32010D0413
L 195/39
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
26.07.2010.
ODLUKA VIJEĆA
od 26. srpnja 2010.
o mjerama ograničavanja protiv Irana i stavljanju izvan snage Zajedničkog stajališta 2007/140/ZVSP
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 29.,
budući da:
(1)
Dana 27. veljače 2007. Vijeće Europske unije usvojilo je Zajedničko stajalište 2007/140/ZVSP o mjerama ograničavanja protiv Irana (1) kojim se provodi Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a (RVSUN) 1737 (2006).
(2)
Dana 23. travnja 2007. Vijeće je usvojilo Zajedničko stajalište 2007/246/ZVSP (2) kojim se provodi Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007).
(3)
Dana 7. kolovoza 2008. Vijeće je usvojilo Zajedničko stajalište 2007/652/ZVSP (3) kojim se provodi Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008).
(4)
Dana 9. lipnja 2010. Vijeće sigurnosti Ujedinjenih naroda („Vijeće sigurnosti”) usvojilo je Rezoluciju Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) kojom se proširuje opseg primjene mjera ograničavanja određenih Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007) i Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) te je uvelo dodatne mjere ograničavanja protiv Irana.
(5)
Dana 17. lipnja 2010. Europsko vijeće naglasilo je svoju pojačanu zabrinutost u pogledu nuklearnog programa Irana i pozdravilo usvajanje Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010). Podsjećajući na svoju Deklaraciju od 11. studenoga 2009., Europsko Vijeće pozvalo je Vijeće na usvajanje mjera kako o provođenju mjera koje su sadržane u Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) tako i onih popratnih, s ciljem podupiranja rješavanja kroz pregovore svih otvorenih pitanja u pogledu razvoja osjetljivih tehnologija od strane Irana radi potpore njegovim nuklearnim i raketnim programima. Te bi mjere trebale biti usmjerene ka trgovini, financijskom sektoru, prometnom sektoru Irana, ključnim sektorima naftne i plinske industrije te dodatnim uvrštenjima na popis, posebno vezano za Islamsku revolucionarnu gardu (IRGC).
(6)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) zabranjuje Iranu, njegovim državljanima i subjektima osnovanima u Iranu ili onima koji su pod iranskom nadležnošću ili fizičkim osobama i subjektima koji nastupaju u njihovo ime ili po njihovim nalozima ili subjektima koji su u njihovom vlasništvu ili pod njihovom kontrolom, bilo koju gospodsku djelatnost koja uključuje vađenje urana, proizvodnju ili korištenje nuklearnih materijala i tehnologije.
(7)
Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) proširuju se ograničavanja financiranja i putovanja određena Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) na dodatne fizičke osobe i subjekte, uključujući fizičke osobe i subjekte IRGC-a, kao i subjekte grupacije Islamic Republic of Iran Shipping Lines (IRISL).
(8)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, ograničavanja prihvata i zamrzavanja financijskih sredstava i gospodarskih izvora trebaju se primjenjivati i na fizičke osobe i subjekte pored onih koje je uvrstilo na popis Vijeće sigurnosti ili Odbor osnovan u skladu s člankom 18. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) („Odbor”), koristeći ista mjerila koja primjenjuje Vijeće sigurnosti ili Odbor.
(9)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, potrebno je zabraniti nabavu, prodaju ili prijenos u Iran sljedećih predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije pored onih koje je uvrstilo na popis Vijeće sigurnosti ili Odbor, a koji bi mogli doprinijeti djelatnostima Irana vezanima za obogaćivanje, preradu ili onima vezanima za tešku vodu, zatim razvoju sustava za ispaljivanje nuklearnog oružja ili obavljanju djelatnosti koje su povezane s drugim pitanjima u vezi kojih je Međunarodna agencija za atomsku energiju (IAEA) izrazila zabrinutost ili ih je označila kao neriješena ili drugim programima za oružje za masovno uništenje. Ova zabrana treba uključivati robu i tehnologiju s dvojnom namjenom.
(10)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, države članice moraju se suzdržati od preuzimanja novih kratkoročnih obveza u vezi s javnom i privatnom financijskom potporom za trgovinu s Iranom s ciljem smanjivanja prevelikih iznosa, posebno kako bi se spriječila bilo kakva financijska pomoć koja doprinosi osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja te bi trebalo zabraniti sve srednjoročne i dugoročne obveze u vezi s javnom i privatnom financijskom pomoći trgovini s Iranom.
(11)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) poziva sve države da, u skladu sa svojim nacionalnim ovlastima i zakonodavstvom te s međunarodnim pravom, na svom državnom području pregledavaju sav teret koji odlazi u Iran i izlazi iz Irana, uključujući morske i zrakoplovne luke, ako određena država ima informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da teret sadrži predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
(12)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) također navodi da države članice u skladu s međunarodnim pravom, a posebno pomorskim pravom, mogu zahtijevati preglede plovila na otvorenom moru uz suglasnost države zastave ako imaju informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da plovila prevoze predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
(13)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) propisuje i da države članice UN-a moraju zaplijeniti i predati predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni prema Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a1803 (2008) ili Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) tako da to nije u suprotnosti s njihovim obvezama prema važećim rezolucijama Vijeća sigurnosti i međunarodnim konvencijama.
(14)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) nadalje predviđa da države članice UN-a moraju zabraniti da njihovi državljani opskrbljuju ili da se s njihovih državnih područja opskrbljuju iranska plovila ili pružaju druge usluge za ta plovila ako imaju informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da prenose predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
(15)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, države članice u skladu sa svojim nacionalnim ovlastima i zakonodavstvom te međunarodnim pravom, a posebno s mjerodavnim međunarodnim sporazumima o civilom zrakoplovstvu, trebaju poduzeti potrebne mjere za sprečavanje pristupa zračnim lukama pod njihovom nadležnošću svim teretnim letovima iz Irana, osim miješanim letovima putnika i tereta.
