Centripetalna sila Enrique je najbrž spet razprodan, tako da so opcije sledeče: // Glasba // Slovenska filharmonija ob 19.30: Vokalni abonma 8. Letošnjo sezono Vokalnega abonmaja zaključujemo s koncertom duhovne glasbe, v katerem najdemo večinoma uglasbitve latinskih liturgičnih besedil od renesanse do danes. Med posamezne stavke Riške maše (Missa Rigensis) latvijskega skladatelja Uģisa Prauliņša so vtkane skladbe dveh angleških mojstrov renesančne polifonije, Thomasa Tallisa in Williama Byrda, ter dveh sodobnih skladateljev, Litvanca Vytautasa Miškinisa in Poljaka Pawła Łukaszewskega. Prauliņš, ki je sicer študiral dirigiranje, klavir in glasbeno pedagogiko, je kot klaviaturist deloval tudi v rokovskih skupinah Salve in Vecās mājas. Riško mašo je napisal leta 2002, leta 2008 pa jo je z Zborom Kolidža Trinity v Cambridgeu posnel ravno Stephen Layton. Angleškega dirigenta Stephena Laytona poznamo predvsem kot izvajalca, ki posega po sodobnem repertoarju. Krstno je izvedel in posnel številna dela Arva Pärta, Thomasa Adèsa, Johna Tavernerja, Mortena Lauridsena, pa tudi Vytautasa Ešenvaldsa in Pawła Łukaszewskega. Vstopnice: od 11 do 13 EUR. // Oder // LGL ob 18.00: Zajčkova hišica (3+). Zajčkova hišica je zgodba o tem, kako se lahko vsak od nas kdaj znajde v stiski in brez strehe nad glavo in o tem, kako lepo in pomembno je, da si takrat pomagamo. RAZPRODANO do 15. 5. Cankarjev dom, Dvorana Duše Počkaj ob 18.30: Sreča, Teater Curriculum Vitae, Gimnazija Šentvid. Brezplačne vstopnice. Mini teater ob 17.00: Po motivih Hisashija Yamanaka: Dogodivščine izumitelja Kurame Lutkovna predstava za otroke, starejše od 3 let Predstava traja 45 minut Režiser, avtor besedila in dramaturg: Tomáš Procházka Igrata: Maruša Majer in Nik Škrlec Zgodba, ki spominja na staromodni televizijski program s kratkimi epizodami in napevki, se vrti okoli tem znanosti, in to na zelo igriv način. Predstava vrača naivni optimizem vesoljske dobe – dobe, v kateri so ljudje prihodnost še videli v najbolj bleščečih barvah. V tem duhu so tudi dogodivščine izumitelja Kurame predstavljene v bleščečih barvah in v prav takšnih lučeh, morda celo z nekoliko preveč optimističnim pristopom, ki pogosto vodi v zabavne trenutke, v katerih imajo izumi glavnega junaka pogosto tudi nepredvidene stranske učinke Anton Podbevšek Teater ob 20.00: Demian. Uprizoritev izhaja iz predpostavke, da je osebna rast naloga in dolžnost vsakega posameznika in proces, ki traja vse življenje, za katerega se je treba odločiti in imeti zanj pogum: »Vsakdo od nas mora sam zase odkriti, kaj je dovoljeno in kaj je prepovedano – njemu prepovedano. Lahko da nikoli ne storiš nič prepovedanega, pa si pri tem vendarle velik lopov. In prav tako tudi narobe.« Režija: Jana Menger. Igrata: Nina Ivanišin, Klemen Janežič. 8 € redna cena, 5 € učenci, dijaki, študentje, upokojenci, 3 € predšolski otroci Kino Šiška ob 18.00: Leja Jurišić & Marko Mandić: Skupaj. Vrhunski performerski dvojec Jurišić–Mandić se v sodelovanju z režiserjem Bojanom Jablanovcem in pisko Semiro Osmanagić ukvarja z večnim idealom performansa in večno nerazrešljivo težavo politike: kaj pomeni biti skupaj in kako biti skupaj? Med performansom se lahko iz dvorane odhaja in vrača. Priporočljivo si je ogledati celoten performans. Lahko se vstopi tudi kadarkoli med potekom. Blagajna bo odprta do 23.00. Performans ni participatorne narave. V predstavi je prisotna golota. // Ostalo // Festival Pranger že sedmo leto zapored prireja natečaj Mlada kritika in nagrado Pranger. "Mlada Kritika, ki je namenjen lucidnim kritičarkam in kritikom poezije z manj izkušenj. Svoj kritiški izdelek, ki naj obravnava eno izmed pesniških zbirk iz letošnjega izbora, pošljite najkasneje do 21. 5. 2018 na e-naslov mlada.kritika@pranger.si z zadevo »Za natečaj Mlada kritika 2018«. Več o pogojih sodelovanja, žiriji, ki bo dela pregledala, nagradi in pesniškem izboru pa najdete na www.pranger.si/mlada-kritika" // Kino // Kinodvor: 18:00 / Mala dvorana: Družina, Rok Biček 19:00 / Dvorana: Obupana, Fatih Akin 20:30 / Mala dvorana: Zadnji ledeni lovci, Jure Breceljnik, Rožle Bregar 21:15 / Dvorana: Dvojni ljubimec, François Ozon Slovenska kinoteka: 17.00: Kinotečna matineja/Animateka: Wallace in Gromit: Prekletstvo Strahouhca, Steve Box, Nick Park 19.00: Uvod v Teden italijanskega filma: Ura religije, Marco Bellocchio Komuna: 18.00: Filmske zvezde ne umirajo v Liverpoolu 20.00: Maščevalci: Brezmejna vojna


Tekmec Mateja Mohoriča Caleb Ewan v Orico GreenEdge Domov > Aktualno > Tekmec Mateja Mohoriča Caleb Ewan v Orico GreenEdge V bistvu je to bilo zgolj vprašanje časa. Mladi, komaj 19-letni Caleb Ewan je podpisal pogodbo z Orico GreenEdge. A med elito se bo preizkusil šele v zaključku sezone 2014. Caleb Ewan je isti letnik rojstva kot naš junak Matej Mohorič. Že na lanskem mladinskem svetovnem prvenstvu sta uprizorila izjemen boj za zmago. Mohorič je avstralskega sprinterja ugnal, potem ko je napadel še pred sprintom. Letos je Ewan, kljub temu, da je šele prvo leto med člani do 23 let, nanizal nekaj lepih zmag. Tudi na dirkah Le Cote Picardie, Palio del Recioto in predvsem dve etapni zmagi na dirki Tour de l'Avenir. Vse to, pa po vsej verjetnosti tudi dejstvo, da je veliki sprinterski up avstralskega kolesarstva, mu je prineslo predpogodbo z Orico GreenEdge. Vseeno bo lahko nastopil na SP mlajših članov »Odločil sem se, da še nekaj časa v naslednji sezoni ostanem v kategoriji do 23 let in ta prehod nekoliko omilim. Če bi med profije odšel že naslednje leto, bi lahko to bilo slabo za moj napredek. Pri ekipi so mi dali jasen načrt s številnimi manjšimi koraki, in ne eni velikim. Ko bom postal profesionalec, bom na to pripravljen, « je dejal Ewan, ki bo tako najprej uradno zgolj na preizkušnji. To pomeni, da bo lahko septembra spet nastopil na svetovnem prvenstvu članov do 23 let. Po letošnjem četrtem mestu – zmage se je spet veselil Matej Mohorič – bo tako imel vsaj še eno priložnost za zmago. Najbrž ga lahko tolaži tudi dejstvo, da se naslednje leto ne bo soočil v Mohoričem, ki bo tudi uradno celo sezono vozil v elitni ekipi Cannondale. Tako na dirkah za mlajše člane ne bo smel nastopati. Eden izmed neverjetne generacije kolesarjev »To je zame očitna pot. Za mladega Avstralca je to popolna ekipa. Nikoli nisem pričakoval, da bom že v prvi sezoni toliko dosegel, « je še dejal Ewan in dodal, da če bo vse šlo po pričakovanjih, potem bo njegova prva dirka svetovne serije prav zadnja preizkušnja sezone – torej dirka po Pekingu. »Dosežki govorijo o tem, da je Caleb zelo nadarjen kolesar. Veseli nas, da bomo del njegovega napredka. Rezultati dokazujejo, da je eden izmed najboljših kolesarjev njegove generacije, « je dejal glavni menedžer avstralske ekipe Shayne Bannan, ki je Ewanu ponudil dveletno pogodbo. Sicer pa je ta generacija, v kateri blesti Mohorič, očitno izjemno nadarjena. Čeprav so bili letos šele prvo leto med mlajšimi člani, so se vseskozi borili z najboljšimi vsaj trije. Poleg Mohoriča in Ewana moramo omeniti še Nemca Silvia Herklotza. Na svetovnem prvenstvu so se prav vsi 19-let stari fantje uvrstili med prvo desterico. Caleb Ewan Svetovno prvenstvo Matej Mohorič Tour de l'Avenir Orica GreenEdge Silvio Herklotz Prestopi prestopi 2014 Cestno kolesarjenje


