32010R0579
L 168/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
29.06.2010.
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 579/2010
od 29. lipnja 2010.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 367/2006 o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz polietilentereftalatskih (PET) folija podrijetlom iz Indije
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („osnovna Uredba”), a posebno njezin članak 19.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Komisija nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
A. POSTUPAK
I. Prethodni ispitni postupak i postojeće kompenzacijske mjere
(1)
U prosincu 1999. Vijeće je Uredbom (EZ) br. 2597/1999 (2) uvelo konačnu kompenzacijsku pristojbu na uvoz polietilentereftalatskih (PET) folija („dotični proizvod”) koje su trenutačno razvrstane u oznaku KN ex 3920 62 19 i ex 3920 62 90 podrijetlom iz Indije. Ispitni postupak koji je doveo do donošenja te Uredbe dalje u tekstu navodi se kao „početni ispitni postupak”. Mjere su, u obliku ad valorem kompenzacijske pristojbe u rasponu između 3,8 % i 19,1 %, uvedene na uvoz od poimence navedenih izvoznika, s preostalom stopom carine od 19,1 % uvedenom na uvoz dotičnog proizvoda od svih ostalih trgovačkih društava. Razdoblje početnog ispitnog postupka trajalo je od 1. listopada 1997. do 30. rujna 1998.
(2)
U ožujku 2006. Vijeće je Uredbom (EZ) br. 367/2006 (3), slijedom revizije nakon isteka mjere, u skladu s člankom 18. osnovne Uredbe, zadržalo konačnu kompenzacijsku pristojbu uvedenu Uredbom (EZ) br. 2597/1999 na uvoz folije od PET-a podrijetlom iz Indije. Razdoblje revizije ispitnog postupka trajalo je od 1. listopada 2003. do 30. rujna 2004.
(3)
U kolovozu 2006. Vijeće je Uredbom (EZ) br. 1288/2006 (4), nakon privremene revizije koja se odnosila na subvencioniranje indijskog proizvođača folije od PET-a, trgovačkog društva Garware Polyester Limited („Garware”), izmijenilo konačnu kompenzacijsku pristojbu uvedenu za Garware Uredbom (EZ) br. 367/2006.
(4)
U rujnu 2007. Vijeće je Uredbom (EZ) br. 1124/2007 (5), nakon djelomične privremene revizije koja se odnosila na drugog indijskog proizvođača folije od PET-a, trgovačkog društva Jindal Poly Films Limited („Jindal”), ranije poznatog pod imenom Jindal Polyester Ltd, izmijenilo konačnu kompenzacijsku pristojbu uvedenu za Jindal Uredbom (EZ) br. 367/2006.
(5)
U siječnju 2009. Vijeće je Uredbom (EZ) br. 15/2009 (6), nakon djelomične privremene revizije koju je Komisija započela na vlastitu inicijativu i koja se odnosila na subvencioniranje pet indijskih proizvođača folije od PET-a, izmijenilo konačnu kompenzacijsku pristojbu uvedenu za ta trgovačka društva Uredbom (EZ) br. 367/2006.
II. Postojeće antidampinške mjere
(6)
Trebalo bi napomenuti da se na Jindal Poly Films Limited primjenjuje antidampinška pristojba od 0 % (7).
III. Pokretanje djelomične privremene revizije
(7)
Zahtjev za parcijalnu privremenu reviziju podnio je Jindal Poly Films Limited, kao proizvođač izvoznik iz Indije („podnositelj zahtjeva”).Zahtjev je u pogledu opsega ograničen na ispitivanje subvencioniranja što se tiče podnositelja zahtjeva. Podnositelj zahtjeva dostavio je prima facie dokaze da su se znatno promijenile okolnosti u pogledu subvencioniranja na temelju kojih su uvedene mjere i da su te promjene trajne naravi.
(8)
Nakon što je nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom utvrđeno da postoje dostatni dokazi za opravdavanje pokretanja djelomične privremene revizije, Komisija je 9. rujna 2009. putem obavijesti objavljene u Službenom listi Europske unije (8) najavila pokretanje djelomične privremene revizije, u skladu s člankom 19. osnovne Uredbe, ograničene na razinu subvencioniranja podnositelja zahtjeva, s ciljem utvrđivanja trebaju li se, za podnositelja zahtjeva, mjere ukloniti ili izmijeniti.
(9)
Ispitni postupak u vezi s djelomičnom privremenom revizijom također bi, ovisno o nalazima revizije, ocijenio potrebu za izmjenom stope pristojbe koja se trenutačno primjenjuje na uvoze dotičnog proizvoda od proizvođača izvoznika u dotičnoj zemlji, koji nisu poimence navedeni u članku 1. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 367/2006, tj. stopu pristojbe koja se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva” u Indiji.
IV. Razdoblje ispitnog postupka
(10)
Ispitni postupak razine subvencioniranja pokrio je razdoblje od 1. travnja 2008. do 31. ožujka 2009. („razdoblje revizije ispitnog postupka” ili „RRIP”).
V. Stranke na koje se ispitni postupak odnosi
(11)
Komisija je službeno obavijestila podnositelja zahtjeva, vladu Indije, Du Pont Tejin Films, Luksemburg, Mitsubishi Polyester Film, Njemačka, Toray Plastics Europe, Francuska i Nurell, Italija, koji predstavljaju veliku većinu proizvodnje folije od PET-a Unije (dalje u tekstu „industrija Unije”), o pokretanju ispitnog postupka djelomične privremene revizije. Zainteresirane stranke dobile su priliku izraziti svoja stajalište u pisanom obliku i zahtijevati saslušanje u roku određenom u Obavijesti o pokretanju.
(12)
Svim zainteresiranim strankama koje su to tražile te su pokazale da postoje posebni razlozi da ih se sasluša, odobreno je saslušanje.
(13)
Pisani i usmeni komentari stranaka bili su razmotreni i, prema potrebi, uzeti u obzir.
(14)
Kako bi dobila podatke potrebne za svoj ispitni postupak, Komisija je poslala upitnik podnositelju zahtjeva. Osim toga, upitnik je poslan i Vladi Indije.
(15)
Odgovori iz upitnika dobiveni su od podnositelja zahtjeva i od Vlade Indije.
(16)
Komisija je tražila i potvrdila sve podatke koje je smatrala potrebnima za određivanje subvencioniranja. Posjete radi provjere obavljene su u poslovnim prostorima podnositelja zahtjeva i u poslovnim prostorima Vlade Indije u Delhiju.
