32011R1207
L 305/35
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
22.11.2011.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1207/2011
od 22. studenoga 2011.
o utvrđivanju zahtjeva u vezi s učinkovitošću i interoperabilnošću nadzora za Jedinstveno europsko nebo
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 552/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2004. o interoperabilnosti Europske mreže za upravljanje zračnim prometom („Uredba o interoperabilnosti”) (1), a posebno njezin članak 3. stavak 5.,
budući da:
1.
U skladu s člankom 8. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 549/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 10. ožujka 2004. o utvrđivanju okvira za stvaranje Jedinstvenog europskog neba (Okvirna uredba) (2), Komisija je ovlastila Eurocontrol za razvoj zahtjeva u vezi s učinkovitošću i interoperabilnošću nadzora u okviru mreže upravljanja europskim zračnim prometom (EATMN). Ova Uredba se temelji na proizašlom izvješću o ovlaštenju od 9. srpnja 2010.
2.
Nesmetani rad ovisi o koherentnosti minimalnih zahtjeva za razdvajanje zrakoplova koji se primjenjuju unutar zračnog prostora Jedinstvenog europskog neba.
3.
Kako bi se osigurala interoperabilnost, moraju se primjenjivati zajednička načela pri razmjeni nadzornih podataka između sustava. Osim toga, moraju se utvrditi minimalne mogućnosti i učinkovitost za sastavne dijelove nadzornih sustava u zrakoplovu.
4.
Mogućnosti onih sastavnih dijelova nadzornih sustava koji su u zrakoplovu, moraju pružateljima usluga u zračnoj plovidbi osigurati fleksibilnost pri izboru najprimjerenijih rješenja zemaljskog nadzora za njihova posebna okružja.
5.
Provedbom ove Uredbe ne smije se dovesti u pitanje uvođenje drugih nadzornih aplikacija i tehnologija, koje donose prednosti u specifičnim okružjima.
6.
Operatore treba dovoljno unaprijed obavijestiti, kako bi nove zrakoplove i postojeću flotu mogli opremiti novim mogućnostima. To treba uzeti u obzir kod određivanja datuma za obveznu opremljenost.
7.
Treba utvrditi mjerila za moguća izuzeća, posebno na temelju ekonomskih ili nužnih tehničkih razloga, kojima se operatorima iznimno omogućava da posebne tipove zrakoplova ne moraju opremiti nekim od zahtijevanih mogućnosti. Kako bi se Komisiji omogućilo donošenje odluka u tom smislu, potrebno je uspostaviti odgovarajuće postupke.
8.
Kako bi se osigurala interoperabilnost nadzornih sustava u zraku i na zemlji, potrebna je dodjela i uporaba 24-bitne ICAO adrese zrakoplova u skladu sa zahtjevima Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva (ICAO).
9.
Osnova koju su operatori zrakoplova uspostavili provedbom mogućnosti ADS-B „Out”, trebala bi omogućiti uvođenje aplikacija na zemlji i olakšati uvođenje budućih aplikacija u zrakoplovu.
10.
Sustavi EATMN bi trebali podržavati provedbu naprednih, dogovorenih i potvrđenih koncepata operacije za sve faze leta, posebno kako je predviđeno u glavnom planu ATM-a za razvoj nove generacije Europskog sustava za upravljanje zračnim prometom (SESAR).
11.
Učinkovitost sustava obuhvaćenih ovom Uredbom i njihovih sastavnih dijelova treba redovito procjenjivati, uzimajući u obzir lokalno okružje u kojem funkcioniraju.
12.
Jedinstvena primjena specifičnih postupaka unutar zračnog prostora Jedinstvenog europskog neba bitna je za postizanje interoperabilnosti i nesmetanog rada.
13.
Spektar koji upotrebljavaju nadzorni sustavi treba zaštititi kako bi se spriječile štetne smetnje. Države članice moraju u tom smislu poduzeti potrebne mjere.
14.
Ovom Uredbom ne bi smjele biti obuhvaćene vojne operacije i osposobljavanje, kako je navedeno u članku 1. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 549/2004.
15.
Radi održavanja ili poboljšanja postojećih razina sigurnosti operacija, od država članica treba zahtijevati da osiguraju da zainteresirane strane obave procjenu sigurnosti, uključujući utvrđivanje opasnosti, procjenu rizika i postupke ublažavanja. Usklađena primjena ovih postupaka na sustave obuhvaćene ovom Uredbom zahtijeva utvrđivanje specifičnih zahtjeva u vezi sa sigurnošću za sve zahtjeve koji se odnose na interoperabilnost i učinkovitost.