source: CulturaX

text: Prisotni 1618 gostov . Števec pogledov vsebine : 6644656 Kot avtor redne kolumne Predsednik piše sem večkrat v dilemi, o čem pisati in kateri dogodek je najpomembnejši za minulo obdobje, tokrat na moje veselje te dileme ni. Preveč prostora bi porabil ob naštevanju vseh dogodkov, ki smo jim bili priča leta 2015 – v delovanju in izvajanju programov, v športu ali kulturi, dejavnosti na lokalni ali državni ravni, na seminarjih, srečanjih ali delavnicah, v letu ko je naše društvo obeležilo častitljivih 60 let neprekinjenega delovanja v dobrobit vseh uporabnikov z okvaro sluha na Gorenjskem. Osebno štejem za najpomembnejši dogodek slavnostno akademijo Mestne občine (MO) Kranj na Brdu pri Kranju, na kateri smo prejeli Veliko plaketo matične mestne občine Kranj za dolgotrajno delo v dobrobit vseh uporabnikov z okvaro sluha. V tem dogodku in priznanju je pravzaprav zajeto vse, kar so zastavili naši predhodniki, ko so daljnega leta 1955 ustanovili društvo gluhih in naglušnih ter postavili temelj Medobčinskega društva gluhih in naglušnih za Gorenjsko AURIS Kranj. V tem prestižnem priznanju sta zajeta vsa predanost in entuziazem našega članstva vseh generacij. Kot aktualnega predsednika me je doletela protokolarna čast, da sem iz rok župana MO Kranj Boštjana Trilarja prejel priznanje, ki bo za vekomaj deležno častnega mesta v vitrinah našega društva. Ko sem stal na odru z drugimi prejemniki priznanj, pred številnimi pomembnimi gosti lokalnega in državnega družbenega okolja, so mi misli uhajale k mojemu predhodniku, žal že pokojnem, g. Zdenku Tomcu, in tudi k dolgoletni in aktualni sekretarki društva Zlati Crljenko, ki sta me kot skrbna mentorja sprejela in vpeljala v društvene dejavnosti ter dolga leta bojevala boj in tlakovala pot, ki jo s celotnim kolektivom še vedno vztrajno peljemo dalje. Prevevala me je hvaležnost in preplavili so me spomini, kako čustveno, srčno in dobrohotno sta me pripeljala in sprejela v Svet tišine, v toplino društvenega okolja, kjer se skupaj spopadamo z lepimi in tudi žalostnimi dogodki. Začutil sem hvaležnost, da naša generacija le žanje sadove nekdanje predanosti in nesebičnega dela vseh generacij. Dolga leta sem se sam spopadal s svojimi težavami, ki jih povzroča izguba sluha, ko pa sem spoznal vse te srčne in dobrodušne ljudi v društvu, se nisem več počutil osamljenega, spoznal sem mnoge sorodne duše, in to spoznanje mi je spremenilo življenje, moja hvaležnost je brezčasna in neizmerna in srčno upam, da bo takšnih zgodb v našem društvu še veliko. Vpeljali so me v Svet tišine, kjer sem spoznal ljudi, ki jih drugače nikoli ne bi, odprl se mi je nov svet, v katerem sem se počutil enakovrednega in dobrodošlega, odprla so se mi nova obzorja. To so vrline, ki jih naučijo le dobri ljudje, z velikim srcem in dobro dušo, s prirojenim socialnim čutom za sočloveka in vse težave, ki jih prinaša okvara sluha. Ustvarjena sta vzdušje in energija skupnega doma in družine, ki stoji skupaj v dobrem in slabem – in v tem je naša moč, pogovarjamo se, veselimo, praznujemo, rešujemo težave, včasih uspešno, včasih tudi neuspešno, žalujemo in sočustvujemo. Vse te lepe, manj lepe, dobre, vesele, žalostne in grenke trenutke smo doživeli tudi leta 2015, življenje teče, nič ne reče, samo nasmeh je bolj grenak, kruta usoda slovesa je tudi v naše vrste zasejala minljivost. Poslovili smo se od Sama Krča, človeka, ki je ogromno energije vložil v bitko za priznanje slovenskega znakovnega jezika kot ustavno pravico gluhih; ni besed, s katerimi bi lahko povedali, kako neizmerno sočustvujemo s sorodniki ob njegovem prezgodnjem slovesu. Poslovili smo se od prof. Janeza Štera iz Kovorja pri Tržiču, ki je kulturo gluhih in naglušnih popeljal na višjo prepoznavno raven v širši javnosti in s tem pustil nepozaben pečat tudi v prepoznavnosti naše nevidne invalidnosti. Poslovili smo se tudi od Marije Friščič, naše dolgoletne članice, ki je bila redna udeleženka vseh društvenih dogajanj. Poslovili smo se od Veronike Gračner, naše dolgoletne in zveste članice iz Škofje Loke, ki nas je ob vsakem srečanju navduševala z dobro voljo, optimizmom in veseljem – kljub vsem tegobam v njenem življenju, vse do zadnjega dne je rajši imela veselje kot pa žalost. Ob slovesu ostajata le praznina in žalost, da takšnih ljudi ni več med nami, obenem pa tudi hvaležnost, da smo bili lahko del njihovih življenjskih poti. Življenjski utrip društvenega delovanja se nadaljuje k novim izzivom in dogodivščinam, proti novim obletnicam in jubilejem, pisale se bodo nove zgodbe, zgode in nezgode, lepe, vesele, dobre, mogoče tudi žalostne, a ne glede na vse sta vztrajnost in gorenjska trma naši vodili za naprej. Na prvem mestu našega delovanja seveda ostaja skrb za vse uporabnike z okvaro sluha na celotnem območju našega delovanja. V preteklosti je bila naša nevidna invalidnost vse prevečkrat prezrta in zapostavljena od večine tistih, ki tega nikakor ne bi smeli dovoliti, mirno lahko zapišemo, da tudi s strani lastne matere države. Želimo in upamo, da se bo marsikatera krivica s skupnimi močmi popravila in da bomo vsi skupaj tudi s pomočjo lokalne skupnosti korak za korakom stopali k boljši in lepši prihodnosti naše invalidne populacije. Za zaključek in v spodbudo si bom sposodil verz, ki sem ga v prazničnih dneh prejel od sodelavke in naše članice. Naj bo leto 2016 radodarno z zdravjem in ljubeznijo srečo in uspehi ... V imenu vodstva društva, strokovne službe, delovnega kolektiva in uredniškega odbora želimo vsem dobrim ljudem SREČNO 2016!


