32011R0282
L 077/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
15.03.2011.
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 282/2011
od 15. ožujka 2011.
o utvrđivanju provedbenih mjera za Direktivu 2006/112/EZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost
(preinaka)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (1), a posebno njezin članak 397.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
budući da:
(1)
Potrebno je izvršiti izvjestan broj bitnih izmjena Uredbe Vijeća (EZ) br. 1777/2005 od 17. listopada 2005. o utvrđivanju provedbenih mjera za Direktivu 77/388/EEZ o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (2). Zbog jasnoće i racionalnosti poželjno je predmetne odredbe preinačiti.
(2)
Direktiva 2006/112/EZ sadrži pravila o porezu na dodanu vrijednost, (PDV-u), koja u nekim slučajevima podliježu tumačenju država članica. Donošenjem zajedničkih odredaba o provođenju Direktive 2006/112/EZ potrebno je zajamčiti veću usklađenost sustava poreza na dodanu vrijednost s ciljevima unutarnjeg tržišta u slučajevima pojave, ili mogućnosti pojave, razilaženja u primjeni koja nisu u skladu s pravilnim funkcioniranjem takvog unutarnjeg tržišta. Navedene provedbene mjere su pravno obvezujuće samo od dana stupanja na snagu ove Uredbe te ne dovode u pitanje valjanost zakonodavstva i tumačenje mjera koje su države članice prethodno donijele.
(3)
Izmjene koje su rezultat donošenja Direktive Vijeća 2008/8/EZ od 12. veljače 2008. o izmjeni Direktive 2006/112/EZ o mjestu pružanja usluga (3) trebale bi se odražavati na ovu Uredbu.
(4)
Cilj ove Uredbe je zajamčiti jedinstvenu primjenu trenutačnog sustava PDV-a utvrđivanjem pravila o provedbi Direktive 2006/112/EZ, a posebno u vezi poreznih obveznika, isporuci robe i isporuci usluga te o mjestu oporezivih transakcija. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u članku 5. stavku 4. Ugovora o Europskoj uniji, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja. S obzirom da je obvezujuća, te se izravno primjenjuje u svim državama članicama, ujednačenost primjene će se najbolje zajamčiti Uredbom.
(5)
Navedene provedbene odredbe sadržavaju posebna pravila kao odgovor na selektivna pitanja primjene te su oblikovane s ciljem ujednačenog postupanja na području cijele Unije isključivo pod tim navedenim posebnim okolnostima. Stoga se navedene provedbene odredbe ne primjenjuju na druge slučajeve nego se, zbog njihove formulacije, primjenjuju ograničeno.
(6)
Potrebno je pojasniti da ako osoba koja nije porezni obveznik promijeni boravište i prenese novo prijevozno sredstvo, ili novo prijevozno sredstvo ponovno prenese u državu članicu u kojoj ga je izvorno stekla uz oslobođenje od PDV-a, takav prijenos novog prijevoznog sredstva ne predstavlja stjecanje novog prijevoznog sredstva unutar Zajednice.
(7)
Da bi određene usluge bile oslobođene od plaćanja PDV-a dovoljno je da isporučitelj dokaže kako je kupac, bez obzira je li riječ o poreznom obvezniku ili osobi koja nije porezni obveznik, smješten izvan Zajednice.
(8)
Potrebno je naznačiti da dodjela identifikacijskog broja za PDV poreznom obvezniku koji isporučuje usluge u drugoj državi članici ili prima usluge iz druge države članice, a za koje PDV plaća isključivo kupac, ne utječe na pravo tog poreznog obveznika da koristi mogućnost neoporezivog stjecanja robe unutar Zajednice. Međutim, ako porezni obveznik pošalje svoj identifikacijski broj za PDV isporučitelju prilikom stjecanja robe unutar Zajednice u svakom se slučaju smatra da je odlučio navedene transakcije provesti uz obračun PDV-a.
(9)
Daljnja integracija unutarnjeg tržišta dovela je do povećane potrebe za prekograničnom suradnjom između gospodarskih subjekata s poslovnim nastanom u različitim državama članicama i razvoja Europskih gospodarskih interesnih udruženja, (EGIU), uspostavljenih u skladu s Uredbom Vijeća (EEZ) br. 2137/85 od 25. srpnja 1985. o Europskom gospodarskom interesnom udruženju (EGIU) (4). Stoga je potrebno pojasniti da su EGIU-i porezni obveznici kad isporučuju robu ili usluge uz naknadu.
(10)
Potrebno je jasno definirati usluge restorana i dostave pripremljene hrane i pića, razlike među njima i primjereno postupanje prema tim uslugama.
(11)
Kako bi se povećala jasnoća, potrebno je navesti transakcije koje se smatraju elektronički isporučenim uslugama, pri čemu popisi tih transakcija ne smiju biti konačni ni sveobuhvatni.
(12)
Potrebno je utvrditi, s jedne strane, da se transakcije koje se isključivo sastoje od sastavljanja različitih dijelova stroja koje je osigurao kupac moraju tretirati kao isporuke usluga i, s druge strane, mjesto takve isporuke u slučaju kad se usluga isporučuje osobi koja nije porezni obveznik.
(13)
Prodaju opcije kao financijskog instrumenta potrebno je tretirati kao isporuku usluge, odvojeno od glavnih transakcija na koje se opcija odnosi.
(14)
Kako bi se zajamčila jedinstvena primjena pravila koja se odnose na mjesto oporezivih transakcija, potrebno je razjasniti pojmove poput mjesta u kojem je porezni obveznik utemeljio poslovanje, stalni poslovni nastan, stalno prebivalište i mjesto u kojem osoba uobičajeno boravi. Prilikom uzimanja u obzir sudske prakse Suda EZ-a, uporaba kriterija koji su što je više moguće jasni i objektivni, trebala bi olakšati praktičnu primjenu navedenih pojmova.
(15)
Potrebno je utvrditi pravila za osiguravanje ujednačenog postupanja prema isporukama robe jednom kad je isporučitelj premašio prag prodaje na daljinu utvrđen za potrebe isporuke u druge države članice.
(16)
Potrebno je razjasniti da se dio prijevoza putnika unutar Zajednice određuje putovanjem prijevoznog sredstva, a ne putovanjem putnika tog prijevoznog sredstva.
(17)
U slučaju stjecanja robe unutar Zajednice, pravo države članice u kojoj je roba stečena, da oporezuje stjecanje ne smije ovisiti o obvezi plaćanja PDV-a za transakcije obavljene u državi članici otpreme.
(18)
Pravilna primjena pravila kojima je uređeno mjesto isporuke usluga uglavnom ovisi o tome je li kupac porezni obveznik ili nije, te u kojem svojstvu djeluje. Kako bi se utvrdio status kupca kao poreznog obveznika, potrebno je utvrditi kakav dokaz je isporučitelj obvezan ishoditi kao dokaz od svog kupca.
(19)
Potrebno je pojasniti da kad su isporučene usluge namijenjene za privatnu uporabu poreznog obveznika ili njegovog osoblja, ne smije se smatrati da naveden porezni obveznik djeluje u svojstvu poreznog obveznika. Kako bi se utvrdilo da kupac djeluje u svojstvu poreznog obveznika dovoljno je da kupac dostavi isporučitelju svoj identifikacijski broj za PDV, osim ako isporučitelj ima informaciju o suprotnom. Također je potrebno osigurati da se jedna usluga stečena za posao, a koja se također koristi u privatne svrhe, oporezuje samo u jednom mjestu.
(20)
Kako bi se točno utvrdio poslovni nastan kupca, isporučitelj usluge je obvezan provjeriti informaciju koju mu je dao kupac.
(21)
Ne dovodeći u pitanje opće pravilo o mjestu isporuke usluga poreznom obvezniku, u slučaju kad su usluge isporučene kupcu koji ima poslovni nastan na nekoliko mjesta, potrebna su pravila kojima bi se isporučitelju pomoglo da utvrdi stalan poslovni nastan kupca kojem je isporučena usluga, vodeći računa o okolnostima. Ako isporučitelj usluge nije u mogućnosti utvrditi to mjesto, potrebna su pravila kojima bi se razjasnile njegove obveze. Navedena pravila ne smiju utjecati na obveze kupca ili ih promijeniti.