16.
U skladu s Uredbom (EZ) br. 552/2004, u provedbenim pravilima za interoperabilnost moraju biti opisani specifični postupci za procjenu sukladnosti koji se upotrebljavaju za procjenu sukladnosti ili prikladnosti za uporabu sastavnih dijelova, kao i za provjeru sustava.
17.
U slučaju operativnih usluga u zračnom prometu koje se pružaju prvenstveno zrakoplovima koji lete u općem zračnom prometu pod vojnim nadzorom, ograničenja u vezi s nabavom mogu spriječiti sukladnost s ovom Uredbom.
18.
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Odbora za Jedinstveno nebo,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Uredbom utvrđuju zahtjevi za sustave koji doprinose osiguravanju nadzornih podataka, za njihove sastavne dijelove i s njima povezane postupke kako bi se osiguralo usklađivanje učinkovitosti, interoperabilnost i učinkovitost ovih sustava unutar mreže upravljanja europskim zračnim prometom (EATMN) te u svrhu civilno-vojne suradnje.
Članak 2.
Područje primjene
1. Ova se Uredba primjenjuje na nadzorni lanac koji se sastoji od:
(a)
nadzornih sustava u zrakoplovu, njihovih sastavnih dijelova i s njima povezanih postupaka;
(b)
nadzornih sustava na zemlji, njihovih sastavnih dijelova i s njima povezanih postupaka;
(c)
sustava za obradu nadzornih podataka, njihovih sastavnih dijelova i s njima povezanih postupaka;
(d)
komunikacijskih sustava zemlja-zemlja koji se upotrebljavaju za distribuciju nadzornih podataka, njihovih sastavnih dijelova i s njima povezanih postupaka.
2. Ova se Uredba primjenjuje na sve letove u općem zračnom prometu koji lete u skladu s pravilima instrumentalnog letenja unutar zračnog prostora koji je utvrđen u članku 1. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 551/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (3), izuzev članka 7. stavka 3. i članka 7. stavka 4. koji se primjenjuju na sve letove u općem zračnom prometu.
3. Ova se Uredba primjenjuje na pružatelje operativnih usluga u zračnom prometu koji pružaju usluge kontrole zračnog prometa na temelju nadzornih podataka, te na pružatelje usluga komunikacije, navigacije ili nadzora koji upravljaju sustavima utvrđenim u stavku 1.
Članak 3.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe, primjenjuju se definicije iz članka 2. Uredbe (EZ) br. 549/2004.
Primjenjuju se također sljedeće definicije:
1.
„nadzorni podaci” znači bilo koji podaci unutar nadzornog sustava, bez obzira na to da li su vremenski označeni ili ne, koji se odnose na:
(a)
2D poziciju zrakoplova;
(b)
okomitu poziciju zrakoplova;
(c)
položaj zrakoplova;
(d)
identitet zrakoplova;
(e)
24-bitnu ICAO adresu zrakoplova;
(f)
cilj zrakoplova;
(g)
brzinu zrakoplova;
(h)
ubrzanje zrakoplova;
2.
„operator” znači osoba, organizacija ili poduzeće koje izvodi ili nudi izvođenje zrakoplovne operacije;
3.
„ADS-B” znači automatski zavisni nadzor - emitiranje (automatic dependent surveillance - broadcast), tj. tehnika nadzora kod koje zrakoplov putem podatkovne veze automatski pruža podatke dobivene iz navigacijskih sustava i sustava za određivanje položaja koji se nalaze u zrakoplovu;
4.
„ADS-B Out” znači slanje podataka ADS-B nadzornih uređaja iz zrakoplova;
5.
„štetna smetnja” znači smetnja koja sprečava postizanje zahtijevane učinkovitosti;
6.
„nadzorni lanac” znači sustav koji se sastoji od skupa sastavnih dijelova u zrakoplovu i na zemlji, koji se upotrebljavaju za utvrđivanje odgovarajućih nadzornih podataka za zrakoplov, uključujući sustave za obradu nadzornih podataka, ako su uvedeni;
7.
„kooperativni nadzorni lanac” znači nadzorni lanac koji za utvrđivanje nadzornih podataka treba sastavne dijelove i na zemlji i u zrakoplovu;
8.