(16)
Nadalje, pružanje od strane državljana država članica ili s državnih područja država članica tehničkih usluga i usluga održavanja za iranske teretne zrakoplove potrebno je zabraniti ako određena država ima informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da zrakoplovi prenose predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
(17)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) također poziva sve države članice UN-a da spriječe pružanje financijskih usluga, uključujući osiguranje i reosiguranje, ili prijenos prema svojim državnim područjima, kroz svoja državna područja ili sa svojih državnih područja ili preko ili od strane svojih državljana ili subjekata registriranih u skladu s njihovim pravom ili fizičkih osoba ili financijskih institucija na njihovom državnom području, financijske ili druge imovine ili izvora koji bi mogli doprinijeti osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja.
(18)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, države članice trebaju zabraniti pružanje usluga osiguranja i reosiguranja Vladi Irana, subjektima osnovanim u Iranu ili koji spadaju pod iransku nadležnost ili pojedincima i subjektima koji nastupaju u njihovo ime ili po njihovim uputama ili subjektima koji su u njihovom vlasništvu ili pod njihovom kontrolom, uključujući nezakonita sredstva.
(19)
Usto, zabranjuju se prodaja ili kupnja ili posredovanje ili pomoć u izdavanju državnih obveznica ili obveznica s jamstvom države iranskoj Vladi i od iranske Vlade, Iranskoj središnjoj banci ili od Iranske središnje banke ili iranskim bankama ili od iranskih banaka, uključujući podružnice i društva kćeri, te financijskim subjektima koje kontroliraju fizičke osobe ili subjekti s domicilom u Iranu ili od istih.
(20)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća i radi ispunjavanja ciljeva Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010), zabranjuje se otvaranje novih poslovnica, podružnica ili predstavništava iranskih banaka na državnom području država članica te osnivanje zajedničkih pothvata ili preuzimanje vlasničkih dijelova od strane iranskih banaka u bankama pod nadležnošću država članica. Nadalje, države članice trebaju poduzeti potrebne mjere za zabranu financijskim institucijama na svojim državnim područjima ili pod svojom nadležnošću otvaranja predstavništava ili podružnica ili bankovnih računa u Iranu.
(21)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) također predviđa da države zahtijevaju da njihovi državljani, fizičke osobe pod njihovom nadležnošću ili tvrtke osnovane na njihovom državnom području ili pod njihovom nadležnošću postupaju s pažnjom u svom poslovanju sa subjektima osnovanim u Iranu ili pod iranskom nadležnošću ako postoji opravdana sumnja da bi takvo poslovanje moglo doprinijeti osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja ili kršiti Rezoluciju Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezoluciju Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezoluciju Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezoluciju Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
(22)
Rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) naglašava moguću povezanost prihoda koje u Iranu ostvaruje energetski sektor i financiranja osjetljivih djelatnosti širenja nuklearnog oružja Irana te nadalje navodi da oprema za kemijske postupke i materijali potrebni u petrokemijskoj industriji imaju mnogo zajedničkog s onima koji su potrebni za neke osjetljive djelatnosti u ciklusu nuklearnoga goriva.
(23)
U skladu s deklaracijom Europskog vijeća, države članice trebaju zabraniti prodaju, nabavu ili prijenos u Iran ključne opreme i tehnologije kao i s tim povezane tehničke i financijske pomoći koja bi se mogla upotrijebiti u ključnim sektorima naftne industrije i industrije prirodnog plina. Nadalje, države članice trebale bi zabraniti svaku novu investiciju u te sektore u Iranu.
(24)
Postupak izmjene Priloga I. i Priloga II. ovoj Odluci treba sadržavati odredbu da se fizičke osobe i subjekti koji su uvršteni na popis obavješćuju o razlozima uvrštavanja i da im se na taj način pruži mogućnost da iznesu svoja mišljenja. Kada su mišljenja dostavljena ili je podnesen novi dokaz, Vijeće svoju odluku ponovno preispituje s obzirom na ta mišljenja i u skladu s tim obavješćuje određenu fizičku osobu ili subjekt.
(25)
Ova Odluka poštuje temeljna prava i načela koja su posebno priznata u Povelji o temeljnim pravima Europske unije, te posebno pravo na učinkovito pravno sredstvo i pravično suđenje, pravo na imovinu i pravo na zaštitu osobnih podataka. Ova odluku trebalo bi se primijeniti u skladu s tim pravima i načelima.
(26)
Ova Odluka u potpunosti poštuje obveze država članica iz Povelje Ujedinjenih naroda i pravnu obvezatnost rezolucija Vijeća sigurnosti.
(27)
Potrebna su daljnja postupanja Unije s ciljem provođenja određenih mjera,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
POGLAVLJE I.
OGRANIČAVANJA IZVOZA I UVOZA
Članak 1.
1. Zabranjuje se izravna ili neizravna opskrba Irana ili za korištenje u Iranu ili u korist Irana, prodaja ili prijenos Iranu ili za korištenje u Iranu ili u korist Irana sljedećih predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije, uključujući računalne programe, od strane državljana država članica ili preko njihovih državnih područja ili uporaba plovila ili zrakoplova pod njihovom zaštitom, bez obzira potiču li ili ne s njihovih državnih područja:
(a)
predmeti, materijali, oprema, roba i tehnologija s popisa Grupe nuklearnih dobavljača i Režima kontrole raketne tehnologije;
(b)
svi dodatni predmeti, materijali, oprema, roba i tehnologija koje je odredilo Vijeće sigurnosti ili Odbor, a koji bi mogli doprinijeti djelatnostima vezanima za obogaćivanje, preradu ili onima vezanima za tešku vodu ili razvoju sustava za ispaljivanje nuklearnog oružja;
(c)
naoružanje i srodna vojna oprema svih vrsta, uključujući oružje i streljivo, vojna vozila i opremu, paravojnu opremu i rezervne dijelove za navedeno oružje i materijale, kao i opremu koja se može koristiti za unutarnju represiju. Ova se zabrana ne odnosi na vozila koja nisu bojna vozila i koja su proizvedena ili opremljena materijalima za balističku zaštitu, a namijenjena su isključivo za zaštitu osoblja EU-a i njezinih država članica u Iranu;
(d)
određeni predmeti, materijali, oprema, roba i tehnologija koji bi mogli doprinijeti djelatnostima Irana vezanim za obogaćivanje, preradu ili onima vezanim za tešku vodu zatim razvoju sustava za ispaljivanje nuklearnog oružja ili obavljanju djelatnosti koje su povezane s drugim pitanjima u vezi kojih je IAEA izrazila zabrinutost ili koje je označila kao neriješena. Unija poduzima potrebne mjere radi utvrđivanja relevantnih predmeta obuhvaćenih ovom odredbom;
(e)
druga roba i tehnologija s dvojnom namjenom navedena u Prilogu I. Uredbi Vijeća (EZ) br. 428/2009 od 5. svibnja 2009. o uspostavi režima Zajednice za nadzor izvoza, prijenosa, posredovanja i provoza predmeta s dvojnom namjenom (4), koja nije obuhvaćena točkom (a), osim skupine 5. iz dijela I. i skupine 5. iz dijela 2. Priloga I. Uredbi Vijeća (EZ) br. 428/2009.