(22)
Također je potrebno utvrditi vrijeme tijekom kojeg isporučitelj usluge mora utvrditi status, svojstvo i smještaj kupca, bez obzira radi li se o poreznom obvezniku ili ne.
(23)
Ne dovodeći u pitanje opću primjenu načela o zlouporabi odredaba ove Uredbe, smatra se primjerenim skrenuti posebnu pažnju na njezinu primjenu pri određenim odredbama ove Uredbe.
(24)
Određene posebne usluge, kao što je dodjela prava televizijskog emitiranja nogometnih utakmica, prijevoda tekstova, usluga u vezi podnošenja prijave PDV-a i usluga posrednika, koji djeluju za osobu koja nije porezni obveznik, uključuju prekogranične transakcije pa čak i sudjelovanje gospodarskih subjekata koji imaju poslovni nastan izvan Zajednice. Mjesto isporuke tih usluga mora biti jasno utvrđeno kako bi se stvorila veća pravna sigurnost.
(25)
Potrebno je navesti da usluge koje je isporučio posrednik koji djeluje u ime i za račun druge osobe koja sudjeluje u isporuci usluga smještaja u hotelskom sektoru nisu uređene posebnim pravilima za isporuke usluga u vezi s nepokretnom imovinom.
(26)
U slučaju kad razne usluge isporučene u sklopu organizacije sprovoda čine dio jedinstvene usluge, također je potrebno utvrditi pravilo o mjestu isporuke usluge.
(27)
Kako bi se zajamčilo ujednačeno postupanje prema isporukama usluga s područja kulture, umjetnosti, sporta, znanosti, obrazovanja, zabave i sličnih usluga, potrebno je definirati pristup takvim događajima i popratnim uslugama koje su u vezi s tim pristupom.
(28)
Potrebno je pojasniti postupanje prema uslugama restorana i dostave pripremljene hrane i pića isporučenim unutar prijevoznih sredstava tijekom prijevoza putnika na području više zemalja.
(29)
S obzirom na to da određena pravila najma prijevoznih sredstava ovise o trajanju najma ili uporabe, potrebno je ne samo utvrditi koja se vozila smiju smatrati prijevoznim sredstvima, već također pojasniti obradu takve isporuke, u slučaju kada dva ugovora neposredno slijede. Također je potrebno utvrditi mjesto gdje je prijevozno sredstvo stavljeno na raspolaganje kupcu.
(30)
U određenim posebnim okolnostima naknada za uporabu kreditne ili debitne kartice koja se plaća u vezi s transakcijom ne smije smanjiti oporeziv iznos za tu transakciju.
(31)
Potrebno je razjasniti da se snižena stopa može primijeniti na iznajmljivanje šatora, kamp-prikolica i pokretnih domova postavljenih u odmorišnom kampu, a koji se koriste kao smještaj.
(32)
Strukovno osposobljavanje ili prekvalifikacija trebaju uključivati upute koje su neposredno povezane sa zvanjem ili zanimanjem, kao i sve upute usmjerene na stjecanje ili obnavljanje znanja za strukovne potrebe, bez obzira na trajanje osposobljavanja.
(33)
Zlatne kovanice bi trebalo tretirati kao da su isključene od oslobođenja od poreza za valutu, bankovne novčanice i kovanice.
(34)
Potrebno je navesti da bi oslobođenje za isporuke usluga u vezi s uvozom robe čija je vrijednost uključena u oporeziv iznos te robe trebalo obuhvaćati usluge prijevoza izvršenog tijekom promjene prebivališta.
(35)
Roba koju kupac prevozi izvan Zajednice, a koju osobe koje nisu fizičke osobe, primjerice javnopravna tijela i udruženja, koriste u svrhu opremanja, opskrbe gorivom ili namirnicama, te koja služi u svrhe koje nisu poslovne svrhe, trebala bi biti isključena iz oslobođenja od naknada za izvozne transakcije.
(36)
Kako bi se zajamčila jedinstvena administrativna praksa za izračun minimalne vrijednosti izuzete od naknada za izvoz robe u osobnoj prtljazi putnika, potrebno je uskladiti odredbe o takvom izračunu.
(37)
Potrebno je navesti da se oslobođenja za određene transakcije koje se tretiraju kao izvoz također trebaju primjenjivati na usluge obuhvaćene posebnim programom za elektronički isporučene usluge.
(38)
Tijelo koje se osniva na temelju pravnog okvira za Europski konzorcij za istraživačku infrastrukturu, (ERIC), moralo bi se za potrebe oslobođenja od PDV-a kvalificirati kao međunarodno tijelo, u slučaju kad ispunjava određene uvjete. Stoga je potrebno utvrditi značajke koje mu omogućuju to oslobođenje.
(39)
Isporuke robe i usluga na temelju diplomatskih i konzularnih dogovora ili priznatim međunarodnim tijelima, odnosno određenim oružanim snagama izuzete su od PDV-a, podložno određenim ograničenjima i uvjetima. Kako bi porezni obveznik koji vrši takvu isporuku iz druge države članice mogao utvrditi da su uvjeti i ograničenja za takvo oslobođenje ispunjeni, potrebno je uvesti potvrdu o oslobođenju od plaćanja PDV-a.
(40)
Kako bi se ostvarilo pravo na odbitak, uvozni dokumenti u elektroničkom obliku bi također trebali biti prihvaćeni, ako ispunjavaju iste zahtjeve kao dokumenti u papirnatom obliku.
(41)
U slučaju kad isporučitelj robe ili isporučitelj usluga ima stalni poslovni nastan na području države članice u kojoj treba platiti porez, potrebno je odrediti okolnosti pod kojima bi taj poslovni nastan podlijegao obvezi plaćanja PDV-a.
(42)
Potrebno je razjasniti da se porezni obveznik koji ima poslovni nastan na području države članice u kojoj je potrebno platiti porez mora smatrati poreznim obveznikom s poslovnim nastanom u toj državi članici za potrebe oporezivanja čak i kada taj poslovni nastan nije uključen u isporuku robe ili usluga.
(43)
Potrebno je pojasniti da je svaki porezni obveznik radi pravednijeg obračunavanja poreza obvezan pri određenim oporezivim transakcijama dostaviti svoj identifikacijski broj za PDV čim mu je dodijeljen.
(44)
Kako bi se osiguralo jednako postupanje prema gospodarskim subjektima, potrebno je navesti težine za investicijsko zlato, koje je konačno prihvatilo tržište plemenitih kovina i utvrditi zajednički datum za utvrđivanje vrijednosti zlatnika.
(45)
Poseban plan za porezne obveznike koji nemaju poslovni nastan u Zajednici, a koji elektroničkim putem isporučuju usluge osobama koje nisu porezni obveznici i koje u Zajednici imaju poslovni nastan ili prebivalište podliježe posebnim uvjetima. U slučaju kad navedeni uvjeti više nisu ispunjeni, posljedice toga je potrebno jasno predočiti.
(46)
Određene su promjene posljedica Direktive 2008/8/EZ. S obzirom da se navedene promjene odnose, s jedne strane, na oporezivanje prijevoznih sredstava u dugoročnom najmu od 1. siječnja 2013. i, s druge strane, na oporezivanje usluga isporučenih elektroničkim putem od 1. siječnja 2015., potrebno je naznačiti da se odgovarajući članci te Uredbe primjenjuju isključivo od tih datuma nadalje,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
PREDMET
Članak 1.
Ovom se Uredbom propisuju mjere za provedbu određenih odredbi glava od I. do V. i glava od VII. do XII. Direktive 2006/112/EZ.
POGLAVLJE II.
PODRUČJE PRIMJENE
(GLAVA I. DIREKTIVE 2006/112/EZ)
Članak 2.
Stjecanjem robe unutar Zajednice za potrebe članka 2. stavka 1. točke (b) Direktive 2006/112/EZ ne smatra se:
(a)
prijenos novih prijevoznih sredstava osobe koja nije porezni obveznik nakon promjene prebivališta, ako u trenutku isporuke nije bilo moguće primijeniti oslobođenje od plaćanja poreza navedeno u članku 138. stavku 2. točki (a) Direktive 2006/112/EZ;
(b)
povrat novih prijevoznih sredstava osobe koja nije porezni obveznik u državu članicu iz koje su ta prijevozna sredstva prvotno dostavljena u skladu s oslobođenjem od plaćanja poreza navedenom u članku 138. stavku 2. točki (a) Direktive 2006/112/EZ.
