ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 26. července 2010
o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 27. února 2007 přijala Rada Evropské unie společný postoj 2007/140/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (1) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006).
(2)
Dne 23. dubna 2007 přijala Rada společný postoj 2007/246/SZBP (2) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti č. OSN 1747 (2007).
(3)
Dne 7. srpna 2008 přijala Rada společný postoj 2008/652/SZBP (3) k provedení rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1803 (2008).
(4)
Dne 9. června 2010 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č.1929 (2010), která rozšířila působnost omezujících opatření uložených rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007) a 1803 (2008) a která zavedla další omezující opatření vůči Íránu.
(5)
Dne 17. června 2010 zdůraznila Evropská rada, že je stále více znepokojena íránským jaderným programem a uvítala přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010). Evropská rada připomněla své prohlášení ze dne 11. prosince 2009 a vyzvala Radu, aby přijala opatření k provedení opatření uvedených v rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) a doprovodná opatření s cílem napomoci prostřednictvím jednání k vyřešení všech existujících obav týkajících se vývoje citlivých technologií Íránem na podporu jeho jaderného a raketového programu. Tato opatření by se měla zaměřit na oblast obchodu, finanční sektor, odvětví dopravy, klíčová odvětví ropného a plynárenského průmyslu a určení dalších osob, zejména příslušníků islámských revolučních gard.
(6)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) zakazuje Íránu, jeho státním příslušníkům a subjektům registrovaným v Íránu nebo spadající do jeho pravomoci, osobám nebo subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a subjektům, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, aby investovali do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií.
(7)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rozšiřuje působnost finančních a cestovních omezení uložených rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) na další osoby a subjekty, včetně osob a subjektů působících v rámci islámských revolučních gard a subjektů společnosti Islamic Republic of Iran Shipping Line (IRISL).
(8)
V souladu s prohlášením Evropské rady by se vedle osob a subjektů určených Radou bezpečnosti nebo výborem zřízeným podle odstavce 18 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) (dále jen „výbor“) měla omezení vstupu a zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů vztahovat i na další osoby a subjekty, a to za použití týchž kritérií, která použila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor.
(9)
V souladu s prohlášením Evropské rady je vhodné zakázat dodávky, prodej nebo převod do Íránu dalších věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií vedle těch, které určila Rada bezpečnosti nebo výbor, jež by mohly přispět k íránským činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností spojených s dalšími tématy, v souvislosti s nimiž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo je označila za nedořešené. Tento zákaz by měl zahrnovat veškeré zboží a technologie dvojího užití uvedené v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití.
(10)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zachovat zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem za účelem snížení nesplacených částek, zejména s cílem zabránit veškeré finanční podpoře přispívající k jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a měly by zakázat přijímání jakýchkoli střednědobých i dlouhodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem.
(11)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) vyzývá všechny státy, aby prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem kontrolovaly na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, veškeré náklady pocházející z Íránu nebo směřující do něj, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010).
(12)
V rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) se také uvádí, že členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(13)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rovněž stanoví, že členské státy OSN zajistí a odstraní věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), a to způsobem, který není v rozporu s jejich závazky podle platných rezolucí Rady bezpečnosti a mezinárodních úmluv.
(14)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) dále stanoví, že členské státy OSN svým státním příslušníkům zakáží poskytovat íránským plavidlům služby spojené se zásobováním palivem či další služby, nebo poskytování těchto služeb z jejich území, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(15)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, měly přijmout nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště v jejich pravomoci.
(16)
Dále by mělo být zakázáno, aby osoby pocházejíc z členských států poskytovali íránským nákladním letadlům služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(17)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž vyzývá všechny členské státy OSN, aby zabránily tomu, aby se na jejich území, přes ně nebo z něj poskytovaly finanční služby, včetně pojištění a zajištění, nebo převáděla finanční nebo jiná aktiva či zdroje, které by mohly přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, nebo aby takové služby, aktiva či zdroje byly poskytovány státním příslušníkům těchto států nebo subjektům založeným podle jejich práva nebo jejich prostřednictvím či osobám nebo finančním institucím na území těchto států nebo jejich prostřednictvím.