2. Zabrana iz stavka 1. ne primjenjuje se na izravan ili neizravan prijenos u Iran ili za korist Irana preko državnih područja država članica predmeta iz podstavka 3. točke (b) podtočaka i. i ii. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), za reaktore s lakom vodom čija je izgradnja počela prije prosinca 2006.
3. Zabranjuje se:
(a)
izravno ili neizravno pružanje tehničke pomoći ili obuke, investicija ili usluga posredovanja povezanih s predmetima, materijalima, opremom, robom i tehnologijom iz stavka 1. te pružanjem, izradom, održavanjem i korištenjem tih predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije svakoj fizičkoj osobi, subjektu ili tijelu u Iranu ili za korištenje u Iranu;
(b)
izravno ili neizravno financiranje ili pružanje financijske pomoći u vezi predmeta i tehnologije iz stavka 1., uključujući posebno nepovratna financijska sredstva, zajmove i osiguranje izvoznih kredita za bilo kakvu prodaju, nabavu, prijenos ili izvoz tih predmeta i tehnologija ili za pružanje povezane tehničke izobrazbe, usluga ili pomoći svakoj fizičkoj osobi, subjektu ili tijelu u Iranu ili za korištenje u Iranu;
(c)
svjesno ili namjerno sudjelovanje u djelatnostima čiji su cilj ili učinak izbjegavanje zabrane iz točaka (a) i (b).
4. Zabranjuje se nabava predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije iz stavka 1. iz Irana od strane državljana država članica ili korištenjem plovila i zrakoplova pod njihovom zastavom, bez obzira potječu li s državnog područja Irana ili ne.
Članak 2.
1. Izravna ili neizravna nabava, prodaja ili prijenos u Iran ili za korištenje u Iranu ili za njegovu korist od strane državljana država članica ili preko državnih područja država članica ili korištenjem plovila i zrakoplova pod njihovom nadležnošću, predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije, uključujući računalne programe koji nisu obuhvaćeni člankom 1., koji bi mogli doprinijeti djelatnostima Irana vezanima za obogaćivanje, preradu ili onima vezanima za tešku vodu, zatim razvoju sustava za ispaljivanje nuklearnog oružja ili obavljanju djelatnosti koje su povezane s drugim pitanjima u vezi kojih je IAEA izrazila zabrinutost ili ih je označila kao neriješena, podliježe dozvoli nadležnih tijela države članice izvoznice koja se izdaje na temelju procjene svakog pojedinog slučaja. Unija poduzima potrebne mjere radi utvrđivanja predmeta na koje se ta odredba odnosi.
2. Za pružanje:
(a)
izravno ili neizravno, tehničke pomoći ili obuke, investicija ili usluga posredovanja povezanih s predmetima, materijalima, opremom, robom i tehnologijom iz stavka 1. te pružanjem, izradom, održavanjem i korištenjem tih predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije svakoj fizičkoj osobi, subjektu ili tijelu u Iranu ili za korištenje u Iranu;
(b)
izravno ili neizravno, financiranja ili pružanje financijske pomoći u vezi predmeta i tehnologije iz stavka 1., uključujući posebno nepovratna financijska sredstva, zajmove i osiguranje izvoznih kredita za bilo koju prodaju, nabavu, prijenos ili izvoz tih predmeta i tehnologija ili za pružanje povezane tehničke izobrazbe, usluga ili pomoći svakoj fizičkoj osobi, subjektu ili tijelu u Iranu ili za korištenje u Iranu;
također je potrebna dozvola nadležnih tijela države članice izvoznice.
3. Nadležna tijela država članica ne izdaju dozvole za nabavu, prodaju ili prijenos predmeta, materijala, opreme, robe i tehnologije iz stavka 1. ako utvrde da bi određena prodaja, nabava, prijenos ili izvoz ili pružanje određenih usluga doprinijeli djelatnostima iz stavka 1.
Članak 3.
1. Mjere određene člankom 1. stavkom 1. točkama (a), (b) i (c) i člankom 3. ne primjenjuju se, ako je moguće, kada Odbor odredi unaprijed ili na temelju konkretnog slučaja da takva nabava, prodaja, prijenos ili pružanje tih predmeta ili pomoći ne bi mogli nedvojbeno doprinijeti razvoju iranskih tehnologija u korist njegovim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja i razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja, uključujući kada su takvi predmeti ili pomoć za hranu, poljoprivredu, medicinske ili druge humanitarne potrebe, pod uvjetom da:
(a)
ugovori o isporuci tih predmeta ili pomoći uključuju odgovarajuća jamstva krajnjih korisnika; i
(b)
se Iran obvezao ne koristiti te predmete za osjetljive djelatnosti širenja nuklearnog oružja i razvoj sustava ispaljivanja nuklearnog oružja.