Članak 3.
Ne dovodeći u pitanje članak 59.a prvi stavak točku (b) Direktive 2006/112/EZ, isporuka sljedećih usluga ne podliježe plaćanju PDV-a ako isporučitelj dokaže da se mjesto isporuke usluga utvrđeno u skladu s podstavkom 3. i 4. odjeljka 4. Poglavlja V. ove Uredbe nalazi izvan Zajednice:
(a)
od 1. siječnja 2013. usluga navedena u članku 56. stavku 2. prvom podstavku Direktive 2006/112/EZ;
(b)
od 1. siječnja 2015. usluge navedene u članku 58. Direktive 2006/112/EZ;
(c)
usluge navedene u članku 59. Direktive 2006/112/EZ.
Članak 4.
Svaki porezni obveznik koji ima pravo na neoporezivanje stjecanja robe unutar Zajednice, u skladu s člankom 3. Direktive 2006/112/EZ, zadržava to pravo ako mu je u skladu s člankom 214. stavkom 1. podstavkom (d) ili (e) te Direktive dodijeljen identifikacijski broj za PDV za isporučene usluge, za koje podliježe obvezi plaćanja PDV-a, ili za usluge koje je isporučio unutar područja druge države članice za koje PDV plaća isključivo primatelj usluga.
Međutim, ako naveden porezni obveznik pošalje svoj identifikacijski broj za PDV isporučitelju usluga u vezi sa stjecanjem robe unutar Zajednice, smatra se da koristi mogućnost iz članka 3. stavka 3. navedene Direktive.
POGLAVLJE III.
POREZNI OBVEZNICI
(GLAVA III. DIREKTIVE 2006/112/EZ)
Članak 5.
Europsko gospodarsko interesno udruženje, (EGIU), utemeljeno u skladu s Uredbom (EEZ) br. 2137/85, koje isporučuje robu ili isporučuje usluge uz naknadu svojim članovima ili trećoj strani, porezni je obveznik u smislu članka 9. stavka 1. Direktive 2006/112/EZ.
POGLAVLJE IV.
OPOREZIVE TRANSAKCIJE
(ČLANCI 24. DO 29. DIREKTIVE 2006/112/EZ)
Članak 6.
1. Usluge restorana i dostave pripremljene hrane i pića su usluge koje uključuju isporuku pripremljene ili nepripremljene hrane ili pića ili oboje, za prehranu ljudi, popraćene dostatnim popratnim uslugama koje omogućuju njihovu izravnu potrošnju. Isporuka hrane ili pića ili oboje predstavlja samo jednu komponentu cjelovite ponude, pri čemu prevladavaju usluge. Usluge restorana su isporuke takvih usluga u prostorijama isporučitelja, dok usluge dostave pripremljene hrane i pića predstavljaju isporuku takvih usluga izvan prostorija isporučitelja.
2. Isporuka pripremljene ili nepripremljene hrane ili pića ili oboje, uključujući prijevoz ili bez njega, no bez drugih dodatnih usluga, se ne smatraju uslugama restorana ili opskrbe pripremljenom hranom i pićima u smislu stavka 1.
Članak 7.
1. „Elektronički isporučene usluge”, kako je navedeno u Direktivi 2006/112/EZ uključuju usluge koje su dostavljene putem interneta ili putem elektroničke mreže, a čija priroda omogućava da se u velikoj mjeri obavljaju automatizirano i s minimalnim čovjekovim sudjelovanjem, te u odsutnosti informacijske tehnologije ne bi mogle opstati.
2. Stavak 1. obuhvaća, posebno sljedeće:
(a)
isporuku digitaliziranih proizvoda, uključujući programsku opremu i njezinu izmjenu ili nadogradnju;
(b)
usluge koje omogućuju ili podupiru poslovnu ili osobnu nazočnost u elektroničkoj mreži, kao što su internetske stranice ili mrežno mjesto;
(c)
usluga koju računalo automatski isporučuje putem interneta ili elektroničke mreže, kao odgovor na primateljev poseban unos podataka;
(d)
prijenos uz naknadu prava na prodaju robe ili usluga na internetskoj stranici koja djeluje kao tržište online na kojem potencijalni kupci pomoću automatiziranog postupka ulažu svoje ponude i na kojoj su stranke obaviještene o prodaji putem elektroničke pošte koja je automatski poslana s računala;
(e)
internetski paketi informacijskih usluga, (ISP-i), u kojima telekomunikacijska stavka predstavlja pomoćni i podređeni dio (tj. paketi koji nude više od samog pristupa internetu i koji uključuju druge elemente, kao na primjer sadržajne stranice kojima je omogućen pristup vijestima, izvještajima o vremenskoj prognozi ili turističkim informacijama; igrama; smještaj internetska stranica; pristup raspravama online itd.);
(f)
upute navedene u Prilogu I.
3. Stavak 1. posebno ne obuhvaća:
(a)
usluge radio i televizijskog emitiranja;
(b)
telekomunikacijske usluge;
(c)
robu, čija je narudžba i obrada provedena elektroničkim putem;
(d)
CD-ROM-ovi, diskete i slični fizički nosači zapisa;
(e)
tiskani materijali, kao što su knjige, glasila, novine ili časopisi;
(f)
CD-i i audio kasete;
(g)
video kasete i DVD-i;
(h)
igre na CD-ROM-ovima;
(i)
usluge profesionalaca, kao što su odvjetnici i financijski savjetnici, koji savjetuju kupce putem elektroničke pošte;
(j)
usluge podučavanja u slučaju kad se sadržaj poduke prenosi putem interneta ili elektroničke pošte (posebno putem udaljene poveznice);
(k)
usluge fizičkog popravka računalne opreme bez izravnog pristupa internetu;
(l)
usluge pohrane podataka bez izravnog pristupa internetu;
(m)
usluge oglašavanja, posebno u novinama, na plakatima i na televiziji;
(n)
usluge telefonske službe za korisnike;
(o)
usluge podučavanja koje uključuju učenje na daljinu, kao što su tečajevi putem pošte;
(p)
usluge konvencionalnih dražbi koje se oslanjaju na izravno čovjekovo sudjelovanje, bez obzira na način ulaganja ponuda;
(q)
telefonske usluge s video sastavnicom, također poznate kao videotelefonske usluge;
(r)
pristup internetu i webu;
(s)
telefonske usluge pružene putem interneta.
Članak 8.
Ako porezni obveznik samo sastavlja različite dijelove stroja koje mu je u cijelosti dostavio naručitelj, ta transakcija predstavlja isporuku usluga u smislu članka 24. stavka 1. Direktive 2006/112/EZ.
Članak 9.
Prodaja opcije, kada takva prodaja predstavlja transakciju u području primjene članka 135. stavka 1. točke (f) Direktive 2006/112/EZ, predstavlja isporuku usluga u smislu članka 24. stavka 1. navedene Direktive. Ta isporuka usluga se razlikuje od osnovnih transakcija na koje se usluga odnosi.
POGLAVLJE V.
MJESTO OPOREZIVIH TRANSAKCIJA
ODJELJAK 1.
Koncepti
Članak 10.
1. Za primjenu članaka 44. i 45. Direktive 2006/112/EZ, mjesto na kojem porezni obveznik ima poslovni nastan je mjesto gdje se obavljaju djelatnosti središnje uprave poduzeća.
2. Kako bi se utvrdilo mjesto navedeno u stavku 1., potrebno je voditi računa o mjestu na kojem se donose ključne odluke u vezi sa središnjom upravom poduzeća, mjestu na kojem se nalazi sjedište poduzeća i mjestu na kojem se uprava sastaje.
U slučaju kad kriteriji ne dopuštaju da se mjesto poslovnog nastana poduzeća utvrdi sa sigurnošću, mjesto na kojem se donose ključne odluke u vezi sa središnjom upravom poduzeća ima prednost.
3. Sama prisutnost poštanske adrese ne smije se smatrati mjestom poslovnog nastana poduzeća poreznog obveznika.
Članak 11.
