Komentiraj 4. september 1951 je pretresla novica: »Zgodaj zjutraj je bil najden mrtev pisatelj Louis Adamič s puško preko telesa v prostorih svoje farme na Amsterdam Road, v Milfordu, država New Jersey; ogenj je uničil del hiše in popolnoma garažo. Požar je bil očividno podtaknjen, ker sta bila bencin in avtomobilsko olje razlita okoli hiše. Plameni niso zajeli sobe, v kateri je bil Adamič najden mrtev ... « .... »Laboratorijska preiskava ni mogla najti Adamičevih prstnih odtisov na puški, kar podkrepljuje teorijo, da so ga morda ubili kominformovski agenti. To poročilo dela je dala danes policija, ki je najprej izrekla sodbo, da je Adamič napravil samomor.« ... »Človek, ki je grozil Adamiču, je bil ustaš ali informbirojevec. Ne ve se, ali gre za samomor ali za politični umor, ker je veliko protislovij.« - ... »Pišem knjigo o Jugoslaviji...« .... V tokratni izdaji oddaje Repetitio bomo obravnavali smrt pisatelja Louisa Adamiča, ki so ga 4. septembra 1951 našli mrtvega na njegovi farmi v New Jerseyu. Uradno še vedno velja, da je Adamič umrl zaradi samomora. A okoliščine njegove smrti so milo rečeno sumljive. Adamičevo truplo so našli s puško v roki, a na puški ni bilo prstnih odtisov. Na ta usodni dan so Adamiča - po pričevanju sosedov - obiskali neznanci, ki naj bi podtaknili požar, ki je uničil velik del hiše in gospodarskega poslopja. Adamiča so želeli ustrahovati, da ne bi dokončal svoje knjige o Jugoslaviji in kritiki Sovjetske Zveze. Kdo je torej ubil Adamiča? Adamiča je ubila knjiga Orel in korenine. Bodisi ga je izčrpala bodisi so jo zaradi nje ubili drugi. Če se ni zgodil atentat na Adamičevo osebo, pa se je nedvomno zgodil atentat na njegovo delo. V pogorelem gospodarskem poslopju je Adamič imel delovno sobo v kateri je hranil arhiv in korespondenco. Adamič in njegova žena Stella sta pred tragičnim dogodkom prejela vrsto groženj, Adamiča pa so neznanci celo hudo pretepli. O grožnjah in pretepu se je Adamič izpovedal nekaterim zaupnikom, ki so takoj po smrti podali javne izjave, da gre za politično motiviran umor. Vendar je obveljalo, da je Adamič - spričo osebne stiske, vidne preobremenjenosti in politične izolacije - napravil samomor. Takšen je bil vsaj zaključek kratke preiskave, ki jo je naredil FBI, ki pa vse do današnjega dne raziskovalcem ne dovoljuje vpogleda v dokumentacijo. Mnogo Adamičevih sodobnikov je bilo prepričanih, da je šlo za politični umor. Uganka pa ni toliko v vprašanju, kdo bi Adamiča želel pokončati, ampak bolj v vprašanju, kdo ga ne bi. Kot glavni osumljenci se tako – med drugimi - omenjajo preživeli četniki, domobranci, ustaši, stalinisti, republikanci, klerikalci in navsezadnje tudi jugoslovanska UDBA - Uprava državne bezbednosti. Skorajda celoten politični spekter, znotraj katerega se je gibal Adamič. Tudi če sprejmemo, da je pri Adamičevi smrti šlo za samomor, je še vedno odprto vprašanje, zakaj je bila preiskava tako kratka? Zakaj zanjo ni bilo politične volje ali interesa, niti s strani organov ZDA niti s strani zunanjega ministrstva takratne FLRJ - Federativne ljudske republike Jugoslavije? Za razrešitev tega vprašanja je treba preučiti zadnja leta Adamičevega življenja in knjigo o Jugoslaviji in Titu, ki jo je takrat pisal in zaradi katere so ga ustrahovali: Orel in korenine. Orel je sicer metafora za Tita in Jugoslavijo, Adamič je na obisku v Jugoslaviji namreč videl orla, ki se je ujel v korenini, nekajkrat je orel obupal, na koncu pa vendarle poletel. V podobni vlogi je Adamič videl Tita leta 1949. Kateri posamezniki pa so korenine? O tem bomo govorili v tokratni oddaji, Igor Perkovič namreč ugotavlja: »Za Adamiča je postala usodna njegova zadnja knjiga Orel in korenine. Napovedi njenega izida so se ustrašili po vsem svetu, na Zahodu in Vzhodu: enako namreč na Kominform kot stari Adamičevi sovražniki na republikanskem krilu ameriškega kongresa, pa tudi razbiti in raztepeni četniki, po tujini tavajoči ustaši, kvizlinški domobranci in zakrinkani črnorokci, mračni zvarek nacističnega gestapa v Mariboru ... Adamiču so grozili s smrtjo, če ne bo opustil pisanja in se vrnil v Združene države.« Louis Adamič je bil ameriški pisatelj slovenskih korenin, kronist ameriškega delavstva in razrednega boja ter velik zagovornik ameriškega multikulturalizma. Adamič je bil med najbolj branimi in spoštovanimi ameriškimi pisatelji tistega časa, njegova dela so natisnili in ponatisnili v sto tisočih izvodih. Adamičevo prvo obširno delo Dynamite: The Story of Class Violence in America je nekaj časa veljalo za obvezno šolsko čtivo. Adamičeva knjiga My Native Land – Moja rojstna dežela govori tako o Sloveniji in Otonu Župančiču kot tudi o Draži Mihailoviću in predvsem Partizanih, ki jih Adamič predstavlja in zagovarja kot edine legitimne odpornike v Jugoslaviji. Izvod te knjige je dobil vsak ameriški vojak na poti v Evropo. Kot dobitnik Guggenheimove štipendije je Adamič leta 1932 obiskal Jugoslavijo pod kraljevo diktaturo 1000 in napisal večkrat ponatisnjeno knjigo The Native’s Return. S to knjigo, ki je postala mednarodna uspešnica, je Adamič predstavil obskurno Jugoslavijo in njeno kompleksnost svetovnemu občinstvu. V The Native’s Return pa Adamič tudi ostro kritizira diktaturo kralja Aleksandra. Že v tridesetih si je Adamič tako nakopal vrsto nasprotnikov, med drugim sta zaradi kritike kralja do Adamiča bila kritična tudi Nikola Tesla in Ivan Hribar. Na obisku v Kraljevini Jugoslaviji je pri Bratku Kreftu Adamič spoznal tudi Borisa Kidriča in Edvarda Kardelja. Kardelj je takrat na Adamičevo prošnjo napisal pričevanje o mučenju komunistov in ostalih oporečnikov v Jugoslovanskih zaporih. Adamič je Kardeljevo pričevanje prevedel in izdal v pamfletu z naslovom Struggle - Boj. Pamflet je imel izjemen odmev in je vzpodbudil vrsto protestov mednarodne skupnosti proti mučenju političnih nasprotnikov v Jugoslaviji. Adamič je sicer šele ob ponovnem obisku Jugoslavije leta 1949 izvedel, da je shujšani dvaindvajsetletni mladenič, ki mu je predal rokopis, bil Edvard Kardelj, tedaj že predsednik vlade nove Jugoslavije. Adamič je skozi celotno kariero pisal o življenju priseljencev, predvsem slovenskih, in zagovarjal ZDA kot deželo migrantov. Napisal je napisal 16 knjig, ki so izšle v več kot 40 ponatisih, in vrsto prevodov. A Louis Adamič ni bil samo pisec. Bil je aktivist in agitator, njegove knjige in članki so nosili politično vizijo in s svojim delovanjem je skušal to vizijo tudi uveljaviti. Pisal je o ZDA kot multikulturni državi in si za svojo vizijo neutrudno prizadeval in agitiral prek vseh kanalov, ki so mu bili na voljo. Multikulturnost je Adamič dojemal in propagiral tudi kot osnovo mednarodne politike ZDA. Že pred vojno je Adamič navezal stike s prvo damo in navdušeno bralko Eleanor Roosevelt, med vojno pa tudi s predsednikom Franklinom D. Rooseveltom. Adamič si je z Rooseveltom redno dopisoval in mu svetoval. Tako je že januarja leta 1942 Rooseveltu pisal, da v njegovi rodni Sloveniji delujejo neki drugi četniki, neodvisni od Mihailovićevih sil, ki bi jih morali priznati kot pomembno silo v prihodnosti. Adamič je večji del vojne sicer uspešno agitiral za priznanje partizanov kot legitimne zavezniške sile. Leta 1942 je bil Adamič tudi gost na večerji v Beli hiši. Na tej večerji je bil gost tudi britanski zunanji minister Winston Churchill. Roosevelt je nekaj tednov prej dal Churchillu Adamičevo knjigo Two-Way Passage v upanju, da bi mu ta knjiga predstavila neko drugačno vizijo povojnega razvoja, vsaj drugačno od imperialistične Britanije. Adamič je Churchilla preziral in o tem dogodku napisal knjigo Dinner at the White House - Večerja v Beli hiši, ki je izšla leta 1946 in je zadnja knjiga, ki je izšla za časa Adamičevega življenja. Churchill je zaradi nekega napačnega navedka tožil Adamiča in njegovo založbo. Za razumevanje okoliščin Adamičeve smrti je zato nujno razumeti vpliv, ki ga je Adamič imel med vojno in takoj po njej. Že leta 1940 je bil Adamič svetovalec v Svetu za narodno obrambo ZDA, potem je bil svetovalec za strateške zadeve, leta 1942 pa svetovalec pri ameriškem zunanjem ministrstvu. Poleg formalnih zadolžitev je bil Adamič tudi civilno družbeno aktiven - leta 1942 je tako organiziral ameriški vseslovenski kongres in postal njegov častni predsednik, naslednje leto pa je pomagal ustanoviti in postal predsednik Združenega odbora Jugoslovanskih Američanov. Ves medvojni čas je Adamič neumorno pisal, lobiral in izdajal knjige, članke in pamflete. Osrednji cilj Adamičevih prizadevanj med vojno in tudi po njej je bilo priznanje jugoslovanskih partizanov kot legitimne politične sile. Kot ugotavlja Jakob Müller iz ZRC SAZU, si je Adamič med vojno odkrito prizadeval za sovjetsko Jugoslavijo. Po vojni pa, kot bomo videli, si je Adamič že kmalu prizadeval za nesovjetsko, a vendar socialistično Jugoslavijo. Po vojni je Adamič še imel stike z uradnimi ameriškimi oblastmi. Na avdienci z Rooseveltovim naslednikom Harryjem Trumanom je Adamič pred še lahko osebno zagovarjal Jugoslavijo. »Da bi dala svoj veliki prispevek k zmagi zaveznikov, je Jugoslavija med vojno doživela popolno politično in družbeno spremembo. Leto 1945 je jugoslovansko 1776 ...« ... je Adamič rekel Trumanu. A predsednik Truman za njegov nasvet ni bil tako dovzeten kot poprej Roosevelt. Ko se je leta 1950 v Ameriki začela protisovjetska mrzlica in ko je bil pred vrati McCarthyjev lov na sovjetske čarovnice, je Adamič le še stopnjeval svojo agitacijo v prid imena Jugoslavije in njene revolucije. Ko so v začetku petdesetih Adamiču kot že ničkolikokrat očitali, da je komunist, je uporno naznanil: »Nisem komunist- ne še!