text: Rogaška Slatina - Novice Veter v laseh - s športom proti odvisnosti V soboto, 18. maja, je na športnih igriščih pri II. osnovni šoli Rogaška Slatina potekala že 17. akcija "Veter v laseh - s športom proti odvisnosti". beri naprej Nova čistilna naprava v KS Kostrivnica Dne 3.4.2013 je bila namenu predana nova čistilna naprava v Krajevni skupnosti Kostrivnica. Gre že za tretjo čistilno napravo, ki jo je zgradila Občina Rogaška Slatina. beri naprej Ob dnevu žena in materinskem dnevu je Občina Rogaška Slatina v Kulturnem centru organizirala prireditev. beri naprej Pustno rajanje v Rogaški Slatini Občina Rogaška Slatina je tudi letos organizirala pustno rajanje. Prireditev, ki je potekala na pustni torek, je bila tokrat razdeljena na dva dela. beri naprej Srečanje starejših občanov občine Rogaška Slatina Že 18 let Občina Rogaška Slatina organizira 1. torek v decembru srečanje starejših občanov. Srečanja, ki je potekalo v dvorani Janina, se je udeležilo okoli 250 starejših občanov. Kulturni program so pripravile osnovne šole. beri naprej Minister mag. Radovan Žerjav v Rogaški Slatini Minister za gospodarski razvoj in tehnologijo, mag. Radovan Žerjav, je na povabilo župana Občine Rogaška Slatina, mag. Branka Kidriča, 5. 12. 2012 prišel na delovni obisk v Rogaško Slatino. beri naprej V Rogaški Slatini nova parkirišča V Rogaški Slatini je bilo predano namenu 56 novih parkirnih mest, ki bodo razbremenila parkirišča pri II. osnovni šoli Rogaška Slatina beri naprej Anin dvor v Rogaški Slatini je odprt V petek, 21.9.2012 je bilo odprto Kulturno - turistično središče Rogaška Slatina, odslej poimenovano Anin dvor. Nov objekt sta namenu predala predsednik Republike Slovenije, dr. Danilo Türk in mag. Branko Kidrič, župan. beri naprej Podpis pogodbe in temeljni kamen za krožišče Tekačevo V četrtek, 6.9.2012 je bila na Občini Rogaška z izvajalcem podpisana pogodba za preureditev trikrakega križišča v Tekačevem, za tem pa je bil položen še temeljni kamen za novo krožišče. beri naprej Obnova poslovilnega objekta pri sv. Trojici Poslovilni objekt na Brestovcu pri sv. Trojici, kjer je mestno pokopališče Rogaške Slatine, je v celoti prenovljen. Predstavitev obnove in ogled objekta je bil organiziran 4.9.2012 od 14. do 17. ure. beri naprej Zaključek posodobitve ceste Prnek - Tekačevo Zaključen je projekt posodobitve lokalne cestne infrastrukture ob južni meji Občine Rogaška Slatina v dolžini 7,2 km, ki zajema odseka Brestovška cesta - Vinec in Prnek - Tekačevo. Slednji je bil namenu predan 31.8.2012. beri naprej Zaključek del na cesti Brestovška cesta - Vinec Župan občine, mag. Branko Kidrič, je s prerezom traku uradno predal namenu prvi odsek obnovljene prometne infrastrukture ob južni meji Občine Rogaška Slatina. beri naprej


Kolesarji sodijo med bolj ogrožene prometne udeležence, zato bo od 14. do 27. maja 2018 potekala preventivna akcija za večjo varnost voznikov koles. Agencija RS za varnost prometa bo 17. maja 2018 organizirala strokovno okroglo mizo Za večjo varnost kolesarjev v Sloveniji, policisti pa bomo v naslednjih dveh tednih izvajali poostren nadzor in preverjali, ali kolesarji spoštujejo cestnoprometna pravila. Pozorni bomo predvsem na vožnjo po pravi smeri kolesarske steze in vožnjo v rdečo luč, pa tudi na upoštevanje pravil vožnje, vožnjo po površinah, ki niso namenjene kolesarjem, uporabo zaščitnih sredstev, kot so kolesarske čelade, izsiljevanje prednosti itd. Prav tako bomo preverjali uporabo mobitela, ki je lahko med vožnjo s kolesom zelo nevarna, in tudi odnos ostalih prometnih udeležencev do kolesarjev, predvsem voznikov motornih vozil, ki marsikdaj s prehitro vožnjo in izsiljevanjem prednosti ogrožajo kolesarje. Kolo je eno najbolj priljubljenih prevoznih sredstev, kolesarjenje pa izjemno priljubljena aktivnost. Naj bo tudi varna! Več preventivnih nasvetov za kolesarje: Varno na kolo


source: fineweb

text: 'Bolj si izobražen, manj primernih delovnih mest je na voljo!' Mladi dandanes živijo v velikih skrbeh. Kljub visoki izobrazbi ne najdejo službe, če jo, so plače majhne, delovne pogodbe so le za določen čas, o lastnem stanovanju pa lahko le sanjajo, opozarjajo v sindikatu Mladi plus. Trenutno uporabljate Adobe Flash Player verzije 8.Za napredno uporabo našega novega predvajalnika priporočamo Adobe Flash Player 9, ki omogoča celozaslonski ogled in najboljšo kvaliteto videa. Priporočamo najnovejšo različico Adobe Flash Player verzije 9, ki si ga lahko brezplačno naložite tukaj Video Goran Lukič, samostojni svetovalec ZSSS za socialno področje (Foto: Blaž Garbajs) "Bolj si izobražen, manj primernih delovnih mest te čaka!" bi lahko v enem stavku povzeli podatke, s katerimi je danes postregel Goran Lukič, samostojni svetovalec ZSSS za socialno področje. "Danes je na zavodu za zaposlovanje nekaj več kot 600 prostih delovnih mest, od tega je za diplomante vseh bolonjskih stopenj na voljo le 9 mest, za osebe z doktorsko izobrazbo pa ni trenutno niti enega prostega delovnega mesta v Sloveniji," je začel današnjo novinarsko konferenco, na kateri so sindikati javnosti predstavili najbolj pereče probleme mladih in možne smernice za njihovo reševanje. V štirih letih se je število brezposelnih 'mladih učenjakov' podvojilo Iz leta v leto je več mladih, ki si po opravljenem študiju neuspešno iščejo zaposlitev. Od leta 2008 do danes se je število brezposelnih mladih dvignilo na 24.000. Še posebej je negativen skok opazen v starostni skupini med 25 in 29 leti, kjer se je število registriranih brezposelnih povečalo za skoraj 6.000. "Število visoko izobraženih mladih na zavodu za zaposlovanje se povečuje. Samo od leta 2008 do danes se je njihovo število podvojilo in trenutno znaša okoli 9.500 oseb," je dejala sekretarka sindikata Mladi plus Darja Cerovšek in dodala, da veliko težavo mladim, ki si po končanem šolanju iščejo zaposlitev, predstavlja zahteva delodajalcev po vsaj treh letih delovnih izkušenj. Veliko oviro za mlade pri vstopu na trg dela predstavlja tudi priznavanje delovnih izkušenj. Po zadnjih razpoložljivih podatkih se za sedmo stopnjo izobrazbe zahteva tri leta delovnih izkušenj. (Foto: Thinkstock) Velika težava je tudi to, da so mladim povečini na voljo le kratka atipična pogodbena razmerja, ki v bistvu pomenijo dodatno izključevanje iz sistemov socialnega zavarovanja, saj so le-ti močno pogojeni z dolžino zaposlitve, še pravi. Prav pri mladih se razmerje med zaposlitvami za nedoločen in določen čas vse bolj premika v smer zaposlitev za določen čas. Tako se je med letoma 2005 in 2010 število ljudi, starih do 24 let, zaposlenih za nedoločen čas znižalo s 30.000 na 21.000. Po besedah sindikata ima krajšanje pogodb o zaposlitvi tudi dolgoročne posledice, kar se najbolj vidi v pokojninski blagajni. Od leta 2002 do 2011 se je namreč število zavarovancev v starosti od 15 do 29 let zmanjšalo za 25 odstotkov. Pri zavarovancih v starostnih razredih od 20 do 24 let, od 25 do 29 in od 30 do 34 let se je skrajšala tudi povprečna pokojninska doba, in sicer za 4 mesece, 1 leto in 6 mesecev ter 2 leti in 7 mesecev. Sindikat predlaga uvedbo pripravništev Kot je pojasnil Lukič, na področju zaposlovanja sindikati predlagajo vzpostavitev nacionalnega sistema pripravništva. To bi moralo biti ustrezno plačano in zagotavljati ustrezno socialno varnost. Poleg tega predlagajo tudi dodatno obdavčitev zaposlitev za določen čas, implementacijo evropske garancije za mlade brezposelne, ki vsaki mladi osebi v štirih mesecih po koncu zaposlovanja zagotavlja službo, pripravništvo ali nadaljnje zaposlovanje. Ob vsem tem še dodajajo, da bi bilo dobro, če bi priznavali tudi neformalna znanja in izkušnje. Nakup stanovanja za mlade "misija nemogoče" Čeprav je v Sloveniji trenutno praznih približno 100.000 stanovanj, imajo mladi vedno večje težave z nakupom stanovanja. "Banke kreditno sposobnost povezujejo z zaposlitvijo za nedoločen delovni čas, ki pa je za mlade skoraj povsem nedosegljiva," opozarja Cerovškova in dodaja, da je položaj še dodatno poslabšala ukinitev subvencij za reševanje stanovanjskega vprašanja mladih družin. Kot je dodal Lukič, sindikati na področju reševanja stanovanjske problematike med drugim predlagajo uvedbo davka na prazna stanovanja in uvedbo davčnih ugodnosti za investitorje, ki v stanovanjskih novogradnjah zgradijo določen delež neprofitnih stanovanj. Svoje predloge bodo vladi predstavili v kratkem. "Upam, da nam bodo odgovorne institucije tokrat prisluhnile. Prva priložnost bo že jutri, ko bo potekala seja ekonomsko-socialnega sveta, na kateri bo obravnavana tudi točka, v kateri je problematika zaposlovanja mladih. Predstavili bomo vse te probleme ter tudi konkretne predloge. Vsi upamo, da bo to odskočna deska za naprej. Upamo, da se ne bomo znova le ponavljali in grdo gledali," je na koncu še pojasnil Lukič.