„sustav za obradu nadzornih podataka” znači sustav koji obrađuje sve primljene ulazne nadzorne podatke za formiranje najbolje ocjene tekućih nadzornih podataka zrakoplova;
9.
„identifikacija zrakoplova” znači skupina slova, brojeva ili njihova kombinacija koja je ili identična pozivnom znaku zrakoplova ili je njegov kodirani ekvivalent koji se upotrebljava u komunikacijama zrak-zemlja, i koji se koristi za identifikaciju zrakoplova u komunikacijama zemlja-zemlja;
10.
„državni zrakoplov” znači bilo koji zrakoplov koji se koristi u vojne, carinske ili policijske svrhe;
11.
„državni zrakoplovi namijenjeni za prijevoz” znači državni zrakoplovi s nepomičnim krilima namijenjeni za prijevoz osoba i/ili tereta;
12.
„ekstrapolirati” znači projektirati, predvidjeti ili proširiti poznate podatke na temelju vrijednosti unutar već praćenih vremenskih intervala;
13.
„prenesen” znači ekstrapolirani za razdoblje duže od razdoblja ažuriranja zemaljskih nadzornih sustava;
14.
„vrijeme primjenjivosti” znači vrijeme kada je podatak bio izmjeren u nadzornom lancu ili vrijeme za koje je on bio izračunan u nadzornom lancu;
15.
„točnost” znači stupanj sukladnosti dane vrijednosti podatka s njegovom stvarnom vrijednošću u vrijeme izlaza podatka iz nadzornog lanca;
16.
„raspoloživost” znači stupanj operativnosti i dostupnosti sustava ili sastavnog dijela, kada se zahtijeva njegova uporaba;
17.
„cjelovitost” znači stupanj neotkrivene (na razini sustava) neusklađenosti ulazne vrijednosti podatka s njegovom izlaznom vrijednošću;
18.
„kontinuitet” znači vjerojatnost da će sustav obavljati svoju zahtijevanu funkciju bez neplaniranih prekida, pod pretpostavkom da je sustav dostupan na početku namjeravane operacije;
19.
„pravovremenost” znači razlika između vremena izlaza podatka i vremena primjenjivosti tog podatka.
Članak 4.
Zahtjevi u vezi s učinkovitošću
1. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi osiguravaju nesmetanu operaciju unutar zračnog prostora pod njihovom odgovornošću te na granici sa susjednim zračnim prostorima, primjenjujući odgovarajuće minimalne zahtjeve za razdvajanje zrakoplova.
2. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi osiguravaju da se sustavi iz točaka (b), (c) i (d) članka 2. stavka 1. uvedu, prema potrebi, za podršku minimalnih zahtjeva za razdvajanje zrakoplova koji se primjenjuju u skladu sa stavkom 1.
3. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi osiguravaju sukladnost izlaza nadzornog lanca iz članka 2. stavka 1. sa zahtjevima u vezi s učinkovitošću navedenim u Prilogu I., pod uvjetom da su upotrijebljene funkcije sastavnih dijelova u zrakoplovu u skladu sa zahtjevima navedenim u Prilogu II.
4. Ako pružatelj usluga u zračnoj plovidbi identificira zrakoplov čija avionika pokazuje funkcionalnu anomaliju, on obavješćuje operatora leta o odstupanju od zahtjeva u vezi s učinkovitošću. Operator istražuje ovaj problem prije započinjanja sljedećeg leta te obavlja bilo kakav potreban popravak u skladu s uobičajenim postupcima održavanja ili korektivnim postupcima za zrakoplov i njegovu avioniku.
Članak 5.
Zahtjevi u vezi s interoperabilnošću
1. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi osiguravaju da se svi nadzorni podaci, koji se iz njihovih sustava utvrđenih u točkama (b) i (c) članka 2. stavka 1. šalju drugim pružateljima usluga u zračnoj plovidbi, u skladu sa zahtjevima navedenim u Prilogu III.
2. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi, kada prenose nadzorne podatke iz svojih sustava utvrđenih u točkama (b) i (c) članka 2. stavka 1. drugim pružateljima usluga u zračnoj plovidbi, sklapaju s njima formalne sporazume za razmjenu podataka u skladu sa zahtjevima navedenim u Prilogu IV.
3. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi osiguravaju da najkasnije do 2. siječnja 2020. kooperativni nadzorni lanac ima potrebne mogućnosti koje će im omogućiti uspostavljanje pojedinačne identifikacije zrakoplova uporabom identifikacije zrakoplova koja se šalje radiovezom prema zemlji, koju omogućavaju zrakoplovi opremljeni u skladu s Prilogom II.
4. Operatori osiguravaju:
(a)
da su zrakoplovi koji obavljaju letove iz članka 2. stavka 2. sa svjedodžbom o plovidbenosti prvi put izdanom 8. siječnja 2015. ili nakon tog datuma, opremljeni transponderom sekundarnog nadzornog radara koji ima mogućnosti navedene u dijelu A Priloga II.;
(b)
da su zrakoplovi s najvećom certificiranom masom pri uzlijetanju većom od 5 700 kg ili s maksimalnom stvarnom putnom brzinom većom od 250 čvorova, koji obavljaju letove iz članka 2. stavka 2., sa svjedodžbom o plovidbenosti prvi put izdanom 8. siječnja 2015. ili nakon tog datuma, opremljeni transponderom sekundarnog nadzornog radara koji uz mogućnosti navedene u dijelu A Priloga II. ima i mogućnosti navedene u dijelu B tog Priloga;
(c)
da su zrakoplovi s nepomičnim krilima s najvećom certificiranom masom pri uzlijetanju većom od 5 700 kg ili s maksimalnom stvarnom putnom brzinom većom od 250 čvorova, koji obavljaju letove iz članka 2. stavka 2., sa svjedodžbom o plovidbenosti prvi put izdanom 8. siječnja 2015. ili nakon tog datuma, opremljeni transponderom sekundarnog nadzornog radara koji uz mogućnosti navedene u dijelu A Priloga II. ima i mogućnosti navedene u dijelu C tog Priloga.
5. Operatori će najkasnije do 7. prosinca 2017. osigurati:
(a)
da su zrakoplovi koji obavljaju letove iz članka 2. stavka 2. sa svjedodžbom o plovidbenosti prvi put izdanom prije 8. siječnja 2015. opremljeni transponderom sekundarnog nadzornog radara koji ima mogućnosti navedene u dijelu A Priloga II.;
(b)
da su zrakoplovi s najvećom certificiranom masom pri uzlijetanju većom od 5 700 kg ili s maksimalnom stvarnom putnom brzinom većom od 250 čvorova, koji obavljaju letove iz članka 2. stavka 2., sa svjedodžbom o plovidbenosti prvi put izdanom prije 8. siječnja 2015., opremljeni transponderom sekundarnog nadzornog radara koji uz mogućnosti navedene u dijelu A Priloga II. ima i mogućnosti navedene u dijelu B tog Priloga;
(c)
da su zrakoplovi s nepomičnim krilima s najvećom certificiranom masom pri uzlijetanju većom od 5 700 kg ili s maksimalnom stvarnom putnom brzinom većom od 250 čvorova, koji obavljaju letove iz članka 2. stavka 2., sa svjedodžbom o plovidbenosti prvi put izdanom prije 8. siječnja 2015., opremljeni transponderom sekundarnog nadzornog radara koji uz mogućnosti navedene u dijelu A Priloga II. ima i mogućnosti navedene u dijelu C tog Priloga.
6. Operatori osiguravaju da zrakoplovi opremljeni u skladu sa stavcima 4. i 5. s najvećom certificiranom masom pri uzlijetanju većom od 5 700 kg ili s maksimalnom stvarnom putnom brzinom većom od 250 čvorova, obavljaju letove s višestrukim prijemom, kako je propisano u stavku 3.1.2.10.4. Priloga 10. Čikaškoj konvenciji, svezak IV., četvrto izdanje, uključujući sve izmjene do br. 85.
7. Države članice mogu uvesti zahtjeve za prijevoz u skladu s točkom (b) stavka 4. i točkom (b) stavka 5. za sve zrakoplove koji obavljaju letove iz članka 2. stavka 2. u područjima u kojima usluge nadzora obavljaju pružatelji usluga u zračnoj plovidbi uporabom nadzornih podataka utvrđenih u dijelu B Priloga II.
8. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi osiguravaju da će prije puštanja u rad sustava iz točaka (b), (c) i (d) članka 2. stavka 1. provesti najdjelotvornija rješenja za njihovo uvođenje, uvažavajući lokalne operativne uvjete, ograničenja i potrebe te mogućnosti korisnika zračnog prostora.
