Starejši kamioni so bili delovni stroji. Počasi so jim dodajali tisto, čemur so rekli "luksuzne" dodatke, kot recimo servo volan, zračno vzmeten sedež, avtomatski, polavtomatski menjalniki, urejena kabina, elektronika... Avtošolski je imel kar nekaj cukrčkov. Recimo računalnik, ki je prikazoval statistiko vožnje, izpisoval prestave, piskal ob premrzli zunanji temperaturi... Posebej uporabna se mi je zdela avtomatska motorna zavora. Ob vožnji po klancu navzdol [18]spuščanje je zaznal sam si samo preprosto tapknil po zavori pri določenih obratih, nato pa je tovornjak sam držal hitrost in vklapljal retarder, dokler nisi pohodil plina. Sama vožnja je težka, kot sem pred kratkim že pisal. Ne rečem, da je nemogoče, da bi se je naučil kdorkoli, vendar glavne vožnje najbrž ne bi opravilo toliko ljudi kot pri B-kategoriji. Velikanska naprava se kaj hitro spremeni v uničevalno orožje, ki naredi veliko škodo na prometu ali infrastruktiri. [19]O živih bitjih raje ne bi. Vsem šoferjem čestitam, za srečno prevožene kilometre in jim jih želim še tisočkrat toliko. sicer amsterdamsko rdeča prestavna, ne z živimi osebami 2000 obratov je nekje maksimum "stanju" kot situaciji in "stanju" kot "stati" skrajnih mer z izjemo letala, za katerega si res ne predstavljam, kako ga lahko pilot pristane če sedi 10m nad pristajalno pisto, ko je na tleh Avtošolski kamion je k sreči imel parkirno kamero, ki pa je žal kazala nekaj metrov za vozilo. 18,75 m, če smo natančni. baje pravi izraz za tovornjak s prikolico prikolicah z dvema osema na sredini vozila, blizu skupaj To pomeni, da se celotna skupina ob vzvratni vožnji prepogiba 2x. spuščanje je zaznal sam O živih bitjih raje ne bi. Tagsamateravtošolac in e kategorijiprvič na vozniškem sedežuvožnja kamionavožnja tovornjaka 28 marca, 2011 ob 10:16 pop Kaj pa praviš na to, da te po domače povedano boli za ostale voznike, ker si ti le v šljeperu ? Drugače pa čestitam za opravljen izpit, jaz bom ostal kar pri B mi je že ta delal poštene preglavice 😀