1. Za primjenu članka 44. Direktive 2006/112/EZ „stalni poslovni nastan” znači svaki poslovni nastan, osim poslovnog nastana poduzeća navedenog u članku 10. ove Uredbe, koji ima dostatan stupanj stalnosti i primjerenu strukturu osoblja i tehničkih sredstava koji mu omogućuju primanje i korištenje usluga koje su mu dostavljene za vlastite potrebe.
2. Za primjenu sljedećih članaka „stalni poslovni nastan” označava svaki poslovni nastan, osim poslovnog nastana poduzeća navedenog u članku 10. ove Uredbe, koji ima dostatan stupanj stalnosti i primjerenu strukturu osoblja i tehničkih sredstava koji mu omogućuju isporučivanje usluga koje pruža:
(a)
članak 45. Direktive 2006/112/EZ;
(b)
od 1. siječnja 2013., članak 56. stavak 2. drugi podstavak Direktive 2006/112/EZ;
(c)
do 31. prosinca 2014., članak 58. Direktive 2006/112/EZ;
(d)
članak 192.a Direktive 2006/112/EZ.
3. Postojanje identifikacijskog broja za PDV samo po sebi nije dostatno da bi se smatralo kako porezni obveznik ima stalni poslovni nastan.
Članak 12.
Za potrebe primjene Direktive 2006/112/EZ, „stalno prebivalište” fizičke osobe, bez obzira je li riječ o poreznom obvezniku, je prebivalište upisano u popis stanovništva ili sličan popis, odnosno prebivalište koje je ta osoba naznačila relevantnim poreznim tijelima, osim ako postoji dokaz da navedeno prebivalište ne odražava stvarno stanje.
Članak 13.
„Uobičajeno boravište” fizičke osobe, bez obzira je li riječ o poreznom obvezniku ili nije, kako je navedeno u Direktivi 2006/112/EZ je mjesto na kojem fizička osoba najčešće boravi kao rezultat osobnih ili poslovnih veza.
U slučaju kad se poslovne veze nalaze u zemlji koja nije zemlja osobnih veza, ili kad poslovne veze ne postoje, mjesto uobičajenog boravišta utvrđuje se osobnim vezama koje ukazuju na usku vezu između fizičke osobe i mjesta u kojem živi.
ODJELJAK 2.
Mjesto isporuke robe
(Članci 31. do 39. Direktive 2006/112/EZ)
Članak 14.
Kad je tijekom kalendarske godine premašen prag koji države članice primjenjuju u skladu s člankom 34. Direktive 2006/112/EZ, člankom 33. navedene Direktive se ne smije izmijeniti mjesto isporuke robe, osim proizvoda podložnih plaćanju trošarine koji su isporučeni tijekom iste kalendarske godine, prije nego je premašen prag, koji države članice primjenjuju u kalendarskoj godini, i pod uvjetom da su ispunjeni svi dolje navedeni uvjeti:
(a)
isporučitelj nije iskoristio opciju navedenu u članku 34. stavku 4. te Direktive;
(b)
vrijednost njegovih isporuka robe nije premašio prag tijekom prethodne kalendarske godine.
Međutim, člankom 33. Direktive 2006/112/EZ izmjenjuje se mjesto sljedećih isporuka u državi članici u kojoj završava isporuka ili prijevoz:
(a)
isporuka robe s kojom je u tekućoj kalendarskoj godini premašen prag koji država članica primjenjuje u istoj kalendarskoj godini;
(b)
sve naknadne isporuke robe unutar navedene države članice u toj kalendarskoj godini;
(c)
isporuke robe u navedenoj državi članici u kalendarskoj godini koja slijedi kalendarsku godinu u kojoj je nastupio događaj naveden u točki (a).
Članak 15.
Dio putničkog prijevoza koji se vrši unutar Zajednice iz članka 37. Direktive 2006/112/EZ utvrđuje se na temelju izvršenog putovanja prijevoznog sredstva, a ne na temelju izvršenog putovanja pojedinog putnika.
ODJELJAK 3.
Mjesto stjecanja robe unutar Zajednice
(Članci 40., 41. i 42. Direktive 2006/112/EZ)
Članak 16.
U slučaju stjecanja robe unutar Zajednice u smislu članka 20. Direktive 2006/112/EZ, država članica u kojoj je završila otprema ili prijevoz ostvaruje svoje pravo na oporezivanje bez obzira na tretman PDV-a koji je primijenjen na transakciju u državi članici u kojoj su otprema ili prijevoz započeli.
Svaki zahtjev isporučitelja robe za ispravkom PDV-a koji je zaračunao i prijavio u državi članici u kojoj je otprema ili prijevoz robe započet, navedena država članica obrađuje u skladu sa svojim domaćim propisima.
ODJELJAK 4.
Mjesto isporuke usluga
(Članci od 43. do 59. Direktive 2006/112/EZ)
Odsjek 1.
Status kupca
Članak 17.
1. Ako mjesto isporuke usluga ovisi o tome je li kupac porezni obveznik ili nije, status kupca se utvrđuje na temelju članaka od 9. do 13. i članka 43. Direktive 2006/112/EZ.
2. Pravna osoba koja nije porezni obveznik, a koja je u skladu s člankom 214. stavkom 1. točkom (b) Direktive 2006/112/EZ za potrebe plaćanja PDV-a identificirana kao porezni obveznik ili od koje se zahtijeva da bude identificirana kao porezni obveznik zbog toga što njezina roba stečena unutar Zajednice podliježe PDV-u ili zbog toga što je iskoristila mogućnost da takve aktivnosti učini podložnim plaćanju PDV-a, je porezni obveznik u smislu članka 43. te Direktive.
Članak 18.
1. Osim ako ne raspolaže sa suprotnom informacijom, isporučitelj smije smatrati da kupac s poslovnim nastanom unutar Zajednice ima status poreznog obveznika:
(a)
ako mu je kupac dostavio svoj osobni identifikacijski broj za PDV, a isporučitelj ishodio potvrdu valjanosti navedenog identifikacijskog broja za PDV i s njim povezanim imenom i adresom u skladu s člankom 31. Uredbe Vijeća (EZ) br. 904/2010 od 7. listopada 2010. o administrativnoj suradnji i suzbijanju prijevare u području poreza na dodanu vrijednost (5);
(b)
ako kupac još uvijek nije primio osobni identifikacijski broj za PDV, ali je obavijestio isporučitelja da je za njega podnio zahtjev te ako isporučitelj ishodi bilo koji drugi dokaz kojim se dokazuje da je kupac porezni obveznik ili pravna osoba koja nije porezni obveznik, a od koje se zahtijeva da za potrebe obračunavanja PDV-a bude identificirana kao porezni obveznik i ako izvrši razumnu provjeru točnosti informacije koju mu je kupac dostavio uobičajenim poslovnim mjerama kao što su mjere koje se odnose na provjeru identiteta i plaćanja.
2. Osim ako raspolaže suprotnom informacijom, isporučitelj smije smatrati da je kupac s poslovnim nastanom u Zajednici osoba koja nije porezni obveznik, ako dokaže da mu kupac nije dostavio svoj osobni identifikacijski broj za PDV.
3. Osim ako raspolaže suprotnom informacijom, isporučitelj smije smatrati da je kupac s poslovnim nastanom izvan Zajednice porezni obveznik:
(a)
ako od kupca ishodi potvrdu koju je izdalo tijelo nadležno za obračun poreza kupca, kao potvrdu da kupac sudjeluje u gospodarskim aktivnostima kako bi mu se omogućilo da ishodi povrat PDV-a, u skladu s Direktivom Vijeća 86/560/EEZ od 17. studenoga 1986. o usklađivanju zakonodavstava država članica o porezu na promet - Postupci za povrat poreza na dodanu vrijednost poreznim obveznicima koji nemaju poslovni nastan na području Zajednice (6);
(b)
kad kupac ne posjeduje navedenu potvrdu, ako isporučitelj ima broj za PDV ili sličan broj koji kupcu dodjeljuje država u kojoj se nalazi poslovni nastan i koji se koristi kako bi se identificirala poduzeća, odnosno, bilo koji drugi dokaz kojim se dokazuje da je kupac porezni obveznik, te ako isporučitelj izvrši razumnu provjeru točnosti informacije koju mu je kupac dostavio uobičajenim poslovnim sigurnosnim mjerama, kao što su mjere koje se odnose na provjeru identiteta ili plaćanja.