2. Mjere određene člankom 1. stavkom 1. točkom (e) i člankom 3. ne primjenjuju se ako nadležna tijela određenih država članica odrede unaprijed ili na temelju konkretnog slučaja da takva nabava, prodaja, prijenos ili pružanje tih predmeta ili pomoći ne bi mogli nedvojbeno doprinijeti razvoju iranskih tehnologija u korist njegovim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja i razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja, uključujući kada su takvi predmeti ili pomoć za medicinske ili druge humanitarne potrebe, pod uvjetom da:
(a)
ugovori o isporuci tih predmeta ili pomoći uključuju odgovarajuća jamstva krajnjih korisnika; i
(b)
se Iran obvezao ne koristiti te predmete za osjetljive djelatnosti širenja nuklearnog oružja i razvoj sustava ispaljivanja nuklearnog oružja.
Nadležna država članica obavješćuje druge države članice o svim slučajevima u kojima izuzeće nije odobreno.
Članak 4.
1. Prodaja, opskrba ili prijenos ključne opreme i tehnologije za sljedeće ključne sektore naftne i plinske industrije u Iranu, ili iranske tvrtke ili tvrtke u vlasništvu Irana koje posluju u tim sektorima izvan Irana, od strane državljana država članica ili korištenjem plovila i zrakoplova u njihovoj nadležnosti, zabranjuju se bez obzira potječu li s njihovih državnih područja ili ne:
(a)
rafiniranje;
(b)
ukapljeni prirodni plin;
(c)
istraživanje;
(d)
proizvodnja.
Unija poduzima potrebne mjere radi utvrđivanja relevantnih predmeta na koje se ta odredba odnosi.
2. Tvrtkama u Iranu koje posluju u ključnim sektorima iranske naftne industrije i industrije prirodnog plina iz stavka 1. ili Irancima ili tvrtkama u njihovom vlasništvu koje posluju u tim sektorima izvan Irana zabranjuje se pružanje:
(a)
tehničke pomoći ili obuke i drugih usluga povezanih s ključnom opremom i tehnologijom, kako je određena u skladu sa stavkom 1.;
(b)
financiranja i financijske pomoći za svaku prodaju, opskrbu, prijenos ili izvoz ključne opreme ili tehnologije kako je određena u skladu sa stavkom 1. ili pružanje povezane tehničke pomoći ili obuke.
3. Zabranjuje se svjesno ili namjerno sudjelovanje u djelatnostima čiji je cilj ili učinak izbjegavanje zabrana iz stavaka 1. i 2.
OGRANIČAVANJA FINANCIRANJA ODREĐENIH TVRTKI
Članak 5.
Zabranjuju se investicije na državnim područjima pod nadležnošću država članica od strane Irana, njegovih državljana ili subjekata osnovanih u Iranu ili koji su pod iranskom nadležnošću ili od strane fizičkih osoba i subjekata koji nastupaju u njihovo ime ili prema njihovim uputama ili od strane subjekata koji su pod njihovom kontrolom, u bilo kojoj gospodarskoj djelatnosti koja uključuje vađenje urana, proizvodnju ili korištenje nuklearnih materijala i tehnologije, posebno djelatnosti obogaćivanja urana i preradu, zatim svih djelatnosti vezanih za tešku vodu ili tehnologija vezanih za balističke projektile koji se mogu upotrijebiti za ispaljivanje nuklearnog oružja. Unija poduzima potrebne mjere radi utvrđivanja relevantnih predmeta na koje se odnosi ovaj članak.
Članak 6.
Zabranjuje se sljedeće:
(a)
odobravanje financijskih zajmova ili kredita poduzećima u Iranu koje posluju u sektorima iranske naftne i plinske industrije iz članka 4. stavka 1. ili Irancima ili poduzećima u njihovom vlasništvu koje posluju u tim sektorima izvan Irana;
(b)
stjecanje ili povećanje vlasničkih udjela u poduzećima u Iranu koje posluju u sektorima iranske naftne i plinske industrije iz članka 4. stavka 1. ili Irancima ili Irancima ili poduzećima u njihovom vlasništvu koje posluju u tim sektorima izvan Irana, uključujući stjecanje tih tvrtki u cijelosti i stjecanje udjela i vlasničkih vrijednosnih papira;
(c)
osnivanje zajedničkog pothvata s poduzećima u Iranu koje posluju u sektorima iranske naftne i plinske industrije iz članka 4. stavka 1. i sa svim društvima kćeri ili povezanim društvima koja su pod njihovom kontrolom.
Članak 7.
1. Zabrana iz članka 4. stavka 1. ne dovodi u pitanje izvršenje obveza u vezi isporuke robe na temelju ugovora koji su sklopljeni prije dana donošenja ove Odluke.
2. Zabrana iz članka 4. ne dovodi u pitanje izvršenje obveza iz ugovora koji su sklopljeni prije dana donošenja ove Odluke i koje su povezane s ulaganjima koja su tvrtke osnovane u državama članicama provele u Iranu prije tog datuma.
3. Zabrane iz članka 6. točke (a) odnosno (b):
i.
ne dovode u pitanje izvršenje obveza iz ugovora i sporazuma koji su sklopljeni prije dana donošenja ove Odluke;
ii.
ne sprečava povećanje vlasničkog udjela ako je takvo povećanje obveza iz sporazuma koji je sklopljen prije dana donošenja ove Odluke.
OGRANIČAVANJA FINANCIJSKE POMOĆI ZA TRGOVINU
Članak 8.
1. Države članice suzdržavaju se od preuzimanja novih kratkoročnih obveza javne ili privatne financijske pomoći za trgovinu s Iranom, uključujući odobravanje izvoznih kredita, izvoznih garancija ili osiguranja izvoznih poslova svojim državljanima ili subjektima koji su uključeni u takvu trgovinu, s ciljem smanjenja nepodmirenih dugovanja, a posebno da bi se izbjegla financijska pomoć koja bi mogla doprinijeti osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja i razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja. Nadalje, države članice ne preuzimaju kratkoročne i dugoročne obveze državne i privatne financijske pomoći za trgovinu s Iranom.
2. Stavak 1. ne dovodi u pitanje obveze nastale prije stupanja na snagu ove Odluke.
3. Stavak 1. ne odnosi se na trgovinu hranom, poljoprivredne, medicinske ili druge humanitarne svrhe.
POGLAVLJE 2.
FINANCIJSKI SEKTOR
Članak 9.
