Če prebirate forume, rumene strani časopisja ali če poslušate kakšno gostilniško debato, vam najverjetneje ne uide mnenje, da so najpogostejši storilci kaznivih dejanj prav priseljenci. Pa so res? In kadar so, zakaj je tako? Je povezava med migracijami in kriminaliteto res tako enostranska in preprosta? Nedavno je izšla znanstvena monografija Migracije in kriminaliteta – Pogled čez meje stereotipov in predsodkov, avtorja Aleša Bučarja Ručmana, docenta s področja sociologije na Fakulteti za varnostne vede Univerze v Mariboru, ki nam z natančno analitičnostjo in kompleksnostjo odgovarja na zastavljena vprašanja. Migracije in kriminaliteta je delo, ki je nastajalo štiri leta in je avtorjeva tretja knjiga. V njej so vključeni izsledki terenske analize s priseljenci v Velenju, ki ga dr. Bučar Ručman razume kot »mini laboratorij za družboslovca«, torej vzorec, ki ga lahko posplošimo na razmere po vsej Sloveniji. Ugotavlja, da isto usodo nekdanjih tujih delavcev migrantov v Sloveniji danes z njimi deli vse številčna prekarna delovna sila. V Evropi se, po njegovem opažanju, odmikamo od ideje o odprti in strpni celini, ki jo je izučila izkušnja ekstremnega nasilja nad »drugim« v obliki holokavsta in se ponovno zapiramo pred priseljenci. No, izjeme dopuščamo bogatim vlagateljem, intelektualcem in uspešnim športnikom. Njegovo mnenje je, da bo trenutno omejevanje pri sprejemanju beguncev – zlasti tistih, ki bežijo, da si rešujejo življenje – v zgodovinskem kontekstu razumljeno kot temačno obdobje in eden večjih črnih madežev Evrope. K njemu z večinsko negativno podobo priseljencev prispevajo mediji in politični odločevalci s populistično retoriko. Knjiga ponuja pogled čez meje stereotipov in predsodkov, in najboljši recept za odpravo predsodkov do priseljencev: pristen stik z njimi. Posebej po nedavnem terorističnem napadu na časopis Charlie Hebdo so se v Evropi – in ironično ravno v času praznovanja obletnice holokavsta – začeli stopnjevati napadi na muslimane, ki so v evropskem diskurzu dojeti predvsem kot priseljenci, čeprav mnoge generacije muslimanov že dlje časa živijo v Evropi, številni so tukaj tudi rojeni. Kakšen je položaj priseljencev v Evropi danes? Položaj priseljencev v Evropi se sicer med državami razlikuje, kljub temu pa lahko najdemo neki skupen imenovalec. Ta je, da se priseljenci znajdejo v t. i. internih totalnih institucijah. To so, po sociologu Goffmanu (op. Erving Goffman) prostori, v katere so zaprti posamezniki, ki jih družba nekako izključi. Menim, da v kontekstu povezave z migracijami obstajata dva tipa totalnih institucij; eno so globalne totalne institucije, kjer so cele regije zaprte in se ljudem preprečuje vstop v ta 'naš obljubljeni' svet, kjer se naj bi cedila med in mleko in kamor si ljudje v številnih primerih želijo priti. In da, življenjske razmere so tukaj pogosto boljše. Totalne globalne institucije lahko zelo nazorno vidimo s pojavom mej, velikih ograj, oboroženih vojakov na teh mejah, na zunanjih schengenskih mejah in na mejah teh totalnih institucij – kot so na primer španske enklave v severni Afriki. Drugi tip so interne totalne institucije, kjer so priseljenci po prihodu v 'naš svet' ponovno družbeno izključeni. Če podam primer, ljudje jih ne želijo za sosede, sodelavce, zaposlene, prijatelje, sorodnike itd. Ne pozabimo, da je bila večina teh priseljencev povabljenih v Evropo, ker jih je evropski trg dela potreboval, zlasti v 50., 60. letih, po 70. pa je ta potreba začela upadati. Te priseljence se je načrtno novačilo. Ustanavljale so se celo posebne agencije za novačenje delavcev, ki so prišli opravljat poklice, ki jih evropski delavci niso bili pripravljeni opravljati za ponujeno plačilo ali pa je bilo delovne sile dejansko premalo. Oblikovali so si življenje v Evropi, pozneje po več letih prebivanja v Evropi so tudi njihovi delodajalci lobirali za to, da so lahko ostali v Evropi – bili so namreč že usposobljeni, prav tako so svoje delo opravljali zelo dobro. Po več letih prebivanja so pridobili pravico, da so se jim pridružile še družine in tukaj so na koncu vzgajali tudi otroke. Na tem mestu se je pojavil neki paradoks. Ljudje so živeli v tem prostoru, imeli so otroke, vendarle se je od njih pričakovalo, da bodo na neki točki odšli nazaj, od koder so se priselili. Imamo celo tretjo generacijo, ki danes živi v Evropi, se pravi, druga generacija potomcev, za katere se je še vedno – če damo nemški primer – do nedavnega trdilo, da bodo nekoč odšli nazaj v Turčijo, v kateri niso nikoli živeli. Turška družba jih je označila za Nemce, Nemci pa jih ironično označujejo za Turke. Drugje je prav podobno. Priseljenci in njihovi potomci iz Bosne ali nekdanjih drugih republik so pri nas 'Bosanci', 'čefurji', v izvornih državah pa 'Slovenci', 'janezi'. Ta proces vključenosti, ki je na neki način vključenost s figo v žepu, saj gre samo za navidezno sprejemanje in vključevanje, se je v Evropi pokazal na neuspešnega. Tako so se ustvarili recepti za umik teh ljudi na obrobje, na koncu pa so tam brez kakršne koli družbenopolitične moči postali lahke tarče stereotipov, predsodkov in obtoževanja. Pravite, da v Evropi vlada glede priseljencev populistična retorika, ki tujce vsepovprek krivi za primanjkljaj socialnih pravic, za 'odžiranje' delovnih mest itd. Kdo jo razpihuje? Pri vzpostavljanju stereotipov in predsodkov v družbi obstajata dva pomembna dejavnika. Prvi dejavnik so mediji, ki s svojim poročanjem ustvarjajo podobo priseljencev kot izkoriščevalcev socialne države, tistih, ki odvzemajo delovna mesta, so nagnjeni h kriminaliteti in izvajajo kazniva dejanja, kar je seveda zelo pomanjkljiva slika. Pred časom sem analiziral medijsko poročanje o kriminaliteti in ugotovil zanimive primere v povezavi z narodnostjo. Na primer, ko je izbruhnil pretep na Jesenicah, so zapisali, da sta se sprla dva fanta, oba Slovenca. Sporočilo tega besedila je seveda, Slovenci se ne pretepajo. Podobnih primerov je zelo veliko. Medijska podoba kriminalitete je zelo pomanjkljiva. V njej manjka – kot pogosto v številnih drugih primerih – odgovor na vprašanje, zakaj se določene stvari dogajajo in zakaj je v nekaterih državah odstotek priseljencev večji med storilci kaznivih dejanj, čeprav to ne velja za vse države in še posebej ne za vse kategorije priseljencev. Obstajajo, recimo, posamezne etnične skupine, kjer so priseljenci kot storilci podpovprečno zastopani. Etnične oz. nacionalne pripadnosti zato ne moremo enačiti z nagnjenostjo h kriminaliteti, v medijih pa se to pogosto prikazuje kot pomemben dejavnik. Druga stvar, ki se v medijih pogosto pozablja omeniti, je to, da se priseljence načrtno novačilo za delo. Dajmo samo primer Slovenije: že v času prejšnje države se je po delavce v nekdanje republike hodilo z avtobusi, ki se niso smeli vrniti, dokler niso bili polni. Takrat so pripeljali delavce, ki so jih potrebovala naša skupna podjetja, po osamosvojitvi Slovenije pa se ta zgodba popolnoma identično ponovi. Velika gradbena podjetja so imela ustanovljena svoja podjetja ali pa so sodelovala z drugimi podjetji za načrtno novačenje delavcev, ki ga je pogosto spremljajo zavajanje in podajanje lažnih obljub. In ta del se v medijih pozabi povedati. Drug pomemben dejavnik, ki vpliva na širjenje stereotipov in populizem, pa so politični odločevalci in sovražna ter nestrpna retorika nekaterih desnih politikov. Prihaja iz obrobja ekstremne desnice v sredino in s tem se celoten protipriseljenski diskurz v družbi legitimira kot vedno bolj sredinski diskurz. Ironično je, da danes tisti, ki opozarja na pravice priseljencev in kršitve, postane že ekstremni levičar. To je neki paradoks premika tega diskurza iz skrajne desne v sredino. Temu se prilagodi tudi levica, ki se premakne v desno. Pa vendar o vseh kategorijah priseljencev nimamo istih predstav. Zakaj so, recimo, bogati podjetniki in visoko izobraženi intelektualci v Evropi zaželeni, medtem ko bi neizobražene in revne delavce po koncu njihovega dela v Evropi najraje kar čim prej poslali nazaj v državo, iz katere smo jih vabili? Kakšna je migracijska politika Evropske unije? Evropska unija ima zelo lepo razviden vzorec imigracijske politike, ki temelji na tem, da od ljudi želi dobiti tisto, kar potrebuje, ne želi pa jim česar koli dali. Gre predvsem za odnos 'vzamem', ne pa 'daj-dam'. Zakaj se to zgodi in zakaj so delavci, ki opravljajo fizično intenzivna dela zaželeni zgolj določeno obdobje? Predvsem zaradi tega, ker se jim ne želi omogočiti življenje v našem okolju dlje kot za toliko časa, kolikor jih potrebujemo kot delovno silo. Računa se na to, da postanejo zamenljiva delovna sila, ki jo lahko rezervna armada delavcev, ki čaka v izvornih državah pozneje samo nadomesti. To je najugodneje za podjetja in to je 'gorivo lokalnih kapitalistov', ki tako izkoriščajo periferijo. V EU-ju so to revnejše južne in vzhodne države EU-ja in še bolj očitno t. i. tretje države v neposredni bližini. Razmere v Sloveniji to nazorno potrjujejo. Za fizične delavce se pojavlja koncept krožnih migracij, kjer se jim načrtno omogoči življenje samo toliko časa, da nimajo možnosti postati del te družbe. Gre za to, da so gorivo sistema, ki jih na koncu vključuje samo do točke, dokler jih lahko izkoristi in nič več. Bodimo realni, ne želi se jih vključiti. Za bogate in visoko izobražene priseljence pa na drugi strani velja popolnoma drugačno pravilo. Sam trdim, da je pred idejo izključevanja, oz. tistega, kar sem sam poimenoval globalne totalne institucije, v ospredju prav na simbolični ravni in tudi v realnosti predvsem moč ekonomskega kapitala. Če dam samo primer, tudi v Evropskem prostoru obstajajo države, ki ljudem omogočajo – zgodovinsko gledano, na neki način prav paradoksno – dobesedno nakup državljanstva ali pravice do stalnega bivanja prek naložb. To pomeni, da če imaš ekonomski kapital, ne samo da ti je omogočeno življenje v Evropi, ne samo da je tvoja migracija predstavljena kot pot globalnih mobilnih podjetnikov, katerih naložbe so zaželene, še več, dobiš celo tisto najbolj simbolično formalno karto za vstop v 'naš klub', to je državljanstvo. To so vlagatelji in spodbujevalci našega gospodarstva, zato se jih sprejme odprtih rok. Če imate ekonomski kapital, ali pa katere druge oblike kapitala, ki ga države potrebujejo, oz. se želijo z njim pokazati – to je recimo intelektualno znanje ali pa specifične veščine, npr. športniki so lep primer – takrat se brez težave naredi izjema. Dvojna merila je opaziti tudi v slovenski migracijski politiki. Do Slovencev v Italiji in Avstriji ter drugod po svetu se zagovarja politiko, ki pravi: 'Ohranjajte svoj jezik, kulturo in identiteto,' medtem ko to isto navodilo tujim priseljencem v Sloveniji skoraj prepoveduje. Od njih pričakuje, da se bodo popolnoma asimilirali, govorili slovensko, jedli slovensko hrano in poslušali slovenske narodno-zabavne pesmi. Kako komentirate takšno dvojnost meril? Ohranjanje slovenske identitete, predvsem kulture in jezika je med Slovenci po svetu je prepoznano kot ključen, pozitiven, narodotvoren pristop. To se skoraj samoumevno pričakuje od njih. Drugače pa je z 'drugimi' pri nas. Za slovenski prostor je značilna neka shizofrena situacija, kjer se to, kar ste omenili, delno potrdi, delno pa ne. Ne potrdi se v točki odnosa do dveh skupin, ki sta s Sloveniji uradno priznani kot avtohtoni manjšini (italijanska in madžarska manjšina). Tukaj je moja ocena, da so stvari zelo zgledno urejene. Tukaj je politika multikulturalizma urejena ne le kot priznavanje neke kulturne in jezikovne različnosti, temveč celo političnega zastopanja. Izjema pa je – in tukaj se pokaže ta shizofreni položaj – v odnosu do drugih etničnih skupin prebivalcev in državljanov Slovenije, ki so najbolj številčni in prihajajo iz prostora naše nekdanje skupne države. Tukaj najdemo bipolaren odnos; na eni strani se s temi skupinami najbolj indentificiramo, smo najbolj povezani – dam samo primer, srečamo Hrvata ali Srba na drugem koncu sveta v Tokiu, New Yorku, Berlinu, Parizu in smo veseli, kako smo srečali 'naše', gremo na pivo, obujamo spomine, izmenjamo informacije, kje so dobi čevapčiče, burek itd. Sočasno je pa to tudi skupina, za katero si najbolj prizadevamo, da se od nje razlikujemo, od nje pa pričakujemo, da se bo podredila 'našim' pravilom, sprejemala 'našo' kulturo in pela 'naše' pesmi. Njim se postavi družbena zahteva, če ste tukaj, se vi in vaši otroci vedite skladno z 'našo' kulturo, pravili, naučite se govoriti jezik brez naglasa in hodite na veselice. Na koncu je to skupina, ki je dokaj nezanemarljiv delež ljudi ne želi imeti za sosede. Raziskava, javnega mnenja o tem, koga v Sloveniji nočemo za soseda, ki ste jo ravno omenili, je kot nezaželene sosede izpostavila Žide, narkomane, pijance, homoseksualce, muslimane in priseljence. Kakšne predstave imamo o priseljencih, da jih nočemo za sosede? So utemeljene? Te predstave temeljijo na stereotipih in predsodkih. Takšno sliko si večina ljudi ustvari na podlagi medijskega poročanja in na podlagi stereotipov, ki jih širijo politični odločevalci, pa tudi na podlagi stališč posameznih mnenjskih voditeljev. Terenska raziskava, ki sem jo delal v Velenju (op. njeni izsledki so prav tako predstavljeni v knjigi Migracije in kriminaliteta - Pogled čez meje stereotipov in predsodkov), na primer pokaže nekaj popolnoma drugačnega. In sicer, da v okoljih, kjer se vzpostavi pristen stik med ljudi različnih kultur in narodnostmi, med ljudmi, ki so postavljeni v situacijo vsakodnevnih stikov in interakcij, predsodki in stereotipi izgubijo svojo moč, saj jih zdaj nadomesti realna izkušnja. Takrat ugotovite, da ljudje nimajo nobene težave živeti s sosedi, ki so druge narodnosti, vzpostavijo pa se celo prednosti. Sporočilo velenjske zgodbe je, da ljudje, vendarle, ko živijo skupaj, začnejo ločevati ljudi na dobre in slabe, in ne na priseljence in ne-priseljence oz. na Srbe, Bosance, Hrvate in Slovence. Po drugi strani pa se ta nestrpnost v Sloveniji še danes ohranja in na žalost jasno odraža prav v nedavnem nasilju nad otrokom v OŠ Deskle. Večina medijev je v tem primeru obsodila medvrstniško nasilje na podlagi narodnostne osnove. Ali gre v tem primeru za obliko rasizma? Kar se tiče odnosov med otroki v slovenskih šolah, raziskave že dlje časa ugotavljajo, da je narodnost ena izmed kategorij, ki otroka lahko naredi žrtev ustrahovanja in trpinčenja njegovih vrstnikov. Narodnost je le ena izmed kategorij, pomembni pa so seveda še drugi dejavniki, recimo osebnostne značilnosti otroka, da ne zna odreagirati itd. To je en del razlage. Drugi del kaže, da je ta primer popolnoma neustrezno in naivno gledati zgolj v kontekstu razumevanja le te osnovne šole oz. posameznega okolja. Ta primer je treba razumeti v kontekstu celotne družbe, tega, kar družba sporoča tako staršem kot učiteljem in otrokom v našem okolju. Ne razumeti, da gre za družbeno težavo, pomeni ne razumeti odnosov med vrstniki, odnosov v družbi. Vendar to ne daje alibija za neukrepanje oz. neustrezno ukrepanje vodstva te in drugih šol. Vedeti moramo, da to tudi ni osamljen primer. Takšni primeri so značilni za širši slovenski prostor in tukaj je pomembno vprašanje, koliko slovenske šole in izobraževalni sistem naredijo oz. ne naredijo, da bi se otroci različnih narodnosti naučili skupnega življenja in bi se njihovi odnosi oblikovali v strpnem vzdušju? Če dam samo primer – ko sem delal intervjuje s priseljenci in njihovimi potomci celo v bolj strpnem okolju v Velenju, mi je mama enega izmed osnovnošolskih otrok dejala, da je bil njen otrok, katerega ded je kot migrant prišel v Slovenijo v sedemdesetih letih, ona pa je rojena v Sloveniji, hodila v šolo v Sloveniji in zaposlena v Sloveniji – predmet posmeha njegovih vrstnikov. Ti so ga označevali za 'Bosanca' in ga pošiljali nazaj v 'njegovo Bosno'. In potem ta otrok prijoka domov in sprašuje mamo, kakšno zvezo ima on z Bosno? Zakaj naj gre nazaj v 'njegovo' Bosno, če je pa doma v Sloveniji? Dolžnost šol in celotnega izobraževalnega sistema je, da to preprečijo, če se dogaja, pa da to ustavijo. Pred kratkim ste izdali zajetno študijo z naslovom Migracije in kriminaliteta – Pogled čez meje stereotipov in predsodkov, v kateri ste raziskovali migracije v povezavi s kriminaliteto. So priseljenci pogosteje storilci kaznivih dejanj? Raziskave za zahodni industrijsko razviti svet, ZDA in Evropo, kažejo, da na to vprašanje ni mogoče odgovoriti le z da ali ne. Obstajajo določene kategorije priseljencev, ki so v statistikah nadzornih institucij in institucij za izvrševanje kazenskih sankcij v primerjavi z večinskim – domačim prebivalstvom nadpovprečno zastopane, medtem ko so druge podpovprečno zastopane. Tudi znotraj posameznih generacij priseljencev in njihovih potomcev je slika različna. V nekaterih primerih so priseljenci bolj oz. manj zastopani v teh statistikah in so njihovi potomci potem lahko spet bolj, ali obratno, manj zastopani. Drži, da za nekatere države velja, da so priseljenci v večji meri zastopani med storilci, vendar je pomembno vprašanje, zakaj. Verjetno ne verjamemo v neki priseljenski kriminogeni gen, ki priseljence sili v storitev kaznivih dejanj. Če kdo temu naivno verjame, ga vprašam, ali potem tudi slovenski priseljenci, ki odidejo v tujino, s sabo odnesejo ta gen oz. ga nenadoma pridobijo nekje na vlaku na poti v tujino? Verjetno vsak, ki mu je jasno, kako družba deluje, ne vidi te naivne in populistične povezave. Je pa najbolj preprosto verjeti v to. Jasen odgovor na vprašanje, zakaj so priseljenci ponekod nadpovprečno zastopani med obsojenimi za kazniva dejanja, ponuja francoski sociolog Wacquant (op. Loïc Wacquant), ki pravi, da so priseljenci v Evropskem prostoru v enakem položaju kot temnopolti v Združenih državah Amerike; potisnjeni na margino, na rob družbe, v socialno bedo, v situacijo, kjer je težko ali skoraj nemogoče vstopiti v neke vzorce, ki so splošno sprejemljivi za večinsko populacijo. Zato svoje priložnosti, kako doseči uspehe, iščejo znotraj alternativnih načinov. Treba je opozoriti še na nekaj. Že v tridesetih letih je raziskovalec Sellin (op. Johan Thorsten Sellin), ki je bil mimogrede tudi sam priseljenec v ZDA, ugotavljal, da je nadpovprečna zastopanost priseljencev znotraj kazensko pravnih institucij posledica predvsem večje pozornosti teh institucij na priseljensko populacijo. Odgovor je potem zelo preprost; če postanete pozorni na neko sosesko, če postavite radar na neko cesto, potem bo seveda kršitev na tej cesti več. Kar pa ne pomeni, da na sosednji cesti sočasno nihče ne divja. In še eno povezavo med priseljenci in kriminaliteto je treba poudariti – ta se tako lepo kaže v Sloveniji in se vedno spretno izmuzne iz javne debate – in sicer to, da so priseljenci ena izmed najbolj množično viktimiziranih skupin v Sloveniji. Namreč, ne samo po sociološki, ampak tudi po kazensko-pravni definiciji je vse to, kar se je dogajalo delavcem migrantom v slovenskih podjetjih, tipičen primer kriminalitete in skrajnih kaznivih dejanj. V nekaterih primerih trdim, da je šlo celo za organizirano dejavnost, ki jo poznamo kot posebno obliko trgovine z ljudmi. Tukaj je povezava kriminalitete in priseljencev ravno obratna – tukaj so priseljenci žrtve, ne pa storilci. In to se pogosto pozablja. Če so bila pred leti slovenska podjetja kot delodajalci neusmiljena le do tujih – predvsem fizičnih – delavcev, pa danes to isto usodo z njimi deli vse številčnejša prekarna delovna sila. Vsi skupaj so postali 'zunanji', tuji in brez (naših) pravic. Kako so ta opažanja povezana s širšimi družbenimi spremembami? Kršitev, ki se dogajajo delavcem migrantom, ne smemo razumeti kot kršitve, ki se jim dogajajo zaradi njihove nacionalnosti, zaradi tega, ker imajo drug potni list, ampak preprosto zaradi tega, ker so najbolj priročna kategorija. Ta priročnost izhaja iz več dejavnikov, eden izmed njih so sama imigracijska pravila države, kulturna drugačnost, pomanjkanje socialnega kapitala, lahko zamenljivost in nedelovanje državnega nadzora. Poglavitno je, da razumemo, da so žrtve sistema, ki takoj v naslednji fazi, ko nima več delavcev migrantov, s katerimi bi hranil ta predatorski kapitalizem, ki smo mu danes priča in katerega viktimizacija vsak dan tepe vedno širši krog ljudi – takoj v naslednji fazi najde druge kategorije priročnih žrtev. To so lahko mladi v Sloveniji, ki pristanejo na pogodbah in vseh drugih možnih oblikah popolnoma – recimo temu kar norih in skrajno izkoriščevalskih razmer prekarnosti in popolne socialne ranljivosti. Mehanizem v ozadju je isti. Gre za 'razredni boj'? Ja, seveda. No, natančneje, naj bi šlo, pa žal ne gre, ker tega boja ni. Za zdaj je samo podrejanje in preračunavanje, naivno prepričanje posameznikov kako bo ravno njemu uspelo pobegniti temu mehanizmu. Gre za to, da je treba razumeti, da gre za boj, ki je utemeljen na posesti ekonomskega kapitala. Najlažje pa je – in tukaj je posebna ironija – v takšni situaciji, ko se začenja krhati in slabšati socialni položaj širšim skupinam oz. najširšemu krogu prebivalstva, na neko kategorijo pokazati s prstom in reči, da je ta kategorija tista, ki je kriva za težave večine. In priseljenci so najbolj priročna kategorija. Ironično je, da postanejo tisti, ki so pogosto najštevilčnejše žrtve, tudi žrtve najbolj ekstremnih oblik viktimizacije, nato prikazane in razumljene kot vzrok za te težave. Ta oblika viktimizacije, katere žrtve so priseljenci, je ekstremnejša od tiste, katere so praviloma žrtve domači delavci. Zakaj? Ker jim tega trpljenja vendarle ni treba sprejeti, ker imajo neko socialno mrežo, na katero se lahko obrnejo. Ironično in grozno, ampak v končni fazi lahko gredo vsaj nazaj k staršem. Tako v tej situaciji tisti, ki so najbolj množične in ekstremne žrtve, hkrati postanejo predmet obtoževanja in krivi za nastalo situacijo. Kazanje s prstom na priseljence, ki smo mu zdaj priča po vsej Evropi, pa se vleče že desetletja in zdaj prehaja v intenzivnejšo fazo. Ne pozabimo, eden najhujših pobojev v povojni Evropi, če hočete teroristični napad, je bil strelski pohod Andersa Breivika. Njegov akter ni bil priseljenec, musliman, tujec. Napad pa je bil utemeljen ravno na protipriseljenski ideologiji. Kazanje s prstom je najbolj preprost način za mobilizacijo in pridobivanje podpore političnim odločevalcem. Ljudje pa naivno nasedejo tem skonstruiranim podobam groženj, protestirajo proti priseljencem, protestirajo proti islamu, protestirajo proti vsemu, kar je vezano na priseljenstvo, namesto, da pri protestirali za več socialne države, za pravičnejšo distribucijo dohodkov, za pravičnejšo obdavčitev, za pravičnejšo porabo proračunskih sredstev, v končni fazi proti dokapitalizaciji bank itd. Mobilizirajo se na točki proti priseljenstvu, ne pa na točki, od koder resničen problem izhaja. Zgodi se neverjetni paradoks, da tisti, katerih kakovost življenja najbolj množično upada zaradi vseh sprememb, protestirajo proti eni manjši skupini, s katero delijo usodo. Ampak takoj, ko bo ta skupina viktimizirana do konca, ko jih ne bo več, so oni naslednji na vrsti. S tem, ko protestirajo proti njim, omogočajo ohranjanje statusa quo in v končni fazi privilegijev 1 %. Hkrati trdijo, da so 99 %, hočejo pokazati, da so domoljubi, ob tem pa opozarjajo na popolnoma napačne vzroke težav. To spominja na pesem nemškega pastorja Martina Niemöllerja: "Najprej so prišli po komuniste - nisem protestiral, saj nisem bil komunist. Potem so prišli po Jude - nisem protestiral, saj nisem bil Jud. Potem so prišli po katoličane - nisem protestiral, saj sem bil protestant. Potem so prišli po sindikaliste - nisem protestiral, saj nisem bil sindikalist. Potem so prišli pome. In nikogar več ni bilo, da bi protestiral." Ta logika je tukaj prisotna, drži. In če kdo misli, da se bo izkoriščanje, ki je zapisano v osnovno formulo kapitalističnega sistema, ustavilo samo po sebi, se krepko moti. Ne pozabimo, da so današnje ugodnosti, ki jih sicer mesečno izgubljamo, rezultat razrednega boja v preteklosti, in ne odraz sočutja lastnikov kapitala. Kapital tudi nima domoljubnih čustev in navezanosti. Zanima ga le dobiček. Pravite, da je Velenje, na katerem ste utemeljili svojo študijo o povezavi priseljencev in kriminalitete, »mini laboratorij za družboslovca« in vzorec, ki ga lahko posplošimo na razmere po vsej Sloveniji. Zakaj? Da, ena izmed ključnih ugotovitev te študije zelo nazorno kaže na razmere v vsej državi. Velenje dejansko lahko razumemo kot mini laboratorij za družboslovca. Razmere delavcev migrantov in vse kršitve, ki so se jim zgodile v gradbenem podjetju Vegrad, so nazoren primer na eni strani, kako država izgublja svojo moč, in na drugi, kako brutalen je lahko ta novi-stari kapitalizem, ko poseže po metodah izkoriščanja iz 18. in 19. stoletja. Ta sistem ni imel omejitev in je z eksploatacijo delavcev iskal notranje rezerve ter na tak način povečeval dobičke. To je zgodba o tem, kako je lahko tak sistem krut in kako je lahko država ob tem poponoma pasivna in nemočna. Pokaže se, kako se je Slovenija v teh notranjih odnosih v nekdanjih republikah na račun nekdanjega ugleda in zaupanja ljudi te države nekako zajedala in v njih našla svojo periferijo za izkoriščanje. In je zgodba tudi o tem, kako so v to praznino in dobesedno na koncu v reševanje eksistence in življenja delavcev migrantov vskočile civilna družba, lokalna skupnost in občina. Torej tisti, ki formalno sploh niso poklicani za to. Mednarodna organizacija za migracije (IOM) trenutno ugotavlja, da so nestabilnosti v arabskem svetu povzročile razselitev okoli 16, 7 milijona beguncev. To naj bi bile najmočnejše migracije po 2. svetovni vojni. Ali smo v Evropi pripravljeni odpreti meje in pomagati številnim beguncem ali pa smo solidarni le v teoriji? Spremembe odnosa Evropske unije do beguncev na politični ravni so več kot jasne. Evropa je po tragediji 2. svetovne vojne najprej postala neki prostor, kamor so se v stiski lahko zatekli različni ljudje. Takratna politika, ko je se je kljub delitvi na dva bloka zahodni blok dokazoval tudi tako, da je sprejemal begunce iz vzhodnega bloka, se je postopoma spremenila. Selektivnost oz. zaostrovanje politike vstopa beguncev v evropski prostor lahko vidimo že samo v tem, da se kategorija, kdo ima pravico dobiti status begunca, bistveno zaostruje. Zaostruje se sam postopek pridobivanja statusa begunca, dostopnost – kje lahko zanj zaprosiš. Zelo simbolično in nazorno se zaostruje s postavljanjem ograj in militarizacijo mej. Evropa tukaj igra neko igro navideznega vključevanja in navideznega sprejemanja, hkrati pa nekih večjih premikov ni pripravljena narediti. Ali je rešitev popolno odprtje mej? Ne, ker bi popolno odprtje mej brez neke spremembe v pristopu globalne politike po mojem prepričanju trenutno povzročilo kaos. Definitivno pa je izredno pomembno, kako se Evropa, vključno s Slovenijo, spoprijema s temi globalnimi izzivi. Simbolen primer je, recimo, da pošljemo vojaško ladjo v Italijo, ki pomaga zadrževati begunce zunaj. Formalno seveda pomaga reševati ljudi, ki se utapljajo, ampak verjetno nam je jasno, da je ključno za trenutno politiko Evrope, da tisti, ki jih noče, ostanejo en korak stran. Namesto ladje bi bila bolj na mestu politična akcija, ki bi zahtevala preizpraševanje evropske imigracijske politike, zahtevala globalno izboljšanje pravic delavcev itd. Ne pozabimo, EU je še nedavno sodeloval z režimi, ki so pred arabsko pomladjo kršili človekove pravice, samo da so ljudi zadrževali stran od Evrope. To je bila politika Evrope in način, kako zunaj svojih meja zadržati ljudi in hkrati ohraniti sistem, katerega steber je tudi Evropa. Pa v Sloveniji? Smo pripravljeni sprejeti begunce? Zadnje čase imamo v medijih zgodbo somalijskega dekleta, ki ji po dolgotrajnih zapletih v zadnji fazi vendarle našli rešitev za bivanje v Sloveniji. Ta ena osamljena zgodba je deležna velike medijske pozornosti in označena za velik premik. Iz tega lahko dobimo odgovor – če je ena zgodba res vredna takšne pozornosti, potem pomeni, da je sistem tako rigiden in zaostren, da lahko skoraj rečemo, da je zaprt za begunce. Zanimivo je to pogledati v kontekstu zgodovinskih okoliščin. Evropa se v preteklosti kaže kot celina emigrantov, kot celina, ki je praktično vse druge celine kolonizirala ali podredila. V trenutni situaciji, ko se zgodi, da se vloga obrne, se Evropa znajde v neki paniki, kjer ne najde druge rešitve, kot da se obdaja z žico in zidovi. Podobno naredijo tudi drugi centri in industrijsko razvite države. Moje mnenje je, da bo trenutno zaostrovanje v sprejemanju priseljencev – zlasti tistih, ki bežijo, da si rešujejo življenje in so eksistenčno ogroženi – v zgodovinskem pogledu eden večjih črnih madežev Evrope. Kaj so vzroki za to? Če beremo analizo vzrokov in okoliščin, kako se je v Evropi lahko zgodil holokavst in prebiramo, recimo, Baumanovo analizo (op. poljski sociolog Zygmunt Bauman), ki jo je zapisal v delu Moderna in holokavst, spoznamo, na kakšen način deluje birokratski sistem, ki je bil v moderni idealiziran. Baumann nazorno pokaže, kako birokratski sistem ne preizprašuje svojega delovanja, ampak samo sledi nekemu zastavljenemu cilju. Vidimo, da lahko iste vzporednice potegnemo tudi danes v Evropi. Reševanje 'problema' beguncev je najbolj 'učinkovito', če se jih čim večje število omeji. Naloga je postaviti sistem, da jih čim več ostane na drugi strani meje, ne pa postaviti sistema, ki bi bil pravičnejši, omogočal eksistenco in dostojno življenje. In če na koncu poskušamo stopiti iz okvirjev in ustaljenih miselnih diskurzov še s filozofskim premislekom: kdo sploh je priseljenec, če upoštevamo to, da so se nekoč tudi naši predniki priselili na neko območje. Zakaj razlikovati priseljence glede na čas priselitve? Če se spomnimo osnovnošolske učne ure zgodovine, so nas učili, da so prišli južni Slovani iz skupnega prostora dveh rek in se potem preseljevali na ta prostor. Iz tega je razvidno, da smo tudi sami priseljenci. Če gremo še korak naprej in pogledamo samo svoje življenje, je danes verjetno redkokdo, ki ni priseljenec – vsaj na nak način. Večina naših staršev je priseljencev z nekih ruralnih območij, s podeželja v središča mest in zdaj se v neki zadnji fazi selimo nazaj vsaj na obrobje mest, kjer smo ponovno priseljenci. In tukaj je pomembno neko spoznanje: našega načina delovanja, naših odnosov in pogledov ne zaznamuje mesto stalnega prebivališča ali državljanstvo, ampak tisto, kar imamo v sebi; naše vrednote in prepričanja, ki so ponotranjena in jih lahko delimo z ljudmi na različnih koncih sveta, ne glede na narodnost ali trenutni priseljenski status.