Članak 6.
Zaštita spektra
1. Države članice najkasnije do 5. veljače 2015. osiguravaju da transponder sekundarnog nadzornog radara u bilo kojem zrakoplovu koji leti iznad države članice ne bude podvrgnut prekomjernim upitima koje šalju zemaljski nadzorni upitivači („ground-based surveillance interrogators”) i koji ili izazivaju odgovore ili su, iako ne izazivaju odgovor, dovoljno jaki da premaše minimalni prag prijemnika transpondera sekundarnog nadzornog radara.
2. Za potrebe stavka 1., zbroj takvih upita ne smije uzrokovati da transponder sekundarnog nadzornog radara premaši brzine odgovora u sekundi, isključujući bilo kakva samouključivanja transpondera bez upitnih signala, navedena u stavku 3.1.1.7.9.1. za Mode A/C odgovore i u stavku 3.1.2.10.3.7.3. za Mode S odgovore Priloga 10. Čikaškoj konvenciji, svezak IV., četvrto izdanje.
3. Države članice će najkasnije do 5. veljače 2015. osigurati da uporaba zemaljskog odašiljača koji se koristi u državi članici ne proizvodi štetne smetnje za druge nadzorne sustave.
4. U slučaju neslaganja između država članica što se tiče mjera iz stavaka 1. i 3., dotične države članice upućuju predmet Komisiji na rješavanje.
Članak 7.
Povezani postupci
1. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi procjenjuju stupanj učinkovitosti zemaljskog nadzornog lanca prije njegovog puštanja u uporabu kao i redovito tijekom njegove uporabe, u skladu sa zahtjevima navedenim u Prilogu V.
2. Operatori osiguravaju obavljanje provjere najmanje svake dvije godine ili kadgod se na određenom zrakoplovu otkrije anomalija, kako bi se na izlazu transpondera sekundarnog nadzornog radara ugrađenog u zrakoplovu pravilno slali podaci navedeni u točki 3. dijela A Priloga II., točki 3. dijela B Priloga II. i točki 2. dijela C Priloga II., ako je to primjenjivo. Ako se bilo koji od podataka ne šalje pravilno, operator istražuje ovaj problem prije započinjanja sljedećeg leta i obavlja bilo kakav potreban popravak u skladu s uobičajenim postupcima održavanja ili korektivnim postupcima za zrakoplov i njegovu avioniku.
3. Države članice osiguravaju da je dodjela 24-bitne ICAO adrese zrakoplovima opremljenim transponderom Mode S u skladu s poglavljem 9. i njegovim Dodatkom, Priloga 10. Čikaškoj konvenciji, svezak III., drugo izdanje, uključujući sve izmjene do br. 85.
4. Operatori osiguravaju da u zrakoplovima kojima oni obavljaju letove, bilo koji transponder Mode S radi s 24-bitnom ICAO adresom zrakoplova, koja odgovara registraciji koju je dodijelila država u kojoj je zrakoplov registriran.
Članak 8.
Državni zrakoplovi
1. Države članice osiguravaju da se državni zrakoplovi koji lete u skladu s člankom 2. stavkom 2. najkasnije do 7. prosinca 2017. opreme transponderom sekundarnog nadzornog radara koji ima mogućnosti navedene u dijelu A Priloga II.
2. Države članice osiguravaju da se najkasnije do 1. siječnja 2019. državni zrakoplovi namijenjeni za prijevoz, s najvećom certificiranom masom pri uzlijetanju većom od 5 700 kg ili s maksimalnom stvarnom putnom brzinom većom od 250 čvorova, koji obavljaju letove u skladu s člankom 2. stavkom 2., opreme transponderom sekundarnog nadzornog radara koji uz mogućnosti navedene u dijelu A Priloga II. ima i mogućnosti navedene u dijelu B i dijelu C tog Priloga.
3. Države članice će najkasnije do 1. srpnja 2016. dostaviti Komisiji popis državnih zrakoplova koji se ne mogu opremiti transponderom sekundarnog nadzornog radara koji je u skladu sa zahtjevima navedenim u dijelu A Priloga II., zajedno s obrazloženjem za neopremanje.