Države članice ne preuzimaju nove obveze za odobravanje nepovratnih financijskih sredstava, financijsku pomoć i koncesijskih zajmova Vladi Irana, uključujući svoje sudjelovanje u međunarodnim financijskim institucijama, osim u humanitarne i razvojne svrhe.
Članak 10.
1. Radi sprečavanja pružanja financijskih usluga ili prijenosa na državna područja, kroz državna područja ili s državnih područja država članica državljanima država članica ili subjektima osnovanim u skladu s njihovim pravom (uključujući podružnice u inozemstvu) ili fizičkim osobama ili financijskim institucijama na državnim područjima država članica ili od strane istih, bilo koje, financijske ili druge imovine ili izvora koji bi mogli doprinijeti iranskim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja i razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja, države članice obavljaju pojačani nadzor nad svim djelatnostima financijskih institucija pod svojom nadležnošću u vezi:
(a)
banaka s domicilom u Iranu, osobito Iranskom središnjom bankom;
(b)
podružnicama i društvima kćeri banaka s domicilom u Iranu u nadležnosti država članica;
(c)
podružnicama i društvima kćeri banaka s domicilom u Iranu izvan nadležnosti država članica;
(d)
financijskim ustanovama koje nemaju domicil u Iranu, ali su pod kontrolom fizičkih osoba ili subjekata s domicilom u Iranu.
2. U smislu stavka 1. financijske institucije prilikom obavljanja svojih poslova s bankama i financijskim institucijama iz stavka 1., dužne su:
(a)
neprestano nadzirati poslovanje po računima, uključujući putem programa o dubinskom snimanju stranaka te u okviru svojih obveza u vezi pranja novca i financiranja terorizma;
(b)
zahtijevati da se sva polja uputa za plaćanje ispune s podacima koji se odnose na nalogodavca i korisnika predmetne transakcije; ako podaci nisu dostavljeni, odbiti transakciju;
(c)
čuvati sve evidencije o transakcijama pet godina i na zahtjev ih podnijeti državnim tijelima;
(d)
ako posumnjaju ili imaju opravdan razlog posumnjati da se financijska sredstva odnose na financiranje širenja nuklearnog oružja, bez odgode izvijestiti o svojim nagađanjima Jedinicu za financijski nadzor (FIU) ili drugo nadležno tijelo koje odredi konkretna država članica. FIU ili takvo drugo nadležno tijelo ima pravovremeni pristup, izravno ili neizravno, financijskim i upravnim podacima i podacima o kaznenom progonu, koji su mu potrebni za valjano obavljanje tog zadatka, uključujući analizu izvješća o sumnjivim transakcijama.
3. Prijenos financijskih sredstava u Iran i iz Irana obavlja se na sljedeći način:
(a)
prijenosi s naslova transakcija u vezi hrane, zdravstva, medicinske opreme ili u humanitarne svrhe provode se bez prethodne dozvole; o prijenosu se obavješćuju nadležna tijela određene države članice ako iznos prelazi 10 000 eura;
(b)
svaki prijenos ispod 40 000 eura obavlja se bez prethodne dozvole; o prijenosu se obavješćuju nadležna tijela određene države članice ako iznos prelazi 10 000 eura;
(c)
za svaki drugi prijenos iznad 40 000 eura potrebna je prethodna dozvola nadležnog organa određene države članice. Dozvola se smatra danom unutar četiri tjedna, osim ako nadležno tijelo u istom roku ne odluči drukčije. Određena država članica obavješćuje druge države članice o svim slučajevima u kojima dozvola nije dana.
4. Podružnice i društva kćeri banaka s domicilom u Iranu pod nadležnošću država članica također su dužne obavješćivati nadležno tijelo države članice u kojoj su osnovane o svim prijenosima financijskih sredstava koji su obavile ili zaprimile u roku pet radnih dana nakon obavljanja transakcije ili zaprimanja određenih financijskih sredstava.
U skladu sa sporazumima o razmjeni informacija obaviješteno nadležno tijelo bez odgode prenosi te podatke, ako je moguće, nadležnim tijelima drugih država članica u kojima stranke u tim transakcijama imaju poslovni nastan.
Članak 11.
1. Zabranjuje se otvaranje novih podružnica, društava kćeri ili predstavništava iranskih banaka na državnom području država članica te zasnivanje novih zajedničkih pothvata ili preuzimanje vlasničkih udjela ili osnivanje korespondentnih odnosa s bankama od strane iranskih banaka, uključujući Iransku središnju banku, njezine podružnice i društva kćeri te drugim financijskim ustanovama iz članka 10. stavka 1. s bankama pod nadležnošću država članica.
2. Financijskim institucijama na državnom području država članica ili pod njihovom nadležnošću zabranjuje se otvaranje novih predstavništava, društava kćeri ili bankovnih računa u Iranu.
Članak 12.
1. Zabranjuje se pružanje usluga osiguranja i reosiguranja Vladi Irana ili subjektima osnovanim u Iranu ili pod iranskom nadležnošću ili bilo kojem pojedincu ili subjektu koji nastupa u njihovo ime ili po njihovom nalogu ili subjektima u njihovom vlasništvu ili pod njihovom kontrolom, uključujući nezakonitim sredstvima.
2. Stavak 1. ne primjenjuje se na pružanje usluga zdravstvenog ili putnog osiguranja pojedincima.
3. Zabranjuje se svjesno i namjerno sudjelovanje u djelatnostima čiji je cilj ili učinak zaobilaženje zabrane iz stavka 1.
Članak 13.
Zabranjuje se izravna ili neizravna prodaja ili kupnja, posredovanje i pomoć pri izdavanju javnih obveznica ili obveznica s jamstvom države izdanih nakon stupanja na snagu ove Odluke Vladi Irana, Iranskoj središnjoj banci ili bankama s domicilom u Iranu ili podružnicama i društvima kćeri u i izvan nadležnosti država članica banaka s domicilom u Iranu ili financijskim ustanovama koje nemaju domicil u Iranu, niti su pod nadležnošću država članica, ali su pod kontrolom fizičkih osoba i subjekata koji nastupaju u njihovo ime ili po njihovom nalogu ili subjektima u vlasništvu ili pod njihovom kontrolom.