Odsjek 2.
Svojstvo kupca
Članak 19.
Za potrebe primjene pravila o mjestu isporuke usluga navedenih u člancima 44. i 45. Direktive 2006/112/EZ, porezni obveznici, ili pravne osobe koje nisu porezni obveznici, a za koje se smatra da su porezni obveznici, koji primaju usluge isključivo za osobnu uporabu, uključujući osobnu uporabu svojeg osoblja, smatraju se osobama koje nisu porezni obveznici.
Osim ako raspolaže suprotnom informacijom, kao što je informacija o prirodi isporučenih usluga, isporučitelj može smatrati da su usluge namijenjene gospodarskoj djelatnosti kupca ako za tu transakciju kupac dostavi svoj osobni identifikacijski broj za PDV.
Ako je ista usluga namijenjena i za osobnu uporabu, uključujući osobnu uporabu osoblja kupca, i za gospodarsku djelatnost, tada isporuka navedene usluge mora biti obuhvaćena isključivo člankom 44. Direktive 2006/112/EZ, pod uvjetom da navedeno ne rezultira zlouporabom.
Odsjek 3.
Mjesto kupca
Članak 20.
Ako se isporuka usluga izvršena za potrebe poreznog obveznika, ili pravne osobe koja nije porezni obveznik, ali za koju se smatra da je porezni obveznik, odnosi na područje primjene članka 44. Direktive 2006/112/EZ, te ako navedeni porezni obveznik ima poslovni nastan u jednoj zemlji ili, u odsutnosti poslovnog nastana poduzeća ili stalnog poslovnog nastana, ima stalno prebivalište i uobičajeno boravište u istoj zemlji, tad je navedena isporuka usluga oporeziva u toj zemlji.
Isporučitelj usluga na temelju informacije koju mu dostavi kupac utvrđuje to mjesto, te uobičajenim poslovnim sigurnosnim mjerama, kao što su mjere koje se odnose na provjeru identiteta ili plaćanja, provjerava navedenu informaciju.
Informacije mogu sadržavati identifikacijski broj za PDV koji je dodijelila država članica u kojoj se nalazi poslovni nastan kupca.
Članak 21.
Ako se isporuka usluga poreznom obvezniku, ili pravnoj osobi koja nije porezni obveznik, ali koja se smatra poreznim obveznikom, odnosi na područje primjene članka 44. Direktive 2006/112/EZ, te kad porezni obveznik ima poslovni nastan u više zemalja, navedena isporuka usluga je oporeziva u zemlji poslovnog nastana poduzeća.
Međutim, u slučaju kad je usluga isporučena stalnom poslovnom nastanu poreznog obveznika smještenom u mjestu koje nije mjesto poslovnog nastana poduzeća, navedena isporuka je oporeziva u onom mjestu u kojem se nalazi stalni poslovni nastan koji prima navedenu uslugu i koji je koristi za svoje potrebe.
U slučaju kad porezni obveznik nema poslovni nastan niti stalni poslovni nastan, isporuka usluga je oporeziva u njegovom stalnom prebivalištu ili uobičajenom boravištu.
Članak 22.
1. Za potrebe identifikacije stalnog poslovnog nastana kupca kojem su isporučene usluge, isporučitelj provjerava prirodu i uporabu isporučene usluge.
U slučaju kad zbog prirode i uporabe isporučene usluge nije moguće identificirati stalni poslovni nastan kojem je isporučena usluga, isporučitelj, prilikom identificiranja navedenog stalnog poslovnog nastana, posebnu pažnju mora obratiti na to identificiraju li ugovor, narudžbenica ili identifikacijski broj za PDV, koji je dodijelila država članica kupca, te koji mu je dostavio kupac, stalni poslovni nastan kao kupca navedene usluge i predstavlja li stalni poslovni nastan subjekt koji plaća navedenu uslugu.
Ako stalni poslovni nastan kupca kojem je isporučena usluga ne može biti utvrđen u skladu s prvim i drugim podstavkom ovog stavka, ili u slučaju kad se usluge obuhvaćene člankom 44. Direktive 2006/112/EZ dostavljaju poreznom obvezniku na temelju ugovora kojim je obuhvaćena jedna ili više usluga korištenih na način koji nije moguće identificirati ili količinski izmjeriti, isporučitelj smije s pravom smatrati da su usluge dostavljene na mjesto na kojem kupac ima sjedište poslovanja.
2. Primjena ovog članka ne dovodi u pitanje obveze kupca.
Članak 23.
1. Isporuka usluga je od 1. siječnja 2013. u skladu s člankom 56. stavkom 2. prvim podstavkom Direktive 2006/112/EZ, oporeziva na mjestu na kojem kupac ima poslovni nastan ili, ako nema poslovni nastan, na mjestu na kojem kupac ima stalno prebivalište ili uobičajeno boravište, isporučitelj utvrđuje to mjesto na temelju činjenične informacije koju mu je dostavio kupac, te navedenu informaciju provjerava uobičajenim poslovnim sigurnosnim mjerama, kao što su mjere koje se odnose na provjeru identiteta ili plaćanja.
2. Kad je isporuka usluga u skladu s člancima 58. i 59. Direktive 2006/112/EZ oporeziva na mjestu na kojem kupac ima poslovni nastan ili, ako nema poslovni nastan, na mjestu na kojem ima stalno prebivalište ili uobičajeno boravište, isporučitelj to mjesto utvrđuje na temelju činjenične informacije koju mu je dostavio kupac, te navedenu informaciju provjerava uobičajenim poslovnim sigurnosnim mjerama, kao što su mjere koje se odnose na provjeru identiteta ili plaćanja.
Članak 24.
1. Od 1. siječnja 2013., kad se usluge obuhvaćene člankom 56. stavkom 2. prvim podstavkom Direktive 2006/112/EZ isporučuju osobi koja nije porezni obveznik, a koja ima poslovni nastan u nekoliko zemalja ili ima stalno prebivalište u jednoj zemlji, a svoje uobičajeno boravište u drugoj zemlji, prioritet se daje mjestu koje najbolje jamči oporezivanje na mjestu stvarne potrošnje prilikom utvrđivanja mjesta isporuke navedenih usluga.
2. Kad su usluge obuhvaćene člancima 58. i 59. Direktive 2006/112/EZ isporučene osobi koja nije porezni obveznik, a koja ima poslovni nastan u nekoliko zemalja ili ima stalno prebivalište u jednoj zemlji, a svoje uobičajeno boravište u drugoj, prioritet se daje mjestu koje najbolje jamči oporezivanje na mjestu stvarne potrošnje prilikom utvrđivanja mjesta isporuke navedenih usluga.
Odsjek 4.
Zajedničke odredbe o utvrđivanju statusa, svojstva i mjesta kupca
Članak 25.
Za primjenu pravila kojima se uređuje mjesto isporuke usluga u obzir se uzimaju isključivo okolnosti koje postoje u trenutku naplativog događaja. Sve naknadne naplate upotrebe isporučenih usluga ne utječu na utvrđivanje mjesta isporuke, pod uvjetom da navedeno ne rezultira zlouporabom.
Odsjek 5.
Isporuka usluga koje su regulirane općim pravilima
Članak 26.
Transakcija kojom tijelo dodjeljuje prava emitiranja nogometnih utakmica poreznim osobama obuhvaćena je člankom 44. Direktive 2006/112/EZ.
Članak 27.
Isporuka usluga koje se sastoje od podnošenja prijave ili dobivanja povrata PDV-a u skladu s Direktivom Vijeća 2008/9/EZ od 12. veljače 2008. o utvrđivanju detaljnih pravila za povrat poreza na dodanu vrijednost, predviđenih u Direktivi 2006/112/EZ, poreznim obveznicima koji nemaju poslovni nastan u državi članici povrata već u drugoj državi članici (7) je obuhvaćena člankom 44. Direktive 2006/112/EZ.
Članak 28.
U onoj mjeri u kojoj tvore pojedinačnu uslugu, isporuka usluga izvršenih u okviru organizacije pogreba spada u područje primjene članaka 44. i 45. Direktive 2006/112/EZ.