source: wikipedia

text: Georg Ferdinand Ludwig Philipp Cantor, nemški matematik, * 3. marec (19. februar, ruski koledar) 1845, Sankt Peterburg, Ruski imperij (sedaj Rusija), † 6. januar 1918, Halle, Saška, Nemško cesarstvo (sedaj Nemčija). Cantor je najbolj znan kot tvorec teorije množic, ki je postala ena osnovnih teorij v matematiki. Uvedel je povratno enolično preslikavo med elementi dveh množic, definiral neskončne in dobro urejene množice, ter dokazal da je množica realnih števil »številnejša« od množice naravnih števil – da ni števno neskončna. Njegov izrek dejansko vsebuje obstoj »neskončnosti neskončnosti«. Definiral je kardinalna in ordinalna števila ter njihovo aritmetiko. Njegovo delo ima velik filozofski pomen, česar se je sam dobro zavedal. Njegova teorija o transfinitnih številih je izvirno veljala za neintuitivno in celo šokantno – sprva so ji njegovi sodobniki oporekali, kot na primer najprej Kronecker in Poincaré ter kasneje Weyl in Brouwer. Wittgenstein je o teoriji podal filozofske ugovore. Cantor je kot pobožen luteranec verjel, da mu je teorijo narekoval bog. Nekateri krščanski teologi in še posebej neosholastiki so videli Cantorjevo delo kot izziv edinstvenosti absolutne neskončnosti v naravi boga. Ob neki priliki so teorijo o transfinitnih številih izenačili s panteizmom, kar je Cantor ostro zavrnil. Ugovori na Cantorjevo delo so bili občasno kruti: Poincaré je enačil njegove zamisli z »resno boleznijo«, ki okužuje matematiko, Kronecker mu je javno nasprotoval in ga osebno napadal z opisi, kot so: »znanstveni šarlatan«, »odpadnik« in »kvaritelj mladih.« Ugovarjal je Cantorjevim dokazom, da je množica algebrskih števil števna, množica transcendentnih števil pa neštevna − kar je danes znano v vsakem standardnem matematičnem učnem načrtu. Desetletja po Cantorjevi smrti je Wittgenstein tarnal, da je matematika »skoz in skoz prepojena s škodljivimi idiomi teorije množic«, kar je ovrgel kot »popolni nesmisel«, ki je vreden »posmeha« in je »napačen.« Cantorjeva ponavljajoča se obdobja depresije od leta 1884 do smrti naj bi se pojavljala zaradi sovražnega odnosa mnogih njegovih sodobnikov, čeprav so nekateri pojasnjevali te epizode kot možne manifestacije bipolarne motnje. Sedaj v splošnem propisujejo vzroke za takšne duševne motnje genetskim dejavnikom, v Cantorjevi držini pa ni bilo nobenih znanih primerov takšne bolezni. Ostro kritiko so omilile kasnejše pohvale. Leta 1904 je Kraljeva družba iz Londona Cantorju kot drugemu za Poincaréjem podelila svojo Sylvestrovo medaljo, najvišjo čast, ki jo lahko podeli za delo v matematiki. Hilbert je v njegov zagovor izjavil: Življenje in delo Mladost in študij Cantor je bil prvi sin od šestih otrok bogatega danskega trgovca Georga Waldemara Cantorja in njegove žene, ruske glasbenice Marije Anne Böhm. Rodil se je v zahodni sanktpeterburški trgovski koliniji. Odrekel se je judovstvu kot kakršnemu koli smislu v svojem življenju in je sprejel kot njegova družina protestantizem. S tem je le delno od sebe odmaknil probleme preganjanega ljudstva. Veljal je za zelo nadarjenega violinista. Njegov stari oče Franz Böhm (1788–1846) (brat violinista Josepha Böhma (1795–1876)) je bil znan glasbenik in solist v Ruskem imperialnem orkestru. Njegov oče je bil član Sankpeterburške borze. Njegova družina se je leta 1856 preselila v Frankfurt, kjer se je nastanil njegov oče po upokojitvi in zbolel. Tako je bil narodnostno vezan na tri države Rusijo, Dansko in Nemčijo. Čeprav je dal prednost Nemčiji, se mu ta ni oddolžila. Družina je iskala milejše zime od sanktpeterburških. Najverjetneje so otroci podedovali ljubezen in smisel za umetnost od matere, njegov brat Konstantin dar za glasbo in sestra Sofija dar za likovno umetnost. Tudi v njegovem veselem iskanju neskončnosti leži globok umetnostni čut sveta. Sem spada tudi njegova neverjetna in težko razumljiva ljubezen do teologije, ki jo je poznal do podrobnosti. Že zelo mlad je pokazal nadarjenost za matematiko, še posebej za trigonometrijo, in ni bilo dvoma, kaj mu bo usojeno početi v življenju. Z njegovo izobrazbo se je najprej ukvarjal zasebni učitelj, kakor je bilo tedaj v Sankt Peterburgu običajno. Potem se je kratek čas zadržal v osnovni šoli, katero je nadaljeval v Frankfurtu in jo leta 1860 z odliko končal na realki v Darmstadtu. S petnajstimi leti se je vpisal na gimnazijo v Wiesbadnu. Bil je skrajno pazljiv učenec, zavestno je izpolnjeval vse (tudi najbolj nesmiselne) zapovedi svojih učiteljev. Bil je bolj zaprt vase. Po pravici je upal, da mu bo oče pustil študirati matematiko. Vendar je imel s sinom drugačne načrte. Zaradi zagotovljene prihodnosti je moral študirati strojništvo in tehniko. K temu je pristal. Dve leti se je ukvarjal s tehniko na Univerzi v Berlinu in v tem času je očetu postalo jasno, da je pred genialnim mladeničem samo velika matematična prihodnost in mu je končno dovolil študirati čisto matematiko. Leto dni je leta 1862 preživel na Švicarski državni politehniški šoli v Zürichu in je leta 1863 po očetovi smrti prešel nazaj v Berlin, kjer je poslušal predavanja iz matematike, filozofije in fizike. V Berlinu je imel odlične profesorje, velike aritmetike: Kummerja, Weierstrassa in sumničavega Kroneckerja. Usmerili so ga na branje klasikov matematike, predvsem Gaussa in njegovega dela Disquisitiones Arithmeticae, iz katerega so se učile generacije prvorazrednih matematikov. V veliki Gaussovi knjigi je našel tudi svojo diplomsko nalogo, povezano z reševanjem nedoločene enačbe oblike . V tem delu, kot tudi v večini svojih zgodnjih delih, je kazal veliko željo, da bi obvladal matematično nasledstvo zaradi zaupanja vase in da bi krenil v samostojna raziskovanja. Vprašanja, ki so ga čakala, so bila preveč obsežna, da bi se lahko z njimi spoprijel golobradi mladenič. Zahtevala so več od intuitivnega pristopa, zrelost in dovršeno logiko. Takoj se je povezal z Gaussovo teorijo števil, da bi kasneje prešel na trigonometrične vrste. V teh letih sta mu bila vodnika s svojo sistematičnostjo in temeljitostjo Gauss in Weierstrass. Poletje leta 1866 je preživel na Univerzi v Göttingenu, tedaj in kasneje središču matematičnega raziskovanja. Učitelj in raziskovalec Leta 1867 je na Univerzi v Berlinu doktoriral iz teorije števil. Zaupanje, ki ga je čutil v sebi, mu je vračalo vero v lastne moči. Pri ukvarjanju s potenčnimi vrstami se je soočil s starima filozofskima problemoma neskončnosti, zveznostjo in konvergenco kot procesoma neskončnega približevanja k mejni vrednosti. Ukvarjal se je s problemom enoznačnosti Fourierove vrste. Njegova trditev o enoznačnosti vrste je, da če za vsak x iz intervala vrsta: kjer so: in: konvergira k 0, potem težijo k nič vsi , . Videl je, da trditev ostaja resnična tudi za šibkejšo predpostavko: ta vrsta konvergira k nič za vsak x iz intervala , razen za končno število izjem. Pozneje se je izkazalo, da bi lahko bilo teh izjem v nekem smislu neskončno mnogo. Kaj to pravzaprav pomeni? Svoja dela je začel objavljati leta 1870, nadaljeval pa jih je več let. Pred tridesetim letom je objavil svoje izvirno delo o teoriji vrst v znamenitem Crelleovem Journalu. Nikoli ni bil v velikem materialnem pomanjkanju, vendar bi mu njegov ugled v matematičnem svetu lahko omogočil še boljše prihode. Kot tudi mnogi drugi profesorji matematike je hotel mesto v Berlinu in od leta 1869 se je moral zadovoljiti s Hallejem, kjer je bil najprej od leta 1872 docent pozneje pa od leta 1879 redni profesor do