Z nadaljno uporabo te spletne strani se strinjate z našo politiko piškotkov.


source: wikipedia

text: Joseph Jérôme Lefrançois de Lalande (tudi Jér Le Français de la Lande), francoski astronom, matematik, pisatelj, enciklopedist in prostozidar, * 11. julij 1732, Bourg-en-Bress, departma Ain, Francija, † 4. april 1807, Pariz, Francija. Življenje in delo Kot mladenič je de Lalande študiral pravo, vendar je stanoval blizu nekega observatorija, in to mu je razvnelo duha. Pravo je dokončal, vendar poklica ni opravljal. Ukvarjal se je z merjenjem Lunine paralakse. Leta 1751 je šel v Berlin opazovat Lunino paralakso, medtem ko so na jug z istim namenom poslali de Lacaillea. Bil je Clairautov pomočnik, ki je leta 1757 ponovil Halleyjeve račune in pri tem upošteval tudi vplive drugih planetov. Uporabil je matematične metode, ki jih je 8 let prej izpopolnjeval prav z namenom, da bi se lahko spopadel z nekaterimi astronomskimi problemi. Skupaj s Hortense Lepaute sta se 6 mesecev s polnim delovnim časom ukvarjala s Clairautovimi računi. Leta 1762 je de Lalande postal profesor astronomije na Francoskem kolegiju (Collège de France), leta 1795 pa peti predstojnik Pariškega observatorija. Nasledil ga je Méchain. De Lalande se je veliko časa ukvarjal s sestavljanjem velikega zvezdnega kataloga s 47.000 zvezdami, pri čemer je izmeril lege nekaj tisoč zvezd. Objavil ga je leta 1801 z naslovom Histoire celeste française. Za eno izmed zvezd, zabeleženo kot Lalande 21185, se je nazadnje izkazalo, da je tretja najbližja Soncu in ena tistih, za katere je v sredini 20. stoletja van de Kampov observatorij odkril, da imajo planet. Danes je peta najbližja Soncu, oddaljena 8,29 sv. l. Pred njo so samo vse tri Kentavre, Proksima, α A in α B, (4,22, 4,36 sv. l.), Barnardova zvezda, 5,96 sv. l., Teegardnova zvezda, 7,5 sv. l. in Wolf 359, 7,78 sv. l. Pri svojih opazovanjih je najprej 8. in potem še 10. maja 1795 zabeležil lego Neptuna. Ni se zavedal, da to ni bila zvezda. Bil je velik popularizator astronomije in je napisal vse astronomske prispevke za Diderotovo Enciklopedijo (L'Encyclopédie). Leta 1796 je v Capetownu opazoval prehod Venere preko Sonca. Leta 1798 je poletel z balonom in pozneje predlagal, kako izboljšati padala. De Lalande si je dopisoval z Jurijem Vego. Bil je član prostozidarske lože Lovski rog iz Westminstra, pozneje pa je bil med ustanovitelji lože Devet sester. Bil je med ustanovnimi člani Urada za dolžine (Bureau des longitudes) leta 1795. Priznanja Francoska akademija znanosti je med letoma 1802 in 1970 za znanstvene dosežke na področju astronomije na njegovo pobudo podeljevala Lalandovo nagrado. Poimenovanja Po njem se imenuje krater Lalande na Luni in asteroid glavnega pasu 9136 Lalande. Dela Traite d'astronomie (2 knjigi, 1764 razširjena izdaja, 4 knjige, 1771-1781; 3. izdaja, 3 knjige, 1792), Histoire celeste française (1801), lege 50.000 zvezd, Bibliographie astronomique (1803), z zgodovino astronomije od 1780 do 1802, Astronomie des dames (1785), Abrege de navigation (1793), Voyage d'un français en Italie (1769), pomemben zapis o svojem potovanju 1765-1766. V njem med drugim omenja Tartinija. Sklici Zunanje povezave Francoski astronomi Francoski matematiki Francoski pisatelji Predavatelji na Francoskem kolegiju Francoski prostozidarji Člani Pruske akademije znanosti Francoski akademiki Pokopani na pokopališču Père-Lachaise Ljudje, po katerih so poimenovali krater na Luni