Članak 29.
Ne dovodeći u pitanje članak 41. ove Uredbe, isporuka usluga prijevoda tekstova spada u područje primjene članaka 44. i 45. Direktive 2006/112/EZ.
Odsjek 6.
Isporuka usluga putem posrednika
Članak 30.
Usluge posrednika, kako je navedeno u članku 46. Direktive 2006/112/EZ obuhvaćaju usluge posrednika, koji djeluju u ime i za račun primatelja izvršenih usluga, te također usluge posrednika, koji djeluju u ime i za račun isporučitelja dobivenih usluga.
Članak 31.
Usluge koje isporučuje posrednik koji djeluju u ime i za račun treće osobe, a koje se sastoje od posredovanja tijekom pružanja usluge smještaja u hotelskom sektoru ili u sektorima sa sličnom funkcijom, obuhvaćene su područjem primjene:
(a)
članka 44. Direktive 2006/112/EZ ako su isporučene poreznom obvezniku koji djeluje kao takav ili pravnoj osobi koja nije porezni obveznik, ali koja se smatra poreznim obveznikom;
(b)
članka 46. navedene Direktive ako su isporučene osobi koja nije porezni obveznik.
Odsjek 7.
Isporuka usluga s područja kulture, umjetnosti, sporta, znanosti, obrazovanja, zabave i sličnih usluga
Članak 32.
1. Usluge u vezi s pristupom događajima s područja kulture, umjetnosti, sporta, znanosti, obrazovanja, zabave i sličnih usluga, kako je navedeno u članku 53. Direktive 2006/112/EZ, obuhvaćaju pružanje usluga čije su ključne značajke dodjela prava pristupa događaju u zamjenu za ulaznicu ili novčanu naknadu, uključujući plaćanje u obliku pretplate, godišnjih karata ili periodične naknade.
2. Stavak 1. se posebno primjenjuje na:
(a)
pravo pristupa priredbama, kazališnim predstavama, cirkuskim izvedbama, sajmovima, zabavnim parkovima, koncertima, izložbama i drugim sličnim kulturnim događajima;
(b)
pravo pristupa sportskim događajima, kao što su utakmice ili natjecanja;
(c)
pravo pristupa obrazovnim i znanstvenim događajima, kao što su konferencije i seminari.
3. Stavak 1. ne obuhvaća uporabu prostorija, kao što su gimnastičke dvorane i slično, u zamjenu za novčanu naknadu.
Članak 33.
Pomoćne usluge navedene u članku 53. Direktive 2006/112/EZ uključuju usluge koje su izravno povezane s pristupom događajima u području kulture, umjetnosti, sporta, znanosti, obrazovanja, zabave ili sličnim događajima te koje su, uz naknadu, zasebno isporučene osobi koja je prisustvovala događaju.
Takve pomoćne usluge posebno uključuju uporabu garderobe ili sanitarnih prostorija, ali ne uključuju same posredničke usluge u vezi s prodajom ulaznica.
Odsjek 8.
Isporuka pomoćnih usluga prijevoza i usluga vrednovanja pokretne imovine i rada na takvoj imovini
Članak 34.
Mjesto isporuke usluga osobi koja nije porezni obveznik, u slučaju kad porezni obveznik sastavlja razne dijelove stroja, koje mu je u cijelosti isporučio njihov naručitelj, utvrđuje se u skladu s člankom 54. Direktive 2006/112/EZ, osim ako roba koja se sastavlja ne postane dio nepokretne imovine.
Odsjek 9.
Isporuke usluga restorana i dostave pripremljene hrane i pića u sklopu prijevoznih sredstava
Članak 35.
Dio aktivnosti prijevoza putnika izvršen unutar Zajednice, kako je navedeno u članku 57. Direktive 2006/112/EZ utvrđuje se putovanjem prijevoznog sredstva, a ne putovanjem koji je prošao svaki pojedinačni putnik.
Članak 36.
U slučaju kad su usluge restorana i dostave pripremljene hrane i pića isporučene tijekom dijela putničkog prijevoza izvršenog unutar Zajednice, navedena je isporuka obuhvaćena člankom 57. Direktive 2006/112/EZ.
U slučaju kad su usluge restorana i dostave pripremljene hrane i pića isporučene izvan navedenog dijela prijevoza, ali na području države članice ili treće zemlje ili trećeg državnog područja, navedena isporuka mora biti obuhvaćena člankom 55. te Direktive.
Članak 37.
Mjesto isporuke usluga restorana ili dostave pripremljene hrane i pića izvršene unutar Zajednice, i to djelomično tijekom dijela putničkog prijevoza izvršenog unutar Zajednice, a djelomično izvan takvog prijevoza, no i dalje na području države članice, utvrđuje se u cijelosti prema pravilima, kojima se utvrđuje mjesto isporuke usluga, koja se primjenjuju na početku isporuke usluga restorana ili dostave pripremljene hrane i pića.
Odsjek 10.
Najam prijevoznih sredstava
Članak 38.
1. „Prijevozno sredstvo”, kako je navedeno u članku 56. i članku 59. prvom stavku točki (g) Direktive 2006/112/EZ uključuje vozila, s motorom ili bez, i ostalu opremu i naprave, namijenjene prijevozu osoba ili predmeta s jednog mjesta na drugo, koje mogu vući ili gurati vozila, te koja su uglavnom namijenjena za uporabu i stvarno osposobljena za uporabu u prijevozu.
2. Prijevozna sredstva navedena u stavku 1. posebno uključuju sljedeća vozila:
(a)
kopnena vozila, kao što su automobili, motocikli, bicikli, tricikli i kamp-prikolice;
(b)
prikolice i polu-prikolice;
(c)
željeznički vagoni;
(d)
plovila;
(e)
zrakoplovi;
(f)
vozila posebno napravljena za prijevoz bolesnih ili ozlijeđenih osoba;
(g)
poljoprivredni traktori i druga poljoprivredna vozila;
(h)
invalidska kolica na mehanički ili električni pogon.
3. Trajno imobilizirana vozila i kontejneri ne smatraju se prijevoznim sredstvima u smislu stavka 1.
Članak 39.
1. Za potrebe primjene članka 56. Direktive 2006/112/EZ, trajanje trajnog posjeda ili uporabe prijevoznog sredstva koji je predmet najma utvrđuje se na temelju ugovora između uključenih stranaka.
Ugovor predstavlja predmnjevu koju se može oboriti činjeničnim ili pravnim sredstvima kojima se može utvrditi stvarno neprekinuto trajanje tog posjeda ili korištenja.
Činjenica da se ugovoreno razdoblje kratkoročnog najma u smislu članka 56. Direktive 2006/112/EZ premašuje na temelju više sile nema utjecaja na utvrđivanje trajanja trajnog posjeda ili uporabe prijevoznog sredstva.
2. Ako je isto prijevozno sredstvo uzeto u najam uzastopnim ugovorima zaključenim između istih stranaka, trajanje tog najma je istovjetno trajnom posjedu ili uporabi prijevoznog sredstva isporučenog na temelju svih ugovora kao cjeline.
Za potrebe prvog podstavka, ugovor i njegova produženja smatraju se uzastopnim ugovorima.
Međutim, trajanje jednog ili više kratkoročnih ugovora o najmu koji prethode ugovoru koji se smatra dugoročnim, se ne dovodi u pitanje pod uvjetom da ne postoji zlouporaba.
3. Osim ako ne postoji zlouporaba, uzastopni ugovori zaključeni između istih stranaka za različita prijevozna sredstva ne smatraju se uzastopnim ugovorima za potrebe stavka 2.
Članak 40.
Mjesto na kojem je prijevozno sredstvo stvarno predano kupcu na raspolaganje, kako je navedeno u članku 56. stavku 1. Direktive 2006/112/EZ, je mjesto u kojem kupac ili treća strana koja djeluje u njegovo ime preuzima fizički posjed prijevoznog sredstva.
Odsjek 11.
Isporuka usluga osobama izvan Zajednice koje nisu porezni obveznici
Članak 41.
Isporuka usluga prijevoda tekstova osobi koja nije porezni obveznik, a koja ima poslovni nastan izvan Zajednice, obuhvaćena je člankom 59. prvim stavkom točkom (c) Direktive 2006/112/EZ.