VI. Otkrivanje podataka i očitovanje o postupku
(17)
Vlada Indije i ostale zainteresirane stranke bile su obaviještene o osnovnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih se namjerava predložiti izmjena carinske stope koja se primjenjuje na podnositelja zahtjeva. Dobile su primjereni rok za očitovanje. Svi prijedlozi i sve primjedbe potpuno su uzeti u razmatranje kako je određeno u nastavku teksta.
B. DOTIČNI PROIZVOD
(18)
Proizvod, koji je obuhvaćen ovom revizijom, isti je proizvod kao i onaj na koji se odnosi Uredba (EZ) br. 367/2006, naime polietilentereftalatske (PET) folije koje potpadaju pod oznake KN ex 3920 62 19 i ex 3920 62 90, podrijetlom iz Indije.
C. SUBVENCIONIRANJE
1. Uvod
(19)
Na temelju podataka koje su dostavile Vlada Indije i druge zainteresirane stranke i odgovora na upitnik Komisije, istraženi su sljedeći programi koji navodno uključuju dodjeljivanje subvencija:
(a)
program po prethodnom odobrenju - Advance Authorization Scheme (AAS) (ranije poznat kao „program po prethodnoj dozvoli” - Advance Licence Scheme - ALS);
(b)
program prava na povrat carinskih pristojba - Duty Entitlement Passbook Scheme (DEPBS);
(c)
program za poticanje izvoza osnovnih sredstava - Export Promotion Capital Goods Scheme (EPCGS);
(d)
program kreditiranja izvoza - Export Credit Scheme.
(e)
Paket programa poticaja - Package Scheme of Incentives („PSI”)
(20)
Gore navedeni programi (a) do (c) temelje se na Zakonu o vanjskoj trgovini (razvoj i reguliranje) iz 1992. (br. 22 iz 1992.) koji je stupio na snagu 7. kolovoza 1992. („Zakon o vanjskoj trgovini”).Prema Zakonu o vanjskoj trgovini, Vlada Indije ovlaštena je za izdavanje obavijesti u vezi s izvoznom i uvoznom politikom. Te se obavijesti sažimaju u dokumentima „Izvozna i uvozna politika” koje Ministarstvo trgovine izdaje svakih pet godina i redovito unosi najnovije podatke. Za RRIP u ovom je slučaju relevantan jedan dokument izvozne i uvozne politike, tj. petogodišnji plan koji se odnosi na razdoblje od 1. rujna 2004. do 31. ožujka 2009. („politika EXIM-a 2004. - 2009.”). Nadalje, Vlada Indije također iznosi postupke kojima se uređuje politika EXIM-a 2004. - 2009. u „Priručniku o postupcima - od 1. rujna 2004. do 31. ožujka 2009., Svezak I.” („HOP I. za 2004. - 2009”.). Priručnik o postupcima također se redovito dopunjava.
(21)
Program kreditiranja izvoza koji je definiran gore u točki (d) temelji se na odjeljcima 21. i 35.A Zakona o reguliranju banaka iz 1949., koji dozvoljava banci Reserve Bank of India („RBI”) da daje komercijalnim bankama naloge u vezi s kreditiranjem izvoza.
(22)
Programom definiranim gore u točki (e) upravljaju državne vlasti u Indiji.
2. Program po prethodnom odobrenju - Advance Authorisation Scheme („AAS”)
(a) Pravna osnova
(23)
Detaljni opis programa nalazi se u stavcima 4.1.1. do 4.1.14. politike EXIM-a 2004. - 2009. i u odjeljcima 4.1. do 4.30. HOP-a I. za 2004. - 2009. Ovaj se program zvao „program po prethodnoj dozvoli”Advance Licence tijekom prethodnog ispitnog postupka u vezi s revizijom, koji je Uredbom (EZ) br. 367/2006 doveo do uvođenja konačne kompenzacijske pristojbe koja je trenutačno na snazi.
(b) Prihvatljivost
(24)
AAS se sastoji od šest potprograma, kako je detaljnije opisano u uvodnom odlomku (25) dolje. Ti se potprogrami, inter alia, razlikuju prema području prihvatljivosti. Proizvođači izvoznici i trgovci izvoznici koji su „povezani s” pomoćnim proizvođačima stekli su uvjete za fizički izvoz prema AAS-u i za AAS za godišnji zahtjev. Proizvođači izvoznici koji opskrbljuju krajnjeg izvoznika stekli su uvjete za AAS za intermedijarnu opskrbu. Glavni nositelji ugovora koji opskrbljuju „procijenjene izvozne” kategorije navedene u stavku 8.2. politike EXIM-a 2004. - 2009., kao što su dobavljači izvozno orijentiranih jedinica (export oriented unit - EOU), stekli su uvjete za AAS za procijenjeni izvoz. Konačno, intermedijarni dobavljači za proizvođače izvoznike stekli su uvjete za „procijenjene izvozne” olakšice prema potprogramima Nalog za prethodno propuštanje (Advance Release Order - „ARO”) i preneseni akreditiv za potrebe domaće trgovine.
(c) Praktična primjena
(25)
Prethodna odobrenja mogu se izdati za:
i. fizički izvoz: ovo je glavni potprogram. Ona dozvoljava uvoz ulaznih materijala za proizvodnju određenog nastalog izvoznog proizvoda po nultoj stopi carine. „Fizički” u ovom kontekstu znači da izvozni proizvod mora napustiti državno područje Indije. Uvozna olakšica i obveza izvoza, uključujući vrstu izvoznog proizvoda, navedeni su u dozvoli.
ii. godišnji zahtjev: ovakvo odobrenje nije vezano uz određeni izvozni proizvod, već uz širu grupu proizvoda (npr. kemijski i srodni proizvodi). Nositelj dozvole može - do određenog vrijednosnog praga koji se određuje na temelju prošle realizacije izvoza - uvoziti bez carine bilo kakav ulazni materijal koji se koristi u proizvodnji bilo kojeg od artikala koji potpadaju pod tu grupu proizvoda. Koristeći takav materijal koji se izuzima od carine, može odabrati za izvoz bilo koji proizvod koji iz toga proizlazi, a koji potpada pod takvu skupinu proizvoda.
iii. intermedijarna opskrba: ovaj potprogram pokriva slučajeve u kojima dva proizvođača namjeravaju proizvoditi jedan izvozni proizvod i podijeliti postupak proizvodnje. Proizvođač izvoznik koji proizvodi intermedijarni proizvod može uvoziti ulazne materijale bez carine i u tu svrhu mu se može odobriti AAS za intermedijarnu opskrbu. Krajnji izvoznik završava proizvodnju i obvezan je izvoziti gotovi proizvod.