« V začetku petdesetih so te besede v ZDA veljale za politični – če ne že za dejanski - samomor. V tem času pa je tudi mednarodni položaj Jugoslavije postajal čedalje bolj negotov. Leta 1948 se je namreč zgodila dvojna zaostritev odnosov: spor z informbirojem je Jugoslavijo izoliral od vzhodnih držav, tržaška kriza in posledična sestrelitev ameriškega letala nad Bledom pa sta – potencialno usodno - zaostrili odnose z Ameriko in zahodnimi zavezniki. Zagovarjanje Jugoslavije v poznih štiridesetih politično ni bila najbolj zanesljiva pozicija. Ne smemo pozabiti, da je bila Jugoslavija med letom 1948 in letom 1952 osovražena ter gospodarsko in politično izolirana tako s strani Zahoda kot Vzhoda. V tej klimi splošne zaostrenosti in vonju po vojni se je Adamič odločil obiskati novo Jugoslavijo. Že med obiskom se je odločil napisati knjigo o svojih izkušnjah, k temu so ga tudi nagovarjali, podobno kot pri prvem obisku Jugoslavije leta 1932. Adamič se je res lotil pisanja knjige o Titovi Jugoslaviji, knjige, ki ga je na koncu tako ali drugače tudi pokončala. Jugoslavija je takrat ravno prekinila odnose s Sovjetsko zvezo in je bila ekonomsko in politično odrezana ter osovražena tako s strani Zahoda kot Vzhoda. Adamič se je čutil poklicanega, da s knjigo o Titovi in ne Stalinovi Jugoslaviji poseže v ta geopolitični pat in napravi argument v prid samostojne – neodvisne od Moskve - a še vedno in predvsem socialistične Jugoslavije. To namero je Adamič razglasil že takoj po vrnitvi iz FLRJ: »Prebil sem osem mesecev v Evropi, od tega šest mesecev v Jugoslaviji. Prepotoval sem 11.000 milj po tej državi. Imel sem dolgotrajne intervjuje, sestanke in razgovore s Titom in z večino drugih voditeljev, pa tudi s pisatelji, umetniki in drugimi intelektualci. Bil sem navzoč na kongresih in neštetih krajevnih sestankih, kar pa je še važnejše, razgovarjal sem se in videl na tisoče in tisoče mož, žena in mladincev ... Proučeval sem novi državni sistem, nove institucije in novo demokracijo, ki je še rezultat revolucije, katera se je začela 1941 in še vedno traja ... To knjigo pišem, in ni dvoma, da jo bodo nekateri napadli že pred objavo. Največje bogastvo Jugoslavije je njeno ljudstvo, ki ima izredne ljudi. Njihova revolucija je bleščeč podvig. Spoštovati bi jo morali vsi pošteni protiimperialistično nastrojeni Američani, v ta namen bom tudi jaz dal svoj prispevek.« Adamiča je tako ali drugače pokončala njegova zadnja, po smrti izdana knjiga Orel in korenine. Bodisi so ga pokončali nasprotniki knjige - o teh malo kasneje - bodisi ga je pokončala izčrpanost. Če je razlog njegove smrti res samomor, je razlog v izčrpanosti in opešanju zaradi hitenja pri pisanju knjige. Prav tako se je zaradi groženj in političnega dela skrhal Adamičev odnos z ženo Stello. Adamiča so začeli dojemati kot sumljivega tako v Jugoslaviji, ki so mu nehali odgovarjati na dopise, kakor tudi v Ameriki, ki je bila na začetku McCarthyjeve mrzlice. Rezultat je bil, da je Adamič zadnja leta življenja ostal osamljen in skrhan. Adamič je sicer že med bivanjem v Jugoslaviji začel pisati knjigo, pravzaprav je velik del knjige - ki je izšla posmrtno - namenjen razmisleku o pisanju knjige. Kot smo že omenili, se je Adamič srečal in odkrito ter včasih tudi provokativno pogovarjal z vsemi vidnejšimi politiki in kulturniki tistega časa. Dovoljenje za izdajo knjige na osnovi teh pogovorov so mu sicer dali le z zadržkom. Janja Žitnik Serafin z Inštituta za migracije ZRC SAZU tako navaja, da je Adamič kot pogoj za izdajo knjige vodstvu FLRJ predložil seznam zahtev: »Seznam vsebuje vrsto zahtev po svobodnem dostopu do vsakovrstnega gradiva in informacij, pravico do lastnih izhodišč in stališč, željo po pripombah k besedilu s strani odgovornih Jugoslovanov in hkrati pravico do neupoštevanja teh pripomb.« Adamič si je torej vzel precej svobode pri snovanju knjige. Delo je bilo izčrpavajoče - materiala narasel na več kot 1500 strani, ob pošiljanju rokopisov v Beograd pa ni prejemal povratnih informacij. Vse to je le še povečalo njegov občutek osamljenosti, ki je bil že tako velik zaradi ženine morda trajne odsotnosti. Vseskozi in iz vseh smeri so prihajali namigi, da naj Adamič knjige ne izda. Takoj po vrnitvi ga je na domu obiskal George Vuchinic, član Komunistične stranke ZDA, in mu prigovarjal, naj knjige ne izda. Med glavnimi osumljenci za Adamičevo smrt je zato KGB oziroma države kominterne. Delo Orel in korenine so po izidu kritiki napadali, češ da gre za propagando in pretirano hvalnico Jugoslaviji. Del emigracije je Adamiču zameril, da nikjer v knjigi ne omenja povojnih pobojev ali preganjanja političnih zapornikov. Adamič denimo sicer piše, kako jugoslovanski vojaki skrbno čuvajo dragocena gradbišča, a kot poudarja Müller, je moralo Adamiču biti jasno, da je bilo toliko stražarjev zaradi nadzora na političnimi zaporniki na prisilnem delu. Adamič je nedvomno pisal olepšano podobo stvarnosti. Po naravi je bil pragmatik in se je zavedal, da gre negotovi Jugoslaviji za življenje in smrt ter da je nujno vzpostaviti njeno samostojnost od Sovjetske zveze, preden lahko razpravljamo o njenih pomanjkljivostih. Po drugi strani pa Adamič izrazito odkrito piše o posameznikih na najvišjih položajih. Denimo ko Adamič piše ploskanju, ki je sestavljall velik del kongresov v prvih letih druge Jugoslavije. Adamič sicer ugotavlja, da po ruski navadi ploskata tako množica kot tisti, ki mu je aplavz namenjen. Adamič nadaljuje: »Namesto ploskanja v monologu je to ploskanje v dialogu, ki povezuje ljudstvo in voditelje. Na tej osnovi mi je ta aplavz pri priči ugajal, ampak izredno popevanje je žalilo ušesa. Kakšna je bila razlika med Heroj Tito! Heroj Ti 2000 to! in tistim Duce! Duce!, ki sem ga nekoč slišal v neki oddaji leta 1930 iz Rima, ali vreščanjem v filmu Veliki Diktator?« Kot je morda jasno iz opisa njegovega delovanja, Adamič ni bil samo kronist in opazovalec, ampak človek z agendo. V knjigi Orel in korenine je jasno izražena agenda, da se mora Jugoslavija rešiti svojih sovjetskih korenin, da ne pusti okostnjaka v stalinistični praproti. Tudi med obiskom v Jugoslaviji Adamič na več mestih jasno oriše, kako je to idejo prodajal Titu. Na omenjenem kongresu polnega aplavza je denimo Adamič izjavil, da je »razočaran« nad Titovim govorom. Ko ga je Tito soočil z to trditvijo, je Adamič ponovil: »Bil sem razočaran nad govorom, pa ne zato, ker ne bi bil dober, temveč zato, ker ni segel dlje, kakor da je obtožil sovjetsko vodstvo revizionizma.« Ponoviti moramo, da usoda Jugoslavije takrat nikakor ni bila jasna, tudi jugoslovanskemu vodstvu ne. Težke obsodbe Sovjetske zveze, ki jih je Adamič beležil in vzpodbujal, bi lahko – tako vsaj domnevamo - v glavah vodilnih predstavnikov Jugoslavije imele usodne posledice v odnosu s Sovjetsko zvezo, ki so jo vsaj takrat še vedno dojemali kot veliko vzornico. Müller recimo poudari Adamičev navedek Tita, ki pravi, da je v Sovjetski zvezi boljševiški duh revolucije, ki ga je predstavljal Lenin, prerasla birokratska in policijska pamet in da je sovjetske voditelje to, da so vladarji velikanske dežele in velike sile in da so sijajno zmagali v vojni, zaslepilo in jih pognalo v najbolj strupeno vrsto nacionalizma: v velerusizem, ki je bil vedno imperialistično obarvan. A Tito je takrat po tihem še vedno upal na spravo s Stalinom ... Dejstvo je, da Adamičevo delo Orel in korenine, čeprav ga je dojemal kot spomenik Titu in Jugoslaviji, ni bilo prevedeno v slovenščino vse tja do začetka sedemdesetih let prejšnjega stoletja. Janja Žitnik Serafin pa poudarja, da je slovenski prevod za razliko od angleške izdaje brez opomb, ki bi še vedno lahko veljale za občutljive. Tako v slovenski izdaji denimo ni opombe pod že omenjenim kongresom, v kateri Adamič poudarja razliko med Stalinom in Titom, češ da je na prvi strani Pravde Stalin omenjen stokrat, na prvi strani Politike pa Tito samo dvajsetkrat. Da je za Adamičevo smrt odgovorna UDBA, je denimo verjel Edvard Kocbek. Kot ugotavlja Jakob Müller, je Kocbek leta 1951 – takrat, ko je izdal Strah in pogum – v dnevnik zapisal, da so komemoracijo za Adamičem imeli le v kulturnih ustanovah, ne pa tudi v uradnih. Adamičev brat France pa je prav tako izjavil, da Adamičevi niso prejeli nobenega uradnega sožalja s strani organov FLRJ . Da je za Adamičevo smrt kriva jugoslovanska kvizlinška emigracija, lahko navedemo vrsto argumentov. Večina groženj in prigovarjanj, naj ne izda knjige o Jugoslaviji, je prišla predvsem od prebeglih domobrancev in ustašev, kakor tudi od dela bolj klerikalno naravnane jugoslovanske diaspore. Glavni strah je bil obraten od vodstva FLRJ - da je Adamič preveč dojemljiv za socialistično Jugoslavijo. Predvsem jih je motila Adamičeva nedojemljivost za problem povojnih pobojev in policijske represije. Ne vemo, ali je Adamič doživel atentat ali ne. Dejstvo pa je, da je atentat doživelo Adamičevo delo. V podtaknjenem požaru so namreč zgoreli Adamičev arhiv in zapiski. Na srečo je založba imela shranjen rokopis, ki ga je Adamičeva žena Stella kasneje uredila v knjigo Orel in korenine, ki je izšla leta 1953. Prvi slovenski prevod je izginil v pisarni Aleksandra Rankovića, takratnega šefa UDBE. Leta 1970 pa je Kardelj, tako mimogrede, rekel prevajalcem: »Tiskajte Adamiča!« In delo Orel in korenine je lahko leta 1970 - sicer brez opomb - izšlo v slovenskem jeziku pri Državni založbi Slovenije. Kritike knjige ob izidu so bile mešane in skrajno ambivalentne. V tujini so delo kritizirali, češ da predstavlja nekritično čaščenje problematičnega režima, v Jugoslaviji pa so bile kritike, da je bil preveč površen do v orisu dejanskih razmer. Poudariti pa moramo, da nihče - niti sam Adamič - ni vedel, kaj bo dejansko v knjigi. Saj je z delom hitel in ga prilagajal političnim premikom, po drugi strani pa je imel osnutek knjige več tisoč strani in še več tisoč strani zapiskov in korespondence, ki so za vedno zgoreli v požaru. Kdo je torej ubil Louisa Adamiča? Ali so bili za to krivi ustaši ali stalinisti, UDBA, CIA ali KGB? Ali pa si je nemara - podobno kot deset let kasneje Hemingway – Adamič sodil sam? Vsi raziskovalci, ki so zaprosili za datoteke FBI preiskave, so naleteli na gluha ušesa. Naj je šlo za samomor ali ne, pa je dejstvo, da je se je zgodil atentat na Adamičev spomin in vlogo. Zamrl je namreč spomin na velikega zagovornika osvobodilnega boja, pravzaprav diplomatske misije v eni osebi in človeku, ki je bil instrumentalen za zavezniško priznanje druge Jugoslavije. Spomin na Adamiča kot uspešnega pisatelja »multikulturalizma« seveda še vedno živi, v Grosuplju sta po njem še vedno poimenovana osnovna šola in taborniški rod Louisa Adamiča. Prav tako se postopoma prevajajo knjige v slovenščino, nazadnje je prejšnji mesec založba Sophia izdala Adamičevo delo Iz mnogih dežel, ta mesec pa bo revija Borec izdala tematsko številko o Lousiu Adamiču. Kdo je torej ubil Louisa Adamiča? Adamič se je ubil in ubijal sam, s svojim delom, s svojo držo in neuklonljivostjo, kot pravi partizan. Adamič se je ubil sam, pa četudi so za njegovo smrt bili krivi drugi.