(18)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo spadajícím do pravomoci Íránu nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
(19)
Dále je třeba zakázat prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo íránským bankám, včetně jejich poboček a dceřiných společností, a finančním subjektům ovládaným osobami a subjekty s bydlištěm nebo sídlem v Íránu.
(20)
V souladu s prohlášením Evropské rady a v zájmu splnění cílů rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) by mělo být zakázáno zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států, jakož i zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti íránskými bankami v bankách spadajících do pravomoci členských států. Členské státy by dále měly přijmout vhodná opatření s cílem zakázat finančním institucím nacházejícím se na jejich území nebo podléhajícím jejich pravomoci, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo bankovní účty.
(21)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž stanoví, že státy musí vyžadovat, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci nebo podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, pokud mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že by tato obchodní spolupráce mohla přispět k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(22)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) poukazuje na možnou souvislost mezi íránskými příjmy plynoucími z jeho odvětví energetiky a financováním íránských jaderných činností potenciálně ohrožujících nešíření a dále konstatuje, že zařízení a materiály určené k chemickým procesům v petrochemickém průmyslu mají mnoho společného se zařízením a materiály nezbytnými pro určité citlivé činnosti spojené s jaderným palivovým cyklem.
(23)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat, aby do Íránu bylo prodáváno, dodáváno či převáděno klíčové zařízení a technologie, které by mohly být využity v klíčových oborech odvětví ropy a zemního plynu, a rovněž by měly zakázat poskytování související technické a finanční pomoci. Členské státy by dále měly zakázat veškeré nové investice do těchto odvětví v Íránu.
(24)
Součástí postupu v případě změny příloh I a II tohoto rozhodnutí by mělo být to, že určeným osobám či subjektům budou sděleny důvody zařazení na seznam, aby tyto osoby či subjekty měly příležitost se k těmto důvodům vyjádřit. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, měla by Rada s ohledem na tyto připomínky své rozhodnutí přezkoumat a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informovat.
(25)
Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, a především právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo na vlastnictví a právo na ochranu osobních údajů. Toto rozhodnutí by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(26)
Toto rozhodnutí rovněž plně ctí závazky členských států podle Charty OSN a právně závaznou povahu rezolucí Rady bezpečnosti OSN.
(27)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OMEZENÍ VÝVOZU A DOVOZU
Článek 1
1. Zakazují se přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod následujících věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, ať již pocházejí z území členských států či nikoli, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států:
a)
věci, materiály, vybavení, zboží a technologie uvedené na seznamech skupiny jaderných dodavatelů a režimu kontroly raketových technologií;
b)
všechny další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie určené Radou bezpečnosti OSN nebo výborem, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní;
c)
zbraně a související materiál všeho druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů pro tyto zbraně a související materiál, jakož i vybavení, které by mohlo být použito k vnitřní represi. Tento zákaz se nevztahuje na nebojová vozidla vyrobená za použití materiálů, jež poskytují balistickou ochranu, nebo těmito materiály vybavená, která jsou určena pouze pro ochranu personálu EU a jejích členských států v Íránu;
d)
některé další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či s těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností souvisejících s jinými tématy, ohledně nichž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo které označila jako nedořešené. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat;
e)
jiné zboží a technologie dvojího užití, jež jsou uvedeny v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (4), a na něž se nevztahuje písmeno a), kromě kategorie 5 - části 1 a kategorie 5 - části 2 v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na přímý ani nepřímý převoz věcí, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a jsou určeny pro lehkovodní reaktory, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch, přes území členských států, pokud byl zahájen dříve než v prosinci roku 2006.