iv. procijenjeni izvoz: ovaj potprogram omogućuje glavnom nositelju ugovora da uvozi ulazne materijale bez carine, koji su neophodni u proizvodnji robe koja će se prodavati kao „procijenjeni izvoz” kategorijama potrošača koje su navedene u stavku 8.2 točkama (b) do (f), (g), (i) i (j) politike EXIM-a 2004. - 2009. Prema Vladi Indije, procijenjeni izvoz odnosi se na one transakcije u kojima dobavljena roba ne napušta zemlju. Mnoštvo kategorija nabave smatra se procijenjenim izvozom pod uvjetom da je roba proizvedena u Indiji, npr. nabava roba za jedan EOU ili trgovačko društvo smješteno u posebnoj gospodarskoj zoni (special economic zone - „SEZ”).
v. ARO: nositelj AAS-a koji namjerava nabaviti ulazne materijale iz domaćih izvora, umjesto izravnim uvozom, ima mogućnost nabaviti ih na temelju ARO-a. U takvim se slučajevima prethodna odobrenja smatraju valjanima kao dozvole ARO i priznaju se domaćem dobavljaču po isporuci artikala koji su u njima navedeni. Priznavanje ARO-a daje pravo domaćem dobavljaču na olakšice za procijenjeni izvoz kao što je navedeno u stavku 8.3. politike EXIM-a 2004. - 2009. (tj. AAS za intermedijarnu opskrbu/procijenjeni izvoz, povrat za procijenjeni izvoz i povrat konačne trošarine). Mehanizam ARO-a vraća poreze i carine dobavljaču umjesto da ih vraća krajnjem izvozniku u obliku povrata/povrata carina. Povrat poreza/carina raspoloživ je i za domaće ulazne materijale i za uvezene ulazne materijale.
vi. preneseni akreditiv za potrebe domaće trgovine: ovaj potprogram također pokriva domaću opskrbu nositelju prethodnog odobrenja. Nositelj prethodnog odobrenja može zatražiti u banci otvaranje prenesenog akreditiva za potrebe domaće trgovine u korist domaćeg dobavljača. Banka će poništiti odobrenje za izravni uvoz samo za dio koji se odnosi na vrijednost i obim artikala koji su nabavljeni iz domaćih izvora umjesto iz uvoza. Domaći dobavljač ima pravo na olakšicu za procijenjeni izvoz kao što se navodi u stavku 8.3. politike EXIM-a 2004. - 2009. (tj. AAS za intermedijarnu opskrbu/procijenjeni izvoz, povrat procijenjenog izvoza i povrat konačne trošarine).
(26)
Podnositelj zahtjeva dobio je koncesije na temelju AAS-a povezanog s dotičnim proizvodom tijekom RRIP-a. Podnositelj zahtjeva koristio je dva potprograma, tj. i. AAS za fizički izvoz i ii. AAS za procijenjeni izvoz. Stoga nije potrebno utvrditi mogućnost kompenzacije preostalih nekorištenih potprograma.
(27)
U svrhu provjere koju obavljaju indijske vlasti, nositelj prethodnog odobrenja zakonski je obvezan voditi „točnu i primjerenu evidenciju o potrošnji i iskorištavanju robe uvezene uz oslobođenje od carine/robe nabavljene lokalno” u posebnom formatu (poglavlja 4.26., 4.30. i Dodatak 23. HOP-a I. za 2004. - 2009.), tj. registar stvarne potrošnje. Taj registar mora provjeriti vanjski ovlašteni računovođa/računovođa nadležan za troškove i radove, koji izdaje potvrdu o izvršenoj provjeri propisanih registara i odgovarajućih podataka kojom se potvrđuje da su podaci dostavljeni na temelju Dodatka 23. točni i istiniti u svim pogledima. Pa ipak, navedene odredbe primjenjuju se samo na prethodna odobrenja izdana 13. svibnja 2005. ili nakon tog datuma. Što se tiče svih prethodnih odobrenja (advance authorisation) ili prethodnih dozvola (advance licence) izdanih prije tog datuma, od vlasnika tih odobrenja/dozvola zahtijeva se da slijede prethodno primjenjive odredbe o provjeri, tj. da vode točnu i primjerenu evidenciju o potrošnji u vezi s dozvolom i iskorištavanju uvezene robe u formatu utvrđenom u Dodatku 18. (poglavlje 4.30. i Dodatak 18. HOP-a I. za 2002. - 2007.)
(28)
Što se tiče potprograma koje je podnositelj zahtjeva koristio tijekom RRIP-a, tj. fizički izvoz i procijenjeni izvoz, Vlada Indije određuje opseg i vrijednost uvozne olakšice i obveze izvoza te su oni upisani u odobrenju. Osim toga, u vrijeme uvoza i izvoza, vladini službenici trebaju upisati odgovarajuće transakcije na odobrenje. Vlada Indije na temelju standardnih ulazno-izlaznih norma („SION-i”) određuje opseg dozvoljenoga uvoza prema programu AAS. SION-i postoje za većinu proizvoda uključujući dotični proizvod i objavljeni su u HOP-u II. za 2004. - 2009. Zadnje promjene SION-a za folije od PET-a i granulate od PET-a, intermedijarnog proizvoda, revidiran je u rujnu 2005.
(29)
Uvezeni ulazni materijali ne mogu se prenositi i moraju se iskoristiti za proizvodnju nastalog izvoznog proizvoda. Obveza izvoza mora se ispuniti unutar određenog roka nakon izdavanja dozvole (24 mjeseca uz dva moguća produljenja od po 6 mjeseci).
(30)
Program kako je opisan gore nije mijenjan od zadnje djelomične privremene revizije u pogledu subvencije za podnositelja zahtjeva, koja je zaključena u siječnju 2009. Međutim, olakšice na temelju ovog programa značajno su smanjene kako je prikazano u uvodnoj izjavi (39) dolje.
(31)
Tekući ispitni postupak privremene revizije ustanovio je da se provjera zahtjeva koju utvrđuju vlasti Indije nije poštovala i da se još nije testirala u praksi. Podnositelj zahtjeva nije vodio sustav prema kojem bi se moglo provjeriti koji su ulazni materijali potrošeni u proizvodnji izvoznog proizvoda i u kojim količinama, kako propisuje Politika vanjske trgovine (FTP) od 2004. do 2009. (Dodatak 23.) te u skladu s Prilogom II. poglavljem II. člankom 4. osnovne Uredbe. Vlada Indije nikada nije provjerila registar potrošnje.
(32)
Promjene u provedbi FTP-a 2004. - 2009., koje su stupile na snagu u jesen 2005. (obvezno slanje registra potrošnje indijskim vlastima u kontekstu postupka otkupa) nisu se još primijenile u slučaju podnositelja zahtjeva. Stoga se de facto provedba ove odredbe nije mogla provjeriti u ovoj fazi.