source: fineweb

text: Josip Murn - Aleksandrov |Josip Murn| |Rojstvo:||4. marec 1879 Ljubljana |Smrt:||18. junij 1901 Ljubljana |Poznan/a po:||pesnik| |“||Škrjančki, polja, cvet, to bil je vaš poet. Oton Župančič ob Murnovi prerani smrti |”| Življenje[uredi | uredi kodo] Rodil se je kot nezakonski otrok Mariji Murn in Ignacu Cankarju. Mati je prišla z Gorenjske služit k družini Mayer v Ljubljano, kjer je il njegov oče hlapec. Ta zanj ni skrbel, kmalu po njegovem rojstvu se je poročil z drugo, štiri leta kasneje pa umrl za tuberkolozo. Mati ga je v duševni stiski dala v rejo v Zadobrovo, sama pa je šla služit v Trst, od koder se ni vrnila. Bil je tudi v reji pri Sv. Krištofu, nazadnje pa pri materi Kalanovi na Poljanski cesti. Leta 1885 je bil sprejet v cerkveni šolski zavod Marijanišče v Ljubljani . Od leta 1890 do 1895 je obiskoval nižjo gimnazijo v Ljubljani in objavljal rokopise svojih pesmi v literarnem časopisu Dijaške vaje. Po ljubljanskem potresu leta 1895 se je vrnil k materi Kalanovi, s katero sta se preselila v Cukrarno, kjer je preživel zadnji del svojega življenja. Tam se je spoprijateljil z Ivanom Cankarjem, Dragotinom Kettejem in Otonom Župančičem. Vpisal se je na višjo gimnazijo v Ljubljani in postal sošolec Ivana Prijatelja. Bil je sprejet v dijaško literarno društvo Zadruga, iz katerega je kasneje izstopil. Zaljubil se je v Almo Souvan in ji v zborniku ljubljanskih maturantov posvetil cikel pesmi Noči. Po maturi leta 1898 je s štipendijo Trgovsko obrtniške zbornice odšel na Dunaj. S študijem na eksportni akademiji ni uspel, zato se je želel prepisati na pravo na Dunaj in v Prago, a ker ni bil sprejet, je s tem izgubil štipendijo in se znašel v pomanjkanju. Poleg tega je bil čedalje bolj bolan, na oddih je odhajal na kmete na Gorenjsko, v Zalog pri Cerkljah ter v Zasip pri Bledu. Tu se je začel družiti s pesnico Vido Jeraj. Nekajkrat je preživljal svoje šolske počitnice v Vipavski dolini na domačiji pri Aleksandrovih, od tod psevdonim Aleksandrov. Leta 1899 se je vrnil v Ljubljano, kjer se je zaposlil kot stenograf, leta 1900 pa kot pisar pri Trgovski zbornici. Kmalu zaradi bolezni tudi tega ni več zmogel in je ostal brez sredstev za življenje. Denarno ga je še najbolj podpirala materina sestra Marjana, od prej pa je imel skromne prihranke od poučevanja in pisateljevanja. Junija je v Cukrarni umrl za jetiko na isti postelji kot dve leti prej Kette. Pokopali so ga pri Sv. Krištofu, pozneje pa prenesli v grob pesnikov slovenske moderne na ljubljanskih Žalah, kjer je pokopan skupaj s Cankarjem, Kettejem in Župančičem. Delo[uredi | uredi kodo] Murn je eden glavnih predstavnikov moderne ter sodobnik Cankarja, Ketteja in Župančiča. Za časa svojega življenja ni bil poznan, danes pa njegova dela štejemo med najpomembnejše stvaritve slovenske književnosti. Pesmi je objavljal v mladinskem časopisu Dijaške vaje, kasneje pa v Angelčku, Vrtcu, Slovenskem narodu, Slovencu in Ljubljanskem zvonu. Objavljal je pod psevdonimi Lucijan, Anton Jek, Jurij Klas, Kres, Igorjevič, Jaroslav, Pintev in Aleksandrov. Njegove pesmi so bivanjske, osebno izpovedne, razpoloženjske, le malo je ljubezenskih oz. erotičnih - namenjene so bile Almi Souvan. Tematika je pogosto kmečka, motivi pa so iz narave. Poleg pesmi je pisal tudi razpoloženjske črtice, pripovedne spise, pripovedne in priložnostne pesmi, fragmente in nemške pesmi, opeval pa je tudi svetnike. Nekaj pesmi je prevedel iz nemščine (Goethe, Mickiewicz). Pesmi zaznamuje brezdomstvo, tujstvo, hrepenenje, melanholija, revščina, duševna osamljenost, odtujenost in slutnja smrti, kar odraža njegovo nagnjenje k pesimizmu, duševni nemir - težilo ga je dejstvo, da je nezakonski otrok, za katerega se mati ni brigala. Leta 1898 se je predstavil v almanahu osmošolcev Na razstanku pod naslovom Mlade pesmi, zbirka z naslovom Pesmi in romance pa je izšla šele po njegovi smrti leta 1903; pesmi zanjo je zbral in napisal uvod Ivan Prijatelj in s tem prvi določil pesnikovo vrednost. Zbirki Pesmi in romance, Lirske pesmi in Pisma pa je leta 1967 zbral in uredil Dušan Pirjevec v zbirki Topol samujoč. Pred Pirjevcem so se z Murnom ukvarjali še Oton Župančič, ki je po njegovi smrti spesnil cikel z naslovom Manom Josipa Murna Aleksandrova, Nikolaj Omersa - objavil dve njegovi pesmi, Silva Trdina je leta 1933 iz njega doktorirala, kasneje pa so se mu še posvečali Jože Snoj, Irena Novak Popov, Marko Juvan in Mimi Malenšek, ki je v poklon Ketteju in Murnu napisala biografski roman Pojoči labodi. Benjamin Ipavec je uglasbil kar nekaj njegovih pesmi. Poimenovanja[uredi | uredi kodo] Po njem se imenujejo: - Murnova cesta, Grosuplje; Murnova cesta, Šmarje - Sap, - Murnova ulica, Domžale; Murnova ulica, Ljubečna; Murnova ulica, Ljubljana; Murnova ulica, Mengeš; Murnova ulica, Murska Sobota - Osnovna šola Ketteja in Murna, Ljubljana-Kodeljevo. Viri in literatura[uredi | uredi kodo] - Pesmi in romance. Ljubljana: L. Schwentner, 1903. (COBISS) - Topol samujoč. Ljubljana: Mladinska knjiga, 1996. (COBISS) - Zbrano delo, 1-2. Ur. Dušan Pirjevec. Ljubljana: DZS, 1954. (COBISS) - Jože Snoj: Znameniti Slovenci: Josip Murn. Ljubljana: Založba Jaroslav Skrušny, 1978. (COBISS) - Mimi Malenšek: Pojoči labodi. Ljubljana: DZS, 1970-71. [1] Glej tudi[uredi | uredi kodo] - seznam slovenskih pesnikov - slovenska književnost - seznam slovenskih mladinskih pisateljev - seznam slovenskih mladinskih avtorjev Zunanje povezave[uredi | uredi kodo] |Wikivir vsebuje izvorna besedila avtorja: Josip Murn - Aleksandrov| |Wikimedijina zbirka ponuja več predstavnostnega gradiva o temi: Josip Murn - Aleksandrov| - Josip Murn - Aleksandrov. Slovenski biografski leksikon 1925–1991. Elektronska izdaja. Ljubljana: SAZU, 2009. - Josip Murn – avtorjeva dela v zbirki Digitalne knjižnice Slovenije - Doprsni kip Josipa Murna v Knafljevem prehodu v Ljubljani, kjer se je rodil, Geopedia.si: Josip Murn - Aleksandrov - Bivališče Josipa Murna, Cukrarna v Ljubljani, Geopedia.si: Josip Murn - Aleksandrov - Grob slovenske moderne na ljubljanskih Žalah, Geopedia.si: Josip Murn - Aleksandrov - Diplomske naloge na temo Josip Murn - Murn-Aleksandrov.net


text: Lizbonska pogodba je začela veljati 1. decembra 2009. Evropski uniji je dala sodobno institucionalno ureditev ter učinkovit in uspešen način dela pri spopadanju z izzivi današnjega časa. Svet se hitro spreminja in Evropejci pričakujejo od Evropske unije, da bo reševala vprašanja globalizacije, podnebnih in demografskih sprememb, varnosti in energije. Lizbonska pogodba krepi demokracijo v Evropski uniji in njeno sposobnost uveljavljanja interesov državljanov v vsakdanjem življenju. več Evropski parlament je 23. marca potrdil delno spremembo pogodbe in tako omogočil uvedbo evropskega mehanizma za stabilnost. Poslance so tudi prepričali pozitivni signali iz držav, da naj bi se medvladni mehanizem približal evropskemu okviru delovanja. 28/02/2011 - Nova pravila komitologije Prvega marca 2011 so začela veljati nova pravila komitologije, ki določajo, kako države članice nadzorujejo izvajanje izvedbenih pooblastil Evropske komisije. Nova pravila uvajajo dva postopka: svetovalni postopek in postopek preverjanja. 17/02/2011 - Zelena luč za evropsko državljansko pobudo Svet EU je 16. februarja sprejel uredbo, po kateri bodo od leta 2012 evropski državljani Komisijo lahko pozvali k pripravi zakonodajnih predlogov, če bo podpornikov pobude vsaj milijon iz večjega števila držav članic.


Hidroizolacijski premaz za beton in hidroizolacija raznih površin | ZOK Aliansa Ste že kdaj razmišljali o tem, da bi bilo dobro, če si zagotovite hidroizolacijo in s tem zaščitite svoj objekt pred vdorom vode oziroma vlage? Voda oziroma vlaga ima lahko na vaš objekt negativne posledice in s tem pride seveda tudi do dodatnih stroškov sanacije, kar pa je verjetno nekaj, česar si ne želimo. Hidroizolacija je namreč tanka plast, za vodo neprepustne folije, ki tako zaščiti določeno površino pred vdorom vlage in ohrani vaš objekt čim dlje časa v najboljšem stanju. Kje pa lahko pridete do kvalitetnega hidroizolacijskega premaza za beton oziroma do hidroizolacije za katero izmed površin vašega objekta? V naši državi lahko najdete kar nekaj ponudnikov, ki se ukvarjajo s hidroizolacijskimi premazi za beton oziroma s hidroizolacijami različnih površin, kot so na primer balkoni, terase, kleti, ravne strehe in podobno. Najlažje in najhitrejše boste našli ustrezno ponudbo hidroizolacij kar preko spleta. Priporočam vam, da med ponudniki hidroizolacijskih premazov za beton oziroma hidroizolacij preverite tudi ponudbo podjetja K-tes. Strokovnjaki podjetja K-tes imajo namreč na področju hidroizolacij oziroma hidroizolacijskih premazov za beton ogromno znanja in izkušenj, tako da vam lahko priporočajo kakšna hidroizolacija bi bila smiselna za vaš objekt in na katerih površinah. V kolikor vas zanima več informacij glede hidroizolacijskega premaza za beton ali pa hidroizolacij, vam svetujem, da se obrnete na omenjeno podjetje in povprašate strokovnjake o vsem, kar vas zanima. Poskrbite za to, da bo tudi vaš objekt kar se le da dobro zaščiten pred različnimi zunanjimi vplivi ter da bo s tem vaše bivanje tako bolj kvalitetno. Prejšnji prispevekNakup naravnega pirinega vzglavnika in nosečniške blazine


text: Brazilska manekenka Adriana Lima se je rodila 12. junija 1981 v Salvadorju. Med nakupovanjem v trgovskem centru jo je odkril lovec na talente, ko je bila stara komaj 13 let. Dve leti pozneje je zasedla prvo mesto na Fordovem lepotnem tekmovanju za supermodel Brazilije in začela delati. Mlada eksotična lepotica dolguje svoj šarm mešanici genov in naravni sproščenosti, ki jo v kratkem času pripeljeta na modne brvi najprestižnejših kreatorjev: Armanija, Fendija, Ralph Laurena, Valentina in Christiana Lacroixa. Adriana Lima postane ena najbolj iskanih manekenk, stopa po najprestižnejših modnih brveh in zanjo se pulijo “Vogue”, “I-D”, “Marie Claire” in druge mednarodno poznane revije. Adriana Lima je nastopala v televizijski reklamni kampanji za Maybelline in “Angels in Venice” za Victoria’s Secret. Za BMW je igrala v kratkem filmu “The Hire” eklektičnega režiserja Wong Kar-wai-ja. Aktivna je tudi v družbenih in dobrodelnih dejavnostih ter finančno podpira organizacije, ki skrbijo za sirote v Braziliji. Danes je Adriana srečno poročena in mama male prvorojenke Valentine. Nenavadno običajno ime za zvezdnice, ki prisegajo na izvirnost in domišljijo. Izbrano ime najbrž izhaja iz dejstva, da sta se Adriana in njen mož, zvezda NBA košarke Marco Jarić, poročila prav na valentinovo. Takoj po poroki v majhnem mestecu v Wyomingu je par oznanil novico o nosečnosti; povedala sta, da sta zelo srečna in si želita veliko družino.


Ta članek razlikuje jezo kot protest proti izgubi ljubezni od karateroloških vprašanj.


source: wikipedia

text: 1772 (MDCCLXXII) je bilo prestopno leto, ki se je po gregorijanskem koledarju začelo na sredo, po 11 dni počasnejšem julijanskem koledarju pa na nedeljo. Dogodki Rojstva 10. marec - Karl Wilhelm Friedrich von Schlegel, nemški pesnik, kritik, učenjak († 1829) 15. marec - Jožef Ficko, hrvaški pisatelj, slovenskega rodu († 1843) 7. april - Charles Fourier, francoski utopični socialist († 1837 18. april - David Ricardo, angleški ekonomist († 1823) 2. maj - Novalis, nemški pesnik († 1801) 20. maj - sir William Congreve, angleški izumitelj († 1828) 14. avgust - Ram Mohan Roy, indijski (bengalski) hindujski družbeni reformator in ustanovitelj gibanja Brahmo Samadž († 1833) 21. oktober - Samuel Taylor Coleridge, angleški pesnik, kritik, filozof († 1834) Smrti 6. januar - Samuel Johnson, ameriški filozof, Berkeleyev dopisovalec (* 1696) 22. marec - John Canton, angleški fizik (* 1718) 29. marec - Emanuel Swedenborg, švedski znanstvenik, filozof, teozof (* 1688)


source: CulturaX

text: NAJLEPŠE VAŠKE VASI (KI JIH NE SMETE ALI NE SMETE ZAMUDITI) - WALES 2020 Najlepše vaške vasice (ki jih ne smete ali ne smete zamuditi) Wales Je eden najlepših narodov za ogled znamenitosti, še posebej, če iščete kombinacijo zgodovine, narave in pustolovščine. Kljub majhnosti ima številne čare kot mesta velike lepote. Na splošno velja, da ko obiščete območje, navadno hodite Cardiff, ki je njen kapital. Vendar je treba še veliko vedeti gradovi v katerih so se vodile velike bitke zgodovine in gusarske jame ali odkrivali njihove številne legende. Ampak, svojega ne smete zamuditi mesta ker so resnično čudo za oči. To mesto je eno najlepših in najbolj radovednih za ogled, saj reka Glaslyn deli svoje ulice. To mesto, ki se nahaja v Gwyneddu (regija Snowdonia), je zelo majhno in za njega je značilno, da je zelo mirno. Je mesto velike naravne lepote, še posebej spomladi, zaradi majhnosti hrib zajeta vijolice y drevesa. Vendar njena pritožba ne leži le v tej posebnosti. Zanimiva je tudi občina zaradi legenda o knez, ki je imel velikega, ki naj bi živel tam. Glede na to, kar pravijo, je bil velik ljubitelj lova in je vedno šel s svojimi psi, ki imajo posebno naklonjenost do Gelert. Vendar ga je ubila, ker je verjel, da je napadel sina v njegovi jaslici, namesto da bi videl, da ga je branil pred napadom volka. Na njeno žalost jo je dvignila grobki je eden izmed glavne znamenitosti turistična in ki daje mestu ime. Lepše Kljub vsemu - čeprav je vse stvar okusa - je to mesto, ki je na vhodu v Snowdonia National Park, ki je znano po tem, da je najlepše naravno območje v celem Walesu. Tam lahko izgledajo staro kamnite hiše v tistih hišnih barih in restavracijah jesti značilno jed jagnjetina skupaj z a pinta velškega piva. Poleg tega je to dobro okolje dejavnosti Na prostem kot kampiranje ali pohodništvo, ogled okoliških gozdov, jezer, gora ali rek. Seveda ne gre zamuditi slap poleg kamnitega mostu. Od te občine opozarja na vse svoje gradu iz trinajstega stoletja, ki se dviga na Reka Conwykot tudi njihove velik zid srednjeveški. Ogled tega mesta naj bi vodil tudi k ogledu znamenitosti najmanjša hiša Združenega kraljestva, ki je v pristanišču in Elizabetanski dvorec Plas Mawr. In seveda morate obiskati High Street, ki je poln kavarn, knjigarn in restavracij. To mesto je majhno ribiško mestece, kjer je idealno, da se sprehodite po njegovem nizke hiše barv, ki se nahajajo na glavni ulici in vodijo do gradu, ki ga je vzgojil angleški Edward I. Zaliv je tudi idealen kraj za sprehod in za povrnitev moči je dobro, da se preizkusite mesnine y školjke. To mesto se nahaja tudi na obali, kopajo ga vode reke Irsko morje. Ta občina, ki je znana kot "Kraljica valižanskih letovišč"Živi z morjem kot osrednjo osjo. Pravzaprav okoli njegovega ob morju, tam so hoteli, modne piste in hiš kjer si morate ogledati njene viktorijanske fasade. V njeni okolici je najrazličnejše palice y restavracije. Prav v njih se verjame, da je Lewis napisal knjigo 'Alica v čudoviti deželi" In, v čast temu, jih je več kipi od znakov tega romana in ki ga razporejajo različne ulice tega mesta, ki so kot sanje na robu morja.