source: CulturaX

text: Podčetrtčani s prepričljivo zmago nad Domžalčani skoraj že v finalu - Kozjansko.info 17. 5. 2022 22. 5. 2022 Domen Kamplet KK Terme Olimia Podčetrtek, košarka, Liga Nova KBM Podčetrtku je s suvereno igro uspelo premagati Domžalčane, s tem pa odločitev za vstop v polfinale še ni končana, saj se bosta ekipi za vstop pomerili še tretjič. TERME OLIMIA PODČETRTEK (5) : HELIOS SUNS (1) 85:65 (25:25, 25:19, 17:13, 18:18) *1:1 Terme Olimia Podčetrtek: Muratović 20, Strnad 15 (2:5), Williams 25 (1:3), Čebular 17, Atanacković 8. Podčetrtčani so na krilih zelo razpoložene petorke na domačih tleh z veliko prednostjo dobili drugo polfinalno tekmo proti Helios Suns. S tem so izsilili še tretjo, odločilno tekmo, ki se bo odigrala v petek, 20. maja ob 18. uri v Domžalah. Zmagovalec te tekme bo napredoval v finale, kjer se bo pomeril z boljšimi iz para Rogaška : Cedevita Olimpija. Domači košarkarji so po zaslugi zelo razpoložene prve peterke – tudi tokrat rezervisti celo tekmo niso dosegli niti točke – že v prvem polčasu storili velik korak z zmagi. Polčas so dobili s 16 točkami, čeprav sprva ni kazalo na prevlado Podčetrtčanov, saj so Helios Sunsi namreč v prvi četrtini igre še vodili s 15:14. Domači košarkarji pa so zagnanost še bolj pokazali v drugi polovici tekme, po koncu tretje četrtine so namreč vodili z kar 23 točkami prednosti. Kljub temu so Domžalčani še zadnjič poizkusili preobrniti potek igre, v osmih minutah so namreč zadeli kar 23 točk, vendar jim je to preprečila prevelika prednost Podčetrtčanov. Na sredi zadnje četrtine so sicer prednost uspeli znižati na samo 10 točk, do konca igre pa se je ta ponovno na račun odlične igre domačih povečala na 20 točk, ti pa so zmagali s 85:65. Pri Podčetrtku so izstopali Oshowen Williams s 25, Muratović z 20, Sandi Čebular s 17 in Strnad s 15 točkami. Pri gostih sta bila s 15 točkami najbolj učinkovita Tadej Ferme in Carlbe Ervin. 2 18.05.2022 20:00 Rogaška Cedevita Olimpija ŠD Rogaška Slatina Sportklub 3 20.05.2022 18:00 Morebitna tekma Cedevita Olimpija Rogaška Ježica Sportklub 3 20.05.2022 18:00 Helios Suns Terme Olimia Podčetrtek ŠD Domžale Sportklub vir: KZS, Foto: FB / KK Podčetrtek Oznake: KK Terme Olimia Podčetrtek, košarka, Liga Nova KBM ← Podpisana pogodba o sofinanciranju projektov v Občini Rogaška Slatina, vrednih skupaj 2 milijona evrov


(prekinitev dobave na zahtevo uporabnika)


source: fineweb

text: Poglej si, katere zvezdnice in v kakšnih oblekah so ta teden najbolj blestele. Preberite še Miley Cyrus in Rihanna sta se udeležili dobrodelne gale amfAR Inspiration v Los Angelesu in s svojimi oblekami bolj malo prepustili domišljiji. Nam se zdita obleki katastrofalni in za dobrodelno prireditev je taka izbira stalinga popolnoma neokusna! Nicole Scherzinger je na sestanek na Beverly Hillsu prišla v božanski rdeči obleki in v njej je videti prav fatalno seksi. Se strinjate? Zvezdnice so običajno pri kostumih za halloween izjemno kreativne. Poglejte si galerijo in mogoče najdete navdih za svoj letošnji kostum. Britanska igralka Helen Mirren je pri 69.ih postala novi obraz kozmetične znamke L’Oreal. Nam se zdi čudovito, da so izbrali žensko, ki je ena redkih v Hollywoodu, ki se stara dostojanstveno, brez popravkov in ki je tudi brez tega čudovita! Kate Middleton, ki pričakuje svojega drugega otroka, se je zaradi nosečniške slabosti dolgo skrivala pred očmi javnosti. Sedaj, v drugem trimestru pa se očitno že počuti bolje. Priznati moramo, da je njen nosečniški stil perfekten in morda celo nekoliko bolj seksi kot pri prvi nosečnosti. Adele se po rojstvu sina le redko pojavlja v javnosti. Tokrat so jo paparaci ujeli ravno ko je zapuščala pub v Londonu in priznati moramo, da smo jo komaj prepoznali. Ima namreč nekoliko temnejše lase, v obraz pa je precej shujšala. Super fit Gwyneth Paltrow je javnosti razkrila posnetek, kako skrbi za svojo neverjetno postavo. Moramo priznati, da je njena vadba videti prav zabavna. Poglejte si 20 let star posnetek takrat 13-letne Kim Kardashian, ki je nastal na njenem zaključnem plesu v 8. razredu osnovne šole. Že takrat si je najstnica napovedala veliko slavo. Pri kateremkoli drugem zvezdniku je to nekaj običajnega, toda ko se Victoria Beckham nasmeji v javnosti, o tem govori ves svet. Po našem mnenju bi se morala več smejati! Bila je že kratkolaska, ekstremna dolgolaska, imela je afro frizuro, bila, blond in črna. Beyonce je vsekakor prava kameleonka, kar se tiče spreminjanja frizure. Kateri stil pa ji je po tvojem mnenju najbolj pristajal Poglejte si, katerim zvezdnicam zavidamo hude, naravno bujene prsi.


Nahajate se tukajDomov › Punkadelic jazz Captain Soul predstavlja punkadelični miks nove godbe: Gaz Coombes, Miles Kane, Underworld & Pop... Prikaži Komentarje Komentiraj Z objavo komentarja potrjujete, da se strinjate s pravili komentiranja. Uredniški izbor Napovedi Predvaja se Zadnje komentirano Petek je bil žalosten dan. Nas z ugaslo skepso je živciral užaloščeni pogled rogovcev na stalnega zmagovalca- Zokija. Hvala za komentar! Odlično! Kako lepo napisano... :'( Kdo je insciniral da se napolnijo hale, katerih radiatorje so odfleksali cigani v devetdesetih, obljubljene cehu arhitekture v osemdesetih. Ne se dat! Se vidimo na protestu, danes. april držite se <3 Le v kontekstualni dodatek. Isto metodo utišanja, zaprtih vrat in gluhosti je izvajala EU v odnosu do Grčije in jo koristi tudi sicer. STOP! Ne se vec bati, dragi levaki. Obozevalka lika in dela Josepha Stalina, Svetlana Makarovic, je vrnila naziv castne mescanke*!


Ni tako preprosto. Ko je človek po hudi poškodbi na dolgem okrevanju, se trenerji ne ukvarjajo z njim. Morala pa bi se ukvarjati zveza. Ti funkcionarji so navadne podlasice.