(d) Zaključak
(33)
Izuzeće od uvoznih carina je subvencija u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. osnovne Uredbe, tj. financijski doprinos Vlade Indije koja je dodijelila korist izvoznicima u ispitnom postupku.
(34)
Osim toga, AAS za fizički izvoz i AAS za procijenjeni izvoz jasno de iure ovise o realizaciji izvoza te se stoga smatra da su specifični i da se protiv njih mogu uvesti kompenzacijske mjere prema članku 4. stavku 4. prvom podstavku točki (a) osnovne Uredbe. Bez preuzimanja obveze izvoza, trgovačko društvo ne može dobiti olakšicu prema ovim programima.
(35)
Dva potprograma koja se koriste u ovom slučaju ne mogu se smatrati dozvoljenim sustavima povrata carine ili zamjenskim sustavima povrata u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. osnovne Uredbe. Oni nisu u skladu s pravilima navedenima u Prilogu I. točki (i), Prilogu II. (definicije i pravila za povrat) i Prilogu III. (definicije i pravila za zamjenski povrat) osnovne Uredbe. Vlada Indije nije učinkovito primjenjivala niti svoj novi niti stari sustav provjere ili postupak za potvrđivanje jesu li i u kojem iznosu ulazni materijali potrošeni u proizvodnji izvoznog proizvoda (Prilog II. poglavlje II. članak 4. osnovne Uredbe i, u slučaju programa zamjenskog povrata, Prilog III. poglavlje II. članak 2. osnovne Uredbe). SION-i za dotični proizvod nisu bili dovoljno precizni. Sami SION-i ne mogu se smatrati sustavom provjere stvarne potrošnje, jer oblik tih standardnih norma ne omogućuje Vladi Indije da dovoljno precizno provjeri koja je količina ulaznih materijala potrošena u proizvodnji za izvoz. Osim toga, Vlada Indije nije provela daljnje ispitivanje na temelju stvarnih ulaznih materijala koji se koriste, iako bi to obično trebalo provesti u nedostatku učinkovito primijenjenog sustava provjere (Prilog II. poglavlje II. članak 5. i Prilog III. poglavlje II. članak 3. osnovne Uredbe).
(36)
Protiv ova tri potprograma mogu se stoga uvesti kompenzacijske mjere.
(e) Izračun iznosa subvencije
(37)
U nedostatku dozvoljenog sustava povrata carine ili sustava zamjenskog povrata kao zamjene, otpust na koji se mogu uvesti kompenzacijske mjere je otpust ukupnih uvoznih carina koje uobičajeno dospijevaju po uvozu ulaznih materijala. U tom je pogledu upozoreno da osnovna Uredba ne predviđa samo kompenziranje „pretjeranog” otpusta carina. U skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom ii. i Prilogom I. točkom (i) osnovne Uredbe, pretjerani otpust carina može se kompenzirati samo kada su ispunjeni uvjeti iz Priloga II. i III. osnovne Uredbe. Međutim, ti uvjeti nisu bili ispunjeni u ovom slučaju. Stoga, ako nije predstavljen prikladan postupak praćenja, gornji izuzetak za program povrata nije primjenjiv, a primjenjuje se uobičajeno pravilo za kompenziranje iznosa neplaćenih carina (neostvareni prihod), umjesto pravila za sve navodne pretjerane otpuste. Kako je određeno u Prilogu II. poglavlju II. i Prilogu III. poglavlju II. osnovne Uredbe, nije na vlasti koja provodi ispitni postupak da izračuna takav pretjerani otpust. Naprotiv, u skladu s člankom 3. stavkom 1. točkom (a) podtočkom ii. osnovne Uredbe, vlast koja provodi ispitni postupak samo treba utvrditi dostatni dokaz za pobijanje prikladnosti navodnog sustava promjene.
(38)
Iznos subvencije za podnositelja zahtjeva koji je koristio AAS izračunan je na temelju otpisanih uvoznih carina (osnovnih carina i posebnih dodatnih carina) na materijal uvezen na temelju dva potprograma tijekom RRIP-a (brojnik).U skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (a) osnovne Uredbe, pristojbe koje se obvezno plaćaju za dobivanje subvencije odbijene su od iznosa subvencije kada su dostavljeni opravdani zahtjevi. U skladu s člankom 7. stavkom 2. osnovne Uredbe, ovaj iznos subvencije dodijeljen je prema izvoznom prometu od prodaje dotičnog proizvoda tijekom RRIP-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ovisi o realizaciji izvoza i nije dodijeljena u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama.
(39)
Stopa subvencije utvrđene u pogledu ovog programa za podnositelja zahtjeva za RRIP iznosi 0,7 %.
3. Program prava na povrat carinskih pristojba - Duty Entitlement Passbook Scheme(„DEPBS”)
(a) Pravna osnova
(40)
Detaljni opis DEPBS-a nalazi se u stavku 4.3. politike EXIM-a 2004. - 2009. i u poglavlju 4. HOP-a I. za 2004. - 2009.
(b) Prihvatljivost
(41)
Svaki proizvođač izvoznik ili trgovac izvoznik ispunjava uvjete za ovaj program.
(c) Praktična primjena DEPBS-a
(42)
Prihvatljivi izvoznik može se prijaviti za kredite DEPBS-a koji se izračunavaju kao postotak vrijednosti izvezenih proizvoda prema ovome programu. Takve su stope DEPBS-a odredile indijske vlasti za većinu proizvoda, uključujući i dotični proizvod. One se određuju na temelju SION-a, uzimajući u obzir predviđeni sadržaj uvoznih ulaznih materijala u izvoznom proizvodu i carine na takav predviđeni uvoz, bez obzira na to jesu li uvozne carine bile doista plaćene ili ne.
(43)
Da bi ispunjavalo uvjete za olakšice prema ovome programu, trgovačko društvo mora izvoziti. U doba izvozne transakcije, izvoznik mora vlastima u Indiji dati deklaraciju u kojoj se navodi da se izvoz odvija prema DEPBS-u. Da bi se roba izvezla, indijska carinska tijela izdaju, tijekom postupka otpremanja, izvoznu otpremnicu. Taj dokument, inter alia, sadržava iznos kredita DEPBS-a koji će se dodijeliti za tu izvoznu transakciju. U to vrijeme, izvoznik zna koliku će olakšicu primiti. Kada carinska tijela jednom izdaju izvoznu otpremnicu, Vlada Indije ne može više odlučivati o dodjeljivanju kredita DEPBS-a. Relevantna stopa DEPBS-a za izračun olakšice je ona koja se primjenjivala u vrijeme kada je izdana izvozna deklaracija.