Ameriški predsednik Donald Trump je dejal, da "ni zadovoljen" zaradi dejstva, da Ameriška centralna banka zvišuje obrestne mere. Njegove pripombe so v ZDA zbudile presenečenje, saj naj bi se predsedniki The post...


text: Kategorija:Želene fotografije na temo umetnost |To je kategorija, namenjena administraciji. Uporablja se za administracijo projektov Wikipedije in ni del enciklopedije. Vsebuje strani, ki niso članki, ali pa razvršča članke glede na njihovo stanje in ne po vsebini. Ne vključujte te kategorije v kategorije vsebinskih člankov.| |Wikimedijina zbirka ponuja več predstavnostnega gradiva o temi: Art| Dodaj predlogo {{Dodaj fotografijo|umetnost}} na pogovorno stran članka, ki potrebuje fotografijo. Članek se potem avtomatsko uvrsti v to kategorijo. Če je možno, dodaj prošnjo v eno izmed spodnjih pod-kategorij. Podkategorije Ta del kategorije ima 1 naslednjo podkategorijo.


ZA OHRANITEV NOVEGA ZAKONA O ZAKONSKI ZVEZI IN DRUŽINSKIH RAZMERJIH Koalicija "Za otroke gre" je v enem tednu zbrala kar 80.518 podpisov državljank in državljanov, ki nasprotujejo noveli zakona o zakonski zvezi. Namen peticije je pokazati, da nas je takšnih, ki mislimo, da moramo imeti vsi ENAKE pravice (in smo PROTI ponovnemu referendumu, za katerega podpise zbira koalicija "Za otroke gre"), VEČ KOT 80.000! NAREDIMO KORAK naprej v 21. in ne nazaj v 19. stoletje! Za to peticijo ne stoji nobena politična stranka, ampak aktivni državljani in državljanke Republike Slovenije. Prosimo, da o tej peticiji obvestite čimveč ljudi. Le tako bomo dosegli potrebno pozornost medijev in nosilcev odločanja. kontakt: za.ohranitev.zzzdr@gmail.com O NOVELI (besede avtorjev novele): Novela registrirano istospolno partnersko skupnost v vseh elementih izenačuje z zakonsko zvezo, ki je po novem določena kot življenjska skupnost dveh oseb, ne glede na spol. S tem pa tudi za istospolne partnerske skupnosti prinaša enake pravne, ekonomske in socialne posledice, kot jih ima zakonska zveza ali zunajzakonska skupnost dveh oseb različnega spola. Med njimi je tudi možnost posvojitve otrok, ki je bila med nasprotniki tako v parlamentarni razpravi kot v delu civilne družbe najbolj kritizirana. Slovenija je prejšnji teden postala 21. država na svetu in 11. država članica EU, ki zagotavlja enake pravice na področju zakonske zveze in družinskih razmerij vsem državljanom. S tem je potrdila in uveljavila eno izmed najpomembnejših vrednot, vrednoto enakosti in vstopila v krog naprednih, demokratičnih držav. Tudi varuhinja človekovih pravic Vlasta Nussdorfer je dejala, da »s tem ni nihče nič izgubil, vsi pa smo pridobili kot družba, saj je sprejemanje sočloveka z v 2000 zemi njegovimi pravicami v demokraciji pomembno«. Upajmo, da to pridobitev tudi obdržimo. POVEZAVE: - uradna izjava Zbornice kliničnih psihologov Slovenije - sestava družine nima pomembnega vpliva na otrokov razvoj (članek na rtvslo.si) - Članek o peticiji na spletni strani Narobe.si - Članek "Dileme o referendumski pobudi" na spletni strani Delo.si ZA ENAKOST Stopite v stik z avtorjem peticije Podpišite peticijo By signing, I authorize ZA ENAKOST to hand over my signature to those who have power on this issue.


text: Razbijamo mite o epilatorjih - Lepota in zdravje - Liza - Vedno polna dobrih idej. 15. maj 2018 | bolečina , epilator , mit , odstranjevanje dlak | Promocijska objava Marsikatera ženska si želi trajnejše rešitve za odstranjevanje dlak, pa ostaja pri vsakodnevnem britju, ker verjame nekaterim mitom, ki so stari že več let in jih je napredna tehnologija že izkoreninila. Pa poglejmo nekaj mitov in preverimo, če držijo. Če uporabljam epilator, bodo dlake močnejše Ne drži! Načeloma velja, da dolgotrajna uporaba metod, ki dlako odstranijo s korenino vred, na primer epilator, dlake precej zredčijo. Hkrati pa so tiste, ki ponovno zrastejo, šibkejše. Uporaba epilatorja je zelo boleča Bolečina je sicer zelo relativna, eni so bolj občutljivi, drugi manj. Ob prvih uporabah, ko so dlake močnejše, je lahko za koga epilator boleč, sčasoma pa ta občutek mine. Odlična rešitev za bolj občutljive in tiste, ki se z napravo šele spoznavate, je epilacija pod prho. Za to morate seveda imeti epilator, ki to omogoča, eden takšnih pa je Braun Silk-épil 9 Wet & Dry. Prepovedana uporaba na občutljivih delih Zagotovo ne drži. Epilator lahko uporabljate na nogah, bikini predelu, rokah, pod pazduho, pa tudi na moževem hrbtu. Priporočamo nakup takšnega, ki ima več nastavkov različnih velikosti, da bo lažja uporaba tudi na manjših občutljivih predelih. Za uporabo epilatorja morajo biti dlake dolge Ne drži, oz. vsaj ne pri vseh proizvajalcih. Braun je namreč razvil tehnologijo Close-Grip, zato njihovi epilatorji odstranijo tudi zelo kratke dlačice, ki niso večje od zrna peska (približno 0,5 mm). To je le nekaj mitov, ki so morda držali za precej stare naprave, inovativen razvoj podjetij, kot je Braun, pa je epilatorje izpopolnil do te mere, da so uporabnicam prijazni in prinašajo odlične rezultate.


text: Ravnanje z odpadki je del celovitega področja ravnanja z okoljem, ki je bistvenega pomena za kakovost življenja vsakega posameznika in družbe kot celote. Odgovorno ravnanje z odpadki posega v vse sfere človekovega življenja - zasebno, gospodarsko in družbeno. Sistem odgovornega ravnanja z odpadki, za katerega se zavzemata tako Evropska unija kot Slovenija, spodbuja odgovorno potrošništvo in ločevanje odpadkov na izvoru. Tako predstavlja ravnanje z odpadki vitalen del kakovosti življenja vsakega posameznika. V Sloveniji smo zakonodajo, ki ureja področje ravnanja z odpadki, v celoti uskladili z evropskimi predpisi. S tem smo prevzeli zelo stroge kriterije in pogoje za ravnanje z odpadki. Stara odlagališča komunalnih odpadkov v regiji ne ustrezajo Direktivi Evropske unije o odlagališčih odpadkov, omejen prostor teh odlagališč pa ne omogoča nadaljnjega odstranjevanja odpadkov. Izgradnja Regionalnega centra za ravnanje z odpadki Celje bo omogočila, da bomo le-tem lahko zadostili tudi v Savinjski regiji. R-CERO Celje je skupni projekt 24 občin Savinjske regije.


POST2019 – Korenine vere Kategorija: POST2019 Takoj po pustnem torku se na pepelnično sredo v cerkvenem letu pričenja postni čas. Traja 40 dni. V tem času kristjani premišljujemo o Jezusovem življenju, njegovi smrti in vstajenju. Bistvo postnega časa je, da bi (ponovno) spoznali: Ljubezen je največja izmed vsega, je popolnost in vez večnosti. Mnogi se v tem obdobju odločijo za kakšno odpoved, da bi bili podobni Jezusu, ki je daroval svoje življenje za nas. Drugi se osredotočijo na dobra dela. Tretji več molijo. Vse te tri stvari: molitev, odpoved in dobra dela pa lahko izkoristimo tudi za to, da v postnem času rastemo v ljubezni v naših družinah. Povabljeni, da vsak dan nekaj minut namenimo skupnemu času z otroki in sozakoncem. Kako? Pojdimo ven, v naravo, se skupaj igrajmo, spoznavajmo Jezusovo življenje in skupaj molimo. V nadaljevanju lahko najdete nekaj konkretnih idej in spodbud. POSTNI OLTAR IN SPOZNAVANJE JEZUSOVEGA ŽIVLJENJA V pričujočem gradivu so predlagane dejavnosti za tri dni v posameznem postnem tednu, vključene pa so tudi aktivnosti za lažje razumevanje dogodkov velikega četrtka in petka ter primer razlage velikonočne skrivnosti za (majhne) otroke. Sami si določimo, kdaj v tednu je najbolj primeren čas za nas. Posamezne zgodbe in aktivnosti prilagodimo starosti otrok ter njihovi trenutni pripravljenosti za sodelovanje. Tudi če nam v posameznem tednu ne uspe spoznati vseh zgodb, naj nam to ne vzame poguma. Pomembno je, da vztrajamo: tudi, če nam ne gre tako, kot bi želeli. Le na ta način bomo tekom postnega časa rasli v prijateljstvu z Jezusom. Predlogi v gradivu se osredotočajo na zunanje dejavnosti. V primeru, da te možnosti nimamo, dejavnosti prilagodimo našemu bivalnemu okolju. Če nam čas dopušča, lahko zgodbo še ilustriramo in posamezne dele nizamo na vrvico, tako da na koncu dobimo celoten pogled na Jezusovo življenje in poslanstvo. Naj nas odkrivanje Jezusovega življenja v družini čim bolj povezuje in bogati. SPOZNAJMO JEZUSADownload (Gradivo je namenjeno za nekomercialne namene: le za družinsko rabo.) MOLITEV in PREPEVANJE POSTNIH PESMI Zbirajmo se ob postnem oltarčku, ob prižgani svečki molimo za potrebe, ki jih zaznavamo v vsakdanjem življenju. Lahko se naučimo tudi kakšno postno pesem. Na primer: O romar moj Kraljevo znamnje križ stoji ... Ali pa v tišini in ob prižgani svečki prisluhnemo drug drugemu in Jezusu. POSTNE NEDELJE: PISMA LJUBEZNI Na prvo postno nedeljo pripravimo liste: enega barvnega in nekaj belih (za polovico družinskih članov). Liste prepognemo na pol, tako da je barvni na vrhu. Na barvni del prvo nedeljo vsak zapiše svoje ime ter ilustrira svojo podobo. Naslednje nedelje vsak nekomu v družini nariše in napiše, zakaj ga ima rad (otrokom, ki še ne znajo pisati, po njihovem nareku zapišejo starši). Tako ima vsak od vseh sporočila ljubezni. Knjižice si podelimo kot darilo na velikonočno jutro. Takrat sporočila tudi preberemo. Naj vam obrazi otrok povedo, da je bilo vredno ... Ob večerih nameniva še nama nekaj skupnih minut: lahko prebereva odlomek evangelija, ki smo ga čez dan spoznavali z otroki, ter si poveva, v čem naju nagovarja. Skupaj moliva, si izrečeva zahvalo za vse pozornosti, ki sva jih prejela drug od drugega ... Blagoslovljen postni čas. Foto: Marko Furlan Avtor mm01Objavljeno dne 27 februarja, 2019 28 februarja, 2019 Kategorije POST2019


text: Montaža vrat, Ročinj :: MojMojster.net MONTAŽA VRAT, ROČINJ Iščem dobrega montažerja vrat: Zbrali in preverili smo montažerje vrat, ki delajo v kraju Ročinj in okolici. Pošljite povpraševanje in zainteresirani montažerji vrat vas bodo kontaktirali za ogled, predračun in ponudbe. Ugoden montažer vrat Ročinj, ki lahko izvede: popravilo vrat, sobna vrata, protivlomna vrata, balkonska vrata, vrata brez podbojev, drsna vrata, vgradnja vrat, izkušeni monterji vrat, ali drugo se bo zagotovo našel tudi za vas. več


text: Če sumite, da je v računalniku virus ali vohunska programska oprema, zaženite popoln pregled sistema. Med popolnim pregledom bo delovanje računalnika nekoliko počasnejše, vendar pa ta pregled preveri vsak kotiček računalnika. Microsoft Security Essentials privzeto zažene redne preglede. Vendar pa lahko zaženete nov pregled, če se zgodi nekaj od tega: Opazite spremembe, ki jih niste naredili – nove orodne vrstice v spletnem brskalniku, nova domača stran ali nov kazalec miške. Vnesete naslov za določeno mesto, npr. mehanizem za iskanje, vendar ste brez obvestila preusmerjeni na drugo spletno mesto. Vidite pojavne oglase, čeprav nimate odprtih spletnih strani. Računalnik nenadoma začne delovati počasneje, kot bi moral. Vse težave z učinkovitostjo delovanja računalnika niso povezane z zlonamerno programsko opremo, vendar pa lahko zlonamerna programska oprema, predvsem vohunska programska oprema, povzroči opazno spremembo. Pregled celotnega računalnika (popoln pregled) Na kartici Osnovno programa Microsoft Security Essentials izberite možnost Popoln pregled in kliknite Preglej. Pregled lahko traja nekaj časa, odvisno od števila datotek in map za pregled. Pregled mest v računalniku, ki jih je zlonamerna programska oprema najverjetneje okužila (hiter pregled) Na kartici Osnovno programa Microsoft Security Essentials kliknite možnost Hiter pregled in nato Preglej. Čas pregleda je odvisen od števila datotek in map za pregled. Pregled določene datoteke ali mape (pregled z desni klikom) Če sumite, da je zlonamerna programska oprema okužila datoteko ali mapo v računalniku, ali ste zaskrbljeni zaradi datotek, ki ste jih prenesli, lahko izberete določeno datoteko ali mapo v računalniku, ki jo bo program Microsoft Security Essentials pregledal. Z desno tipko miške kliknite datoteko ali mapo v računalniku, nato pa kliknite Preglej s programom Security Essentials. Program Microsoft Security Essentials bo začel pregledovati izbrano datoteko ali mapo. Takoj ko je pregled končan, Microsoft Security Essentials prikaže rezultate pregleda. Ta pregled lahko traja nekaj sekund, odvisno od velikosti datoteke.