Torkovo izganjanje Metelkova mesto: A-Infoshop ob 19:00: veganski kuharski večeri Jalla Jalla ob 20:30: Freaknation (powerviolence/grind, Španija), F.T.D. (mincecore, kontejnr) Klub Gromka ob 21:00: Giljotina: VODKA JUNIOR (Gr) + V OKOVIH (Slo) >> Melodični punk rock z elementi hip-hopa, reggaeja in elektronike. Avtonomna tovarna Rog: Bagrov teden 21:00 Galerija Zelenica: Martín Molinaro: Točka izhodišča. Frame. V okviru prvega cikla TRANSLACIJA | TRASLACIÓN 1 bomo v ATRog Zelenici predstavili dela argentinskega umetnika Martína Molinara. Ob izbranih delih, ki predstavljajo njegov umetniški opus boste lahko prisostvovali live stream performans umetnika, izveden v Urugvaju. MARTÍN MOLINARO Argentinski umetnik delujoč v Urugvaju Martín Molinaro je raziskoval različne jezike sodobne umetnosti, med drugim raziskuje performans, fotografijo, video in risbo. Njegovo delo nastaja iz samoustvarjalne ludične logike, imenovane Estados Tólicos. Sodeloval je na več razstavah in izvajal delavnice v Argentini, Dominikanski republiki, Braziliji, Boliviji, Čile, Urugvaju, Venezueli, Mehiki, Honduras, Kolumbiji, Estoniji, na Švedskem, v Nemčiji, Španiji in na Kitajskem. Izvajal je kuratorske projekte, kot so Nomasdecinco (kulturni center Chacao, Venezuela) in Subsuelo (INJU, Montevideo, Urugvaj). Organiziral je konference v muzejih in univerzah Latinske Amerike in Evrope. Izdelal je tudi 1 x 1 projekt video performansa in PERFORMANCE SHORT FILM. Leta 2009 je kot gostujoči umetnik sodeloval na mednarodnem umetniškem projektu pod naslovom Ali obstaja življenje po kapitalizmu?, ki ga je organiziral Gledališče VonKrhal in Fundacija Talin2011 prestolnica evropske kulture Talin, Estonija. V ustvarjalnem proces v katerem je sodelovalo več umetnikov iz Estonije, Nemčije, Bangladeša in ZDA je Martin s svojim delom predstavljal Latinsko Ameriko. Projekt je vključeval tudi priznane mednarodne intelektualce, med njimi Noam Chomsky, Paul Jay in Mark Lynas. Realiziral je celovečerni film Punto F in pravkar predstavil svoje najnovejše delo - aplikacijo za mobilne telefone, imenovana INÓCUA. 22:00 Ploščad med SC in MK: Večerna pripovedovalnica Dragi utopisti, realisti, naivneži, ciniki in defetisti V noči med 5. in 6. junijem si bomo vzeli čas za počitek od nenehnega lova na prezenco in si pustili pogledati v preteklost in prihodnost Roga. Vabljeni vsi, da napišete svojo pripoved o dogajanju v juniju 2016, kakšno sled je pustilo za sabo in kaj je do njega pripeljalo. Seveda se ni treba omejevati le na ta mesec, lahko poveste karkoli o Rogu, njegovih problemih, (ne)ures 1ff8 ničenih potencialih, njegovih odnosih z mestom... Prispevki naj ne bodo predolgi, niti prekratki. Morda nas bo nočno pripovedovanje zaneslo v nostalgično bedenje, tako za rekreacijo in negovanje naših odnosov. Glasba izven: Gostilna Pri kolovratu (nasproti Stolnice) ob 20:00: Slovenska zemlja v pesmi in besedi iz Kolovrata direktno snemanje oddaje iz baročnega atrija Gostilne Pri kolovratu na Prvi program RADIO SLO 1. Akademska folklorna skupina France Marolt bo ob obeležitvi 70. obletnice delovanja skupine v oddaji predstavila različne možnosti poustvarjanja in interpretacije ljudskega pevskega in godčevskega izročila. Nastopile bodo Maroltovke, člani godčevskega in pevskega sestava skupine ter Mlade pevke Akademske folklorne skupine France Marolt. Kino Šiška, Komuna ob 20:00: WOLF PARADE + Le Serpentine Izjemno vpliven kanadski indie rock kvartet Wolf Parade pod taktirko Spencerja Kruga (Sunset Rubdown) in Dana Boecknerja (Handsome Furs, Divine Fits, Operators) se po daljšem premoru končno vrača z novim, pri založbi Sub Pop izdanim albumom Cry Cry Cry. Ta potrjuje, da sta tako omenjena glasbenika kot zasedba na vrhuncu ustvarjalnih moči, zato ne zamudite priložnosti videti zasedbe v živo v Ljubljani prvič po sedmih letih. Vokalista in glasbenika Dan Boeckner in Spencer Krug sta s svojimi zgoraj navedenimi projekti med gonilnimi silami razmaha kanadske indie rock scene v tem tisočletju. Njun skupni paradni konj je zasedba Wolf Parade, ki je v obdobju od 2003 do 2010 pri založbi Sub Pop izdala tri odlično sprejete albume – At Mount Zoomer, Expo 86 in seveda eno najboljših in najbolj vplivnih plošč tega tisočletja, prvenec Apologies to the Queen Mary –, med drugim nastopala z Arcade Fire in Modest Mouse, nato pa odšla na premor. Leta 2016 je četverica razveselila zveste privržence s ponovno združitvijo sil, lani pa še z izdajo novega, četrtega albuma. Cry Cry Cry nadaljuje z bendovo uspešno formulo premišljenih besedil, nabrušenih sintov, progovsko obarvanih kitarskih poudarkov, izvrstne ritem sekcije in dvojnih vokalnih izrazov, ki se iskreno lotevata tem, kot so minljivost, ljubezen in Donald Trump – pa četudi skozi prizmo smrti Leonarda Cohena dan pred ameriškimi volitvami. Pri medijih, kot sta Drowned in Sound ter The Skinny, so povratek pozdravili z navdušenjem in ploščo označili celo za najboljšo po prvencu, prekaljeni glasbeniki pa tudi na odru še vedno pripravijo nastop, kot se šika. Priporočamo, da si kar takoj označite junijski datum – če boste zamudili koncert, boste namreč lahko le še jokali jokali jokali. Živalski nabor večera bo izpopolnila kranjska zasedba Le Serpentine, ki piči s strupeno dobro zmesjo alternative, indie rocka in dream popa. Prvenec iz leta 2015 Ujemi val je po izboru 24ur.com pristal med deseterico najboljših plošč leta, po krajšem premoru pa je bend za letošnjo jesen napovedal drugi album Pobarvanka. Prihajajočo ploščo je bend predstavil s singlom “Črnobel”, ki je že pobral naziv Popevke tedna na radiu Val 202, še kakšno novost pa si obetamo na junijskem nastopu. Na dan 14 € s popustom 9.6 € Teater, razstave, predavanja...: MGL: Veliki oder ob 19:30: Drago Ivanuša: Orlando, muzikal Po motivih istoimenskega romana Virginie Woolf , 2017 režiserka Barbara Hieng Samobor Knjigo, po kateri je nastal libreto za naš novi mjuzikel, je žanrsko skoraj nemogoče opredeliti. Avtorica sama jo podnaslovi z "biografija" in njena proza resnično ves čas vztraja v maniri biografskega zapisa. Mnogi znanstveniki delo uvrščajo med primerke magičnega realizma. Roman bi zlahka zdržal tudi primerjavo s politično obarvanimi besedili. Obenem se ponuja kot izhodišče za različne sociološko-psihološke študije. Tematika je povzročila neznansko veliko teoretičnih študij, a še najbolj točna je verjetno definicija Nigela Nicolsona, ki pravi, da je Orlando "najdaljše in najbolj očarljivo ljubezensko pismo v zgodovini literature". Orlando potuje skozi čas. Zgodba se prične v renesančni Angliji, ustavi pa se tristo let kasneje. Orlando je ves čas z nami, doživlja najrazličnejše spremembe, a postara se le za kakšnih dvajset let. Fantazija je pomembnejša od realnosti. Življenje je sen. Ta, ki nam ukrade sanje, nam ukrade življenje. Na poti med stoletji se Orlando sreča s številnimi pomembnimi predstavniki različnih obdobij, med drugim tudi z Elizabeto I. in kraljico Viktorijo. Svet se spreminja in spreminja se tudi Orlando. Le dve stvari ostajata nedotaknjeni: pesniška žilica in plemenit značaj. Znotraj repertoarja, ki je večinsko osredotočen na intimistične teme, sta zasnova libreta in režijski koncept Orlanda njegov najskrajnejši poskus: s pomočjo glasbe pričarati nekaj na prvi pogled neuresničljivega, prikazati nekaj na prvi pogled očem nevidnega. mala scena ob 20:00: Barbara Zemljič: Praznina spomina - epizoda 1 režiserka Nina Šorak Velenje, 2003. Teja, priljubljena 16-letnica, nekega dne po pouku izgine. Tri tedne kasneje jo najdejo mrtvo v jarku. Njeno truplo je dokaj načeto, analize DNK površne, obdukcija na sodni medicini ni bila opravljena. Policija zaradi suma aretira Tejinega sošolca in bivšega fanta Jureta. Jure trdi, da je nedolžen, a se ne spomni, kaj točno je počel 21. februarja leta 2003. Kolega Tilen pravi, da ve, kje je bil Jure: ta naj bi ubil njegovo sestro Tejo, kar naj bi mu tudi zaupal. Na dan prihajajo nove informacije o tem, kaj se je zgodilo 21. februarja 2003, in čeprav je Juretov spomin zavit v meglo, se spomni, kaj se je dogajalo kasneje: po zaslišanju in aretaciji je bil manj kot leto zatem obsojen na 15 let zapora. Tematike kriminalke se vežejo na vprašanja odnosov, sodbe, preden je krivda dokazana, objektivnosti, laži ter motivacij zanje, medijskega linča, sploh v manjših skupnostih v Sloveniji, rasnih, verskih, spolnih nestrpnosti, korupcije in vprašanja odgovornosti. mala scena ob 21:00: Barbara Zemljič: Praznina spomina - epizoda II SNG Drama: Veliki oder ob 19:30: Ta veseli dan ali Matiček se ženi Komedija "Vaša gnada, samá sva – noč je – kdo nama brani?" Linhartova komedija Ta veseli dan ali Matiček se ženi (1790) je slovensko dramatiko že v samem začetku vzpostavila kot avtonomno, jezikovno suvereno, problemsko premišljeno in duhovito zvrst, ki je imela poleg literarnih kvalitet še vse tiste kvalitete, ki jih potrebuje oder: prepričljive like, živ dialog, dramatičen zaplet in številne situacije, ki vključujejo uporabo prostora, scenografskih in drugih elementov klasičnega gledališča. Veliki poznavalec slovenske dramatike Taras Kermauner je zapisal, da nobena slovenska drama ni tako svobodna v obravnavanju telesa, spolnosti, resnice, pravice in etike kot prav Matiček, to paradigmatično delo socialnopolitičnega svobodnjaštva: "Matiček je drama radikalnega posmeha: vsemu, tudi sebi." Filozof Mladen Dolar pa meni, da je Linhart izkazal svojo neizmerno duhovno prostost s tem, da je vzel za model igre Beaumarchaisovo Figarovo svatbo (1781): "Težko si je predstavljati, kolikšna svoboda je bila potrebna za izbiro takega modela, kolikšno iztrganje iz zakotnih slovenskih razmer, lokalnih razmerij gospostva in hlapčevstva. Linhartova svoboda je bila v pripoznanju: ta model, ta francoski model, nabit s prekuc 2000 uškimi socialnimi idejami in obetajoč drugačne čase, ta model je veljaven tudi tu, v teh pritlehnih kranjskih okoliščinah. Ta zgodba govori o tebi, ta historični trenutek je naš lastni historični trenutek. Ta gesla so naša gesla, ta čas je naš čas, in naloge, ki jih ta čas postavlja, so naše naloge. Ta model je v svoji univerzalni veljavi toliko slovenski kot francoski in toliko lahko slovenska samobitnost participira na univerzalnem občestvu tedanjega historičnega trenutka." Tokrat bo priljubljeno slovensko klasično komedijo postavil na oder režiser Janusz Kica, ki slovi po natančnem in pronicljivem branju, tako klasike kot sodobnih besedil. MATIČEK: To je res! Deklica je ta, da ji ni para! Okrogla kakor igračica, pripravna, priljudna! To je vse živó, vse polno ljubezni in ognja! – In zraven tudi kako pametna! Gre gor in dol in roke riblje. – Ha, ha, ljubi moj baron, sva vkup? Zdaj šele zastopim, zakaj mene tako visoko povzdigniti hočejo. Jaz bi njim služil, oni pak moji ženi; jaz bi njih glavó krišpal, oni pak mojo, jaz bi se za njih žlahto trudil, oni bi pak za mojo skrbeli. Matiček, tako daleč se ne boš zgubil. mala drama ob 20:00: Prekleti kadilci "Pomisli, da se uničuješ, raje na zdrav način umri ..." Uprizoritev Prekleti kadilci je označena kot gledališki koncert, ker se na eni strani spogleduje s koncertno formo in na drugi ohranja tipično gledališke elemente. Glasba prehaja v gledališke prizore in obratno. Pri tem pa se razmišljanje o kajenju in kadilski problematiki nenehno prepleta z utrinki iz življenja in dela naše prve dame nikotina, Svetlane Makarovič. Svetlana, ta iskrena in brezkompromisna lučenoska, s svojim delom vedno znova zadene v osrčje problemov sodobne družbe. Neizprosno razgalja dvoličnost, zahrbtnost, povzpetništvo in samoljubje. Njena beseda je kot nabrušen nož, oster in precizen tudi takrat, kadar govori o lepem, dobrem, nežnem in o ljubljenem. V kratki satirični knjižici Prekleti kadilci skozi genezo kadilskega rodu obračuna z nasprotniki kajenja. Z bridkim humorjem se prehodi skozi svetovno tobačno zgodovino in tako naslika hudomušen mozaik kadilske problematike. Začne prav ob stvarjenju sveta, se sprehodi mimo ambicioznega Krištofa Kolumba, ki je prinesel tobačno zlo v Evropo, nadaljuje z nikotinsko evforijo dvajsetega stoletja in se ustavi šele pri temnih, zastekljenih kadilnicah našega časa. Ob tem ji uspe z različnih zornih kotov osvetliti vse bolj perečo problematiko nestrpnosti. Nestrpnosti, ki je venomer usmerjena v kakšno družbeno skupino in se nad njo v končni fazi tudi manifestira. Nestrpnost do kadilcev pa lahko v nekem trenutku postane metafora za vsakršno nestrpnost, ki se pojavlja v naši družbi. To je nestrpnost, ki zlahka dobi krila in preraste v sovraštvo. Pri tem ostaja odprto vprašanje, ali naj ta občutja v družbi zatiramo ali priznavamo. Negativna čustva so ravno tako del našega celostnega psihološkega sveta. Mogoče bi jih bilo veliko bolje prepoznati in izraziti kot pa zatirati? Svetlana Makarovič je v svojem prepričanju neizprosno jasna: "Kdor ne zna sovražiti, tudi ljubiti ne zna!" Kako naj se do tega kompleksnega vprašanja opredelimo sami? 10KA klub smeha ob 20:30: Večer Novega #27 Stand up Vstopnina: 3EUR Lutkovno gledališče Ljubljana ob 21:00: Mojster in Margareta Uprizoritev Mojster in Margarita je razdeljena na interaktivno potovanje, vizualne instalacije in gledališče objekta Vražji triptih režiserja Matije Solceta ter na gledališki evangelij Margareta režiserke Mirjane Medojević. - Intermedijska instalacija in obenem predstava Vražji triptih predstavlja komunikacijo med arhitekturo, prostorom in performativnimi ekspresijami – s koncertom, projekcijami, velikimi lutkami, gledališčem objekta ter interaktivnimi vizualnimi instalacijami. Izkoriščeni so tako rekoč vsi prostori Lutkovnega gledališča Ljubljana, ki je tako animirano plastno; kot totalno, inverzno gledališče, kjer ni meje med gledalcem in nastopajočim, med odrom in avditorijem; kot stavba s svojimi značilnostmi, ki z vzpostavitvijo v drug kontekst pridobijo nove vsebine, ter kot animacija gledalca, ki se včasih prosto, drugič pod vplivom performansa premika po prostorih in jih animira s svojo aktivnostjo in refleksijo. Triptih vsebinsko povzema predvsem prvi del romana. Interpretiran je skozi prizmo impresij ustvarjalcev scenografa Tomáša Žižke in režiserja Matije Solce, ki sta črpala iz osebnih zgodb Bulgakova in Klemenčiča ter stavbe Lutkovnega gledališča Ljubljana kot organizma in venomer spreminjajoče se strukture. - Tretji, od prvih dveh ločen, del uprizoritve Margareta, gledališki evangelij je delo režiserke Mirjane Medojević in prek dramskega gledališča sledi poti Margarete Nikolajevne v drugem delu Bulgakovega romana. V ospredju je tako demistifikacija romana kot tudi ustvarjalnega procesa in same predstave, ki dobesedno izziva "vraga". Ustvarja nevarni prostor, prostor igre, kjer se poigrava tudi tudi s svojim gledalcem. Margareta se rada igra, in če bi radi sledili njeni zgodbi, potem ... Naj pride, če že hoče ... Vrag! Matija Solce je potujoči lutkar, igralec, glasbenik in režiser, ki je doktoriral na praški akademiji DAMU. S svojimi predstavami iz kovčka in s harmoniko je že