(44)
Krediti DEPBS-a mogu se slobodno prenositi i vrijede u razdoblju od 12 mjeseci od dana izdavanja. Mogu se koristiti za plaćanje carina na kasnije uvoze svih proizvoda koji se mogu uvoziti bez ograničenja, osim osnovnih sredstava. Roba koja se uveze uz takve kredite može se prodavati na domaćem tržištu (podliježe porezu na promet) ili se može drukčije koristiti.
(45)
Zahtjev za kredite DEPBS-a popunjava se elektronski i može pokriti neograničeni broj izvoznih transakcija. De facto, ne postoje strogi rokovi koji se primjenjuju na kredite DEPBS-a. Elektronički sustav korišten za upravljanje DEPBS-om ne isključuje automatski izvozne transakcije koje premašuju rok za dostavljanje iz poglavlja 4.47 HOP-a I. za 2004. - 2009. Nadalje, kako je jasno predviđeno poglavljem 9.3. HOP-a I. za 2004. - 2009., zahtjevi primljeni nakon isteka roka za dostavljanje uvijek se mogu razmatrati uz uvođenje manje novčane kazne (tj. 10 % prava).
(46)
Ustanovljeno je da se podnositelj zahtjeva okoristio ovim programom tijekom RRIP-a.
(d) Zaključci o DEPBS-u
(47)
DEPBS predviđa subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. osnovne Uredbe. Kredit DEPBS-a je financijski doprinos Vlade Indije, budući da će se kredit s vremenom iskoristiti za prebijanje uvoznih carina, smanjujući na taj način prihod Vlade Indije od pristojbi koji bi u suprotnom bio dospio na naplatu. Nadalje, kreditom DEPBS-a izvoznik ostvaruje korist, jer poboljšava likvidnost trgovačkog društva.
(48)
Nadalje, DEPBS de iure ovisi o realizaciji izvoza te se stoga se smatra specifičnim i programom protiv kojeg se mogu uvesti kompenzacijske mjere prema članku 4. stavku 4. prvom podstavku točki (a) osnovne Uredbe.
(49)
Ovaj se program ne može smatrati dozvoljenim sustavom povrata carina ili sustavom zamjenskog povrata u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. osnovne Uredbe. On nije u skladu sa strogim pravilima navedenima u Prilogu I. točki (i), Prilogu II. (definicije i pravila za povrat) i Prilogu III. (definicije i pravila za zamjenski povrat) osnovnoj Uredbi. Izvoznik nema obvezu doista koristiti robu uvezenu bez carine u proizvodnom postupku, a iznos kredita ne računa se u odnosu na stvarno iskorištene ulazne materijale. Osim toga, nema sustava niti postupka na snazi koji bi potvrdili koji se ulazni materijali koriste u proizvodnom postupku izvoznog proizvoda ili je li došlo do prekomjernog plaćanja uvoznih carina u smislu točke (i) Priloga I. i priloga II. i III. osnovnoj Uredbi. Naposljetku, izvoznik ispunjava uvjete za olakšice DEPBS-a bez obzira uvozi li uopće bilo kakve ulazne materijale. Da bi dobio olakšicu, dovoljno je da izvoznik jednostavno izvozi robu te nije potrebno da dokaže da su svi ulazni materijali bili uvezeni. Stoga, čak i izvoznici koji sve svoje ulazne materijale nabavljaju lokalno i ne uvoze robu koja bi se mogla koristiti kao ulazni materijali, još uvijek imaju pravo na olakšice od DEPBS-a.
(e) Izračun iznosa subvencije
(50)
U skladu s člankom 3. stavkom 2. i člankom 5. osnovne Uredbe te metodom izračuna koja je za ovaj program korištena u Uredbi (EZ) br. 367/2006, iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere računao se prema koristi koja je bila dodijeljena primatelju, za koju je utvrđeno da postoji tijekom RRIP-a. U tom smislu, smatralo se da je korist dodijeljena primatelju u vrijeme kada je obavljena izvozna transakcija prema ovom programu. U tom trenutku, Vlada Indije obvezna je odustati od naplate carine, što predstavlja financijski doprinos u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. osnovne Uredbe. Kada carinska tijela izdaju izvoznu otpremnicu u kojoj je, inter alia, naveden iznos kredita DEPBS-a koji se treba odobriti za tu izvoznu transakciju, Vlada Indije ne može više odlučivati o dodjeljivanju kredita DEPBS-a. Nadalje, proizvođač izvoznik koji surađuje knjižio je kredite DEPBS-a prema dospijeću kao prihod.
(51)
U slučajevima kada su bili predočeni opravdani zahtjevi, obvezne pristojbe za dobivanje subvencije odbijale su se, prema članku 7. stavku 1. točki (a) osnovne Uredbe, od tako utvrđenih kredita, čime je iznos subvencije postao brojnik. U skladu s člankom 7. stavkom 2. osnovne Uredbe, ovaj iznos subvencije dodjeljivan je prema izvoznom prometu od prodaje dotičnog proizvoda tijekom RRIP-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ovisi o realizaciji izvoza i nije dodijeljena u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama.
(52)
Stopa subvencije utvrđene u pogledu ovog programa za podnositelja zahtjeva za RRIP iznosi 5,1 %.
4. Program za poticanje izvoza osnovnih sredstava - Export Promotion Capital Goods Scheme (EPCGS)
(a) Pravna osnova
(53)
Detaljni opis EPCGS-a nalazi se u odjeljku 5. politike EXIM-a 2004. - 2009. i u poglavlju 5. HOP-a I. za 2004. - 2009.
(b) Prihvatljivost
(54)
Proizvođači izvoznici, trgovci izvoznici „povezani s” pomoćnim proizvođačima i pružateljima usluga stekli su uvjete za ovaj program.
(c) Praktična primjena
(55)
Pod uvjetom da ima obvezu izvoza, trgovačko društvo smije uvoziti osnovna sredstva (nova i - od travnja 2003. - rabljena osnovna sredstva do 10 godina starosti) po sniženoj stopi carine. Radi toga Vlada Indije izdaje dozvolu EPCGS nakon podnošenja zahtjeva i plaćanja pristojbe. Od travnja 2000. ovaj program predviđa sniženu carinsku stopu za uvoz od 5 %, koja se primjenjuje na sva osnovna sredstva koja se uvoze prema tom programu. Do 31. ožujka 2000. primjenjivala se efektivna carinska stopa od 11 % (uključujući 10 % prireza) i, u slučaju uvoza velike vrijednosti, nulta stopa carine. Kako bi se ispunila obveza izvoza, uvezena osnovna sredstva moraju se iskoristiti za proizvodnju određene količine izvozne robe tijekom određenog razdoblja.