Sproščam se tudi z drugimi vejami umetnosti – filmi, serijami, knjigami. Filme sicer gledam bolj malo, v kinu nisem bila že lep čas. Sem bolj »serijoljub«, gledam Igro prestolov, pred časom sem začela z Vikingi. Zanimajo me vsebine, ki temeljijo na zgodovinskih dejstvih, saj me zgodovina, sploh srednji vek, že od nekdaj zelo privlači. Berem knjige, iz katerih se kaj novega naučim ali izvem. Spomnim se, ko mi je pred časom v nekem pogovoru ustavni pravnik dr. Andraž Teršek dejal, da knjigo, v kateri si na prvih straneh ne podčrta bistvenih stavkov, iz katerih se lahko nekaj nauči, pusti. V zadnjih letih mi za branje žal kronično primanjkuje časa, tako da največ knjig, kako klišejsko, preberem poleti. Nazadnje sem prebrala knjigo Boštjana Videmška Na begu, ki govori o eksodusu beguncev že od leta 2005 naprej. Njegova osvetlitev begunske situacije je povsem drugačna od tiste, ki smo jo spremljali v medijih. Precej me je pretresla in jo priporočam vsem, ki zmotno mislijo, da so begunci nekakšni novodobni okupatorji Evrope. Sicer pa posegam tudi po biografijah, zgodovinskih knjigah in knjigah o sodobni družbeni problematiki.


text: Katera 4 astrološka znamenja bodo v 2019 najsrečnejša? | CityMagazine Leto 2018 je bilo leto polno vzponov in padcev. Počasi, a zagotovo se bližamo novemu letu, letu 2019, in vsi smo polni pričakovanj, kaj nam prinaša. Upamo, da bo za vse izjemno! Zvezde pa napovedujejo največ sreče prav tem 4 astrološkim znamenjem. Ali je tvoje znamenje med tistimi, ki naj bi bili v 2019 najsrečnejši? Kozorog (od 22. decembra do 19. januarja) Leto 2019 bo navdušujoče. Kozorogi, pripravite se, da boste zasijali. Naslednje leto se boste počutili odlično in v ravnotežju s svojimi spretnostmi in sposobnostmi. Obstaja možnost, da se boste odprli novim stvarem, ki imajo korenine že v preteklosti. Pozorni bodite na težje obdobje v vaših osebnih odnosih. Resnično se boste morali osredotočiti na ohranjanje romantičnega odnosa. Tukaj vas namreč lahko čaka nekaj težav. A če boste trdni in z glavo pokonci, bo to leto zares navdušujoče. Škorpijon (od 23. oktobra do 21. novembra) Vsi bodo videli in začutili vašo dobro energijo. Vaša na novo odkrita energija bo zasijala in vsi bodo opazili vaše dobre vibracije. Vendar pa bo tudi nekaj padcev. A to vas bo le okrepilo in, iskreno povedano, boste te padce v primerjavi z drugimi astrološkimi znamenji rešili z eleganco. Pred vami sta tudi dve priložnost: lahko, da boste potovali v drugo državo ali pa se boste odpravili na spiritualno potovanje. Ljubezni bo manjkalo zlasti v avgustu. To leto boste device cvetele. To je to, device! To bo vaše leto. Vaše duševno in fizično stanje bosta v prihajajočem letu v razcvetu. Začetek leta bo brez težav, po maju pa boste morda naleteli na nekaj težav. Bodite pazljivi, ko pride do poslovanja. Na vašem področju je nekaj kač, ki v mislih nimajo vašega najboljšega interesa. Dvojčka (od 21. maja do 20. junija) Čas je za svež začetek. Novo leto je pripravljeno na vas. Vse slabe občutke in negativnost pustite v preteklosti, čas je za svež začetek. Vaše težave v razmerju se bodo rešile same od sebe. Če imate občutek, da vam nekdo želi škoditi, se na to nikar ne ozirajte. Ni vredno vašega časa in vaše energije. Čakajo vas boljše stvari. Ultra bogate družine, ki nadzirajo svet in življenja vseh nas astrološko znamenje · horoskop · novo leto · sreča · srečno življenje


ZDA so se pritožile na 80 milijard dolarjev vredno združitev družb AT&T in Time Warner


text: Gödlova števila so v formalni teoriji števi oblika kodiranega logičnega stavka. Funkcija priredi vsakemu simbolu ali enačbi nekega formalnega jezika natančno določeno naravno število. Takšna števila je prvi uporabil Kurt Gödel pri dokazu svojega izreka o nepopolnosti. Glej tudi veliko število Števila


Ženeva Ženeva (francosko Genève [ʒənɛv], nemško Genf [gɛnf], italijansko Ginevra, retoromansko Genevra) je drugo največje mesto v Švici. Leži ob Ženevskem jezeru (francosko: Lac Léman), tam kjer Rona izteka iz jezera. Mesto Ženeva je tudi glavno mesto kantona Ženeva. Šteje 185.526 prebivalcev (2004), s predmestji, ki se razprostirajo celo v Francijo, pa šteje kar 645.000 prebivalcev (2000). Mesto je dobilo velik mednarodni ugled zaradi številnih mednarodnih organizacij, ki imajo tu sedež, kot npr. Urad Združenih narodov v Ženevi. Vsebina Zgodovina[uredi | uredi kodo] Ženeva je bilo ime enega od keltskih naselij. Ime Genava (ali Genua), ki prihaja iz latinščine se je prvič pojavil v spisih Julija Cezarja, v De Bello Gallico oz. v njegovih komentarjih o Galskih vojnah. Ime mesta je enakega izvora kot tudi ligursko mesto Genua (današnja Genova). V času rimskega osvajanja je mesto postalo Provincia Romana. V 9. stoletju je Ženeva postala glavno mesto Burgundije. Kljub uradnem vladanju Burgundijcev, Francozov in cesarjev Svetega Rimskega Cesarstva, so mestu vladali škofje vse do Reformacije, ko je mesto postalo republika. Zaradi delovanja reformatorja Jeana Calvina je Ženeva postala znana kot protestantski Rim. V 16. stoletju je bilo mesto središče kalvinizma. Katedrala sv. Pierra, ki je danes znana kot stari del mesta, se je v tem času imenovala cerkev Jeana Calvina. Veliko protestantskih učenjakov si je v Ženevi našlo zatočišče pred preganjanjem Mary I., ki je v tem času vladala Angliji. Med preganjanimi je bil tudi William Whittingham, ki je skupaj z Milesom Coverdaleom, Christopherjem Goodmanom, Anthonyem Gilbyem, Thomasom Sampsonom in Williamom Coleom prevedel tako imenovano Ženevsko Biblijo. Edan od glavnih dogodkov v Ženevski zgodovini je Eskalada. Za prebivalce Ženeve je Eskalada simbol njihove neodvisnosti. Eskalada (»merjenje zidov«) označuje zadnji poskus Savoja v seriji napadov, v 16. stoletju, da bi pripojili Ženevo k svojem ozemlju. Zadnji napad se je zgodil v noči med 11. in 12. januarjem leta 1602. V spomin na ta dogodek vsako leto organizirajo v starem delu mesta množične predstavitve in slavnostno parado s konji, topovi in vojaki oblečeni v uniforme tistega časa. Ženeva (uradno: Kanton in republika Ženeva) je postala švicarski kanton leta 1815.In je tudi zelo drago, ter prestižno mesto. Izobraževanje[uredi | uredi kodo] Ženeva je sedež ene od najstarejših univerz na svetu. Ženevska univerza je bila ustanovljena leta 1559. Danes pa je znana kot najprestižnejša diplomatska šola za mednarodne odnose. Mednarodne organizacije[uredi | uredi kodo] Ženeva je sedež mnogim mednarodnim organizacijam, med najpomembnejšimi pa je Urad Združenih narodov v Ženevi. Druge mednarodne organizacije, ki še delujejo v Ženevi pa so: - Svetovna zdravstvena organizacija (WHO), - Evropska organizacija za jedrske raziskave (CERN) - Mednarodna organizacija za civilno zaščito (CDO) - Mednarodna organizacija dela (ILO) - Mednarodna organizacija za migracije (IOM) - Mednarodna telekomunikacijska zveza (IT]) - Interparlamentarna unija (IPU) - Urad visokega komisarja Združenih narodov za človekove pravice (UNHCHR) - Visoki komisariat Združenih narodov za begunce (UNHCR) - Urad Združenih narodov za koordinacijo humanitarnih zadev (OCHA) - Svetovna organizacija za intelektualno lastnino (WIPO) - Svetovna meteorološka organizacija (WMO) - Svetovna trgovinska organizacija (WTO) - Evropska radiodifuzna zveza (EBU) Ženeva je bila sedež »Lige narodov« od 1919 do njenega propada leta 1946. Gospodarstvo[uredi | uredi kodo] Mnoga mednarodna podjetja imajo glavne sedeže njihovih podjetij za evropski trg v Ženevi, kot na primer Procter & Gamble, Serono, Firmenich in Givaudan.


text: Nogometni klub Krško » S Šentjurjem le točka S Šentjurjem le točka 21. april, 2010 · NK Krško · Novice Nogometaši NK Krško so s Šentjurjem odigrali neodločeno 1:1. Krčani so ob podpori Nuclear power boysov v prvem polčasu diktirali ritem igre in se v 24. minuti srečanja veselili vodstva. Po predložku Gavrilovića je z glavo zadel Dejan Djermanović. Drugi polčas so gostje bili ofenzivnejši, vendar so Krčani tekmo kontrolirali. V 71. minuti pa je Drnovšek napravil prekršek na polovici Krčanov. S pravim evrogolom je za goste s prostega strela zadel rezervist Žiga Dimc. Po golu so Krčani usmerili vse svoje moči v napad, si priigrali nekaj priložnosti, vendar niso uspeli zatresti mreže gostujočega vratarja Vrejiča. Krčane v nedeljo čaka težko gostovanje v Murski Soboti, že v sredo, 28.4. pa v Krško zopet prihaja Livar, ki nas je letos že porazil. Vse ljubitelje nogometa vabimo, da v sredo, 28.4. ob 17.00 uri pridejo na Stadion Matije Gubca vzpodbujat Krčane!