nekajkrat obšel svet ter igral za najrazličnejše občestvo. V svojih delih pojem "lutkovno gledališče" širi na pojem "gledališče subjekta". Lutka je v tem primeru lahko objekt, lahko je zvok, igralec, lahko je gledalec, gib ali v končni fazi – lutka sama. Režiserka in dramatičarka Mirjana Medojević je končala študij na Fakulteti dramskih umetnosti na Cetinju, nato pa izobraževanje nadaljevala na ljubljanski Akademiji za gledališče, radio, film in televizijo, in sicer pod mentorstvom Tomija Janežiča. V LGL se je predstavila s svojo magistrsko produkcijo Zločin in kazen. Vizualni ustvarjalec in scenograf Tomáš Žižka se ukvarja predvsem s site-specific gledališčem v ne-tradicionalnih prostorih in implementaciji gledališča v različne prostorske in družbene kontekste. Je ustanovitelj site-specific programa na praški akademiji DAMU, kjer tudi uči scenografijo. Vstopnina: 5.00 € - - - MGLC ob 18:00: Vodstvo po razstavi David Lynch, Ogenj na odru Vstopnina: 5 EUR, 2.5 EUR Galerija ZDSLU ob 19:00: Skupinska razstava LDK: Linija kot nosilec podobe Skupinske razstave Društva likovnih umetnikov Kranj nas vedno znova popeljejo v neko novo zgodbo, ki se naslanja na izbran naslov in temu podrejen izbor umetnikov ter njihovih del. Če smo se pred dobrima dvema letoma v Galeriji ZDSLU posvetili izrazito prostorsko obarvani temi "Iluzija in prostor", pa se tokrat spuščamo k bolj prvinski tematiki, za katero se skriva naslov "Linija kot nosilec podobe". Idejna zasnova naj bi podprla dela, v katerih se pojavi linija kot element s katerim členimo tako realistično kot abstraktno definirano podobo. Torej gre za razpon med kompleksnejšimi deli in poenostavljeno rešitvijo. Linija predstavlja eno od najstarejših likovnih upodobitev ter je temeljni element vseh oblik. Profile in konture predmetov - tako žive kot nežive narave - vidimo kot linearne oblike, ravno tako pa je linija prisotna tudi v risbi, slikarstvu, grafiki, kiparstvu in arhitekturi. Dela tokratne razstave kažejo širok spekter pristopov zaznamovanih tako v risbi, sliki, digitalni kot tudi klasični grafiki in kiparstvu ter instalaciji. Razstavljajo: Tomaž Šebrek, Boge Dimovski, Lučka Šparovec, Miha Perčič, Jaka Bonča, Klementina Golija, Klavdij Tutta, Nejč Slapar, Maruša Štibelj, Irena Jeras Dimovska, Fr 2000 anc Bešter, Cveto Zlate, Andreja Eržen, Kaja Urh in Jože Eržen. Brez vstopnine DobraVaga ob 19:00: umetnica na mesec: Dalea Kovačec: ALTERED DIARIES Mlado umetnico, ki trenutno opravlja magistrski študij slikarstva, pri ustvarjanju zanima tema spomina in njegovo spreminjanje ter nezanesljivost. Altered Diaries je še vedno nastajajoča serija slikarskih del in dnevniških risb, v kateri izraža in rekonstruira podobe spominov. V procesu rekonstrukcije pa se ti spomini spreminjajo zaradi vpliva družbe, okolja ali preprosto zaradi minevanja časa. Kot uvod v razstavo se bomo 5. 6. ob 18:00 srečali Z umetnico osebno. Vabljeni, da se pridružite pogovoru, ki ga bo vodila Ajda Ana Kocutar. vstop prost Kulturni center Tobačna 001 ob 20:00: Nikita Kadan, Anna Zvygintseva Tematska razstava Opus Anne Zvygintseve spominja na intuitivni dnevnik, v katerem s skulpturami, risbami in videi beleži sledove vsakodnevnega življenja, srečanj, naključij ali avtobiografskih dejstev in na ta način ohranja trenutke, ideje in dejanja, ki bi se drugače izgubili. Za umetniško prakso ukrajinskega umetnika Nikite Kadana pa velja, da nas izpostavlja premisleku o manipulacijah zgodovine, ki se odvijajo v sodobnem političnem in kulturnem diskurzu. Zanj je edino, kar šteje, kritično zgodovinjenje in ustvarjanje narativa, ki bo lahko preteklost in sedanjost povezal v logično celoto. Vse ostalo je zgolj vojna za spomin, filtriranje in selekcioniranje podatkov, ki je izgubilo ves občutek za odgovornost do preteklosti. Projekt sodi v sklop rezidenčnega programa, ki umetniku narekuje dvomesečno bivanje v Ljubljani, to pa se konča z razstavnim projektom. Brez vstopnine - - - Sigic: Glasbena konferenca: Mednarodne perspektive slovenske glasbe 16:00 Music Slovenia Predstavitev idejnih zasnov za vzpostavitev slovenske glasbene pisarne oz. music export officea, za strateško načrtovanje in spodbujanje širjenja slovenske glasbe v mednarodni prostor. Ogledali si bomo koga vse lahko pisarna vključuje ter kakšne koristi lahko vsem vpletenim prinese. Izpostavili bomo nekaj primerov dobrih praks na domačih tleh ter predstavili nekaj tovrstnih organizacij iz tujine. Predstavitev vodi: Peter Baroš, SIGIC 16:45 Pogovor s predstavniki nacionalnih resorjev in organizacij S kakšnimi inštrumenti razpolaga Slovenija za predstavljanje in promocijo slovenske kulture in umetnosti v mednarodnem prostoru? V kakšni obliki se lahko vključijo v aktivnosti, ki kot prednostni cilj postavljajo trajno in kontinuirano prisotnost slovenske glasbe v tujini? Gostje: mag. Kristina Plavšak Krajnc - direktorica Urada Republike Slovenije za komuniciranje Katarina Culiberg - vodja Službe za evropske zadeve in mednarodno sodelovanje Ministrstva za kulturo Mika Cimolini - vodja programa Centra za kreativnost Moderator: Peter Baroš, SIGIC 17:45 Pogovor s predstavniki slovenske glasbene scene Kakšne poglede do vzpostavitve slovenske glasbene pisarne goji domača glasbena scena? Kateri so primeri dobre prakse predstavljanja slovenske glasbe v tujini? Kako lahko mednarodno uveljavljanje slovenske glasbe pozitivno vpliva na domač glasbeni trg? Kakšno vlogo lahko pri tem odigrajo mediji? Gosti: Nikola Sekulović - glasbeni profesionalec Andraž Kajzer - programski direktor MENT Ljubljana Jernej Sobočan – glasbeni urednik na Valu 202 18:30 Predstavitev mreže NIMPE in razglasitev zmagovalcev natečaja NIMPE Music Factory NIMPE - Network for the Internationalization of Music Producers in Europe je evropska mreža strokovnjakov iz glasbenega sektorja širom kontinenta, katerega namen je ustvariti močnejšo in bolj povezano mrežo glasbenega sektorja. Izvedeli bomo kakšna sta vloga in poslanstvo NIMPE ter na kakšen način lahko imajo od nje korist slovenski glasbeniki, ki se pripravljajo na mednarodni preboj. Sledila bo razglasitev zmagovalcev natečaja NIMPE Music Factory, ki bodo novembra 2018 nastopili na mednarodnem glasbenem festivalu in konferenci Milano Music Week v Milanu. Predstavitev in razglasitev vodi: mag. Miran Šolinc, ŠKUC Slovenski gledališki inštitut ob 18:00: Moj gledališki rokopis Pogovor z lavreati ZDUS Livija Pandur, Aljoša Ternovšek in Ivan Peternelj, pogovor z letošnjimi lavreati, prejemniki strokovne in stanovske nagrade ZDUS, gostje dramske igralke in pisateljice Drage Potočnjak. Livija Pandur, prejemnica "Velikega bršljanovega venca", priznanje ZDUS za življenjsko delo, in sicer za vsestransko gledališko ustvarjanje s poudarkom na dramaturgiji "... Livija Pandur je dramaturginja, snovalka, premišljevalka, ohranjevalka in vsestranska gledališka ustvarjalka, ki je s svojim delom neizbrisno zaznamovala slovensko in širšo gledališko pokrajino." Aljoša Ternovšek, prejemnik priznanja ZDUS za igralske dosežke za leto 2017 "... Aljoša Ternovšek s svežino in odprtostjo do novih trendov, konceptov in projektov oblikuje tako komične kot kompleksno zastavljene karakterne psihološke vloge, najraje in najbolje pa se znajde v angažiranih avtorskih projektih, ki od njega zahtevajo vsestranski avtorski angažma... " Ivan Peternelj, prejemnik "Bršljanovega venca", priznanja ZDUS za umetniške dosežke na gledališkem področju za leto 2017 "... V ustvarjalnem opusu Ivana Peternelja pomembno vlogo zavzemajo pretanjeni avtorski projekti, v katerih goji lastni gledališki svet, ki ga odlikujejo poetičnost, avtorska avtentičnost in nestandardni občutek za lepoto." Brez vstopnine KOŽ ob 18:00: Slovenci v Ukrajini. Vtisi o potovanju. Na predstavitvi potovanja v zahodno Ukrajino, točneje v Karpate in Lviv, v okviru Društva Ljubljana-Kyiv bova najprej na kratko predstavila zgodovino kulturnih stikov med Ukrajino in Slovenijo. V Štanjelu, od koder prihajava, se je rodil Josip Abram, prevajalec Ševčenkove pesniške zbirke Kobzar in Hajdamakov. Pred leti je Andrija Hevka v okviru Društva Karpati uresničil svoje dolgoletne napore in sanje s postavitvijo kipov Tarasa Ševčenka in Josipa Abrama na Abramovo rojstno hišo v Štanjelu. Tako so se vzpostavile vezi med nami, Abramovimi sorodniki in društvom in tako se je zgodilo tudi potovanje v Ukrajino. Pet popotnikov nas je v lanskem avgustu združil Andrija Hevka na potovanju kjer nam je razkrival bogato Ukrajinsko kulturo domači novinar in kulturni delavec Jurij Atamanjuk. V Karpatih smo spoznavali bogato kulturo Hutsulov, v Kolomeji smo si ogledali obširno zbirko pisank, Lviv nas je očaral z arhitekturo. Obiskali smo tudi kraje, kjer so se v času 1. svetovne vojne bojevali slovenski vojaki: Berežani, Tuhla, gora Makivka. Žal slovenskih obeležij nismo opazili. Seveda vsako deželo predstavljajo ljudje in Ukrajinci so nas toplo sprejeli in nam predstavili svojo bogato deželo in kulturo. Brez vstopnine Trubarjeva hiša literature ob 19:00: Literarna krpanka potuje v Ljubljano (literarni dogodek) Literarna krpanka je pesniški fanzin, ki izhaja od leta 2013, odkar ga je ustvarila pesnica in urednica Tonja Jelen, od takrat naprej pa se njegovi uredniki menjajo letno. Tokratno Krpanko je uredila ter oblikovala pesnica, prevajalka, fotografinja in kulturna producentka Nina Medved. Za objavo je z javnim povabilom nagovorila mlade pesnike in pesnice iz najmlajše pesniške generacije, tiste, ki je v nekem smislu še v nastajanju. Nekateri so že prepoznavni v širšem literarnem prostoru, mnoga imena pa so p 2000 ovsem nova. Edina omejitev, ki so jo pišoči imeli, je bilo, da naj gre za avtorsko pesem v slovenskem jeziku na temo prihodnosti, njihove lastne ali prihodnost vseh nas kot družbe. Svoje pesmi so za objavo prispevali Matic Ačko, Alenka Avguštin, Kaja Brezavšček, Laura Butaja, Sara Fabjan, Ariela Herček, Monika Kos, Klavdija Košec, Nina Kremžar, Sarah Marn, Adelisa Palić, Amadeja Pipan, Larisa Pohorec, Ema Odra Raščan, Danaja Schaubach, Nika Štumberger, Tom Veber, Klavdija Volf, Nina Vombergar in Metka Zadravec. Za naslovno ročno ilustracijo fanzina je poskrbel Boštjan Kmetec, prevajalec. Fanzin je izdal Kulturni center Maribor s podporo Mestne občine Maribor. Cankarjev dom, Štihova dvorana ob 20:00: Patrick Boucheron, zgodovinar: Kaj zmore zgodovina? Najbolj znan francoski zgodovinar, avtor dvanajstih knjig, Patrick Boucheron, je med drugim urejal monumentalno delo Svetovna zgodovina Francije (Histoire mondiale de la France), eno najbolj prodajanih francoskih knjig leta 2017, prodano v več sto tisoč izvodih. Delo obravnava štirideset tisoč let francoske zgodovine, od prazgodovine do leta 2015, pisalo pa jo je 122 zgodovinarjev. Knjiga, ki je izšla sredi predsedniške kampanje, je sprožila tudi številne politične boje. Zgodovina v Franciji – kot tudi drugod po Evropi – še vedno predstavlja politično bojišče in desni politični prostor je obsodil pristop Boucherona in njegovih sodelavcev, ki so zgodovino Francije vpeli v svetovno dogajanje in se pri historični naraciji izognili nacionalnemu narativu. Namesto njega so uporabili transnacionalni pripovedni lok, ki omaje številne francoske narodne mite in pokaže, da je nefrancoski element za Francijo prav toliko pomemben kot francoski. Poleg tega so, večinoma mlajši zgodovinarji, pri svojih poglavjih uporabili najsodobnejše pristope, se povsem izognili uporabi opomb in akademskemu žargonu. Delo ni namenjeno velikim možem in njihovim dosežkom, marveč je polno presenetljivih podatkov, zabavnih anekdot, novih perspektiv in svežih glasov, ki jih je zgodovinopisje doslej rado preslišalo. Patrick Boucheron bo spregovoril o moči zgodovine in zgodovinopisja: kako močno preteklost vpliva na sedanjost, ali si lahko predstavljamo politiko brez zgodovine (in nasprotno), kaj zmore zgodovina, zakaj jo moramo poznati – in ali jo je kdaj vredno pozabiti? Koliko upanja za prihodnost nam sploh še ostane, če vemo, kaj se je dogajalo v preteklosti? Pogovor s Patrickom Boucheronom bo vodila zgodovinarka in umetniška direktorica Fabule, Manca G. Renko. Ob avtorjevem prihodu bo v slovenščini izšlo tudi njegovo delo Kaj zmore zgodovina (Studia Humanitatis). 5, 3* EUR Kinoteka: 19:00 Večer SFA: Slovenski filmski arhiv 50 let/Obletnica filma Praznovanje pomladi, France Štiglic, Slovenija (Jugoslavija), 1978, 35mm, 1.37, barvni, 100' V zgodovinskem filmu se Simon (Zvone Agrež), mlad vojak Marije Terezije, skupaj z drugimi vojaki vrne v domači kraj. Njihova naloga je, da preprečijo vsakoletno pogansko kurentovanje. Ob prihodu srečajo svatovski sprevod, v nevesti pa Simon spozna svoje dekle Suzano (Zvezdana Mlakar). Njuna ljubezen je še živa, zato se Simon in Suzanin mož Štefan (Radko Polič) pod maskami kurentov spopadeta. Ko ju prekinejo, Simon odvrže kurentovo opravo. Obleče jo Štefanov brat, željan začutiti kurentovo moč. Zlata arena za scenografijo (Niko Matul) na festivalu v Pulju. Program je pripravil Slovenski filmski arhiv pri Arhivu RS. 21:00 Fokus: Roger Deakins Barton Fink, Joel in Ethan Coen, ZDA/VB, 1991, 35mm, 1.66, barvni, 117’, sp Newyorški intelektualec, pisec nagrajevanih dramskih besedil, raztresen Barton Fink (John Torturro), se odzove vabilu mogočnega producenta in odpotuje v Hollywood, da bi tam napisal scenarij za prostaško pretepaško dramo. Nastani se v skrivnostnem hotelu, tam pa ga pesti resna kreativna blokada. Njegov sosed, debel trgovski potnik (John Goodman), mu skuša pomagati, vendar niz bizarnih pripetljajev Bartona vse bolj odvrača od pisanja. Kinodvor: 16:45 Stalinova smrt (The Death of Stalin), Armando Iannucci / Velika Britanija, Francija / 2017 / 107' Huronsko smešna in hkrati srhljivo aktualna satira o krdelu oblasti željnih, samovšečnih in nesposobnih burkežev, ki se borijo za svoje mesto pri koritu. Črna komedija, v kateri mrgoli prostaškega humorja in ubijalskih enovrstičnic, se ponaša s šopkom sijajnih igralcev s Stevom Buscemijem v vlogi Hruščova na čelu. Otok v Ljubljani / Premiera 19:00 Tovarna nič (A Fábrica de Nada), Pedro Pinho / Portugalska / 2017 / 186' Sledi pogovor z režiserjem Pedrom Pinhom! Za člane Kluba Kinodvor vstop prost. Tovarna nič je žalostinka za izgubljenimi družbenimi vrednotami, hkrati pa resnično edinstven filmski slavospev kolektivnemu duhu delavskega razreda. Mala dvorana ob 20:00: Demokracija (Democracy – Im Rausch der Daten), David Bernet / Nemčija, Francija / 2015 / 100' Kako evropske državljane zaščititi pred zlorabo njihovih osebnih podatkov v komercialne namene? Demokracija nas popelje v zakulisje evropskega zakonodajnega postopka: od prvega osnutka, preko rekordnih (skoraj štiri tisoč!) predlaganih sprememb, pa vse do novega zakona o varstvu podatkov. Komuna: 17:00 Klub zadovoljnih žensk (Book Club), komedija, Bill Holderman, ZDA, 104' 19:00 Klub zadovoljnih žensk (Book Club), komedija, Bill Holderman, ZDA, 104' 21:00 Solo: Zgodba Vojne zvezd (Solo: A Star Wars Story), akcijski domišljijski spektakel, Ron Howard, ZDA, 135'