3. Rovněž je zakázáno:
a)
poskytovat technickou pomoc nebo odbornou přípravu, investice nebo zprostředkovatelské služby související s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnující zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí a technologií, nebo v souvislosti s poskytováním technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v písmenech a) a b).
4. Zakazuje se rovněž pořízení věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1 z Íránu, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, příslušníky členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států.
Článek 2
1. Přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, které nejsou uvedeny v článku 1 a které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k pokračování v činnostech souvisejících s dalšími tématy, ohledně nichž MAAE vyjádřila své znepokojení nebo které označila jako nedořešené, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států nebo za použití plavidel či letadel spadajících do jejich pravomoci podléhají v jednotlivých případech povolení příslušných orgánů vyvážejícího členského státu. Evropská unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Poskytování:
a)
technické pomoci nebo odborné přípravy, investic nebo zprostředkovatelských služeb souvisejících s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
finančních prostředků nebo finanční pomoci v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnujících zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí nebo v souvislosti s poskytováním související technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi
rovněž podléhá povolení příslušného orgánu vyvážejícího členského státu.
3. Příslušné orgány členského státu neudělí povolení pro žádné dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1, pokud určí, že dotyčný prodej, dodávky, převod nebo vývoz nebo poskytování dotyčných služeb přispěje k činnostem uvedeným v odstavci 1.
Článek 3
1. Opatření podle čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) a čl. 1 odst. 3 se tam, kde je to vhodné, nepoužijí, pokud výbor v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k potravinové pomoci, pomoci v zemědělství nebo zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
2. Opatření podle čl. 1. odst. 1 písm. e) a čl. 1 odst. 3 se nepoužijí, pokud příslušný orgán v členském státě v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k pomoci ve zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o veškerých zamítnutých výjimkách.
Článek 4
1. Zakazuje se prodej, dodávky nebo převod klíčového vybavení a technologií pro následující klíčové obory odvětví ropy a zemního plynu v Íránu nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu, které jsou prováděny státními příslušníky členských států nebo z území členských států, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, nebo za použití plavidel či letadel podléhajících pravomoci členských států:
a)
rafinace;
b)
zkapalněný zemní plyn;
c)
průzkum;
d)
výroba.
Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Pro podniky v Íránu působící v klíčových oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu podle odstavce 1 nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu se zakazuje poskytovat:
a)
technickou pomoc nebo odbornou přípravu a další služby související s klíčovým vybavením a technologiemi ve smyslu odstavce 1;
b)
finanční prostředky nebo finanční pomoc za účelem prodeje, dodávek, převodu nebo vývozu klíčového vybavení a technologií ve smyslu odstavce 1 nebo za účelem poskytnutí související technické pomoci nebo odborné přípravy.
3. Zakazuje se podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v odstavcích 1 a 2.
OMEZENÍ FINANCOVÁNÍ NĚKTERÝCH PODNIKŮ
Článek 5
Zakazují se investice na území podléhajícím pravomoci členských států ze strany Íránu, jeho státních příslušníků a podniků registrovaných v Íránu nebo podléhajících jeho pravomoci nebo osob či subjektů, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektů, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií, zejména obohacování a přepracování uranu, s činnostmi spojenými s těžkou vodu nebo technologiemi souvisejícími s balistickými raketami schopnými nést jaderné zbraně. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má tento článek vztahovat.
Článek 6
Zakazuje se:
a)
poskytovat jakékoli finanční půjčky nebo úvěry podnikům v Íránu, které působí v oborech íránských odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu;
b)
nabývat nebo zvyšovat účast v podnicích v Íránu, které působí v oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu, včetně úplného nabytí těchto podniků a nabývání akcií a jiných účastnických cenných papírů;
c)
zřizovat jakékoli společné podniky s podniky v Íránu, které působí v odvětvích ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, a s jejich dceřinými společnostmi či afilacemi pod jejich kontrolou.