POGLAVLJE VI.
OPOREZIV IZNOS
(GLAVA VII. DIREKTIVE 2006/112/EZ)
Članak 42.
Kad isporučitelj robe ili usluga kao uvjet prihvaćanja isplate kreditnom ili debitnom karticom zahtijeva da kupac njemu ili drugom poduzeću uplati dogovoren iznos, i kad ukupna cijena koju taj kupac plaća ostane nepromijenjena bez obzira na način plaćanja, taj iznos tvori sastavni dio oporezivog iznosa za isporuku roba ili isporuku usluga, u skladu s člancima od 73. do 80. Direktive 2006/112/EZ.
POGLAVLJE VII.
STOPE
Članak 43.
„Isporuka usluga smještaja za odmor” kako je navedeno u točki 12. Priloga III. Direktive 2006/112/EZ uključuje iznajmljivanje šatora, kamp-prikolica ili pokretnih kuća za stanovanje postavljenih na zemljištu za kampiranje te koji se koriste za potrebe smještaja.
POGLAVLJE VIII.
OSLOBOĐENJA OD POREZA
ODJELJAK 1.
Oslobođenja od poreza za određene aktivnosti od javnog interesa
(Članci 132., 133. i 134. Direktive 2006/112/EZ)
Članak 44.
Usluge strukovnog osposobljavanja ili prekvalifikacije isporučene pod uvjetima utvrđenim u članku 132. stavku 1. točki (i) uključuju upute koje su u izravnoj vezi sa zanimanjem ili strukom, kao i svaku uputu usmjerenu na stjecanje ili obnavljanje znanja za strukovne potrebe. U smislu ove odredbe, trajanje strukovnog osposobljavanja ili prekvalifikacije nije od značaja.
ODJELJAK 2.
Oslobođenja od poreza za druge aktivnosti
(Članci 135., 136. i 137. Direktive 2006/112/EZ)
Članak 45.
Oslobođenje od poreza predviđeno člankom 135. stavkom 1. točkom (e) Direktive 2006/112/EZ se ne primjenjuje na platinaste kovanice.
ODJELJAK 3.
Oslobođenja od poreza pri uvozu
(Članci 143., 144. i 145. Direktive 2006/112/EZ)
Članak 46.
Oslobođenje od poreza predviđeno člankom 144. Direktive 2006/112/EZ se primjenjuje na usluge prijevoza u vezi s uvozom pokretne imovine koji se vrši kao dio promjene boravišta.
ODJELJAK 4.
Oslobođenja pri izvozu
(Članci 146. i 147. Direktive 2006/112/EZ)
Članak 47.
„Prijevozna sredstva za osobnu upotrebu”, kako je navedeno u članku 146. stavku 1. točki (b) Direktive 2006/112/EZ uključuju prijevozna sredstva koja u neposlovne svrhe koriste osobe koje nisu fizičke osobe, kao na primjer javnopravna tijela u smislu članka 13. navedene Direktive te udruge.
Članak 48.
Kako bi se utvrdilo jesu li, kao uvjet za oslobođenje od poreza za isporuku robe koja se nalazi u osobnoj prtljazi putnika, premašeni pragovi koje je država članica utvrdila u skladu s člankom 147. stavkom 1. podstavkom 1. točkom (c) Direktive 2006/112/EZ, izračun se temelji na iznosu za koji je izdan račun. Ukupna vrijednost različite robe smije se koristiti samo ako je sva ta roba uvrštena u isti račun, koji je izdao isti porezni obveznik koji isporučuje robu istom kupcu.
ODJELJAK 5.
Oslobođenja od poreza u vezi s pojedinim transakcijama koje se smatraju izvozom
(Članci 151. i 152. Direktive 2006/112/EZ)
Članak 49.
Oslobođenje od poreza navedeno u članku 151. Direktive 2006/112/EZ se također primjenjuje na elektroničke usluge u slučaju kad ih je isporučio porezni obveznik na kojeg se primjenjuje poseban sustav za elektronički isporučene usluge navedene u člancima od 357. do 369. navedene Direktive.
Članak 50.
1. Da bi bilo priznato kao međunarodno tijelo za primjenu članka 143. stavka 1. točke (g) i članka 151. stavka 1. prvog podstavka točke (b) Direktive 2006/112/EZ, tijelo koje je osnovano kao Konzorcij europskih istraživačkih infrastruktura, (ERIC), kako je navedeno u Uredbi Vijeća (EZ) br. 723/2009 od 25. lipnja 2009. o pravnom okviru Zajednice za Konzorcij europskih istraživačkih infrastruktura (ERIC) (8), mora ispunjavati sljedeće uvjete:
(a)
raspolaže različitom pravnom osobnošću i punom pravnom sposobnošću;
(b)
osnovan je na temelju prava Europske unije te podliježe tom pravu;
(c)
njegovo članstvo uključuje države članice i, prema potrebi, treće zemlje i međuvladine organizacije, ali ne uključuje privatna tijela;
(d)
ima posebne i legitimne ciljeve, koji se ostvaruju zajednički te koji u osnovi nisu ekonomske prirode.
2. Oslobođenje od poreza navedeno u članku 143. stavku 1. točki (g) i članku 151. stavku 1. podstavku 1. točki (b) Direktive 2006/112/EZ se primjenjuje na ERIC naveden u stavku 1., ako ga je država članica domaćin priznala kao međunarodno tijelo.
Ograničenja i uvjeti takvog oslobođenja od poreza su propisani sporazumom između članova ERIC-a u skladu s člankom 5. stavkom 1. točkom (d) Uredbe (EZ) br. 723/2009. U slučaju kad roba nije otpremljena ili prevezena izvan države članice u kojoj je izvršena isporuka, te u slučaju usluga, oslobođenje se može odobriti kroz prijavu PDV-a u skladu s člankom 151. stavkom 2. Direktive 2006/112/EZ.
Članak 51.
1. U slučaju kad primatelj isporučene robe ili isporučenih usluga ima poslovni nastan unutar Zajednice, ali ne u državi članici u kojoj je isporuka izvršena, potvrda o oslobođenju od PDV-a/ili trošarine, utvrđena u Prilogu II. ovoj Uredbi, bez obzira na objašnjenje navedeno u Prilogu toj potvrdi, služi kako bi potvrdilo da transakcija ispunjava uvjete za porezno oslobođenje u skladu s člankom 151. Direktive 2006/112/EZ.
Država članica u kojoj primatelj isporučene robe ili isporučenih usluga ima poslovni nastan može odlučiti, o korištenju za potrebe oslobođenja od plaćanja PDV-a i trošarina, da upotrijebi jednu zajedničku potvrdu ili dvije zasebne potvrde.
2. Potvrda navedena u stavku 1. mora nositi pečat nadležnih tijela države članice domaćina. Međutim, ako su roba ili usluge namijenjene službenoj uporabi, države članice mogu, u skladu s uvjetima koje propišu, odustati od zahtjeva da primatelj ishodi ovjerenu potvrdu. U slučaju zlouporabe, navedeno se odustajanje može povući.
Države članice obavješćuju Komisiju o službi koja je odgovorna za usluge ovjeravanja, kao i o mjeri u kojoj odustaju od zahtjeva za ovjeravanje potvrda. Komisija je obvezna obavijestiti druge države članice o informaciji koju primi od država članica.
3. Kad se izravno porezno oslobođenje primjenjuje u državi članici u kojoj je izvršena isporuka, isporučitelj je obvezan ishoditi potvrdu navedenu u stavku 1. ovog članka od primatelja robe ili usluga te je zadržati kao dio svoje evidencije. Ako je oslobođenje od poreza odobreno putem prijave PDV-a, u skladu s člankom 151. stavkom 2. Direktive 2006/112/EZ, na prijavu podnesenu u navedenoj državi članici potrebno je pričvrstiti potvrdu.
POGLAVLJE IX.
ODBICI
(GLAVA X. DIREKTIVE 2006/112/EZ)
Članak 52.
Ako je država članica uvoza uvela elektronički sustav za dovršenje carinskih formalnosti, pojam „uvozni dokument” u članku 178. točki (e) Direktive 2006/112/EZ mora obuhvaćati elektronički verziju takvih dokumenata, pod uvjetom da omogućuju nadzor nad ostvarivanjem prava na odbitak.