(56)
Nositelj dozvole EPCGS također može nabavljati osnovna sredstva na domaćem tržištu. U tom slučaju domaći proizvođač osnovnih sredstava može iskoristiti uvoz komponenata oslobođen od carine, koje su potrebne za proizvodnju takvih osnovnih sredstava. Alternativno, domaći proizvođač može zahtijevati olakšicu u obliku procijenjenog izvoza u pogledu opskrbe osnovnim sredstvima nositelju dozvole EPCGS.
(57)
Ustanovljeno je da je podnositelj zahtjeva koristio ovaj program tijekom RRIP-a.
(d) Zaključak o EPCGS-u
(58)
EPCGS predviđa subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. osnovne Uredbe. Smanjenje carine predstavlja financijski doprinos Vlade Indije budući da ta koncesija smanjuje Vladi Indije prihod od carina koji bi inače bio naplativ. Osim toga, smanjenjem carine izvoznik ostvaruje korist jer ušteđene carine pri uvozu poboljšavaju njegovu likvidnost.
(59)
Osim toga, EPCGS de iure ovisi o realiziranom izvozu budući da se takve dozvole ne mogu dobiti bez preuzimanja obveze izvoza. Stoga se smatra specifičnim i subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere prema članku 4. stavku 4. prvom podstavku točki (a) osnovne Uredbe.
(60)
Ovaj se program ne može smatrati dozvoljenim sustavom povrata carina ili sustavom zamjenskog povrata u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. osnovne Uredbe. Osnovna sredstva nisu uključena u područje tih dozvoljenih sustava, kao što se navodi u Prilogu I. točki (i) osnovne Uredbe, jer se ne koriste u proizvodnji izvoznih proizvoda.
(e) Izračun iznosa subvencije
(61)
Iznos subvencije bio je izračunan, u skladu s člankom 7. stavkom 3. osnovne Uredbe, na temelju neplaćenih carina na uvezena osnovna sredstva tijekom vremenskog razdoblja koje odražava uobičajeno vrijeme amortizacije takvih osnovnih sredstava u dotičnoj industriji. U skladu s uspostavljenom praksom, tako izračunani iznos, koji vrijedi za RRIP, prilagođen je dodavanjem kamata za to razdoblje kako bi se odrazila puna vrijednost olakšice kroz vrijeme. Komercijalna kamatna stopa tijekom razdoblja revizije ispitnog postupka u Indiji smatrala se prikladnom za ovu svrhu. Kada su dostavljeni opravdani zahtjevi, pristojbe koje se obvezno plaćaju za dobivanje subvencije odbijene su u skladu s člankom 7. stavkom 1. točkom (a) osnovne Uredbe.
(62)
Podnositelj zahtjeva tvrdio je da se osnovna sredstva uvezena bez carine na temelju programa EPCGS za korištenje u jedinici smještenoj u Khanvelu nisu više koristila i da se olakšica koja se odnosi na takva sredstva ne bi trebala uključiti u brojnik. Kao odgovor na to, napominje se da je podnositelj zahtjeva već primio olakšicu koja se odnosi na ta osnovna sredstva. Osim toga, s obzirom da nema dokaza da podnositelj zahtjeva više ne posjeduje takva sredstva ili da ih više neće koristiti, zahtjev se mora odbaciti.
(63)
U skladu s člankom 7. stavkom 2. i člankom 7. stavkom 3. osnovne Uredbe, ovaj iznos subvencije dodjeljuje se prema izvoznom prometu od prodaje dotičnog proizvoda tijekom RRIP-a kao primjereni nazivnik, jer subvencija ovisi o realizaciji izvoza i nije dodijeljena u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama.
(64)
Stopa subvencije utvrđene u pogledu ovog programa za podnositelja zahtjeva za RRIP iznosi 2,3 %.
5. Program kreditiranja izvoza - Export Credit Scheme („ECS”)
(a) Pravna osnova
(65)
Pojedinosti o ovom programu navedene su Glavnom cirkularu DBOD-a br. DIR(Exp.).BC 01/04.02.02/2007-08 (Kredit za izvoz u rupijima/stranoj valuti) i Glavnom cirkularu DBOD-a br. DIR.(Exp.).BC 09/04.02.02/2008-09 (Kredit za izvoz u rupijima/stranoj valuti) banke Reserve Bank of India („RBI”) koji su upućeni svim komercijalnim bankama u Indiji.
(b) Prihvatljivost
(66)
Proizvođači izvoznici i trgovci izvoznici stekli su uvjete za ovaj program.
(c) Praktična primjena
(67)
Prema ovom programu, RBI obvezno postavlja najviši prag za kamatne stope koje se primjenjuju na kredite za izvoz i u indijskim rupijima i u stranoj valuti, koje komercijalne banke mogu naplaćivati izvozniku. ECS se sastoji od dva potprograma, Programa za kreditiranje izvoza prije otpreme („kredit za pakiranje”), koji pokriva kredite predviđene za izvoznika za financiranje nabave, obrade, izrade, pakiranja i/ili prijevoza robe prije izvoza i Programa za kreditiranje izvoza poslije otpreme, koji predviđa zajmove obrtnog kapitala u svrhu financiranja izvoznih potraživanja. RBI nalaže bankama i da osiguraju određeni iznos svojih neto bankovnih kredita za financiranje izvoza.
(68)
Zbog ovih Glavnih cirkulara RBI-a, izvoznici mogu ishoditi kredite za izvoz po povlaštenim kamatnim stopama u usporedbi s kamatnim stopama za redovne komercijalne kredite („gotovinski krediti”), koje su određene isključivo prema tržišnim uvjetima. Razlika u stopama može se smanjiti za trgovačka društva s dobrim kreditnim rejtinzima. De facto, trgovačka društva s visokim rejtingom mogu biti u položaju dobiti kredite za izvoz i gotovinske kredite pod istim uvjetima.
(69)
Ustanovljeno je da je podnositelj zahtjeva koristio ovaj program tijekom RRIP-a.
(d) Zaključak o ECS-u
(70)
Povlaštene kamatne stope kredita ECS-a utvrđene u Glavnim cirkularima RBI-a koji su navedeni u uvodnoj izjavi (65) mogu smanjiti troškove kamata izvoznika u usporedbi s troškovima kredita koji su određeni isključivo prema tržišnim uvjetima i u tom slučaju izvoznik ostvaruje korist u smislu članka 3. stavka 2. osnovne Uredbe. Financiranje izvoza nije samo po sebi sigurnije od domaćeg financiranja. De facto, obično se smatra rizičnijim, a razina sigurnosti potrebna za određeni kredit, bez obzira na objekt financiranja, isključivo je komercijalna odluka dotične komercijalne banke. Razlika u stopama različitih banaka posljedica je metode RBI-a da odredi maksimalne stope pozajmica pojedinačno za svaku komercijalnu banku.