Článek 7
1. Zákazem podle čl. 4 odst. 1 není dotčeno plnění závazků týkajících se dodávek zboží, které vyplývají ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
2. Zákazem podle článku 4 není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí a týkajících se investic vynaložených v Íránu před tímto dnem podniky usazenými v některém z členských států.
3. Zákazy podle čl. 6 písm. a) a b):
i)
není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv nebo dohod uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí;
ii)
nebrání zvýšení účasti, pokud toto zvýšení účasti představuje závazek podle dohody uzavřené před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
OMEZENÍ FINANČNÍ PODPORY OBCHODU
Článek 8
1. Členské státy zachovají zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem, včetně udělování vývozních úvěrů, záruk nebo pojištění jejich státním příslušníkům nebo subjektům zapojeným do takového obchodu za účelem snížení jejich nesplacených částek, zejména s cílem předejít tomu, aby tato finanční podpora přispívala k jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní. Členské státy dále nepřijmou nové střednědobé a dlouhodobé závazky v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem.
2. Odstavcem 1 nejsou dotčeny závazky přijaté před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost.
3. Odstavec 1 se netýká obchodu zaměřeného na potraviny, zemědělství, zdravotnictví nebo jiné humanitární účely.
KAPITOLA 2
FINANČNÍ SEKTOR
Článek 9
Členské státy nepřijmou nové závazky týkající se grantů, finanční pomoci a zvýhodněných půjček íránské vládě, a to ani prostřednictvím své účasti v mezinárodních finančních institucích, s výjimkou humanitárních a rozvojových účelů.
Článek 10
1. Ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k jaderným činnostem Íránu potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a s cílem zabránit poskytování finančních služeb nebo provádění převodů na území členských států, přes ně nebo z něj, nebo poskytování finančních služeb nebo provádění převodů, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva (včetně poboček v zahraničí) nebo osoby či finanční instituce nacházející se na území členských států, členské státy důkladně monitorují veškeré činnosti finančních institucí v rámci své pravomoci, do nichž jsou zapojeny:
a)
banky se sídlem v Íránu, zejména íránská centrální banka;
b)
pobočky a dceřiné společnosti podléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
c)
pobočky a dceřiné společnosti nepodléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
d)
finanční subjekty, které nemají sídlo v Íránu, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu.
2. Pro účely odstavce 1 se vyžaduje, aby finanční instituce v rámci svých činností, do nichž jsou zapojeny banky a finanční instituce uvedené v odstavci 1,
a)
nepřetržitě a obezřetně sledovaly operace na účtech, mimo jiné prostřednictvím svých programů hloubkové kontroly klienta a v rámci svých závazků v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu;
b)
vyžadovaly vyplnění všech informačních kolonek platebních příkazů, které se týkají příkazce a příjemce příslušné transakce, a v případě neposkytnutí těchto informací transakci odmítly;
c)
po dobu pěti let uchovávaly veškeré záznamy o transakcích a na požádání je zpřístupnily vnitrostátním orgánům;
d)
pokud mají podezření nebo se mohou důvodně domnívat, že finanční prostředky souvisejí s financováním šíření, neprodleně své podezření oznámí útvaru finančního zpravodajství nebo jinému příslušnému orgánu určenému dotčeným členským státem. Útvar finančního zpravodajství nebo jiný příslušný orgán má přímý či nepřímý přístup k aktuálním informacím z finanční a správní oblasti a z oblasti vymáhání práva, které potřebuje k řádnému plnění svých úkolů, včetně analýz hlášení o podezřelých transakcích.
3. Převody finančních prostředků do Íránu a z Íránu se provádějí takto:
a)
převody související s transakcemi, jež se týkající potravin, zdravotní péče, zdravotnického vybavení nebo jsou určeny pro humanitárních účely, se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
b)
veškeré jiné převody částek nižších než 40 000 EUR se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
c)
veškeré jiné převody částek vyšších než 40 000 EUR vyžadují předchozí povolení příslušným orgánem dotčeného členského státu. Povolení se považuje za udělené, pokud příslušný orgán nevznese do čtyř týdnů námitku. Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o všech zamítnutých povoleních.