Obvestilo – snemanje video spota – OŠ KIDRIČEVO Obvestilo – snemanje video spota 15. 6. 2017, je na šoli potekalo snemanje video spota Kar boli svet, boli tudi mene. Snemanje je potekalo skupaj s člani Društva za boljši svet. Na povabilo so so odzvali tudi z RTV Slovenija in posneli nekaj kadrov skupaj z otroškim pevskim zborom ter našimi devetošolci, ki so se ravno poslavljali od osnovnošolskih klopi. Posnetek bo predvajan danes na mariborski televiziji ob 18.00 uri. Posnetek bo predvajan tudi na slovenski televiziji, vendar trenutno nimamo informacije kdaj. Ko bo znano, jo bomo posredovali. Iskrena hvala ge. Liljani Krošl, ki je kljub zdravstvenim težavam danes prišla in delila to zgodbo skupaj s svojimi pevci. Hvala vsem otrokom, zboru in solistom za njihov trud in nastop. Naši Lauri in Neji pa želimo vse dobro in hitro okrevanje, da se nam bosta čim prej ponovno pridružili v šoli kjer ju že sedaj pogrešamo. Vse lepo tudi v mojem imenu in lepo vas pozdravljam,


Pripravljeni na 12. Maraton Alpe Scott? - Prijavim.se Pripravljeni na 12. Maraton Alpe Scott? NOVOST NA LETOŠNJEM MARATONU – PERSONALIZIRANE ŠTARTNE ŠTEVILKE Za vse, ki so se na maraton prijavili v času predprijav, so organizatorji priskrbeli personalizirane hrbtne štartne številke. Drugo štartno številko s čipom pa bodo udeleženci letošnjega maratona, po vzoru največjih tekmovanj, namestili pod sedež. Prevzem štartnih številk bo možen v soboto od 10.00 do 13.00 in v nedeljo od 7.00 do 8.30 na prireditvenem prostoru. KAMNIK NAJBOLJŠI GOSTITELJ ETAPE 25. DIRKE PO SLOVENIJI


text: Haile Selassie I. [hájle selási] (amharsko ቀዳማዊ፡ኃይለ፡ሥላሴ - sveta Trojica ali Moč trojice), etiopski neguš negasti (amharsko kralj kraljev, cesar) (od 1930 do 1936; od 1941 do 1974), * 22. julij, 1892, mestna vas Ejersa Goro, Etiopija, † 27. avgust 1975, Adis Abeba, Etiopija. Življenje in delo Zgodnja mladost Haile Selassie I. se je rodil kot Lidž Tafari Makonen (Lidž – dobesedno otrok, naziv običajno podeljen med plemstvom) očetu Rasu Makonenu Voldemikaelu Gudesi, guvernerju Hararja in materi princesi Vojzero (gospa) Jesi Emebet (Ješimabet) Ali Abadžifar. Matere ni poznal, saj je umrla dve leti po njegovem rojstvu 14. marca 1894. Oče je umrl, ko je bil Haile star štirinajst let, 21. marca 1906. Ras Tafari je bil pravnuk šoanskega kralja Saheke Selassieja. Svojo imperialno kri je nasledil prek očetove stare mati, princese Tenagnevork Sahle Salasije, ki je bila teta neguša negastija Menelika II. Naj bi bil neposredni potomec Makede in kralja Salomona. Haile Selassie je imel starejšega polbrata dedžasmača Jilma Makonena, ki je bil guverner Hararja pred njim, vendar je kmalu po nastopu umrl. Haile Selassie I. je imel v Etiopiji več različnih imen: Džanhoj, Talaku Meri, Aba Tekel in druga. Tafari je postal dedžasmač leta 1905 v trinajstem letu starosti. Kmalu zatem je umrl njegov oče na Kulibiju. Čeprav je oče želel, da bi ga kot guverner Hararja nasledil, je neguš Menelik to smatral za nepremišljeno dejanje, saj kot tako mlad deček ne bi bil kos tako pomembnemu položaju. Zato je postal guverner njegov polbrat Jilma. Tafari je bil že od rane mladosti prisoten na Menelikovem dvoru in je hodil Menelikovo plemiško šolo (danes Gimnazija Menelika II.). Guverner Hararja in poroka Tafariju so podelili častno guvernerstvo Selale, čeprav ni upravljal okrožju neposredno. V letu 1907 so ga imenovali za guvernerja dela Sidama. Po polbratovi smrti je guvernerstvo na Hararjem prevzel Meneliku zvesti general dedžasmač Balča Safo. Med dedžasmčevim guvernerstvom prilike niso bile ugodne, tako da je po zadnji Menelikovi bolezni in kratkotrajnemu vladanju Taitu Betul postal guverner Hararja Tafari 11. aprila 1911. Tega leta se je poročil z Vojzero Etega Menen Asfav z Ambasela, hčerko Jantirarja Asfava, vnukinjo kralja Mihaila Vološkega ter nečakinjo prestolonaslednika Lidža Jasuja. Imela sta šest otrok: princeso Tanagnevork (30. januar 1913 – 6. april 2003), prestolonaslednika meridasmača Asfava Vosena (27. julij 1916 – 17. januar 1997) princeso Zenebevork (25. julij 1918 – 25. marec 1933), princeso Tsehajvork (13. oktober 1919 – 17. avgust 1942), princa Makonena vojvodo Hararskega (16. oktober 1923 – 13. maj 1957) princa Sahleja Selassieja (27. februar 1931 – 23. april 1962). Selassie je iz prejšnjega zakona imel hčer, princeso Romanevork. Njegov drugi otrok, princesa Tenagnevork je kot zadnja umrla v starosti 90. let leta 2003. Regent Kot Ras Tafari (amharsko princ miru, strahoviti) je vladal Etiopiji kot regent in prestolonaslednik (od 1916 do 1928) cesarice Zavditu z naslovom dedžasmač in kot kralj (neguš) (od 1928 do 1930), ter se okronal za cesarja (hatse) po Zavditini smrti (april 1930). Kronanje je bilo 2. novembra 1930 v Katedrali svetega Jurija. Razvil je politiko skrbne prenove, ki jo je začel že cesar Menelik II. Leta 1923 je zagotovil mesto Etiopije v Društvu narodov. Društvo ni uspelo ustaviti italijanskega vpada v Etiopijo (oktober 1935) in Selassie I. je odšel za pet let v Združeno kraljestvo in od tam vodil upor proti italijanski vojski. Leta 1941 se je po italijanskem porazu s pomočjo britanskega kraljestva in etiopskih domoljubnih sil vrnil v deželo. Novembra 1955 je vpeljal popravljeno ustavo, pod katero pa je ohranil svojo oblast. V decembru 1960 so ga poskušali odstraniti in je sledil bolj nazadnjaški politiki. Njegova politika je prispevala k njegovi odstavitvi 12. septembra 1974, ki jo je izvedla skupina vojaških upornikov, znana pod imenom derg. Množična sredstva obveščanja so takrat poročala, da je Selassie I. umrl v zaporu 27. avgusta 1975 v baraki 4. divizije v Adis Abebi, uradno zaradi težav po operaciji na prostati. Prav gotovo pa so ga zadavili ali pa stradali do smrti. Njegove posmrtne ostanke so pokopali pod predsedniškim osebnim uradom. Kasneje so ga 5. novembra 2000 pokopali ob primernem pogrebu v družinski grobnici v katedrali svete Trojice v Adis Abebi. Rastafarijanstvo Privrženci rastafarijanstva, religijskega gibanja, nastalega v 30. letih 20. stoletja na Jamajki pod vplivom gibanja »Nazaj v Afriko« Marcusa Mosiaha Garveya, smatrajo Haileja Selassieja I. kot reinkarnacijo boga, črnskega mesijo, ki bo vodil ljudi afriškega porekla in razseljene Afričane v osvoboditev. Za njegove uradne nazive Kralj kraljev, Gospodar gospodarjev, Zavojevalni lev judovskega plemena in Davidov izvor verjamejo da so nazivi povrnjenega mesije iz novozavezne knjige Razodetja. Njihova vera v inkarnirano božanstvo neguša negastija Haileja Selassieja I. se je začela kmalu po njegovem kronanju v Adis Abebi. Večina rastafarijancev verjame, da je Selassie I. še vedno živ, in je bila objava njegove smrti le del zarote proti njihovemu religijskemu gibanju. Obiskal je Jamajko in tamkajšnja množica ga je navdušeno pozdravila, to pa ga je zmedlo. Ko je 21. aprila 1966 pristal na kingstonskem Mednarodnem letališču Normana Manleyja (Norman Manley International Airport), se je zbralo sto do dvesto tisoč rastafarijancev s cele Jamajke, saj so slišali, da jih bo obiskal mož, katerega so imeli za boga. Ko je Selassiejevo letalo priletelo nad letališče, je eno uro zavračal pristanek, dokler ga Mortimer »Planno« Planner znani rasta starešina ni prepričal o varnosti pristanka. Od tedaj naprej je obisk uspel. Rita Marley, žena Boba Marleyja, je sprejela rastafarijansko vero, ko je videla Haileja Selassieja. Njena gorečnost je prepričala tudi njenega moža. Odnos Haileja Selassieja I. do rastafarijancev in vere nasploh Neguš sam, predan etiopski tevahedski pravoslavni kristjan, ni nikoli priznaval rastafarijanstva, ni bil član gibanja in je ostal precej brezbrižen do njihovih verovanj, čeprav je podobno naziranje moči najti tudi v Etiopiji sami. Ni imel nobene vloge pri organizaciji ali razširjanju gibanja. Le včasih je pokazal vljudno zanimanje. Neguš osebno ni verjel v rastafarijanske trditve božanskosti. Ko ga je leta 1967 intervjuval Bill McNeill s Canadian Broadcasting Corporation, je Haile Selassie zanikal, da je lahko človek božja emanacija. V intervjuju z Oriano Fallaci v Chicago Trubune, 24. junija 1973 je dejal (zaradi vzgoje, je bil od mladih nog navajen govoriti v 1. osebi množine): »Bili smo otrok, deček, mladi mož, odrasel moški in končno starec. Kot vsakdo drug. Naš Gospod Stvarnik nas je naredil kot vse ostale.« Večkrat je pojasnil svoje verovanje, da je nekdo lahko pogubljen ne glede v vero v Kristusa, kar v tevahedski veri velja tako za človeka kot za boga: »Ladja brez krmila je prepuščena milosti valovom in vetru, nese jo sem in tja, in če pride vihar, se razbije na skalah in izgine, kot da nikoli ni obstajala. To je naša čvrsta vera, da dušo brez Kristusa, ne čaka nič kaj boljšega.« (One Race, One Gospel, One Task, nagovor Svetovnemu evangeličanskemu kongresu, Berlin, 28. oktober 1966) Spodbujal je tudi versko svobodo in strpnost na osnovi svoje krščanske vere: »Ker se nihče ne more vtikati v božje kraljestvo, moramo biti strpni in živeti skupaj s tistimi, ki drugače verujejo ... Radi bi priklicali duh strpnosti, ki jo je pokazal naš gospod Jezus Kristus, ko je odpustil vsem in tudi tistim, ki so ga križali.« Raste se niso nikoli utrujali s tem, da neguš ni nikoli trdil, da je bog, saj pravi bog po njihovem verovanju ne bi nikoli tega trdil, da bi si pridobil svetovno odobritev in moč. Med svojim obiskom na Jamajki je povedal vodjem rastafarijanskega občestva, da se naj ne preselijo v Etiopijo, dokler ne bodo osvobodili jamajških ljudi. Po obisku je menda dejal tevahedskemu nadškofu Ješaku: »Na Jamajki je problem ... Prosim, pomagajte tem ljudem. Napačno razumejo, ne razumejo naše kulture ... Potrebujejo cerkev in vas smo izbrali za na pot.« V znak ljubeznivosti do rastafarijancev in njihovih prizadevanj k vrnitvi v Afriko je neguš podaril jamajškim rastam kos zemljišča 500 hektarov pri Šašamanu (Šašemen) 250 km južno od Adis Abebe v južnoetiopski upravni pokrajini Oromiji, nekdanji upravni pokrajini Šoa. Kasnejša etiopska vlada je do danes dejansko pobrala večino zemljišča in tako je sicer ostalo le še 11 hektarjev. Od tedaj do danes obstaja majhno naselje. Odnos rast do Haileja Selassieja I. Veliko rast pravi, da vedo da je Haile Selassie bog, in zaradi tega jim ni treba verjeti. Vera povzroča dvom in zato trdijo, da ne dvomijo v njegovo božanskost. V zgodnjem obdobju gibanja je bil simbol črnskega ponosa in smatran kot afriški kralj. Prvi rasta, ki se je pojavil pred sodiščem, je bil jamajški pridigar Leonard Percival Howell, ki so ga obsodili upora proti Jamajki kot državi in njenemu tedanjemu kralju Juriju V. Howell se je izrekel za zvestobo Haileju Selassieju I. in ne angleškemu kralju. Neguš Haile Selassie I. se je zagovarjal pred Društvom narodov in so ga zavrnili, kar je utrdilo njihovo vedenje o njegovi veličastnosti. Zanje so babilonska ljudstva v navezi s staroveškim biblijskim krajem obrnila hrbet povrnjenemu mesiji. Mnogi so istovetili 2. italijansko-etiopsko vojno z bojem v Knjigi razodetij med povrnjenim mesijo in antikristom. Ponovna vrnitev neguša na prestol leta 1941 je povečala vedenje rast v to, da je vsemogočni bog. Raste ga imenujejo tudi »dža Rastafari Selassie« (»Jah Rastafari Selassie«) in naklonjeno Jah Jah. So zelo ponosni na svoje vedenje in izjavljanje, da je ta mož njihov bog. Nekateri verjamejo da je marihuana sredstvo s katerim se mu približajo. Vedno bodo slavili pipe, ki jih skupinsko kadijo v imenu »Selassieja I.«. Roots rock reggae vsebuje mnogo besedil v katerih se kaže njihova zahvalnost in hvala do »Selassieja«. Vedno uporabljajo naziv Haile Selassie I., zapisan z rimsko številko I, ki označuje »prvi« in tudi angleško besedo »I«, ki pomeni prvoosebni zaimek, čeprav angleščina za to uporablja besedo me (»jaz«), kar tudi poudarja njihov odnos do neguša Haileja Selassieja I. in njihovo samozavest. Verjamejo (in vedo), da bo Haile Selassie I. nekega dne sklical sodni dan, poklical pravične in zveste, da bodo živeli z njim v Sveti deželi Sijon (Holy Mount Zion), ki je kraj v Afriki. Do tedaj bodo imeli tudi v mislih čas, ki se velikokrat pojavlja v pesmih kot Jah Jah Time. Mnogo rast je prepričanih, da svet ne vidi Haileja Selassieja I. v pozitivni luči. Glej tudi Marcus Mosiah Garvey Sklici Viri Danilo Jelenc (1994), Etiopija in Eritreja, Četrt stoletja v Afriki, (Didakta, Radovljica, pp 260), Janko Messner (2002), Včasih je molk laganje, (Delo, SP, XLIV, št. 21, sobota, 26. januarja, 14-15), . Ernest Petrič (1988), Od cesarja do voditelja, (MK, Ljubljana, pp 297), Avgust Purgar (2000), (Delo, 7. novembra). Zunanje povezave Selassiejev nagovor Društvu narodov, junij 1936 (celotno besedilo - ) Etiopski cesarji Nosilci reda krizanteme Nosilci reda slona Nosilci Kraljevega viktorijanskega reda Nosilci reda za zasluge Zvezne republike Nemčije Prejemniki Častnega odlikovanja za zasluge Republike Avstrije Nosilci reda sonca Peruja Britanski feldmaršali Nosilci reda jugoslovanske zvezde Nosilci reda Suvorova