Članak 14.
Države članice zahtijevaju da njihovi državljani, osobe pod njihovom nadležnošću i trgovačka društva osnovana na njihovom državnom području ili pod njihovom nadležnošću pažljivo obavljaju poslovanje sa subjektima osnovanim u Iranu ili pod iranskom nadležnošću, uključujući IRGC i IRISL, te sve pojedince i subjekte koji nastupaju u njihovo ime ili po njihovom nalogu, subjektima u vlasništvu ili pod njihovom kontrolom, uključujući nezakonitim sredstvima kako bi se osiguralo da takvo poslovanje ne doprinese iranskim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja ili kršenju Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010).
POGLAVLJE 3.
SEKTOR PROMETA
Članak 15.
1. Države članice u skladu sa svojim nacionalnim ovlastima i zakonodavstvom te s međunarodnim pravom, osobito pomorskim pravom i mjerodavnim međunarodnim sporazumima o civilom zrakoplovstvu, pregledavaju sav teret u Iran i iz Irana na njihovim državnim područjima, uključujući morske i zračne luke ako imaju informacije koje pružaju osnovanu sumnju da teret sadrži predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni ovom Odlukom.
2. Države članice, u skladu s međunarodnim pravom, osobito pomorskim pravom, mogu zahtijevati preglede plovila na otvorenom moru, uz suglasnost države zastave ako imaju informacije koje pružaju osnovanu sumnju da plovila prenose predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni ovom Odlukom.
3. Države članice surađuju, u skladu sa svojim nacionalnim zakonodavstvom, pri pregledima obavljenima u skladu sa stavkom 2.
4. Zrakoplovi i plovila koji prenose teret u Iran i iz Irana prethodno moraju obavijestiti o svoj robi koja se unosi u državu članicu ili iznosi iz države članice.
5. U slučajevima kada se obavlja pregled iz stavka 1. ili 2. države članice zapljenjuju i odlažu na otpad (tako da uništavaju, čine neupotrebljivim, skladište ili šalju u državu koja nije država porijekla ili odredišna država radi odlaganja na otpad) predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni ovom Odlukom u skladu s člankom 16. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010). Takva zapljena i odlaganje na otpad provodi se na trošak uvoznika ili, ako nije moguće od uvoznika naplatiti te troškove, oni se mogu, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, naplatiti od bilo koje druge osobe ili subjekta odgovornog za pokušaj nezakonite nabave, prodaje, prijenosa ili izvoza.
6. Zabranjuje se pružanje usluga od strane državljana država članica ili s državnog područja pod nadležnošću država članica opskrbljivanje brodova i plovila ili pružanje drugih usluga brodovima i plovilima koji su u vlasništvu Irana ili pod ugovorom s Iranom, uključujući iznajmljena plovila ako imaju informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da plovila prenose predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni ovom Odlukom, osim ako pružanje takvih usluga nije potrebno u humanitarne svrhe ili ako je teret pregledan te, prema potrebi, zaplijenjen i odložen u otpad u skladu sa stavcima 1., 2. i 5.
Članak 16.
Države članice dostavljaju Odboru sve dostupne informacije o prijenosu ili djelatnostima teretnog prometa prijevoznika Iran Air ili plovilima u vlasništvu ili kojima upravlja IRISL s drugim poduzećima, a koje se mogu poduzeti zbog izbjegavanja sankcija ili kršenja odredbi Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010), uključujući promjenu imena ili ponovnu registraciju zrakoplova, polovila ili brodova.
Članak 17.
Države članice u skladu sa svojim nacionalnim ovlastima i zakonodavstvom te s međunarodnim pravom, a posebno s mjerodavnim međunarodnim sporazumima o civilnom zrakoplovstvu, trebaju poduzeti potrebne mjere za sprečavanje pristupa zračnim lukama pod njihovom nadležnošću svim teretnim letovima koje obavljaju iranski prijevoznici ili koji dolaze iz Irana, osim miješanim letovima putnika i tereta.
Članak 18.
Zabranjuje se pružanje tehničkih usluga i usluga održavanja od strane državljana država članica ili s državnih područja država članica iranskim teretnim zrakoplovima ako imaju informacije na temelju kojih se može opravdano vjerovati da teretni zrakoplovi prenose predmete čiji su nabava, prodaja, prijenos ili izvoz zabranjeni ovom Odlukom, osim ako pružanje takvih usluga nije potrebno u humanitarne i sigurnosne svrhe ili dok teret ne bude pregledan te, prema potrebi, zaplijenjen i odložen u otpad u skladu s člankom 15. stavcima 1. i 5.
POGLAVLJE 4.
OGRANIČAVANJA ULASKA
Članak 19.
1. Države članice poduzimaju potrebne mjere kako bi spriječile ulazak ili provoz preko svojih državnih područja:
(a)
osoba iz Priloga Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) i drugih fizičkih osoba koje su u skladu s člankom 10. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) na popis uvrstili Vijeće sigurnosti ili Odbor, kao i pripadnici IRGC-a koje su na popis uvrstili Vijeće sigurnosti i Odbor, kako je navedeno u Prilogu I.;
(b)
ostalih osoba koje nisu navedene u Prilogu I, a koje sudjeluju, izravno su povezane ili pružaju potporu iranskim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja, uključujući sudjelovanje u nabavi zabranjenih predmeta, robe, opreme, materijala i tehnologije ili osobe koje nastupaju u njihovu korist ili po njihovom nalogu ili osobe koje su pomagale fizičkim osobama i subjektima uvrštenima na popis u izbjegavanju ili kršenju odredbi Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) ili ove Odluke, kao i drugi vodeći članovi IRGC-a kako su navedeni u Prilogu II.
2. Zabrana iz stavka 1. ne primjenjuje se na provoz preko državnih područja država članica u svrhu djelatnosti izravno povezanih s predmetima iz podstavka 3. točke (b) podtočaka i. i ii. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) za lakovodne reaktore čija je izgradnja započela prije prosinca 2006.