4. Rovněž se vyžaduje, aby pobočky a dceřiné společnosti bank se sídlem v Íránu podléhající pravomoci členských států informovaly příslušné orgány členského státu, v němž jsou usazeny, o všech převodech finančních prostředků, které provedly nebo obdržely, a to do pěti pracovních dnů po provedení nebo obdržení příslušného převodu finančních prostředků.
V závislosti na ujednáních o sdílení informací příslušné orgány tyto údaje po jejich oznámení neprodleně předají dle potřeby příslušným orgánům jiných členských států, v nichž jsou usazeny strany účastnící se těchto transakcí.
Článek 11
1. Zakazuje se zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států a zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti v íránských bankách nebo navazování nových korespondenčních bankovních vztahů ze strany íránských bank, včetně íránské centrální banky, poboček a dceřiných společností a dalších finančních institucí uvedených v čl. 10 odst. 1 s bankami, které podléhají pravomoci členských států.
2. Finančním institucím nacházejícím se na území členských států nebo podléhajícím pravomoci členských států se zakazuje, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo otevíraly bankovní účty.
Článek 12
1. Zakazuje se poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo podléhajícím pravomoci Íránu, nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
2. Odstavec 1 se nepoužije na poskytování zdravotního a cestovního pojištění fyzickým osobám.
3. Zakazuje se vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v odstavci 1.
Článek 13
Zakazuje se přímý nebo nepřímý prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů vydaných po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo bankám se sídlem v Íránu, nebo pobočkám a dceřiným společnostem, ať již podléhají pravomoci členských států či nikoli a které náležejí bankám se sídlem v Íránu, nebo finančním subjektům, které nemají sídlo v Íránu ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu, jakož i osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány.
Článek 14
Členské státy vyžadují, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci a podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, včetně příslušníků islámských revolučních gard a společnosti IRISL, a s osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a se subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, s cílem zajistit, že tato obchodní spolupráce nebude přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
KAPITOLA 3
ODVĚTVÍ DOPRAVY
Článek 15
1. Členské státy kontrolují prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména mořským právem a příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, každý náklad pocházející z Íránu a směřující do něj, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
2. Členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
3. Členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy spolupracují při kontrolách podle odstavce 2.
4. Letadla a plavidla přepravující náklad do Íránu nebo z něj podléhají požadavku na poskytování dodatečných informací před příjezdem a před odjezdem ohledně veškerého zboží, které je přiváženo do členského státu nebo z něj vyváženo.
5. V případech, kdy je provedena kontrola podle odstavců 1 a 2, členské státy zajistí a odstraní (například zničením, znehodnocením, uskladněním nebo převozem do jiného státu, než je stát původu nebo určení) věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí v souladu s odstavcem 16 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1929 (2010). Toto zajištění a odstranění se provede na náklady dovozce, nebo pokud není možné získat úhradu těchto výdajů od dovozce, může být získána v souladu s vnitrostátními právními předpisy od jakékoli jiné osoby nebo subjektu, které jsou odpovědné za pokus o nezákonnou dodávku, prodej, převod či vývoz.
6. Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali plavidlům vlastněným nebo najatým Íránem, včetně charterových plavidel, služby spojené se zásobováním nebo jiné služby, nebo aby tyto služby byly poskytovány z území podléhajících pravomoci členských států, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné pro humanitární účely, nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s odstavci 1, 2 a 5.
Článek 16
Členské státy sdělí výboru veškeré dostupné informace o převodech činností nákladové divize společnosti Iran Air nebo převodech plavidel, jejichž vlastníkem nebo provozovatelem je společnost IRISL, na jiné společnosti, jež mohly být provedeny s cílem vyhnout se sankcím podle ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010) nebo v rozporu s těmito rezolucemi, včetně přejmenování nebo přeregistrování letadel, plavidel nebo lodí.