leta 1905. Za svojo disertacijo je prejel zahtevano habilitacijo, tudi iz teorije števil, ki jo je predstavil leta 1869 pred nastopom službe v Halleju. Ko je opravil izpite, ki so mu bili težko breme in se usposobil za pedagoško prakso, je kratek čas preživel kot predavatelj v dekliški šoli v Berlinu, kar je bil njegov edini stik z mestom o katerem je sanjal. Z razvojem svoje teorije neskončnosti in transfinitnih števil je proti sebi izzval najmočnejšega tekmeca, neomajnega in sumničavega matematika Leopolda Kroneckerja. Njun spor je imel značaj boja na življenje in smrt. Bil pa je to boj popolnoma psihično neenakopravnih ljudi. Stabilni Kronecker je imel veliko premoč pred preobčuljivim Cantorjem. Zaradi tega tudi ni mogel preiti v Berlin, kjer je njegov miselni nasprotnik vodil glavno besedo in pozneje doživel težak živčni zlom in zdravljenje. Istega leta 1874, ko je objavil svoje prvo revolucionarno delo, se je oženil z Vally Guttmann, ki mu je rodila dva sinova in štiri hčere. Zadnji sin Rudolph se je rodil leta 1886. Nihče od njih nikoli pozneje ni pokazal najmanjšega zanimanja za matematiko. Zaradi očetove dediščine dedičem pol milijona mark je lahko vzdrževal družino navkljub skromni akademski plači. Med medenimi tedni v gorovju Harz je Cantor večino časa preživel v matematičnih diskusijah z Dedekindom, ki ga je srečal dve leti prej med počitnicami v Švici. Najboljši prijatelj družine, edini veliki matematik, resnični zagovornik Cantorjevih zamisli tedaj, je bil Dedekind. Pozneje se je njegovim mislim pridružil Hilbert in na neki način tudi Russell, vendar je bil v času objave svojih glavnih del popolnoma sam. Poleg Kroneckerja je njegove glavne izsledke zavračal tudi Klein. Poincaré je v začetku bil njegov pristaš, pozneje pa je pobegnil na drugo stran in verjel, »da se bo matematika ozdravila bolezni Cantorjeve teorije«. Njegovi novotarski matematiki so nasprotovali še Weyl, Brouwer in Wittgenstein. Ker se je Kronecker včasih skliceval na boga, je imel Cantor v kriznih trenutkih vtis, da je tudi sam bog proti njegovi teoriji neskončnosti. Mesto rednega profesorja pri 34 letih je bil velik dosežek, vendar je želel mesto na Univerzi v Berlinu, tedaj vodilni nemški univerzi. Njegovo delo je naletelo na preveliko nasprotovanje, da bi bilo to možno. Kronecker, ki je vodil matematični oddelek v Berlinu do svoje smrti leta 1891, je postal vse bolj nezadovoljen, da bi bil Cantor njegov sodelavec in ga je razumel kot »kvaritelja mladih« pri poučevanju mlajše generacije matematikov. Kar je bilo še slabše, se Kronecker kot znana oseba znotraj matematične skupnosti in Cantorjev nekadanji profesor, v osnovi ni strinjal s prebojem Cantorjevega dela. Kronecker kot eden od utemeljiteljev matematičnega konstruktivizma ni maral večine Cantorjeve teorije množic, ker je zagovarjala obstoj množic z določenimi značilnostmi brez da bi dala posebne zglede množic, za katere elemente bi veljale te značilnosti. Cantor je začel verjeti, da zaradi Kroneckerjevega odnosa ne bo mogel nikoli zapustiti Halleja. Leta 1881 je umrl Eduard Heine, Cantorjev sodelavec v Halleju, zaradi česar se je odprlo prosto profesorsko mesto. Univerza v Halleju je sprejela Cantorjev predlog, da bi novo prosto profesorsko mesto dali Dedekindu, Webru in Mertensu v tem vrstnem redu, vendar so mesto vsi zavrnili. Na zadnje so mesto dali Friedrichu Wangerinu, ki pa ni bil nikoli blizu Cantorju. V letu 1882 se je končalo matematično dopisovanje med Cantorjem in Dedekindom, verjetno kot posledica Dedekindove zavrnitve profesorskega mesta v Halleju. Cantor si je začel dopisovati tudi z Mittag-Lefflerjem in kmalu začel objavljati v njegovi reviji Acta Mathematica. Leta 1885 je bil Mittag-Leffler zaskrbljen zaradi filozofske narave in nove terminologije v članku, ki ga je Cantor poslal reviji Acta. Prosil je Cantorja naj umakne članek iz revije Acta dokler je še v dokazovanju in zapisal, da je bil »... približno sto let prezgoden.« Cantor je privolil, vendar je zmanjšal svoj odnos in dopisovanje z Mittag-Lefflerjem, ter tretji osebi zapisal: V letu 1885 je Cantor za svojo družino zgradil dvonadstropno hišo na Handelstrasse v Halleju. S svojimi deli je Cantor poglobil razkol med tedanjim matematičnim vedenjem. Tako se je v teh letih ukvarjal s teorijo iracionalnih števil, kjer je podal aritmetično definicijo iracionalnih števil. Najbolj znan pa je po svoji teoriji množic (Mengenlehre). S to teorijo je ustvaril popolnoma novo področje matematičnega raziskovanja, ki zadošča tudi najbolj prefinjenim zahtevam glede strogosti, če se sprejme njene predpostavke. Najprej je v delovno polje uvedel pojem množice, preslikavo dveh množic in končno pojem enake moči dveh množic. Prve rezultate je objavil leta 1874. Uvedel je pojem števnosti množice in pokazal, da je množica racionalnih števil števna. Že leta 1873 se je v pismu Dedekindu vprašal ali je množica realnih števil števna. Čez nekaj tednov mu je spet pisal, da je množica realnih števil neštevna. Na genialni način je leta 1874 dokazal da je transcendentnih števil več od algebrskih. S tem odkritjem je dobil mnogo pristašev svoje teorije. Leta 1877 je pokazal tudi, da množica realnih števil ustreza številu točk na daljici, premici, v kvadratu, na ravnini, na kocki, v prostoru do hiperkock in prostorov višjih razsežnosti. Tako je kvadrat v ravnini ekvipotenčen z dolžino. V pismu Dedekindu je to tolmačil z besedami: »Vidim to, ampak tega ne morem verjeti«. Ti rezultati so potekali v času, ko se je s Peanovim in Jordanovim delom začela podirati enostavna Evklidova zgradba geometrije na njenih najosnovnejših pojmih kot sta to krivulja in razsežnost. Cantorjeva čisto teoretična dejstva so oživela v konkretnih na novo opredeljenih pojmih. Leta 1883 je izdal Grundlagen einer allgemeinen Mannigfaltigkeitslehre. V teh člankih je razvil teorijo transfinitnih kardinalnih števil, ki temelje na sistematičnem obravnavanju dejanske neskončnosti in so cela hierarhija neskončnosti. Pri svojih razmišljanjih je uporabljal zamisel prirejanja dveh zaporedij. S tem je postavil povratno enolično zvezo med dvema prirejenima množicama. Zakonitosti, ki veljajo za neskončne množice, niso vedno preproste posplošitve naših končnih izkušenj. Najmanjše transfinitno kardinalno število je pripisal števni množici, kontinuumu je pripisal večje transfinitivno število, kar je omogočilo ustvariti aritmetiko transfinitnih števil, ki je analogna navadni aritmetiki. Vsaka končna množica ima tako končno kardinalno število. S svojim diagonalnim postopkom (sklepom) iz leta 1890 je dokazal, kar je slutil že prej, da je množica realnih števil neštevna in da je zato moč take množice večja od moči množice racionalnih števil. Ne obstaja povratno enolična preslikava množice realnih števil na množico celih števil. Moči množice naravnih števil je zato dal kardinalno število . Obe, množica sodih in množica lihih števil, imata tudi kardinalno število . Tako je , kakor je tudi . Množica realnih števil tvori večjo neskončno množico. Dal ji je vrednost . Menil je, da je prvo kardinalno število večje od . Definiral je tudi transfinitna ordinalna števila in pri tem pokazal, kako se dajo urediti neskončne množice. Dokazal je, da je število 2 z eksponentom večji , ki ga ne moremo postaviti v povratno enolično povezavo z v eksponentu. Tako se lestvica nadaljuje brez konca, neskončna aritmetika pa gre takole: , , , , , itd. Ni pa mu uspelo dokazati ali je moč kontinuuma c (množica