858 Angelska številka - pomen in simbolika - 500-999 858 Angelska številka - pomen in simbolika Ne skrbite, če boste še naprej videli ponavljajoče se številke, na primer številko 858 ali katero koli drugo številko. So znak vaših angelov varuhov, ki vam poskušajo sporočiti določeno sporočilo. Angeli običajno za komunikacijo z nami uporabljajo znake, s katerimi pridobijo našo pozornost. Ponavljajo isti znak, dokler nas ne opozorijo in začnemo iskati njegov pomen. Angeli v ta namen uporabljajo različne znake, kot so ponavljajoče se besede, pesmi, številke, perje, ki ga slišite ali vidite povsod, ali nekatere druge znake in simbole. Številke so njihov pogosto uporabljeni znak, ker imajo vse številke poseben pomen, ki predstavlja sporočilo, ki nam ga želijo sporočiti naši angeli varuhi. V tem besedilu bomo zapisali nekaj informacij o angelskem številu 858. Upam, da vam bo pomagalo dekodirati vaše sporočilo iz angelskih kraljestev. Številka 858 - Kaj to pomeni? Število 858 predstavlja kombinacijo vplivov in energij števil 8 in 5. Energija števila 8 se podvoji, ker se pojavi dvakrat. Število 8 pomeni osebno moč, praktičnost, avtoriteto, zanesljivost, zanesljivost, izkazovanje bogastva in obilja, dobro presojo, razsodnost, odločnost, karmo, Univerzalni duhovni zakon vzroka in posledice ter zakon dajanja in sprejemanja. Število 5 pomeni spremembo, sprejemanje glavnih odločitev in odločitev, priložnosti, spontanost, svobodo, pustolovščino, individualnost, neodvisnost, inteligenco, prilagodljivost, iznajdljivost, vsestranskost, učenje življenjskih lekcij z izkušnjami, samoizražanjem in ustvarjalnostjo. Številka 858 simbolizira iskanje kreativnega načina za izražanje osebnosti, ustvarjalnosti nasploh, učenje življenjskih lekcij s svojimi izkušnjami, izkazovanje obilja in bogastva, karme in zakona dajanja in sprejemanja, iznajdljivosti, zanesljivosti, praktičnosti, prilagodljivosti, vsestranskosti, svobodi , odločnost, dobra presoja, razsodnost, spontanost in priložnosti. Angel številka 858 je sporočilo vesolja, ki vas spodbuja, da nadaljujete svojo trenutno življenjsko pot. Ta angelska številka potrjuje, da ste se v življenju odločili za modro odločitev in vas prosite, da nadaljujete s svojim dobrim delom. Prisluhnili ste svojim notranjim vodstvom in to vas je pripeljalo do tega, kje ste zdaj. Angeli vas opominjajo, da z naravnimi sposobnostmi in talenti izboljšate kakovost svojega življenja. Z razlogom ste bili blagoslovljeni zanje in ste odgovorni, da jih uporabite tudi za osrečevanje drugih ljudi. Ta angelska številka bi lahko bila tudi napoved sprememb, ki vas čakajo kmalu. Lahko so povezane z vašo službo ali zasebnim življenjem, vendar bodo na splošno zelo blagodejno vplivale. Pričakujte neprekinjen pretok obilja in bogastva, ki prihaja v vaše življenje. Ne bojte se teh sprememb, ker boste kmalu ugotovili, da služijo vašemu najvišjemu dobremu. Angelska številka 858 pogosto simbolizira povečanje in širjenje na nekaterih področjih vašega življenja. Angeli vas prosijo za potrpežljivost, medtem ko čakate, da se vaše želje in cilji začnejo manifestirati v resničnost. Opravili ste vse delo in zdaj je ostalo le še, da ohranite svojo vero in pozitivna prepričanja ter pričakovanja glede rezultatov svojih dejanj. Verjemite, da boste kmalu poželi nagrade za svoja prizadevanja. V nekaterih primerih je angelska številka 858 opomnik in celo opozorilo, da se začnete učiti lekcij, ki vas jih učijo vaše izkušnje. Ne dovolite si večkrat narediti istih napak, zaradi katerih boste lahko ponavljali iste karmične cikle. Vesolje vas bo še naprej postavljalo v podobne situacije, dokler se končno ne naučite lekcij, ki se jih morate naučiti. To je tako preprosto. Poskusite ugotoviti, kaj delate narobe, in katera sporočila izhajajo iz nekaterih situacij, in začnite spreminjati sebe, svoj odnos, prepričanja, vedenje itd. Naslednjič se v podobni situaciji ne boste odzvali enako in ti testi se bodo zgodili, dokler boste potrebovali, da se naučite, kaj vas vesolje prosi, da se naučite. Ljubezen in angel številka 858 Angelska številka 858 simbolizira velike spremembe v vaših romantičnih odnosih. To lahko včasih pomeni konec trenutne zveze, pogosteje pa kaže na spremembe v odnosih s partnerjem. Te spremembe bodo običajno pozitivno vplivale na vaše ljubezensko življenje. Numerološka dejstva o številki 858 Število 858 združuje energijo in vpliv števil 8, 5 in števila 3 kot vsoto teh števil. Vpliv številke 8 se podvoji, ker se pojavi dvakrat. Številka 8 simbolizira praktičnost, zanesljivost, realizem, zanesljivost, samozavest, uspeh, dosežke, osebno moč, notranjo moč, avtoriteto, dobro presojo, karmo, karmične dogodke, dajanje in sprejemanje, izkazovanje bogastva in odgovornosti. Številka 5 simbolizira pomembne spremembe v vašem življenju, sprejemanje pomembnih odločitev in odločitev, pustolovščino, inteligenco, ustvarjalnost, osebno svobodo, individualnost, neodvisnost, iznajdljivost, prilagodljivost, učenje iz izkušenj in spontanost. Številka 3 simbolizira povečanje, blaginjo, širitev, rast, optimizem, veselje, navdušenje, srečo, pustolovščino, potovanja, komunikacijo, darila, sposobnosti, talente, ustvarjalnost, individualnost in neodvisnost. Število 858 simbolizira zakon karme, pa tudi zakon dajanja in sprejemanja. Simbolizira tudi odgovornost, odločnost, zanesljivost, iznajdljivost, večje spremembe, povečanje, razširitev, veselje, srečo, rast, optimizem, pomembne odločitve in odločitve, ustvarjalnost, neodvisnost, individualnost, spontanost, dosežke, uspeh, avtoriteto, osebno moč, manifestacijo obilja in bogastvo, dobra presoja in pustolovščina. Ljudje, ki odmevajo s številko 858, so običajno zelo optimistični, ustvarjalni, samostojni, iznajdljivi, prilagodljivi, pustolovski, srečni, v svojem življenju uspešno kažejo obilje in bogastvo ter se poskušajo učiti iz svojih izkušenj. Ti ljudje so avtoritativni in imajo veliko notranjo moč in osebno moč. Pogosto so zelo kreativni in nadarjeni, z veliko darili pogosto ne uporabljajo toliko, kot bi morali. Videti angelsko številko 858 Ko vam angeli začnejo pošiljati angelsko številko 858, je to lahko napoved, da se boste morali v bližnji prihodnosti prilagoditi nekaterim novim okoliščinam, pogosto zaradi nekaterih sprememb, ki jih lahko doživite. Ne bojte se ali vas skrbi zaradi teh sprememb v vaši življenjski situaciji, ker bodo to blagodejno vplivale na vašo prihodnost. Angelska številka 858 bi lahko bila tudi opomnik, da s svojo praktičnostjo in iznajdljivostjo izkoristite nekaj situacij. Če imate trenutno težave z denarjem, angeli želijo, da veste, da se bo situacija kmalu končala, in prejeli boste dobro zasluženo obilje. Ostanite le potrpežljivi in ohranite svoj odnos do pozitivnih pričakovanj in misli. Številka angelov, ki se pojavi v vašem življenju, pogosto kaže na nekatere dogodivščine, ki jih boste imeli v bližnji prihodnosti, pogosto med potovanjem v katera zanimiva mesta. Ta številka vas opozarja, da bodite srečni in optimistični ter svoje veselje razširite na druge. Sreča in veselje sta prva koraka k uresničitvi vaših želja. Najprej morate biti srečni in zadovoljni s tem, kje v življenju ste, da pritegnete stvari, ki si jih želite. Angelska številka 858 pogosto kliče vesolje, da začne izvajati potrebne spremembe, ki jih dolgo čakate. Vesolje in vaši angeli varuhi vas prosijo, da verjamete v svoje sposobnosti, da boste pri sprejemanju teh sprememb sprejemali prave odločitve, pa tudi, da boste pravilno izbirali na tej poti. Če niste prepričani ali se počutite malodušno, prosite angele, naj vas vodijo glede korakov, ki jih morate storiti. Več kot pripravljeni in veseli vam bodo pomagali. V nekaterih primerih je angelska številka 858 znak uspeha in dosežkov, ki vas čakajo kmalu. Veliko dela ste vložili v doseganje nekaterih ciljev in Vesolje vas obvešča, da prihaja čas za pobiranje nagrad. Bodite pripravljeni na tisti trenutek, ki ste ga dolgo čakali. Angeli vas prosijo za malo več potrpljenja do zadnje manifestacije. Ohranite svoje pozitivno razmišljanje in prepričanja ter ponavljajte svoje pozitivne trditve in zaupajte, da se bo vse izšlo na najboljši možen način. 936 angelsko število