POGLAVLJE X.
OBVEZE POREZNIH OBVEZNIKA I ODREĐENIH OSOBA KOJE NISU POREZNI OBVEZNICI
(GLAVA XI. DIREKTIVE 2006/112/EZ)
ODJELJAK 1.
Osobe koje su obvezne plaćati PDV
(Članci 192.a do 205. Direktive 2006/112/EZ)
Članak 53.
1. Za primjenu članka 192.a Direktive 2006/112/EZ, stalni poslovni nastan poreznog obveznika se uzima u obzir samo kad ima dostatan stupanj stalnosti i primjerenu strukturu osoblja i tehničkih sredstava koji mu omogućuju isporučivanje robe i usluga kojima se bavi.
2. Ako porezni obveznik ima stalni poslovni nastan unutar područja države članice u kojoj je obvezan plaćati PDV, smatra se da naveden poslovni nastan nije sudjelovao u isporuci robe ili usluga u smislu članka 192.a točke (b) Direktive 2006/112/EZ, osim ako je svoja tehnička sredstva i osoblje upotrijebio za transakcije svojstvene izvršavanju oporezive isporuke te robe ili usluga unutar navedene države članice prije ili za vrijeme tih isporuka.
U slučaju kad se sredstva stalnog poslovnog nastana koriste isključivo kao administrativna potpora, kao što su računovodstvo, izdavanje računa i ubiranje dugova, smatra se da nisu korišteni za potrebe isporuke robe ili usluga.
Međutim, ako je račun izdan na temelju identifikacijskog broja za PDV koji je dodijelila država članica u kojoj se nalazi stalni poslovni nastan, smatra se da je stalni poslovni nastan sudjelovao u isporuci robe ili usluga izvršene u toj državi članici, osim ako ne postoji dokaz kojim se dokazuje suprotno.
Članak 54.
Ako porezni obveznik ima poslovni nastan na području države članice u kojoj je obvezan plaćati PDV, članak 192.a Direktive 2006/112/EZ se ne primjenjuje bez obzira na to je li taj poslovni nastan sudjelovao u isporuci robe ili usluga koje porezni obveznik vrši unutar navedene države članice.
ODJELJAK 2.
Razne odredbe
(Članci 272. i 273. Direktive 2006/112/EZ)
Članak 55.
Prilikom transakcija navedenih u članku 262. Direktive 2006/112/EZ, porezni obveznici kojima je identifikacijski broj za PDV dodijeljen u skladu s člankom 214. te Direktive i pravne osobe koje nisu porezni obveznici, a koje su identificirane za potrebe PDV-a moraju, dok djeluju kao takve, isporučiteljima robe i usluga dostaviti svoj identifikacijski broj za PDV čim ga dobiju.
Porezni obveznici navedeni u članku 3. stavku 1. točki (b) Direktive 2006/112/EZ, koji u skladu s člankom 4. stavkom 1. ove Uredbe imaju pravo na neoporezivanje svog stjecanja robe unutar Zajednice, nisu obvezni isporučiteljima robe dostaviti svoj identifikacijski broj za PDV ako im je naveden identifikacijski broj za PDV dodijeljen u skladu s člankom 214. stavkom 1. podstavcima (d) ili (e) navedene Direktive.
POGLAVLJE XI.
POSEBNI PROGRAMI
ODJELJAK 1.
Posebni program za investicijsko zlato
(Članci 344. do 356. Direktive 2006/112/EZ)
Članak 56.
„Težine prihvaćene na tržištu plemenitih kovina”, kako je navedeno u članku 344. stavku 1. točki (l) Direktive 2006/112/EZ, moraju obuhvaćati barem jedinice i težine kojima se trguje, kako je navedeno u Prilogu III. ovoj Uredbi.
Članak 57.
Za potrebe utvrđivanja popisa zlatnih kovanica iz članka 345. Direktive 2006/112/EZ, „cijena” i „otvorena tržišna vrijednost” iz članka 344. stavka 1. točke 2. te Direktive, je cijena tržišta i cijena otvorenog tržišta na 1. travnja svake godine. Ako 1. travnja ne pada na dan na koji su navedene vrijednosti utvrđene, koriste se vrijednosti prvog sljedećeg dana na koji su utvrđene.
ODJELJAK 2.
Poseban program za porezne obveznike koji nemaju poslovni nastan, a koji isporučuju elektroničke usluge osobama koje nisu porezni obveznici
(Članci 357. do 367. Direktive 2006/112/EZ)
Članak 58.
Ako tijekom kalendarskog tromjesečja porezni obveznik koji nema poslovni nastan koristi posebnu odredbu za elektronički isporučene usluge navedene u člancima od 357. do 369. Direktive 2006/11/EZ zadovoljava barem jedan od kriterija za oslobođenje od plaćanja poreza utvrđenih u članku 363. te Direktive, država članica identifikacije obvezna je isključiti navedenog poreznog obveznika koji nema poslovni nastan iz te posebne odredbe. U tom slučaju porezni obveznik koji nema poslovni nastan može naknadno biti isključen iz posebnog programa u bilo kojem trenutku tijekom tog tromjesečja.
U vezi s elektronički isporučenim uslugama koje su prethodile isključenju, ali tijekom kalendarskog tromjesečja u kojem je došlo do isključenja, porezni obveznik koji nema poslovni nastan je obvezan podnijeti prijavu PDV-a za cijelo tromjesečje u skladu s člankom 364. Direktive 2006/112/EZ. Obveza podnošenja navedene prijave ne utječe na mogućnost identifikacije zahtjeva, ako on postoji, za potrebe PDV-a u državi članici u skladu s uobičajenim pravilima.
Članak 59.
Svako obračunsko razdoblje, (kalendarsko tromjesečje), u smislu članka 364. Direktive 2006/112/EZ je zasebno obračunsko razdoblje.
Članak 60.
Jednom kad je prijava PDV-a podnesena kako je propisano člankom 364. Direktive 2006/112/EZ, sve naknadne izmjene u sadržanim iznosima mogu se provesti kao izmjene te prijave, a ne kao prilagodbe naknadnog obračuna.
Članak 61.
Iznosi povrata PDV-a izvršeni na temelju posebne odredbe za elektronički isporučene usluge navedene u člancima od 357. do 369. Direktive 2006/112/EZ ne smiju se zaokružiti na najbliži monetarni iznos. Prijavljuje se i isplaćuje točan iznos PDV-a.
Članak 62.
Država članica identifikacije koja primi iznos koji je viši od iznosa navedenog u prijavi PDV-a podnesenoj za elektronički isporučene usluge u skladu s člankom 364. Direktive 2006/112/EZ preplaćen iznos vraća izravno navedenom poreznom obvezniku.
Ako je država članica identifikacije primila iznos u skladu s prijavom PDV-a za koji je naknadno utvrđeno da je netočan, i ako je ta država članica već razdijelila taj iznos među državama članicama potrošnje, navedene države članice vraćaju preplaćen iznos poreznom obvezniku koji nema poslovni nastan i obavješćuju državu članicu identifikacije o ispravku koji je potrebno izvršiti.
Članak 63.
Iznosi PDV-a plaćeni u skladu s člankom 367. Direktive 2006/112/EZ su specifični za prijavu PDV-a koja je podnesena u skladu s člankom 364. navedene Direktive. Sve naknadne izmjene u iznosima koji su uplaćeni mogu se izvršiti samo putem upute na navedenu prijavu te se ne smiju pripisati drugoj prijavi ili prilagoditi tijekom naknadne prijave.
POGLAVLJE XII.
ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 64.
Uredba (EZ) br. 1777/2005 stavlja se izvan snage.
Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu IV.
Članak 65.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. srpnja 2011.
Međutim:
-
članak 3. točka (a), članak 11. stavak 2. točka (b), članak 23. stavak 1. i članak 24. stavak 1. se primjenjuju od 1. siječnja 2013.,
-
članak 3. točka (b) se primjenjuje od 1. siječnja 2015.,
-
članak 11. stavak 2. točka (c) se primjenjuje do 31. prosinca 2014.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 15. ožujka 2011.