(71)
Usprkos činjenici da povlaštene kredite prema ECS-u dodjeljuju komercijalne banke, ova je olakšica financijski doprinos vlade u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iv. osnovne Uredbe. U ovom kontekstu treba napomenuti da niti članak 3. stavak 1. točka (a) podtočka iv. osnovne Uredbe niti Sporazum o subvencijama i kompenzacijskim mjerama ne zahtijevaju terećenje javnih računa, tj. naknadu komercijalnim bankama od strane Vlade Indije, radi uspostavljanja subvencije, već samo nalog vlade za provođenje funkcija opisanih u podtočkama i., ii. ili iii. članka 3. stavka 1. točke (a) osnovne Uredbe. RBI je javno tijelo, koje stoga potpada pod definiciju „vlade” kako se navodi u članku 2. točki (b) osnovne Uredbe. U 100 %-tnom je državnom vlasništvu, ostvaruje ciljeve javnog poretka, npr. monetarnu politiku, a njime upravlja Vlada Indije. RBI usmjerava privatna tijela, u smislu druge alineje članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke iv. osnovne Uredbe, budući da su komercijalne banke vezane za uvjete koje on nameće, između ostalog za najviše pragove za kamatne stope za kredite za izvoz odobrene u Glavnim cirkularima RBI-a i za odredbe RBI-a da komercijalne banke moraju osigurati određeni iznos svojih neto bankovnih kredita za financiranje izvoza. Ovo usmjeravanje obvezuje komercijalne banke da provode funkcije navedene u članku 3. stavku 1. točki (a) podtočki i. osnovne Uredbe, u ovom slučaju da osiguraju zajmove u obliku povlaštenog financiranja izvoza. Takav neposredan prijenos sredstava u obliku zajmova pod određenim uvjetima obično bi se povjerio vladi, a ta se praksa, u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke i. osnovne Uredbe, ne razlikuje bitno od praksi koje vlada normalno slijedi. Ova se subvencija smatra specifičnom i protiv nje se mogu uvesti kompenzacijske mjere budući da su povlaštene kamatne stope dostupne samo u odnosu na financiranje izvoznih transakcija pa stoga ovise o realizaciji izvoza prema članku 4. stavku 4. prvoj alineji točki (a) osnovne Uredbe.
(e) Izračun iznosa subvencije
(72)
Iznos subvencije izračunavao se na temelju razlike između kamata plaćenih za kredite za izvoz korištene tijekom RRIP-a i iznosa koji bi podnositelj zahtjeva platio za redovne komercijalne kredite. Ovaj se iznos subvencije (brojnik) dodjeljivao prema ukupnom izvoznom prometu tijekom RRIP-a kao primjereni nazivnik u skladu s člankom 7. stavkom 2. osnovne Uredbe, jer subvencija ovisi o realizaciji izvoza i nije se dodjeljivala u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama.
(73)
Stopa subvencije utvrđene u pogledu ovog programa za podnositelja zahtjeva za RRIP iznosi 0,2 %.
6. Paket programa poticaja - Package Scheme of Incentives („PSI”)
(a) Pravna osnova
(74)
U prethodnim ispitnim postupcima u pogledu folije od PET-a, uključujući reviziju ispitnog postupka koji je Uredbom (EZ) br. 367/2006 doveo do uvođenja konačnih kompenzacijskih pristojbi koje su trenutačno na snazi, ispitano je nekoliko indijskih državnih programa uključujući poticaje odobrene lokalnim trgovačkim društvima. Državni programi potpadaju pod naslov „Paket programa poticaja (PSI)”, a mogu postojati različite vrste uključenih poticaja. Ispitni je postupak ustanovio da je pravo trgovačkog društva da se okoristi programom utvrđenim u „Potvrdi o prihvatljivosti”.
(75)
Paket programa poticaja (PSI) Vlade Maharaštre nekoliko je puta izmijenjen od njegovog uvođenja. Podnositelj zahtjeva nastavlja koristiti olakšice na temelju PSI-a „Program iz 1993.”, a ne na temelju programa koji su ga naslijedili. Stoga je samo PSI 1993. ocijenjen u kontekstu tog slučaja.
(76)
Program otpusta poreza na promet Vlade Zapadnog Bengala predviđa otpust središnjeg poreza na promet. Ispitni je postupak otkrio da podnositelj zahtjeva u pogledu svojih nabava uživa izuzeće od poreza na trgovinu (središnjeg poreza na promet) na temelju PSI-a Vlade Zapadnog Bengala. Ova porezna odredba izuzima prodaju trgovačkog društva na domaćem tržištu od plaćanja poreza na promet (lokalnog poreza na promet i središnjeg poreza na promet).
(b) Prihvatljivost
(77)
Kako bi stekla uvjete, trgovačka društva u pravilu moraju ulagati u slabije razvijena državna područja ili osnivanjem novih industrijskih postrojenja ili velikim ulaganjem u širenje ili diversifikaciju postojećih industrijskih postrojenja. Glavni kriterij za utvrđivanje iznosa poticaja je klasifikacija područja na kojem poduzeće jest ili će biti smješteno i veličina ulaganja.
(c) Praktična primjena
(78)
Prema programima za izuzeće od poreza na promet, određene jedinice nisu morale plaćati porez na promet za njihove poslove prodaje. Slično tome, određene su jedinice bile izuzete od plaćanja poreza na promet za nabavu robe od dobavljača koji ispunjavaju uvjete za programe. S jedne strane, ne smatra se da izuzeće u odnosu na poslove prodaje određene prodajne jedinice donosi korist, međutim s druge strane, korist donosi izuzeće u odnosu na poslove nabave određene prodajne jedinice.
(79)
Izuzeće od poreza na promet za nabave unutar države Maharaštre (koje su prije bile izuzete na temelju maharaštrinog programa poticaja Izuzeće od poreza na promet) više nije dostupno. U travnju 2005. zakonodavstvo o porezu na promet za prodaju unutar države u Maharaštri zamijenjeno je sustavom poreza na dodanu vrijednost (PDV). S učinkom od travnja 2005., podnositelj zahtjeva kao jedinica koja nije izuzeta od poreza na promet mora nabaviti materijale uz plaćanje PDV-a.