text: 5 priročnih načinov uporabe čebeljega voska • Modna.si Domov » Zanimivosti » 5 priročnih načinov uporabe čebeljega voska 5 priročnih načinov uporabe čebeljega voska Ja, uporabiš ga lahko tudi za vse to! Med uporabljaš pri izdelavi različnih sladic in lepotilnih mask za obraz. Ampak ali si vedela, da pridne čebele proizvajajo še eno lepljivo snov, ki jo lahko uporabimo na nešteto načinov? Govorimo o čebeljem vosku – čarobni material, ki ga čebele ustvarijo za izdelavo satja. Ko čebelarji nabirajo med, je stranski proizvod iz postopka ekstrakcije čebelji vosek. Tega se nato stopi v ploščice, ki jih lahko kupimo. In zakaj bi ga vsekakor morali kupiti: Čebelji vosek je naravna snov, ki jo lahko uporabimo v svojem domu, lepotni rutini in celo pri kuhanju. Ima pa tudi dolg rok trajanja, dobro gori in ima zaščitne lastnosti. Te zanima, kaj vse še lahko, poleg sveč in balzama za ustnice, narediš iz te dolgotrajne in naravne sestavine? 1. Spoliraj pohištvo Ali leseni stoli v jedilnici izgledajo nekoliko obrabljeni? Dodaj jim sijaj s povsem naravnim loščilom. Potrebuješ le dve sestavini: zmešaj 1 merico čebeljega voska s 3 mericami olivnega ali kokosovega olja ter stopi na vodni kopeli. Počakaj, da se tekočina ohladi in strdi, nato pa loščilo s čisto krpo nanašaj na les. Z drugo čisto krpo na koncu očisti vse ostanke loščila in stoli bodo izgledali kot novi. 2. Naredi voščenke Naj ti pri tem projektu pomagajo tvoji otroci. Zmešaj enaki količino čebeljega voska in naribanega mila ter stopi na vodni kopeli. Ko je zmes tekoča, jo prelij v manjše modelčke in v vsako dodaj nekaj kapljic jedilne barve. Dobro premešaj in počakaj nekaj ur, da se voščenke strdijo. 3. Zaščiti čevlje pred vodo Platnene in usnjene čevlje najprej očisti, nato pa jih premaži s čebeljim voskom. Pomagaj si s sušilcem za lase, da stopiš vosek. Kar je odveč, s čevlja obriši s krpo. 4. Namasti ponve in pekače Ohrani pekače in ponve kot nove tako, da jih preprosto namastiš s čebeljim voskom. S pomočjo čiste krpe premaži notranjost z voskom in pripravljaj hrano v njih kot običajno. Čez čas bodo dobile ponve in pekači trajni sijoči premaz, kar pomeni, da ti jih ne bo treba čisto vsakič namastiti. 5. Popravi zataknjene zadrge Ko se zunanje temperature znižajo, je čas da iz omare potegneš topel plašč. Problem? Po več mesecih neuporabe le s težavo premikaš zadrgo gor in dol. Težavo enostavno popraviš tako, da majhen košček čebeljega voska podrgneš bo zobeh zadrge, da jih nekoliko namastiš.


text: Simon Newcomb [sájmon njúkomb], kanadsko-ameriški, astronom, ekonomist in rezervni admiral, * 12. marec 1835, Wallace, Nova Škotska, Kanada, † 11. julij 1909, Washington, ZDA. Življenje in delo Newcomb je bil čudežni otrok. Imel je le malo redne izobrazbe. Pri 16. letih je postal vajenec pri zdravniku dvomljivega slovesa, ki je zdravil z zelišči. Kmalu mu je pobegnil. Leta 1853 se je pridružil očetu v ZDA. Tam se je izobrazil, poučeval na šoli in leta 1858 diplomiral na Univerzi Harvard. Leta 1861 je bil izvoljen za profesorja matematike na Pomorskem observatoriju ZDA (US Naval Observatory), nato pa je dosegel čin rezervnega admirala. V letu 1884 so ga imenovali za profesorja matematike in astronomije na Univerzi Johnsa Hopkinsa. Leta 1885 je napisal klasično politično ekonomsko delo Načela politične ekonomije (Principles od Political Economy). Bolj znan pa je po svojih priljubljenih astronomskih delih, raziskovanjih o gibanju Lune in tabelah o planetih. Večino svojega časa je posvetil ogromnemu delu računanja novih tabel za gibanje Lune in planetov, kjer je izboljšal Le Verrierove in vse prejšnje račune. Za čas 1850,0 je natančno določil vse količine, ki predstavljajo lunisolarno in planetarno precesijo. Po njem so vse količine, ki predstavljajo lunisolarno, planetarno in splošno precesijo sekularne funkcije časa. Njegova meritev splošne precesije je najbolj natančna v 19. stoletju in znaša 50,3708". Leta 1898 jo je še enkrat preveril in so jo uporabljali od leta 1896 do 1964. Pri meritvah hitrosti svetlobe c je sodeloval tudi z Michelsonom. Na osnovi točnih podatkov Merkurjevega gibanja je Newcomb leta 1895 našel vrednost dodatnega premika merkurjevega prisončja 42"/stoletje, kar je pojasnila Einsteinova splošna teorija relativnosti. Newcomb je pomemben tudi s svojimi deli iz nebesne mehanike. Leta 1860 se je prvič pojavil v astronomiji s člankom, v katerem je močno napadel domnevo, ki jo je zagovarjal predvsem Olbers, da je asteroidni pas nastal iz planeta, ki je nekoč krožil na tiru med Marsom in Jupitrom. Danes se bolj strinjajo z Olbersom. Med letoma 1897 in 1898 je bil četrti predsednik Ameriškega matematičnega društva. Leta 1899 je končal ogromno delo računanja astronomskih konstant. Postal je tudi prvi predsednik Ameriškega astronomskega društva (AAS), katerega so na Haleovo pobudo ustanovili istega leta. Bil je znan kot poljuden pisec na astronomskem in drugih področjih. Napisal je tudi več člankov, v katerih je obsodil zamisel o letečih strojih, težjih od zraka, kot popolnoma noro. Tedanji Langleyjevi neuspehi so podpirali njegovo stališče. Uspeh bratov Wright je njegove argumente oslabil, ne pa ustavil. Newcomb ni dočakal razmaha, ki ga je letalstvo doživelo v 1. svetovni vojni, vendar je bilo njegovo številsko delo neizpodbitno. Šele z računalniki so lahko 50 let pozneje popravili njegove izsledke. Newcomb je bil znan tudi kot zelo negativna oseba. Pokopan je na Nacionalnem pokopališču Arlington. Priznanja Leta 1935 so ga izvolili v Dom slave velikih Američanov. Nagrade Kraljeva astronomska družba (RAS) mu je leta 1874 podelila Zlato medaljo. Za svoje znanstvene dosežke je Newcomb leta 1890 prejel Copleyjevo medaljo Kraljeve družbe (Royal Society) iz Londona. Leta 1898 je prvi prejel Medaljo Bruceove. Poimenovanja Po njem se imenuje asteroid 855 Newcombia, ki ga je 3. aprila 1916 odkril Beljavski, in krater Newcomb na Luni. Sklici Zunanje povezave Simon Newcomb , stran medalje Bruceove Ameriški astronomi Ameriški admirali Ameriški ekonomisti Admirali Vojne mornarice Združenih držav Amerike Čudežni otroci Diplomiranci Univerze Harvard Predavatelji na Univerzi Johnsa Hopkinsa Ameriški akademiki Tuji člani Kraljeve družbe Nosilci legije časti Prejemniki Zlate medalje Kraljeve astronomske družbe Prejemniki Copleyjeve medalje Prejemniki Medalje Bruceove Pokopani na Nacionalnem pokopališču Arlington Ameriški univerzitetni učitelji Člani Kraljeve švedske akademije znanosti Ljudje, po katerih so poimenovali krater na Luni


text: Dimitrij Ivanovič Mendelejev [dimítrij ivánovič mendeléjev] (), ruski kemik in akademik, * 8. februar 1834, Tobolsk, Tobolska gubernija, Sibirija, Ruski imperij (sedaj Rusija), † 2. februar 1907, Sankt Peterburg. Znan je po tem, da je formuliral zakon periodike lastnosti kemičnih elementov, na podlagi katerega je sestavil periodni sistem elementov in napovedal lastnosti še neodkritih elementov ter popravil podatke o obstoječih znanih. Življenje in delo Mendelejev se je rodil v družini očeta Ivana Pavloviča Mendelejeva in matere Marije Dimitrijevne Korniljeve. Najverjetneje je bil Mendelejev najmlajši od 11, 13, 14 ali 17 bratov in sester (točno število ni znano). Njegov oče Ivan je bil učitelj. Čez nekaj časa je oslepel in tako izgubil službo, zato je bila njegova mati primorana znova zagnati opuščeno družinsko steklarno. S trinajstimi leti je postal dijak gimnazije v Tobolsku. Steklarna je kmalu po tistem pogorela, umrl mu je tudi oče. Mati je z obubožano družino odšla najprej v Moskvo in od tam v Sankt Peterburg, kjer je bil Mendelejev sprejet na pedagoški inštitut tamkajšnje državne univerze. Po diplomi je zbolel za tuberkulozo, zaradi česar se je moral preseliti na polotok Krim. Zaljubil se je v Ano Ivanovo Popovo, čeprav je bil prej že v zakonu. Kasneje jo je zaprosil in ji dejal, da bo naredil samomor, če ga bo zavrnila. Mesec po poroki s Popovo se je zaključila ločitev od dotedanje žene Leščeve. V življenju je imel šest otrok. Zelo veliko je potoval po svetu in se udeleževal številnih prireditev za kemike. Kasneje je postal profesor na univerzi v Sankt Petersburgu. Napisal je knjigo Organska kemija in učbenik Osnove kemije. Ob pisanju učbenika je ugotovil, da v organski kemiji manjka sistem oz. red. Kmalu je začel iskati sistem, po katerem bi najbolje uredil elemente, njihove spojine ter lastnosti. Sestavil je periodni sistem elementov, ki v Rusiji nosi njegovo ime. Ker je ugotovil, da so lastnosti elementov v ponavljajoči/periodni odvisnosti od njihove atomske teže in valence, je 56 takrat znanih elementov razporedil po naraščajoči atomski teži. Napovedal je tudi tri elemente in njihove značilnosti, ki so jih po odkritju poimenovali po deželah, kjer so jih odkrili: germanij (Ge), skandij (Sc) in galij (Ga). Periodni sistem elementov je formalno predstavil 6. marca 1869 Ruskemu kemijskemu društvu pod naslovom Odvisnost med lastnostmi atomskih tež elementov, pri čemer je opisal atomsko težo (zdaj pravilno imenovano relativna atomska masa) in valenco. Bil je pobudnik uvedbe metričnega sistema enot v Ruskem imperiju. Na njegovo pobudo so leta 1893 ustanovili Glavni urad za mere in uteži. Letu 1893 je bil izvoljen za direktorja urada in to delo opravljal do svoje smrti. Izjavil je: »V naravi so mere in uteži glavna orožja spoznanja in nič ni tako majhno, da od tega ne bi bilo odvisno največje.« Umrl je 2. februarja 1907 v Sankt Peterburgu v Rusiji zaradi gripe. Priznanja Za njegove dosežke mu je britanska Kraljeva družba leta 1882 podelila Davyjevo medaljo in leta 1905, kot prvemu Rusu, tudi prestižno Copleyjevo medaljo. Leta 1892 ga je sprejela za tujega člana. Podobnih časti je bil deležen od več evropskih združenj učenjakov, za člana Ruske akademije znanosti pa ni bil izvoljen zaradi kontroverznosti glede zakonskih zvez – po merilih ruske pravoslavne Cerkve je bil namreč bigamist še več let po ločitvi od Leščeve. Leta 1906 je Nobelov komite predlagal Kraljevi švedski akademiji znanosti, da Mendelejevu podeli Nobelovo nagrado za kemijo. Vendar pa je eden od članov komiteja, Peter Klason, namesto tega predlagal Henrija Moissana, za katerega se je zavzel tudi vplivni kemik Svante Arrhenius (čeprav ni bil član komiteja). Sledila je burna razprava, po kateri je komite na glasovanju izbral Moissana z enim glasom razlike. Po mnenju sodobnikov naj bi Arrhenius preprečeval podelitev nagrade Mendelejevu zato, ker je ta kritiziral njegovo teorijo disociacije. Arrhenius je oviral tudi nominacijo Mendelejeva leta 1907. Poimenovanja V Rusiji je še zdaj razširjeno poimenovanje »Mendelejeva tabela« za periodni sistem elementov. Formalno je po njem poimenovanih več stvari, med drugim: mesto Mendelejevsk v Tatarstanu, kjer je vzpostavil proizvodnjo brezdimnega smodnika 101. kemični element, radioaktivna kovina mendelevij s simbolom Md udarni krater Mendelejev na Luni mineral mendelejevit Ruska akademija znanosti od leta 1965 občasno podeljuje zlato medaljo Mendelejeva za doseže na področju kemije Sklici Zunanje povezave Eugene V. Babaev, Dmitriy Mendeleev Online Repinov portret Mendelejeva (1885) Slika Mendelejeva - Edgar Fahs Smithova zbirka, Univerza Pennsylvanie Izvirna periodna preglednica elementov Prvi osnutek Mendelejeva periodne preglednice - 17. februar 1869 Leta 1889 so Mendelejeva povabili na letno Faradayevo predavanje. Ob tej priliki je prikazal svoje nove poglede: Faradayevo predavanje - 4. julij 1889 Ruski kemiki Ruski akademiki Diplomiranci Državne univerze v Sankt Peterburgu Člani Pruske akademije znanosti Člani Kraljeve švedske akademije znanosti Tuji člani Kraljeve družbe Prejemniki Copleyjeve medalje Prejemniki Davyjeve medalje Demidovi nagrajenci Ljudje, po katerih so poimenovali kemijski element