text: Sfera Sfêra je v matematiki površje krogle, torej dvorazsežna mnogoterost (ploskev), vložena v trirazsežni prostor. Grobo rečeno si lahko sfero predstavljamo kot milni mehurček ali žogo, torej kot nekaj votlega. Geometrija[uredi | uredi kodo] Še točneje je sfera množica točk v trirazsežnem evklidskem prostoru, ki ležijo na razdalji r od nepomične točke tega prostora. r je pozitivno realno število, ki se imenuje polmer dane sfere. V posebnem primeru r = 1 se takšna sfera imenuje enotska sfera. V koordinatni geometriji je sfera s središčem (x0, y0, z0) in polmerom r množica vseh takšnih točk (x,y,z), da velja Točke na sferi s polmerom r in središčem v izhodišču lahko parametriziramo s tremi enačbami Sfero s poljubnim polmerom in središčem v izhodišču opišemo z diferencialno enačbo: Površina sfere s polmerom r je 4πr2, prostornina krogle, ki jo določa, pa 4πr3/3. Krogla ima med vsemi ploskvami, ki ograjujejo dano prostornino, najmanjšo površino, in med vsemi zaprtimi ploskvami z danimi površinami zasede največjo prostornino. Zaradi tega se velikokrat pojavlja v naravi. Mehurčki in vodne kapljice v breztežnostnem prostoru zavzamejo obliko krogel, ker površinska napetost skuša zmanjšati njihovo površino. Sfero lahko opredelimo tudi kot ploskev, ki nastane z vrtenjem kroga ali polkroga okrog svojega premera. Če krožnico nadomestimo z elipso, nastane sferoid, oziroma rotacijski elipsoid. Takšno obliko sploščenega sferoida ima Zemlja v dovolj dobrem približku. Njena še točnejša oblika se imenuje geoid. Posplošitev v višje razsežnosti[uredi | uredi kodo] Krogle lahko posplošimo v druge razsežnosti. Za poljubno naravno število n je n-sfera množica točk v (n+1)-razsežnem evklidskem prostoru, ki ležijo na razdalji r od nepomične točke tega prostora, kjer je r kakor prej pozitivno realno število. - 0-sfera je par točk (-r, r), - 1-sfera je krožnica s polmerom r, - 2-sfera je navadna sfera - 3-sfera je sfera v štirirazsežnem evklidskem prostoru. Sfere za n > 2 včasih imenujemo hipersfere. n-sfera z enotskim polmerom in središčem v izhodišču se označuje Sn. n-sfera je zgled kompaktne n-mnogoterosti.