preslikana na realno os) enaka . Pozneje sta Gödel in Cohen ugotovila, da aksiomi standardne teorije množic ne omogočajo rešitve tega vprašanja. Teorije množic zato delijo na cantorske in necantorske. Prva predpostavlja, da je , druga pa, da je nešteto transfinitnih števil med in c. To njegovo znamenito domnevo, ki so jo začeli imenovati »domneva kontinuuma« so razložili tako, da so pokazali da je neodločljiva. Nekaj podobnega se je zgodilo potem, ko so odkrili, da se 5. Evklidovega izreka o vzporednicah ne da dokazati. Izrek se lahko nadomesti z drugimi možnostmi ter se tako geometrijo razdeli na evklidske in neevklidske geometrije. Zadnje korake k dokazu o neodvisnosti njegove domneve je naredil Cohen, za kar je leta 1966 v Moskvi prejel Fieldsovo medaljo. Kot so pozneje ugotovili je Cantor vedel o prvih paradoksih teorije množice, problemih, ki jih je objavil Burali-Forti leta 1897 že dve leti prej. Kasnejša leta Leta 1899 je odkril podoben paradoks z množico vseh kardinalnih števil. Bil je že bolj previden in je takšno množico vzel za protislovno. Ko so se pojavila ta protislovja, jih Cantor in njegovi somišljeniki niso imeli za pomembne. Imenovali so jih paradoksi, ker so verjeli, da se bo problem rešil in razjasnil. Ti paradoksi pa so se kopičili. Prišel je Russllov paradoks množice E vseh množic, ki ne vsebuje same sebe. Cantor je dokazal pomemben izrek: če je P(A) množica vseh podmnožic A, je kardinalno število //P(A)// večje od kardinalnega števila //A//. Če označimo z V množico vseh množic, je tedaj //P(V)// ≤ //V//, kar je protislovje. Videti je bilo, da je njegova teorija množic izgubljena. Njeni nasprotniki so spet našli razlog za posmeh in pripombe o tem, kam je pripeljalo nekritične matematike ukvarjanje z neskončnostjo. Vendar se je na srečo teorije množic pokazalo, da je tudi logika nelogična. Cantorjeva odkritja so bila nadaljevanje antičnih sholastičnih razmišljanj o naravi neskončnosti, česar se je sam dobro zavedal. Branil je neomejeno priznanje dejanske neskončnosti, ki jo je zagovarjal sv. Avguštin, moral pa se je braniti pred nasprotovanjem mnogih matematikov, ki so neskončnost priznavali samo kot proces, izražen z . Njegov glavni življenjski nasprotnik v tem je bil Kronecker, ki je bil predstavnik čisto nasprotne smeri v istem procesu aritmetizacije matematike. Cantorjeva teorija se je le stežka uveljavljala. Napadi kolegov in nezaupanje so ga zelo prizadeli. Pomladi 1884 je doživel težak živčni zlom. Čeprav so bili njegovi nasprotniki delno krivi za njegov padec, je v veliki meri prispevala k temu njegova preobčutljivost. Polagoma je sicer okreval, toda ustvarjal ni več. V svojih težkih časih je objavljal v reviji švedskega matematika Mittag-Lefflerja, prijatelja Kovalevske. Z dobročutnim Švedom je izmenjal mnoga pisma kjer je rad poudarjal svoje pretirano nezaupanje vase. V enem letu mu je poslal celo 52 pisem. To početje mu je bilo del terapije. Pred koncem Kroneckerjevega življenja se je spor med njima relativno zgladil. S svojim delom pa sta oba darovala matematiki neprecenljivo veliko in jo obogatila ter približala popolnosti, ki jo je nemogoče doseči. Končno je Cantor dosegel vse priznanje, ko je postalo vse bolj in bolj očitno, kako zelo pomembna je njegova teorija za teorijo realnih funkcij in topologijo, še posebno pa, ko je Borelov učenec Lebesgue leta 1901 teorijo množic obogatil s svojo teorijo mere. Brez zadržka pa je njegova dognanja sprejela šele matematika 20. stoletja. Njegovo teorijo so prepoznali kot pomemben paradigmatični premik. (glej intuicionizem in neskončnost). Njegova teorija množic se nahaja v temeljih sodobne matematike. Znan je njegov Cantorjev izrek iz teorije funkcij: če je zvezna na segmentu (a,b), je enakomerno zvezna na (a,b). Cantor je zaradi srčne kapi umrl v univerzitetni psihiatrični bolnišnici Nervenklinik v Halleju. Priznanja Nagrade Kraljeva družba iz Londona mu je leta 1904 podelila Sylvestrovo medaljo za njegove sijajne raziskave teorije skupkov in množic točk aritmetičnega kontinuuma, transfinitnih števil in Fourierovih vrst. Poimenovanja Po njem se imenuje asteroid glavnega pasu 16246 Cantor. Nemško matematično društvo Cantorju v čast od leta 1990 skoraj vsako drugo leto podeljuje medaljo Georga Cantorja (Georg-Cantor-Medaille) matematikom, ki so povezani z nemškim jezikom. Glej tudi absolutna neskončnost Cantorjev paradoks Cantorjev prah Cantorjev prostor Cantorjeva hiperkocka Cantorjeva kocka Cantorjeva porazdelitev Smith-Volterra-Cantorjeva množica Opombe Sklici Viri . Spletna različica objavljena v Journal of the ACMS 2004. Zunanje povezave Stran o Georgu Ferdinandu Cantorju Univerze svetega Andreja Nemški matematiki Predavatelji na Humboldtovi univerzi v Berlinu Prejemniki Sylvestrove medalje Ljudje, po katerih so poimenovali krater na Luni


text: Za popotnike, ki želijo doživeti Yangon, bo Golden Guest Inn odlična izbira. Od tod lahko obiskovalci dostopajo do vsega, kar lahko to živahno mesto ponudi. Prednost hotela je dostopnost do številnih mestnih atrakcij in znamenitosti, kot so Veleposlaništvo Izraela, Jadralni klub Inya Lake, Tržnica Sin Ma Lite. V Golden Guest Inn boste deležni odličnih storitev in uslug, ki bodo naredile vaše bivanje zelo prijetno. Hotel ponuja obsežno paleto storitev, vključno z varstvo otrok, hotelski/letališki prevoz, Wi-Fi na javnih mestih, pralnica, 24-urna sobna strežba. Vsi gostje hotela so deležni izjemnih dodatnih storitev in edinstvenega udobja. V hotelu je na voljo več relaksacijskih možnosti, med drugimi park, ki so namenjene oddihu in počitku. Uživajte v enkratnih in resnično prestižnih storitvah v Golden Guest Inn.


Samo ti füčkaj, sine === TANCANJE IN MIGANJE === Gala hala, ob 21.00 Klubski večer :: BEAT THIS: SREDINO ĐUSKANJE DJs: .ČUNFA & SHAO Vstop prost! * V primeru slabega vremena se dogodek prestavi. Klub Tiffany, ob 23.00 Klubski večer >>> After: Seks, ljubezen in avantgarda - Te mikajo avantgarda in plesni užitki? Afterparty kabareta Tiffany obljublja plesno občevanje odklonskih odrskih in uličnih entitet v ritmih disca, itala in funka. Na plesišču Tiffanyja lahko minglaš do poznih jutranjih ur. Vstop: 5 evrskih CK France Prešeren, ob 22.00 Trnfest 2018 : koncert grupe ORLEK ::: Skupina Orlek ima svoj domicil v Zagorju ob Savi, v srcu rudarskih revirjev, v osrčju Slovenije. Ime so si nadeli po hribu na samem obrobju Zagorja. Njihova glasba je izvirna mešanica rock’n’rolla, nekakšen «folk punk polka rock». Pestra instrumentalna zasedba, ki poleg tradicionalne rockovske postave obsega še pihalno sekcijo in harmoniko, pa jih uvršča v etno folk glasbo. Posebnost skupine Orlek so besedila, ki so socialno-humorno obarvana, s številnimi izrazi značilnimi za trpko rudarsko življenje in delo. So zelo komunikativni in hitro vzpostavijo kontakt ter navdušijo občinstvo iz različnih kulturnih okolij. Zastonj! ČinČin, Tobačna, ob 20.00 Koncert: TEO COLLORI + MARIO BABOJELIČ. >>> Kitarist TEO COLLORI, ki med drugim sodeluje z Magnificom, Eskobarsi in Gramatikom, nastopa pa tudi z jazz zasedbo Nas3 in gipsy swing bendom Momento Cigano, je Tobačno nazadnje razgibal v začetu poletja, ob njegovem skorajšnjem zaključku pa bosta z MARIOM BABOJELIČEM pričarala na dveh akustičnih kitarah stoječi večer. Vse besede so odveč. Poslušajte tole in težko boste ostali doma. Vstopnine nej. Vodnikova Domačija, ob 20.00 Koncert ob izidu nove plošče: HAMLET EXPRESS ::: Hamlet Express - šanson fuzija, ki sledi poeziji Andraža