3. Stavak 1. ne obvezuje državu članicu da odbije ulazak vlastitim državljanima na svoje državno područje.
4. Stavak 1. ne dovodi u pitanje slučajeve kada neka država članica ima obveze prema međunarodnom pravu, osobito:
i.
kao država domaćin međunarodne međuvladine organizacije;
ii.
kao država domaćin međunarodne konferencije sazvane od strane ili pod pokroviteljstvom Ujedinjenih naroda;
iii.
u skladu s multilateralnim sporazumom o dodijeljenim povlasticama i imunitetima;
iv.
u okviru Ugovora o mirenju (pakt iz Laterana) koji su sklopile Sveta Stolica (Država Vatikanskoga Grada) i Italija.
5. Stavak 4. smatra se primjenjivim i u slučajevima kada je neka država članica država domaćin Organizacije za sigurnost i suradnju u Europi (OSCE).
6. Vijeće se valjano obavješćuje u svim slučajevima kada država članica odobrava izuzeće u skladu sa stavkom 4. ili 5.
7. Države članice mogu dozvoliti izuzeća od mjera određenih stavkom 1. ako utvrde da je putovanje opravdano zbog:
i.
hitnih humanitarnih potreba, uključujući vjerske obveze;
ii.
potreba ispunjavanja ciljeva iz Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) i Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010), uključujući one koji proizlaze iz članka XV. Statuta IAEA-e;
iii.
sudjelovanja na međunarodnim sastancima, uključujući one koje podupire Unija ili je država članica koja predsjeda uredom OSCE-a domaćin, ako se na njima vodi politički dijalog koji izravno promiče demokraciju, ljudska prava i pravnu državu u Iranu.
8. Država članica koja želi dozvoliti izuzeće iz stavka 6. o tome obavješćuje Vijeće pisanim putem. Izuzeće se smatra dozvoljenim, osim ako se jedan ili više članova Vijeća ne očituje u obliku primjedbe u roku od dva radna dana od primitka obavijesti o predloženom izuzeću. Ako jedan ili više članova podnese primjedbu, Vijeće kvalificiranom većinom može odlučiti dozvoliti predloženo izuzeće.
9. U slučajevima kada u skladu sa stavcima 4., 5. i 7. država članica dozvoli ulazak na svoje državno područje ili provoz preko svojeg državnog područja fizičkim osobama uvrštenim na popis iz Priloga I. ili Priloga II., dozvola se ograničava na svrhu za koju je dana i na osobe na koje se odnosi.
10. Države članice obavješćuju Odbor o ulasku ili provozu preko svog državnog područja fizičkih osoba uvrštenih na popis iz Priloga I. ako je izuzeće dozvoljeno.
POGLAVLJE 5.
ZAMRZAVANJE FINANCIJSKIH SREDSTAVA I GOSPODARSKIH IZVORA
Članak 20.
1. Sva financijska sredstva i gospodarski izvori koji su izravno ili neizravno u posjedu, vlasništvu ili pod nadzorom:
(a)
osoba i subjekata navedenih u Prilogu Rezoluciji Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), i drugih osoba i subjekata koje je odredilo Vijeće sigurnosti ili Odbor u skladu s člankom 12. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) i člankom 7. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008), kao i pojedinaca i subjekata IRGC-a i subjekata IRISL-a koje su odredili Vijeće sigurnosti ili Odbor, kako je navedeno u Prilogu I.;
(b)
osobe i subjekti koji nisu obuhvaćeni Prilogom I, a sudjeluju u ili pružaju potporu iranskim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja ili razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja, uključujući putem sudjelovanja u nabavi zabranjenih predmeta, robe, opreme, materijala ili tehnologije, ili osobe i subjekti koji nastupaju u njihovo ime ili po njihovim nalozima ili subjekti koji su u njihovom vlasništvu ili pod njihovom kontrolom, uključujući nezakonitim sredstvima, ili osobe i subjekti koji su pomagali fizičkim osobama i subjektima uvrštenima na popis u izbjegavanju ili kršenju odredbi Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010) ili ove Odluke kao i drugi vodeći članovi IRGC-a ili IRISL-a i subjekti u njihovom vlasništvu ili pod njihovom kontrolom ili koji nastupaju u njihovo ime, kako su navedeni u Prilogu II.
2. Financijska sredstva i gospodarski izvori ne smiju se učiniti dostupnima, izravno ili neizravno, fizičkim osobama i subjektima iz stavka 1. ili u njihovo ime.
3. Izuzeća su moguća za financijska sredstva i gospodarske izvore koji su:
(a)
potrebni za zadovoljavanje osnovnih potreba, uključujući plaćanje hrane, najamnine ili hipoteke, lijekova i medicinskih usluga, poreza, premija osiguranja i režija;
(b)
namijenjeni isključivo za plaćanje opravdanih honorara i naknada za nastale troškove povezane s pružanjem pravnih usluga;
(c)
isključivo namijenjeni za plaćanje pristojbi ili troškova za usluge u skladu s nacionalnim zakonodavstvom za rutinsko vođenje i održavanje zamrznutih financijskih sredstava i gospodskih izvora;
nakon što određena država članica obavijesti Odbor o namjeri da dozvoli, ako je potrebno, pristup takvim sredstvima i gospodarskim izvorima, te ako Odbor ne donese negativnu odluku u roku pet radnih dana od dana obavijesti.
4. Mogu se također dozvoliti izuzeća za financijska sredstva i gospodarske izvore koji su:
(a)
potrebni za izvanredne troškove, po obavješćivanju konkretne države članice te nakon dozvole Odbora;
(b)
predmet sudske, upravne ili arbitražne izvršive odluke ili presude, u kojem se slučaju financijska sredstva i gospodarski izvori mogu koristiti za izvršavanje izvršive odluke ili presude, pod uvjetom da su izvršiva odluka ili presuda nastale prije datuma Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), te da nisu u ime fizičkih osoba ili subjekata iz stavka 1., a nakon što predmetna država članica obavijesti Odbor;
(c)
potrebni za djelatnosti izravno povezane s predmetima iz podstavka 3. točke (b) podtočaka i. i ii. Rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006) za lakovodne reaktore čija je izgradnja započela prije prosinca 2006.