Predavanja ob 100-letnici FF Spoštovani in spoštovane v današnjih Kulturnih novicah. Danes je z mesta predsednice Društva slovenskih pisateljev odstopila pisateljica, pesnica in pedagoginja Aksinja Kermauner. Njenemu so sledili še štirje odstopi administrativnih in strokovnih sodelavk, razlogi za takšno dogajanje pa še niso znani. V Prešernovi dvorani Slovenske akademije znanosti in umetnosti danes med 14. in 19. uro v angleškem jeziku poteka mednarodna konferenca z naslovom Pisateljice na začetku 20. stoletja, in sicer na pobudo in pod vodstvom Foruma slovanskih kultur kot del projekta nove kulturne poti Sveta Evrope. Več o cilju projekta ter temi današnje mednarodne konference nam pove direktorica Foruma slovanskih kultur dr. Andreja Rihter: Fokus na slovanskih državah je ravno v želji po predstavitvi manj poznanih avtoric držav slovanskih jezikov, vendar interesi sodelovanja v okviru projekta prihajajo tudi iz zahodne Evrope. Izbira na konferenci nastopajočih profesoric nikakor ni naključna, več o tem zopet Rihter: Na Filozofski fakulteti pa se danes začenja ciklus javnih predavanj Govori FF, eden osrednjih v okviru dogodkov ob 100-letnici Filozofske fakultete, kjer bodo njene (naj)vidnejše profesorice in profesorji spregovorili oziroma razmišljali o aktualnosti nacionalne in transnacionalne umeščenosti slovenske družbe. Prvo predavanje bo tako danes kot v naslednjih dneh ob 18. uri v predavalnici 34, program pa si lahko ogledate tudi na Facebook dogodku Govori FF. Serijo predavanj v kontekst umesti dr. Barbara Pihler Ciglič, koordinatorica dogodkov ob 100-letnici Filozofske fakultete: Predavanja zajemajo širok tematski diapazon. Govorilo se bo o Humboldtovi univerzi, o dediščini enojezičnosti in večjezični realnosti, o kulturnem prelomu Slovencev, o zasičenosti družbe z nenehno tehnološko komunikacijo, o vlogi intelektualca v liberalizmu in tako dalje. Predstavitve prispevkov profesorjev Filozofske fakultete si lahko preberete na spletni strani Filozofske fakultete, program pa nam na kratko predstavi Ciglič:


ManuelaS: Obljuba dela dolg Včeraj sem omenjala eno zadevo katero sem pozabila deliti z vami. :) In kot sem obljubila, danes vam povem o čem se gre. Mogoče vam, moji dragi bralci, to ne bo pomenilo prav veliko a meni je verjetno srce bilo 100 na uro in kri je vrela po žilah. Že kar nekaj časa nazaj (9.11.) sem bila na koncertu Oliverja Dragojevića. Zame živa legenda in (upam, da s tem ne užalim katerega zavestnega slovenca) daleč boljši pevec od večine naših glasbenikov, ki so željni predvsem slave in glamurja. On pa je preprost starejši mož, ki ve kaj imajo ljudje radi in je s svojo glasbo in karizmo zaznamoval mnoga življenja. Po koncertu pa sem imela priložnost Oliverja tudi v živo spoznati. Dalmatinec od glave do pete. :) To je vse kar lahko rečem. Kot bi rekli mi mladi-človek je čisto u izi. :)) Nekaj je že v njegovi pojavi in sami osebnosti, kar mu daje vse pravice za poimenovanje živeče legende. In še dokaz, da ne nakladam nekaj v tri dni.... Svoj obraz sem malce zatemnila, ker nisem jaz bistvo slike ampak Oliver. Njega glejte! :)) Sej tisti, ki me poznajo tak vedo, da sem to resnično jaz, ostali pa....sploh ne veste kaj zamujate. :))) Pa še par utrinkov iz koncerta: Sultana 02. januar 2009 13:07 Ti kar verjamem, Oliverjev glas je res noro dober, pa glasba tudi. Lidija 02. januar 2009 15:57 No jaz sem ga poslušala v Logarski na prostem 30.12. je bilo mrzlo ko pes, sem se seveda kljub debelo oblečeni prehladila in sedaj kiham in smrkam, ampak se je splačalo. Seveda ga je prezeblo, saj ni navajen mraza, pa še fejst je bilo mrzlo, se je preimenoval v pingvina Jana 02. januar 2009 17:30 Sem prav vesela zate, da ti ga je uspelo spoznati. Res, mu ni kaj očitati kar se glasbe tiče.


text: Rutenij |Splošno| |Ime, simbol, Vrstno število||rutenij, Ru, 44| |Kemijska vrsta||prehodna kovina| |Skupina, perioda, blok||8, 5, d| |Gostota, trdota||12370 kg/m3, 6,5| |Videz||srebrnkasto bel kovinski |Lastnosti atoma| |Relativna atomska masa||101,07 a. e. m.| |Atomski polmer (izračunan)||130 (178) pm| |Kovalentni polmer||126 pm| |van der Waalsov polmer||ni podatka| |Elektronska konfiguracija||[Kr]4d75s1| |e- na energijski nivo||2, 8, 18, 15, 1| |Oksidacijska stanja (oksid)||2, 3, 4, 6, 8 (rahlo kisel)| |Kristalna struktura||heksagonalna| |Fizikalne lastnosti| |Agregatno stanje||trdno| |Tališče||2607 K| |Vrelišče||4423 K| |Molski volumen||8,17 ×10−6 m3/mol| |Izparilna toplota||595 kJ/mol| |Talilna toplota||24 kJ/mol| |Parni tlak||1,4 Pa pri 2523 K| |Hitrost zvoka||5970 m/s pri 293,15 K| |Razne lastnosti| |Elektronegativnost||2,2 (Paulingova lestvica)| |Specifična toplota||238 J/(kg · K)| |Električna prevodnost||13,7 106/(m·ohm)| |Toplotna prevodnost||117 W/(m·K)| |1. ionizacijski potencial||710,2 kJ/mol| |2. ionizacijski potencial||1620 kJ/mol| |3. ionizacijski potencial||2747 kJ/mol| |Najstabilnejši izotopi| |Če ni označeno drugače, so uporabljene enote SI in standardni pogoji. Ruténij je kemični element, ki ima v periodnem sistemu simbol Ru in atomsko število 44. To redko prehodno kovino iz skupine platine najdemo v rudah platine in jo uporabljamo kot katalizator v nekaterih zlitinah platine. Vsebina Pomembne lastnosti[uredi | uredi kodo] Rutenij, polivalentna trdna bela kovina iz skupine platine, ima štiri kristalske modifikacije in na normalnih temperaturah ne potemni, vendar eksplozivno oksidira. Rutenij se raztaplja v raztopljenih lužninah, kisline ga ne napadejo, vendar ga napadajo halogeni pri visokih temperaturah in hidroksidi. Majhne količine rutenija lahko povečajo trdnost platine in paladija. Odpornost titana na korozijo lahko izrazito povečamo z malim dodatkom rutenija. Kovino lahko galvaniziramo bodisi z elektrodepozicijo ali s postopki toplotne dekompozicije. Za eno od zlitin rutenij-molibden je bilo ugotovljeno, da je superprevodna pri 10,6 K. Oksidacijska stanja rutenija so med +1 do +8, znano je tudi -2, čeprav so najpogostejša +2, +3 in +4. Rutenijeve koordinacijske spojine in njihova uporaba[uredi | uredi kodo] Kataliza[uredi | uredi kodo] Rutenijeve koordinacijske spojine se široko uporabljajo kot katalizatorji v sintezni organski kemiji in sicer na področju asimetrične hidrogenacije (kompleksi s kiralnimi difosfini) in olefinske metateze (Grubbsovi katalizatorji; kompleksi s stabilnimi karbeni in sterično zahtevnimi fosfini). Leta 2005 so R. H. Grubbs, R. R. Schrock in Y. Chauvin za delo na področju olefinske metateze z uporabo rutenijevih karalizatorjev prejeli Nobelovo nagrado za kemijo. Barvila v sončnih celicah[uredi | uredi kodo] Rutenijevi polipiridilni kompleksi se uporabljajo v t.i. Graetzlovih celicah (ang. dye-sensitized solar cells) kot barvila za absorpcijo sončne svetlobe, saj so spojine intenzivno obarvane in absorbirajo svetlobo večjega dela vidnega in ultravijoličnega spektra. Zdravila proti raku[uredi | uredi kodo] Eno najbolj uporabljanih in učinkovitih zdravil proti raku je cisplatin. V zadnijh desetletjih so se raziskave novih učinkovin razširile še na spojine drugih kovin, kot so železo, baker, titan, galij, zlato, iridij, osmij in rutenij. Izmed vseh neplatinskih zdravil sta samo dve rutenijevi spojini do sedaj uspešno prestali drugo fazo kliničnih testiranj. Prva spojina, NAMI-A, je bila pripravljena v laboratoriju prof. E. Alessia v Trstu in je učinkovita proti metastazam trdnih tumorjev. Druga, KP1019, je bila sintetizirana v laboratorijih prof. B. K. Kepplerja na Dunaju in je kot del kombinacije kemoterapavtikov učinkovita proti raku debelega črevesa. |Poglejte si besedo rutenij ali Rutenij v Wikislovarju, prostem slovarju.| |Wikimedijina zbirka ponuja več predstavnostnega gradiva o temi: Rutenij|