Poliča v skupini izkušenih glasbenikov, in pluje od vzdušja puščavske zamaknjenosti do energije velemesta. Tokrat s predstavitvijo pete zgoščenke "Opium Blue", ki se je snemala letos poleti, in prinaša svežino ter razgibanost morskih vetrov. Seveda tudi tokrat s starimi klasičnim evergreeni. Vstopnice 8eur / 5 eur v predprodaji. Klub Božidar, ob 21.00 Obveščamo vas, da Božidar začenja s serijo koncertov na svojem vrtu. Drugi na vrsti: ROK ZALOKAR TRIO. To pa so: Rok Zalokar – klavir, Dejan Hudoklin – bas, Jože Cesar – bobni. Rok Zalokar trio je jazz-rock-klasični-”you name it” klavirski trio (KLUBSKI MARATON RADIA ŠTUDENT 2012!). V osnovne kompozicijske skice vključujejo elemente jazza, neposrednost rocka ter liričnost klasične glasbe. Vstopnine ni. Hrana bo. === PREDSTAVI === Klub Gromka, ob 20.00 predstava: SINDIKAT ODKLONSKIH ENTITET: Urban Belina in Daniel Petković: LAŽNA DOJKA, heltistična burleska, kvir, LGBT+ (50’), v slovenskem jeziku. Vstop: 5 € Klub Tiffany, ob 22.00 Predstava >>> Kabaret Tiffany - Prepusti se sladkim zavajanjem kraljic in kraljev preobleke, njihovim kot rezilom ostrim ljubezenskim pesmim, avantgardnim napadom, umetniškim vrtoglavicam, goloti in politični nekorektnosti. Kabaret Tiffany ponosno slavi raznolikost kulture LGBT+. Pridruži se našemu praznovanju in skupaj s kempom oboroženimi divami špricaj življenje na prestrašene obraze! Špricanje za 5 € === RAZSTAVI === Galerija Škuc, ob 18.00 Pogovor z umetnikom : Jon Derganc: Vse trdno se stopi v zrak (aktualna foto razstava, 7. 8. 2018 - 2. 9. 2018). Pogovor bo vodil Domen Ograjenšek. :::: Razstava predstavlja dela Jona Derganca, ki so nastajala od leta 2011 dalje. Materialni procesi, ki zaznamujejo nastanek fotografije, so enako pomembni kot njihovi vizualni in pomenski učinki, s katerimi so v Dergančevih delih neprestano soočani. Naslov razstave nakaže zanimanje za materialne transformacije objekta fotografije skozi analogne in digitalne prenose v fotografski produkciji in postprodukciji. V navezavi na Marksov citat, ki je danes pogosto priklican kot metafora za posledice digitalizacije, naslov hkrati vzpostavi vez z zgodovino fotografije in procesom modernizacije, v kontekstu katerega se je formirala kot nova tehnologija reprezentacije. Galerija Alkatraz, ob 21.00 Razstava >>> Vabljene_i na otvoritev razstave Nade Žgank "Burleskanje", ki bo potekala v okviru Sindikata odklonskih identitet - platforme robnih urbanih žanrov, v sredo, 29. avgusta 2018, ob 21:00, v Galerijo Alkatraz. Razstava bo na ogled od 28. 8. do 2. 9. (odpiralni čas: 20.00 – 24.00). Vabljene_i tudi na ostali program projekta Sindikat, ki bo potekal na AKC Metelkova mesto in v CK Španski borci. === DELAVNICA === Klub Tiffany, ob 15.00 Delavnica: David Hoyle: Živeti v tukaj in ZDAJ! ::: Performativni atelje, ki slavi življenjske izkušnje. Pričakuješ lahko odprti pogovor v duhu inkluzivnosti in ljubezni, risanje ali slikanje. Na vrhuncu srečanja bomo ustvarili skupinsko delo, »živi kostum več entitet«, ki ga bo dokumentiral Lee Baxter. V našem sproščenem in inkluzivnem okolju so dobrodošle_i čisto vse_i === KINODROM === Kino Komuna 16.00 Whitney (Whitney) Slovenska kinoteka 21.00 Poletje z Moniko Sommaren med Monika (Ingmar Bergman, Švedska, 1953, DCP, 96 min, čb, 96', sp) Zgodba: Poletje z Moniko je nadvse čutna in hkrati pretresljiva zgodba o mladi ljubezni, pritiskih spolnih vlog in stiski delavskega razreda postavljena v Stockholm. S Harriet Andersson v prvi od mnogih Bergmanovih vlog in polna omamnih, atmosferičnih podob direktorja fotografije Gunnarja Fischerja velja za zgodnjo mojstrovino in enega najvplivnejših filmov velikega švedskega cineasta. === SLOVENIJA, MOJ DOMA === Festival KUNIGUNDA, Velenje - danes: OTONE PESSANTE & MOMBU Oživela Ulica, Koper - dnevni fest oživljanja Kidriča. Pardon, Kidričeve ulice. Program


text: Džafar Ben Mohamed ben al-Balhi Abalači Abu Mašar (), arabski astronom in filozof, * 787, Balh (ali tudi Bagdad), Afganistan, † april 886, Vasit (Wasit), Irak. Življenje in delo Abu Mašar je bil verjetno star preko sto let. Živel je predvsem v Bagdadu. Nekatera njegova dela so ohranjena v rokopisu. Njegov uvod v astrologijo al-Madhal al-kabir so v 13. stoletju dvakrat prevedli v latinščino. Njegovo astronomsko delo Uvod v astronomijo (Kitab al-madkhal ila ilm ahkam al nujum) je okoli leta 1140 prevedel Herman Koroški, tiskana pa je izdaja z naslovom Liber introductorius in astronomiam Albumasaris (Albumasarin) Abalachii (Alabachii) (Augusta Vindelicorum (Augsburg) 1489 ter Benetke 1495 in 1506). To delo je neodvisno od Hermana leta 1133 prevedel Ivan Seviljski. Delo vsebuje probleme iz grške filozofije, arabske astronomije in vzhodnjaške astrologije. Prevod Hermana Koroškega je bil obširnejši in manj dobeseden od Janezovega. Amir Kušrav (Khusrav) omenja, da je Abu Mašar prišel v Benares (Varanasi) in tam deset let študiral astronomijo. Abu Mašar je vplival na večino andaluzijskih astronomov, ki so se ukvarjali tudi z astrologijo. Razvil je planetarni model, ki so ga nekateri tolmačili kot heliocentričnega. To je zaradi tega, ker je kroženja planetov opisal s heliocentričnimi in ne geocentričnimi prijemi. To je edino možno v heliocentričnem modelu. Njegovo delo o planetarni teoriji ni preživelo, njegove astronomske podatke pa sta kasneje zapisala al-Hašimi (Hashimi) in al-Biruni. Sklici Arabski astronomi Arabski filozofi


Ne joči za nekom, ki ni vreden in ki ti je zlomil srce!


Rastline, ki prenašajo poplave - Strokovni članki - Drevesnica Omorika d.o.o. Vstopamo v del leta, ki veliko krat prinese s seboj tudi bolj slabo vreme. V mislih imam nižje temperature in padavine. Velika količina padavin (predvsem dežja) lahko pripelje tudi do tega, da reke, potoki, hudourniki, idr. prestopijo svoje bregove in se razlijejo. Ker je pojav poplav vsako leto več, je potrebno razmisliti katere rastline sploh uspevajo na takšnih območjih, kjer se vode razlivajo. Večina rastlin uspeva na vlažnih ali suhih tleh. Poznamo pa tudi rastline, ki prenašajo mokra tla in krajša obdobja poplav. Prav tako pa so rastline, ki prenašajo daljša obdobja poplav. Rastline, ki rastejo na obrežjih potokov, rek in jezer, dobro prenašajo poplave, slabo pa sušo. Preveč vlage v tleh pomeni tudi manj kisika za korenine. Na območjih, kjer je prisotne veliko vlage v tleh, imajo rastline bolj plitek koreninski sistem. Tudi poplav rastline ne prenašajo dobro v vseh delih leta. Npr. rastline, ki so že v polni olistanosti, so še posebej občutljive na daljša obdobja poplav v poletnem času. Rastline najbolje prenašajo daljša obdobja poplav v zimskem in pomladanskem času. V nadaljevanju članka bom opisala samo nekaj rastlin, ki prenašajo mokra tla ali krajše obdobje poplav ali daljše obdobje poplav. Veliko med njimi nam je že poznanih, a jim nikoli nismo posvečali večje pozornosti. Acer negundo (ameriški javor, javor jesenovec) naravno izvira iz Severne Amerike, kjer raste ob obrežjih jezer in v mokrih gozdovih. Lahko raste kot drevo (eno deblo) ali kot večji grm (več debel). V rasti je hiter – letni prirast je do 50 cm, v mlajši dobi prirašča še več. Doseže višino do 20 m in širino do 14 m. Listi so lihopernati (sestavljeni iz petih lističev) in zelene barve. V jeseni se obarvajo v rumeno barvo. Cvetovi so združeni v grozdasta socvetja, ki se pojavljajo v marcu ali aprilu pred olistanjem. Po cvetenju se razvije plod, ki je obdan s krilci. Veliko semen je gluhih. Je dvodomna in