Článek 17
Členské státy přijmou prostřednictvím svých vnitrostátních příslušných orgánů a v souladu s vnitrostátními právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům provozovaným íránskými dopravci nebo pocházejícím z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště podléhající jejich pravomoci.
Článek 18
Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali íránským nákladním letadlům a služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že nákladní letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné z humanitárních či bezpečnostních důvodů nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s čl. 15 odst. 1 a 5.
KAPITOLA 4
OMEZENÍ VSTUPU
Článek 19
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zamezení vstupu na své území nebo průjezdu přes ně:
a)
osobám uvedeným na seznamu v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a dalším osobám určeným Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 10 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 č. (2006), jakož i příslušníkům islámských revolučních gard určeným Radou bezpečnosti nebo výborem. Tyto osoby jsou uvedeny v příloze I;
b)
jiným osobám, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobám, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo osobám, které napomáhaly určeným osobám a subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalším vysoce postaveným příslušníkům islámských revolučních gard uvedeným v příloze II.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na průjezd přes území členských států pro účely činností přímo souvisejících s věcmi, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určeny pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
3. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k tomu, aby svým státním příslušníkům zamítly vstup na své území.
4. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, konkrétně:
i)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;
ii)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané Organizací spojených národů nebo konané pod její záštitou;
iii)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách;
iv)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
5. Odstavec 4 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
6. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 4 nebo 5.
7. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření stanovených v odstavci 1, pokud je cesta odůvodněná na základě:
i)
naléhavé humanitární potřeby, včetně náboženské povinnosti,
ii)
nutnosti dosáhnout cílů rezolucí Rady bezpečnosti č. OSN 1737 (2006) a 1929 (2010), včetně případů, kdy se uplatní článek XV statutu MAAE,
iii)
účasti na mezivládních setkáních, včetně setkání podporovaných Evropskou unií nebo těch, kdy je hostitelem členský stát vykonávající předsednictví OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Íránu.
8. Členský stát, který si přeje udělit výjimku podle odstavce 7, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
9. Pokud členský stát podle odstavců 4, 5 a 7 povolí osobám uvedeným v příloze I nebo II vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
10. V případě udělení výjimky oznámí členské státy výboru vstup osob uvedených v příloze I na své území nebo jejich tranzit přes své území.
KAPITOLA 5
ZMRAZENÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ A HOSPODÁŘSKÝCH ZDROJŮ
Článek 20
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo nebo nepřímo náležející, vlastněné, držené či ovládané
a)
osobami a subjekty uvedenými v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), dalšími osobami a subjekty určenými Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 (2006) a odstavce 7 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1803 (2008), jakož i osobami a subjekty působícími v rámci islámských revolučních gard a subjekty společnosti IRISL určenými Radou bezpečnosti nebo výborem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze I,
b)
osobami a subjekty, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, nebo osobami, které napomáhaly určeným osobám či subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalšími vysoce postavenými příslušníky a subjekty islámských revolučních gard a společnosti IRISL a subjekty, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány nebo jednají jejich jménem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze II.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Výjimku lze učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb, včetně plateb za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených poplatků za odborné výkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů, v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů,
za předpokladu, že dotčený členský stát oznámil výboru svůj úmysl případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům a do pěti pracovních dnů od tohoto oznámení neobdržel od výboru zamítavé rozhodnutí.