(d) Zaključak
(80)
Što se tiče programa PSI 1993. Vlade Maharaštre, podnositelj zahtjeva dobio je samo pravo na otpust poreza na promet za prodaju gotove robe tijekom RRIP-a, za što je ranije utvrđeno da ne donosi korist primatelju (uvodna izjava 114 Uredbe (EZ) br. 367/2006). Stoga, nije utvrđeno da se prema PSI-u 1993. Vlade Maharaštre ostvaruje korist protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(81)
Međutim, što se tiče nabavki sirovina podnositelja zahtjeva od trgovačkih društava koja se ne nalaze u državi Maharaštre bez plaćanja središnjeg poreza na promet, PSI osigurava subvencije u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. osnovne Uredbe. Izuzeće od plaćanja poreza na promet na nabave financijski je doprinos budući da ta koncesija smanjuje prihod Vlade od pristojbi koji bi u suprotnom bio dospio na naplatu. Osim toga, ovo izuzeće donosi korist trgovačkim društvima s obzirom da poboljšava njihovu likvidnost.
(82)
PSI je dostupan samo trgovačkim društvima koja su uložila u određena navedena geografska područja u sudskoj nadležnosti države Indije. Nije dostupan trgovačkim društvima koja su smještena izvan ovih područja. Razina koristi razlikuje se ovisno o području o kojem se radi. Program je stoga specifičan u skladu s člankom 4. stavkom 2. prvim podstavkom točkom (a) i člankom 4. stavkom 3. osnovne Uredbe i protiv njega se mogu uvesti kompenzacijske mjere.
(e) Izračun iznosa subvencije
(83)
Što se tiče izuzeća od poreza na promet, iznos subvencije se računao na temelju iznosa poreza na promet koji je obično naplativ tijekom RRIP-a, ali koji je ostao nenaplaćen.
(84)
Prema članku 7. stavku 2. osnovne Uredbe, iznos subvencije (brojnik) zatim je dodijeljen prema ukupnom izvozu i domaćoj prodaji tijekom razdoblja revizije ispitnog postupka kao primjereni nazivnik, jer subvencija ne ovisi o izvozu i nije dodijeljena u vezi s proizvedenim, prerađenim, izvezenim ili transportiranim količinama.
(85)
Stopa subvencije utvrđene u pogledu ovog programa za podnositelja zahtjeva za RRIP iznosi 0,1 %.
7. Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere
(86)
Podsjeća se da je u Uredbi (EZ) br. 1124/2007 o izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 367/2006 utvrđen iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere za podnositelja zahtjeva, izražen ad valorem, iznosi 17,1 %.
(87)
Tijekom ove djelomične privremene revizije, iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere za podnositelja zahtjeva, izražen ad valorem, iznosi 8,4 %, kako je navedeno u nastavku teksta:
PROGRAM →
AAS (9)
DEPBS (9)
EPCGS (9)
ECS (9)
PSI
Ukupno (9)
TRGOVAČKO DRUŠTVO ↓
%
%
%
%
%
%
Jindal Poly Films Limited
0,7
5,1
2,3
0,2
0,1
8,4
(88)
Uzimajući u obzir gore navedeno, zaključuje se da se smanjila razina subvencije u pogledu dotičnog proizvođača izvoznika.
8. Kompenzacijske mjere
(89)
Također je ispitano mogu li se promijenjene okolnosti u pogledu ispitivanih programa smatrati trajne prirode. U tom bi pogledu nekoliko elemenata potvrdilo da je to slučaj.
(90)
Kao prvo, treba napomenuti da su nalazi u ovoj djelomičnoj privremenoj reviziji u skladu s iznosima subvencije utvrđenima za pet indijskih proizvođača folije od PET-a u djelomičnoj privremenoj reviziji objavljenoj u siječnju 2009., kada je iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere, izražen ad valorem, utvrđen u iznosu između 5,4 % i 8,6 %. To upućuje na određenu stalnost stope subvencioniranja ovog proizvoda u Indiji.
(91)
Kao drugo, dok je u prethodnom ispitnom postupku glavna korist ostvarena na temelju AAS-a, korist na temelju ovog programa znatno je pala tijekom RRIP-a i dostavljeni su dokazi da se to nastavilo i nakon RRIP-a.
(92)
Na temelju gore navedenog, izgleda da će podnositelj zahtjeva u budućnosti i dalje primati subvencije u iznosu koji je manji od iznosa određenog u prethodnom ispitnom postupku u vezi s djelomičnom privremenom revizijom.
(93)
Budući da je dokazano da podnositelj zahtjeva prima mnogo manju subvenciju nego prije i da će vjerojatno nastaviti primati subvencije u iznosu koji je manji od iznosa određenog u prethodnom ispitnom postupku u vezi s djelomičnom privremenom revizijom, razinu mjere stoga treba izmijeniti kao bi odražavala nove nalaze.
(94)
U svjetlu navedenog, izmijenjenu stopu subvencije protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere treba utvrditi po novoj stopi subvencije uspostavljenoj tijekom ove djelomične privremene revizije, budući da stupanj štete izračunan u početnom antisubvencijskom ispitnom postupku ostaje veći.
(95)
Prema članku 24. stavku 1. drugom podstavku osnovne Uredbe i članku 14. stavku 1. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (10), ni jedan proizvod ne podliježe niti antidampinškim niti kompenzacijskim pristojbama za potrebe postupanja u istoj situaciji koja proizlazi iz dampinga ili izvoznog subvencioniranja. Međutim, kako je navedeno gore u uvodnoj izjavi (6), budući da podnositelj zahtjeva podliježe antidampinškoj pristojbi od 0 % u pogledu dotičnog proizvoda, te se odredbe ne primjenjuju u ovom slučaju.
(96)
U pogledu stope pristojbe koja se trenutačno primjenjuje na uvoze dotičnog proizvoda od proizvođača izvoznika koji nisu poimence navedeni u članku 1. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 367/2006, tj. pristojbe za koju je utvrđeno da se primjenjuje na „sva ostala trgovačka društva” u Indiji, napominje se da se stvarni načini ispitanih programa i njihova mogućnost kompenzacije nisu promijenili u pogledu prethodnih ispitnih postupaka. Stoga nema razloga ponovno izračunati subvenciju i stope pristojbe tih trgovačkih društava. Slijedom toga, stope pristojbe primjenjive na sva trgovačka društva osim podnositelja zahtjeva ostaju nepromijenjene,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Članak 1. stavak 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 367/2006 zamjenjuje se sljedećim:
„2. Stopa konačne kompenzacijske pristojbe koja se primjenjuje na neto cijenu franko granica Unije, prije plaćanja carina za proizvode koje proizvode dolje navedena trgovačka društva, jest sljedeća:
Trgovačko društvo
Konačna pristojba (%)
Dodatna oznaka TARIC
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110003, India
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400057, India
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110001, India
8,4
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th Floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400039, India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, India
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122003, Haryana, India
5,4
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201301 (U.P.), India
6,4
A027
Sva ostala trgovačka društva
19,1
A999”
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Luxembourgu 29. lipnja 2010.