vetrocvetna rastlina. Najbolje uspeva na vlažnih tleh. Dobro prenaša daljša obdobja poplav in mestno okolje. Ker je svetloljubna vrsta, ga je najbolje posaditi na odprtih in svetlih mestih. Alnus glutinosa (črna jelša) naravno raste po skoraj vsej Evropi, zahodni Aziji, zahodni Sibiriji in severni Afriki. Njeno naravno rastišča so ob rečnih bregovih, na poplavnih ravnicah in obrečjih z visoko podtalnico. Raste kot drevo. Zaradi dobrega odganjanja iz panja, lahko raste tudi večdebelno. Letni prirast je do 40 cm. Doseže višino do 25 m, in širino do 14 m. Listi so enostavnim, narobe jajčaste oblike in temno zelene barve. Mladi listi so lepljivi. Cveti v februarju in marcu. Moški cvetovi so rumeno rjave mačice, ženski pa pokončni rdeči klasi. Iz ženskih cvetov se razvijejo nepravi storžki, ki vsebujejo sploščene krilate oreščke. Je enodomna in vetrocvetna rastlina. Najbolje uspeva na mokrih, globokih, humusnih tleh. Suhih tal ne mara. Dobro prenaša daljša obdobja poplav. Je svetloljubna rastlina, aprenaša tudi nekaj osenčenja. Platanus x hispanica (P. x acerifolia) (javorolistna platana) je verjetno nastala kot križanec in je razširjena po vsej Evropi in velikem delu Severne Amerike. Raste kot drevo. Raste hitro – letni prirast je do 50 cm, v mlajši dobi prirašča več. Doseže višino do 40 m in širino do 25 m. Listi so dlanasto krpati (sestavljeni iz 3-5 krp) in svetlo zelene barve. Cveti v mesecu maju. Cvetovi so enospolni. Moški cvetovi so združeni v rumenkaste, viseče, okroglaste glavice. Ženski cvetovi pa so združeni v rdeče okroglaste glavice. Plodovi so drobni in z rumenim šopom dlačic obrasli enosemenski oreščki. Je enodomna in vetrocvetna vrsta. Najbolje uspeva na globokih, hranilnih in svežih tleh. Prenaša kratkotrajne poplave. Rasa ima svetla mesta, a se bo dobro obnesla tudi v delni senci. Populus tremula (trepetlika) naravno raste po vsej Evropi, skoraj vsej Aziji in severni Afriki. Raste kot drevo. V mladih letih je letni prirast do 80 cm, kasneje (nekje po petnajstih letih) pa do 40 cm. Doseže višino do 30 m in širino do 12 m. Listi so enostavni, okrogle ali jajčaste oblike in imajo valovit rob. Listi so na zgornji strani zelene barve, spodaj pa svetlo zeleni. V jeseni se obarvajo v rumeno barvo ali pa v oranžno rdečo barvo. Cveti v marcu in aprilu pred olistanjem. Cvetovi so enospolni in so združeni v mačice. Moški cvetovi so sprva sivi, kasneje rdeči, ženske mačice pa so rjave barve. Po cvetenju se razvijejo plodovi, ki so rjavkaste podolgovate glavice. Je dvodomna in vetrocvetna vrsta. Trepetlika pravzaprav ni občutljiva glede tal. Najbolje pa uspeva na tleh, kjer je visoka podtalnica. Prenaša tudi krajša poplavna obdobja. Je svetloljubna rastlina. Salix alba (bela vrba) naravno raste po skoraj vsej Evropi, zahodni in severni Aziji. Tam jo najdemo rasti ob potokih, rekah, jezerih in mokrih gozdovih, kjer raste skupaj z topoli, jelšami in ostalimi vrbami. Je hitro rastoča – letni prirast je do 80 cm, kasneje (nekje po petnajstih letih) pa do 30 cm. Doseže višino do 30 m in širino do 20 m. Listi so enostavni, ozko suličasti in sive do temno sivo zelene barve. Cveti v aprilu hkrati z olistanjem. Cvetovi so enospolni, združeni v vitke, pecljate mačice. Po cvetenju se razvije plod, ki ga imenujemo glavica. Je dvodomna in žužkocvetna rastlina. Najbolje uspeva na rodovitnih, globokih, vlažnih tleh. Pogosto jo najdemo tudi na zamočvirjenih tleh. Med vrbami je ta vrsta vrbe tista, ki najdlje prenese daljše obdobje poplavljenosti. Quercus robur (hrast dob) naravno raste po skoraj vsej Evropi in mali Aziji. Največkrat se ga najde rasti na poplavnih območjih. Raste kot drevo. Letna prirast je do 35 cm. Doseže višino do 40 m in širino do 25 m. Listi so pernato krpati, narobe jajčaste oblike in temno zelene barve na zgornji strani, na spodnji strani pa so svetlo zelene barve. V jeseni se obarvajo v rumeno do rjavo rumeno barvo. Cveti konec aprila in v maju. Moški cvetovi so združeni rumene mačice, ženski cvetovi so posamezni ali pa so združeni v redke klase. Po cvetenju se razvije plod – želod. Plodovi so združeni v skupinah do 5. Je enodomna in vetrocvetna vrsta. Najbolje uspeva na globokih, z minerali bogatih, humusnih tleh, kjer je visoka podtalnica in na občasno poplavljenih tleh. Na poplavljenih tleh zdrži tudi do 3 mesece. Je svetloljubna vrsta, a prenaša tud delno senco. Viburnum opulus (brogovita) naravno raste po vsej Evropi, na Kavkazu in v zahodni Aziji. Tam jo najdemo rasti v vlažnih gozdovih, na nabrežjih rek in potokov. Raste kot grm. Doseže višino in širino do 4 m. Listi so dlanasto krpati, po robu grobo nepravilno nazobčani in svetlo zelene barve. V jeseni se obarvajo v vinsko rdečo do oranžno rdečo barvo. Cveti v maju in juniju po olistanju. Cvetovi so bele barve in združeni v pokabul. V zunanjem delu cveta so sterilni cvetovi, v sredini pa so dvospolni fertilni cvetovi. Po cvetenju se razvijejo bleščeče rdeče jagode, ki vsebujejo eno koščico. Najbolje uspeva na hranljivih, globokih in humusnih tleh. Najdemo jo na rastiščih, ki nakazuje precejšno vlažnost v tleh. Je svetloljubna rastlina, ki pa bo uspevala tudi v delni senci. Metasequoia glyptostroboides (metasekvoja) naravno jo najdemo rasti na majhnem hribovitem območju na osrednjem Kitajskem. Je hitro rastoča – letni prirast je do 60 cm, kasneje (nekje po desetih letih) pa do 40 cm. Doseže višino do 35 m (izjemoma više) in širino do 10 m. Iglice so ploščate, svetlo zelene barve, nežne, topa ali zašiljene. Jeseni se iglice najprej obarvajo rumeno, potem rdeče in nato odpadejo. Moški cvetovi so okrogli in združeni v viseče grozde ali klase. Ženski cvetovi se razvijejo na koncu olistanih poganjkov in so zlato rumene barve. Po cvetenju se razvijejo storži, ki dozorijo v decembru v prvem letu. Storži so okrogle ali valjaste oblike. Najbolje uspeva na globokih, svežih do vlažnih, zračnih in s hranili preskrbljenih tleh. Prenaša tudi kratkotrajna obdobja s poplavami. Je svetloljubna rastlina, ki ne prenaša osenčenja, zato jo je najbolje posaditi na svetlih in odprtih mestih. Taxodium distichum (močvirski taksodij) naravno raste na močvirnatih območjih jugovzhodnega dela ZDA ter ob srednjem in spodnjem toku Misisipija. Je hitro rastoč – letni prirast v mladosti je 80 cm, kasneje pa do 50 cm. Doseže višino do 50 m in širino 12 m. Iglice so ploščate, svetlo zelene barve, zašiljene in nežne. V jeseni se najprej obarvajo rumeno, potem v rjavo in nato odpadejo. Moški cvetovi so združeni v viseče dvojne grozde, ki se razvijejo na koncu lanskih poganjkov. Ženska socvetja so storžasta in okrogle oblike. Po cvetenju se razvijejo storži, ki dozorijo jeseni v prvem letu. Najbolje uspeva na globokih, vlažnih tleh. Ker dobro prenaša visoko podtalnico in dolgotrajnejše poplave, je pogostejši na močvirnih tleh. Je svetloljubna rastlina. Rastline, ki sem jih naštela in opisala si lahko posadite v vrtu, če imate predele, kjer je zastajajoča vlaga. Rastlin primernih za mokra tla je še več, a sem naštela neka takšnih, ki jih srečujemo tudi v naravi. Bruns Pflanzen, Catalogue of trees and shrubs 2014/2015 Lorenz von Ehren, Second Edition, september 2004 Acer negundo (ameriški javor, javor jesenovec) Alnus glutinosa (črna jelša) Platanus x hispanica (P. x acerifolia) (javorolistna platana) Salix alba (bela vrba) Populus tremula (trepetlika) Quercus robur (hrast dob) Viburnum opulus (brogovita) Metasequoia glyptostroboides (metasekvoja) Taxodium distichum (močvirski taksodij)