text: 1904 (MCMIV) je bilo prestopno leto, ki se je po gregorijanskem koledarju začelo na petek. Dogodki 7. januar - uveden je prvi mednarodni signal za stisko, CQD. 12. januar - ljudstvo Herero v Nemški jugozahodni Afriki (danes Namibija) prične z uporom proti nemški kolonialni oblasti. Henry Ford z avtomobilom doseže 147,5 km/h in postavi nov kopenski hitrostni rekord. 23. januar - Združene države Amerike odkupijo pravico do nadzora nad ozemljem, kjer bo potekal Panamski prekop, od Francije za 40 milijonov USD. 8. februar - z japonskim napadom na Lushun v Mandžuriji se začne rusko-japonska vojna. 28. februar - na Portugalskem je ustanovljen klub Benfica. 31. marec - britanska odprava v Tibet: britanske sile pod vodstvom Francisa Younghusbanda pri vasi Guru naletijo na odpor Tibetancev, ki doživijo hud poraz. 8. april - Francija in Združeno kraljestvo skleneta srčno zvezo, s čimer nastane antanta. 30. april - odprta je Prodajna razstava Louisiane, svetovna razstava v St. Louisu, Missouri, ZDA. 4. maj - ameriški vojaški inženirji pričnejo z delom na Panamskem kanalu. 21. maj - ustanovljena je Mednarodna federacija nogometnih zvez (FIFA) 15. junij - v požaru, ki izbruhne na parniku General Slocum na reki East River v New Yorku, umre več kot 1000 ljudi. 16. junij - finski nacionalist Eugen Schauman izvede atentat na generalnega guvernerja kneževine Finske Nikolaja Bobrikova. 28. junij - danska potniška ladja SS Norge nasede pri otočku Rockall v Atlantskem oceanu, pri čemer umre 635 potnikov in članov posadke. 29. junij - Moskvo prizadene hud tornado, ki uniči nekaj predmestij in okrožje Lefortovo. 21. julij - konec gradnje transsibirske železnice. 3. avgust - britanska odprava v Tibet: britanske sile zavzamejo Laso. 11. avgust - nemški poveljnik Lothar von Trotha premaga uporne Herere v bitki pri Waterbergu, začetek genocida nad Hereri in Namaki v Nemški jugozahodni Afriki. 17. avgust - pričetek gradnje prekooceanke RMS Lusitania. 18. avgust - pričetek gradnje prekooceanke RMS Mauretania. 29. avgust–3. september - v St. Louisu, ZDA, potekajo tretje Olimpijske igre moderne dobe, kot del svetovne razstave. 21. oktober - rusko-japonska vojna: ruska baltska flota pomotoma strelja na britanske ribiške ladje v Severnem morju, kar skoraj privede do vojne med državama. 27. oktober - odprta je prva proga newyorške podzemne železnice. 3. december - Charles Dillon Perrine odkrije Himalijo, največjega od Jupitrovih naravnih satelitov. 6. december - ameriški predsednik Theodore Roosevelt oznani dopolnilo Monroejeve doktrine, po katerem lahko Združene države Amerike intervenirajo kjerkoli na zahodni polobli v primeru nestabilnosti katere od latinskoameriških vlad. 27. december - premierna uprizoritev gledališke igre o Petru Panu v Londonu. Rojstva 13. januar - Bogomir Magajna, slovenki pisatelj, zdravnik in urednik (* 1963) 26. januar - Seán MacBride, irski politik, nobelovec († 1988) 14. februar - Boris Aleksandrovič Voroncov-Veljaminov, ruski astronom, astrofizik (* 1994) 21. februar - Aleksej Kosigin, ruski politik (* 1980) 1. marec - Glenn Miller, ameriški glasbenik (* 1944) 4. marec - Abraham Izakovič Alihanov, ruski fizik (* 1970) George Gamow, rusko-ameriški fizik in kozmolog (* 1968) 5. marec - Karl Rahner, avstrijski katoliški teolog (* 1984) 7. marec - Reinhard Heydrich, nemški nacistični politik (* 1942) 18. marec - Srečko Kosovel, slovenski pesnik in publicist (* 1926) 20. marec - Burrhus Frederic Skinner, ameriški psiholog (* 1990) 1. april - Nikolaj Barzarin, ruski general (* 1945) 6. april - Kurt Georg Kiesinger, nemški politik (* 1988) 8. april - John Hicks, britanski ekonomist, nobelovec (*1989) 21. april - Odilo Globocnik, avstrijski inženir, politik, častnik in vojni zločinec (* 1945) 22. april - Julius Robert Oppenheimer, ameriški fizik (* 1967) 4. maj - Um Kultum, egiptovska pevka in igralka (* 1975) 6. maj - Harry Martinson, švedski pisatelj, nobelovec (* 1978) 11. maj - Salvador Dalí, katalonski slikar, († 1989) 17. maj - Jean Gabin, francoski filmski igralec († 1976) 2. junij - René Lacoste, francoski tenisač in modni oblikovalec († 1996) Johnny Weissmuller, nemško-ameriški plavalec in igralec († 1984) 5. julij - Ernst Mayr, nemško-ameriški biolog, raziskovalec in filozof znanosti († 2005) 12. julij - Pablo Neruda, čilenski pesnik in diplomat, nobelovec († 1973) 24. julij - Nikolaj Gerasimovič Kuznecov, ruski admiral († 1974) 28. julij - Pavel Aleksejevič Čerenkov, ruski fizik, nobelovec († 1990) 4. avgust - Witold Gombrowicz, poljski pisatelj in dramatik († 1969) 7. avgust - Slavko Jan, slovenski gledališki režiser, igralec, pedagog († 1987) 22. avgust - Deng Xiaoping, kitajski politik († 1997) 29. avgust - Werner Forßmann, nemški zdravnik, nobelovec († 1979) 15. september - Umberto II., italijanski kralj in maršal († 1983) 26. september - Edvard Kocbek, slovenski pesnik in politik († 1981) 2. oktober - Graham Greene, angleški pisatelj († 1991) 3. oktober - Charles J. Pedersen, ameriški kemik, nobelovec († 1989) 22. november - Louis Eugène Félix Néel, francoski fizik, nobelovec († 2000) 25. december - Gerhard Herzberg, nemško-kanadski fizik in kemik, nobelovec († 1999) Smrti 12. februar - Antonio Labriola, italijanski marksistični filozof (* 1843) 1. maj - Antonín Leopold Dvořák, češki skladatelj (* 1841) 4. april - Charles Soret, švicarski fizik in kemik (* 1854) 10. april - Izabela II., španska kraljica (* 1830) 13. maj - Jean-Gabriel de Tarde, francoski sociolog, kriminolog (* 1843) 14. maj - Fjodor Aleksandrovič Bredihin, ruski astronom, astrofizik (* 1831) 16. junij - Nikolaj Bobrikov, ruski častnik in politik (* 1839) 2. julij - Anton Pavlovič Čehov, ruski pisatelj (* 1860) 3. julij - Theodor Herzl, avstrijsko-judovski novinar in politični aktivist (* 1860) 14. julij - Paul Kruger, burski politik (* 1825) 6. avgust - Eduard Hanslick, avstrijski glasbeni kritik (* 1825) 12. avgust - William Renshaw, angleški tenisač (* 1861) 29. avgust - Murat V., osmanski sultan (* 1840) 24. september - Niels Ryberg Finsen, fersko-danski zdravnik, nobelovec (* 1860) 8. oktober - Clemens Winkler, nemški kemik (* 1838) 15. oktober - Jurij I., saški kralj (* 1832) 22. oktober - Carl Josef Bayer, avstrijski kemik (* 1847) Nobelove nagrade Fizika - John Strutt Kemija - William Ramsay Fiziologija ali medicina - Ivan Petrovič Pavlov Književnost - José Echegaray Y Eizaguirre Mir - Institut De Droit International


text: Za popotnike, ki želijo doživeti Hongkong, bo Eaton Hong Kong odlična izbira. Od tod lahko obiskovalci dostopajo do vsega, kar lahko to živahno mesto ponudi. Nahaja se na priročnem mestu, zato je s hotela mogoč dostop do najpopularnejših krajev v mestu. Usluge in storitve, ki jih zagotavlja Eaton Hong Kong, naredijo gostom prijeten oddih. Hotel ponuja prostor za kajanje, Wi-Fi na javnih mestih, varstvo otrok, bar, trgovine, da zagotovi udobno in prijetno bivanje gostov. Gostje lahko izbirajo med 465 sobami, od katerih vse izžarevajo nekakšno harmonijo in mir. Če ste navdušeni nad fitnesom ali pa samo iščete nekaj za sprostitev, potem boste uživali v dodatnih ponudbah hotela, kot so fitness center, park, zunanji bazen. Če iščete udobno namestitev v Hongkong, naj Eaton Hong Kong postane vaš dom, medtem ko boste od doma.


text: 1722 (MDCCXXII) je bilo navadno leto, ki se je po gregorijanskem koledarju začelo na četrtek, po 11 dni počasnejšem julijanskem koledarju pa na ponedeljek. Dogodki 5. april - Jakob Roggeveen kot prvi Evropejec pristane na Velikonočnem otoku. Rojstva 24. februar - John Burgoyne, britanski general († 1792) 11. maj - Petrus Camper, nizozemski anatom († 1789) 22. september - Francisco Antonio de Lorenzana y Butrón, španski duhovnik, škof in kardinal († 1804) 3. december - Grigorij Savic Skovoroda, ukrajinski pesnik in filozof († 1794) Baron Carl Gotthelf Hund, nemški plemič in prostozidar († 1776) Smrti 29. januar - Carl Gustav Rehnskiöld, švedski feldmaršal (* 1651) 11. marec - John Toland, anglo-irski filozof (* 1670) 20. maj - Sébastien Vaillant, francoski botanik (* 1669) 11. december - Simon Karchne, slovenski jezuit, pedagog, filozof in teolog (* 1649) Antoine Coypel, francoski slikar (* 1661) William Winde, angleški častnik in arhitekt (* 1645)


text: Invalidi želijo zakon, ki bi urejal njihove pravice - Razglej.se Invalidi želijo zakon, ki bi urejal njihove pravice Home /Aktualno/Invalidi želijo zakon, ki bi urejal njihove pravice Predlagana direktiva Evropske Unije proti diskriminaciji pokriva pravice invalidov v Evropi, vendar si invalidi želijo poseben zakon, ki bi pravice še natančneje urejal. Tako so na to željo opozorili z različnimi peticijami. Nekatere izmed njih je Evropski parlament konec aprila že obravnaval. Peticije v zvezi s težavami invalidov so že bile postavljene na dnevni red, s čem je bil narejen prvi korak k morebitnemu zakonu EU o invalidih. Peticije, ki so bile naslovljene na Evropski parlament, kažejo na resnično stisko invalidov v Evropi, ki se še vedno soočajo z diskriminacijo. Izpostavljene so bile teme kot so na primer, da zavarovalnica ni želela izplačati odškodnine invalidu, avtistični deček je bil izključen iz šole, javni avtobusi nimajo pripomočkov za invalide. Mnogi vidijo rešitev zapisanih problemov prav v zakonu, ki ga je v peticiji predlagal Evropski forum. Le-to je podprlo 1,3 milijone Evropejcev. Združenje invalidov pa je opozorilo, da predlagana direktiva, glede katere dogovarjanje še poteka, ne rešuje težav invalidov. Zaradi tega se je Odbor Evropskega parlamenta za peticije odločil, da bo pozval Svet EU, kjer so zbrane vse države, da kar najhitreje hitro prekine blokado direktive proti diskriminaciji.


text: - Novice - Triki - Forum - Revija - Igre - Akcije in licitacije - IT podjetja - Zaposlitveni oglasi - Dogodki - Izobraževanja - RN VIP Microsoft je s svojim operacijskim sistemom Windows Phone 7 želel resno konkurirati ostalim mobilnim operacijskim sistemom. To mu je slabo uspevalo, saj sta operacijska sistema Android ter iOS bila in sta še vedno po razširjenosti močno pred njim. Microsoft upa, da bo z operacijskim sistemom Windows Phone 8 bolj uspešen. Na spletu so sedaj tudi že zaokrožile informacije o prvih mobilnikh s tem operacijskim sistemom. Govori se, da naj bi Nokia v septembru predstavila svoj prvi pametni telefon z Windows Phoneom 8. Pojavile pa so se tudi informacije, da bo istega meseca HTC v prodajo spustil tri pametne telefone s tem operacijskim sistemom. O vseh treh HTC-jevih mobilnikih je sicer tudi že kar nekaj znanega. Šlo bo za mobilnike z imeni Rio, Accord ter Zenith. Slednji bo izmed omenjene trojice najmočnejši, saj se bo lahko pohvalil s štirijedrnim procesorjem Snapdragon, 4,7-palčnim (11,9-centimetrskim) 720p Super LCD 2 zaslonom ter kamero z osmimi megapiksli. Za model Rio se ve, da bom imel vgrajen 4-palčni (10,16-centimetrski) WVGA zaslon ter kamero s petimi megapisli s sposobnostjo snemanja video posnetkov v ločljivosti 720p. Model Accord pa bo opremljen z dvojedrnim procesorjem, 4,3-palčnim (10,9-centimetrskim) zaslonom ter kamero z osmimi megapiksli, ki bo sposobna snemati video posnetke v ločljivosti 1080p. Cena omenjenih treh mobilnikov je trenutno še neznanka.