5. Stavak 2. ne primjenjuje se na dodatne iznose na zamrznutim računima s naslova:
(a)
kamata ili druge dobiti po tim računima; ili
(b)
uplate na zamrznute račune na temelju ugovora, sporazuma ili obveza koje su sklopljene ili su nastale prije datuma na koji su mjere ograničavanja počele važiti za te račune;
pod uvjetom da za svaku takvu kamatu ili drugu dobit i uplate nastavi važiti stavak 1.
6. Stavak 1. ne sprečava osobe ili subjekte uvrštene na popis da obavljaju dugovana plaćanja u skladu s ugovorom sklopljenim prije uvrštavanja na popis takve osobe ili subjekta, pod uvjetom da predmetna država utvrdi da:
(a)
se ugovor ne odnosi na neki od zabranjenih predmeta, materijala, opreme, robe, tehnologije, pomoći, obuke, financijske pomoći, ulaganja, posredništva ili usluga iz članka 1.;
(b)
plaćanje nije izravno ili neizravno primljeno od strane osobe ili subjekta iz stavka 1.;
a nakon obavijesti mjerodavne države članice Odboru o namjeri obavljanja ili primanja takvog plaćanja ili odobravanja, ako je potrebno, odmrzavanja financijskih sredstava ili gospodarskih izvora u tu svrhu, 10 radnih dana prije takvog odobrenja.
POGLAVLJE 6.
DRUGE MJERE OGRANIČAVANJA
Članak 21.
Države članice u skladu sa svojim nacionalnim zakonodavstvom poduzimaju potrebne mjere kako bi spriječile specijalnu izobrazbu ili obuku iranskih državljana na svojim državnim područjima ili od strane svojih državljana, u strukama koje bi mogle doprinijeti iranskim osjetljivim djelatnostima širenja nuklearnog oružja i razvoju sustava ispaljivanja nuklearnog oružja.
POGLAVLJE 7.
OPĆE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 22.
Potraživanja iznosa, uključujući s naslova naknade štete ili druga potraživanja takve vrste, kao što je prijeboj ili potraživanja s naslova jamstva u vezi bilo kojeg ugovora ili transakcije čije je izvršenje izravno ili neizravno, u cijelosti ili djelomično, onemogućeno mjerama uvedenim u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1737 (2006), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1747 (2007), Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1803 (2008) ili Rezolucijom Vijeća sigurnosti UN-a 1929 (2010), uključujući mjere Unije ili neke države članice u skladu s ili u vezi s provedbom relevantnih odluka Vijeća sigurnosti ili mjera iz ove Odluke, nisu dozvoljena fizičkim osobama ili subjektima uvrštenima u popis iz Priloga I. ili Priloga II. ili drugim fizičkim osobama ili subjektima u Iranu, uključujući Vladu Irana ili bilo koju fizičku osobu ili subjekt koji nastupaju putem takve osobe ili subjekta ili u njihovo ime.
Članak 23.
1. Vijeće provodi promjene Priloga I. na temelju utvrđenja Vijeća sigurnosti ili Odbora.
2. Na prijedlog države članice ili Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku, Vijeće jednoglasno utvrđuje popis u Prilogu II. i usvaja njegove promjene.
Članak 24.
1. Kada Vijeće sigurnosti ili Odbor uvrsti na popis osobu ili subjekt, Vijeće uvrštava tu osobu ili subjekt u Prilog I.
2. Kada Vijeće odluči da se na osobu ili subjekt primjenjuju mjere iz članka 19. stavka 1. točke (b) ili članka 20. stavka 1. točke (b), tada na odgovarajući način mijenja Prilog II.
3. Vijeće obavješćuje osobu ili subjekt iz stavaka 1. ili 2. o svojoj odluci, uz obrazloženje uvrštavanja na popis, izravno, ako je adresa poznata ili objavom obavijesti, pri čemu daje toj fizičkoj osobi ili subjektu mogućnost očitovanja.
4. Ako su očitovanja podnesena ili je dostavljen važan novi dokaz, Vijeće revidira svoju odluku i o tome obavješćuje osobu ili subjekt.
Članak 25.
1. Prilozi I. i II. sadrže razloge uvrštenja na popis fizičkih osoba i subjekata, kako je odredilo Vijeće sigurnosti ili Odbor uzimajući u obzir Prilog I.
2. Prilozi I. i II. također sadrže, ako su dostupni, podatke potrebne za utvrđivanje identiteta predmetnih fizičkih osoba i subjekata, kako je odredilo Vijeće sigurnosti ili Odbor uzimajući u obzir Prilog I. U pogledu fizičkih osoba, takvi podaci mogu sadržavati imena, uključujući nadimke, datum i mjesto rođenja, državljanstvo, broj putovnice i osobe iskaznice, spol, adresu, ako je poznata, te funkciju ili zanimanje. U pogledu subjekata takvi podaci mogu sadržavati mjesto i datum registracije, broj upisa u registar i mjesto obavljanja djelatnosti. Prilog I. također sadržava datum uvrštenja na popis od strane Vijeća sigurnosti ili Odbora.
Članak 26.
1. Ova se Odluka revidira, mijenja ili stavlja izvan snage, ovisno o slučaju, posebno u smislu odgovarajućih odluka Vijeća sigurnosti.
2. Mjere o bankarskim odnosima s iranskim bankama iz članaka 10. i 11. revidiraju se u roku šest mjeseci od donošenja ove Odluke.
3. Mjere iz članka 19. stavka 1. točke (b) ili članka 20. stavka 1. točke (b) revidiraju se redovito, a najmanje svakih 12 mjeseci. Prestaju se primjenjivati u pogledu fizičkih osoba ili subjekata ako Vijeće utvrdi u skladu s postupkom iz članka 24. da uvjeti za njihovu primjenu više nisu ispunjeni.
Članak 27.
Zajedničko stajalište 2007/140/ZVSP stavlja se izvan snage.
Članak 28.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu 26. srpnja 2010.