4. Výjimku lze rovněž učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, a to po oznámení dotyčného členského státu výboru a po schválení výborem,
b)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v tomto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno před dnem přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1737(2006) a není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1, a po oznámení výboru ze strany dotyčného členského státu,
c)
nezbytné pro činnosti přímo související s věcmi uvedenými v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určenými pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
5. Odstavec 2 se nevztahuje na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb na zmrazené účty splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, ke kterému se na tyto účty začala vztahovat omezující opatření,
pokud se na tyto úroky, výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
6. Ustanovení odstavce 1 nebrání určeným osobám nebo subjektům v provádění plateb vyplývajících ze smlouvy, která byla uzavřena dříve, než byly tyto osoby nebo subjekty zařazeny na seznam, za předpokladu, že příslušný členský stát stanovil, že:
a)
smlouva se netýká žádné zakázané věci, materiálů, vybavení, zboží, technologií, pomoci, odborné přípravy, finanční pomoci, investic, zprostředkovatelství nebo služeb uvedených v článku 1;
b)
platba není přímo nebo nepřímo obdržena osobou nebo subjektem podle odstavce 1;
a pokud příslušný členský stát oznámil výboru úmysl takové platby provést nebo je přijmout nebo případně povolit uvolnění zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za tímto účelem, a to deset dnů před tímto povolením.
KAPITOLA 6
DALŠÍ OMEZUJÍCÍ OPATŘENÍ
Článek 21
Členské státy přijmou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy nezbytná opatření za účelem zabránění specializované výuce nebo odborné přípravě íránských státních příslušníků na svých územích nebo ze strany svých státních příslušníků v oborech, které by přispěly k íránským jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní.
KAPITOLA 7
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 22
Osobám nebo subjektům uvedeným v přílohách I a II ani jakékoli jiné osobě nebo subjektu v Íránu, včetně íránské vlády, ani jakékoli osobě nebo subjektu, která vznese nárok prostřednictvím této osoby nebo subjektu nebo v její či jeho prospěch, se nepřiznají žádné nároky, a to ani kompenzace nebo jiný nárok tohoto druhu, jako je nárok na započtení pohledávek nebo nárok v rámci záruky v souvislosti s jakoukoli smlouvou nebo transakcí, jejíž plnění bylo přímo či nepřímo, zcela či částečně dotčeno z důvodu opatření, o nichž bylo rozhodnuto podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), včetně opatření Evropské unie nebo kteréhokoli členského státu k provedení příslušných rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN nebo opatření stanovených tímto rozhodnutím nebo v souladu nebo spojitosti s nimi.
Článek 23
1. Rada provede změny přílohy I na základě rozhodnutí přijatých Radou bezpečnosti OSN nebo výborem.
2. Rada jednomyslně na návrh členských států nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku stanoví seznam v příloze II a přijímá jeho změny.
Článek 24
1. Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo výbor zařadí na seznam určitou osobu nebo subjekt, Rada tuto osobu nebo subjekt zahrne do přílohy I.
2. Pokud Rada rozhodne o tom, že na určitou osobu nebo subjekt se budou vztahovat opatření uvedená v čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b), změní odpovídajícím způsobem přílohu II.
3. Rada sdělí své rozhodnutí osobě nebo subjektu uvedeným v odstavcích 1 a 2, včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
4. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 25
1. V příloze I a II jsou uvedeny důvody pro zařazení uvedených osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor s ohledem na přílohu I.
2. V příloze I a II jsou rovněž uvedeny informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů, poskytnuté Radou bezpečnosti OSN nebo výborem pro účely přílohy I, pokud jsou tyto informace k dispozici. Pokud jde o osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o subjekty, tyto informace mohou zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha I rovněž zahrnuje datum určení Radou bezpečnosti nebo výborem.
Článek 26
1. Toto rozhodnutí se odpovídajícím způsobem přezkoumá, změní nebo zruší, zejména s ohledem na příslušná rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN.
2. Opatření o bankovních stycích s íránskými bankami podle článků 10 a 11 budou přezkoumána do šesti měsíců od přijetí této směrnice.
3. Opatření podle čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b) se pravidelně přezkoumají, a to alespoň každých 12 měsíců. Tato opatření pro dotyčné osoby a subjekty přestávají platit, pokud Rada postupem podle článku 24 rozhodne, že již nejsou splněny podmínky pro jejich použití.
Článek 27
Společný postoj 2007/140/SZBP se zrušuje.
Článek 28
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 26. července 2010.