Države članice najkasnije do 1. srpnja 2018. dostavljaju Komisiji popis državnih zrakoplova namijenjenih za prijevoz, s najvećom certificiranom masom pri uzlijetanju većom od 5 700 kg ili s maksimalnom stvarnom putnom brzinom većom od 250 čvorova, koji se ne mogu opremiti transponderom sekundarnog nadzornog radara koji je u skladu sa zahtjevima navedenim u dijelu B i dijelu C Priloga II., zajedno s obrazloženjem za neopremanje.
Obrazloženje za neopremanje može biti jedno od sljedećih:
(a)
spriječenost radi tehničkih razloga;
(b)
radi se o državnom zrakoplovu koji obavlja letove u skladu s člankom 2. stavkom 2., koji će se najkasnije do 1. siječnja 2020. prestati upotrebljavati;
(c)
ograničenja povezana s nabavom.
4. Kada se državni zrakoplovi ne mogu opremiti transponderom sekundarnog nadzornog radara kako je navedeno u stavcima 1. ili 2. radi razloga navedenih u točki (c) stavka 3., države članice u obrazloženje uključuju svoje planove nabave u vezi s tim zrakoplovima.
5. Pružatelji operativnih usluga u zračnom prometu osiguravaju da se državni zrakoplovi utvrđeni u stavku 3. mogu prihvatiti, pod uvjetom da se s njima može sigurno upravljati u okviru mogućnosti sustava za upravljanje zračnim prometom.
6. Države članice moraju u nacionalnim zbornicima zrakoplovnih informacija objaviti postupke za upravljanje državnim zrakoplovima koji nisu opremljeni u skladu sa stavkom 1. ili 2.
7. Pružatelji operativnih usluga u zračnom prometu obavješćuju jedanput godišnje državu članicu koja ih je imenovala o svojim planovima za upravljanje državnim zrakoplovima koji nisu opremljeni u skladu sa stavcima 1. ili 2. Ti se planovi utvrđuju uzimajući u obzir ograničenja kapaciteta povezana s postupcima iz stavka 6.
Članak 9.
Zahtjevi u vezi sa sigurnošću
1. Države članice osiguravaju da uključene strane najkasnije do 5. veljače 2015. obave procjenu sigurnosti za sve postojeće sustave iz točaka (b), (c) i (d) članak 2. stavka 1.
2. Države članice osiguravaju da prije bilo koje promjene u postojećim sustavima iz točaka (b), (c) i (d) članka 2. stavka 1. ili prije uvođenja novih sustava, zainteresirane strane obave procjenu sigurnosti, uključujući utvrđivanje opasnosti, procjenu rizika i postupke ublažavanja.
3. Tijekom procjenjivanja iz stavaka 1. i 2., uvažavaju se najmanje zahtjevi navedeni u Prilogu VI.
Članak 10.
Sukladnost ili prikladnost za uporabu sastavnih dijelova
Prije izdavanja deklaracije EZ-a o sukladnosti ili prikladnosti za uporabu iz članka 5. Uredbe (EZ) br. 552/2004, proizvođači sastavnih dijelova sustava iz članka 2. stavka 1. ove Uredbe ili njihovi ovlašteni zastupnici s poslovnim nastanom u Uniji, procjenjuju sukladnost ili prikladnost za uporabu tih sastavnih dijelova u skladu sa zahtjevima utvrđenim u Prilogu VII.
Međutim, postupci certifikacije koji su u skladu s Uredbom (EZ) br. 216/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (4) smatraju se prihvatljivim postupcima za procjenu sukladnosti sastavnih dijelova, ako uključuju dokaz o sukladnosti s primjenjivim zahtjevima ove Uredbe u vezi s interoperabilnošću, učinkovitošću i sigurnošću.
Članak 11.
Provjera sustava
1. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi koji mogu dokazati ili su dokazali da ispunjavaju uvjete utvrđene u Prilogu VIII. provode provjeru sustava iz točaka (b), (c) i (d) članka 2. stavka 1. u skladu sa zahtjevima utvrđenim u dijelu A Priloga IX.
2. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi koji ne mogu dokazati da ispunjavaju uvjete utvrđene u Prilogu VIII. sklapaju podugovor s imenovanim tijelom za provjeru sustava iz točaka (b), (c) i (d) članka 2. stavka 1. Ova se provjera provodi u skladu sa zahtjevima utvrđenim u dijelu B Priloga IX.
3. Postupci certifikacije koji su u skladu s Uredbom (EZ) br. 216/2008 smatraju se prihvatljivim postupcima za provjeru sustava, ako uključuju dokaz o sukladnosti s primjenjivim zahtjevima ove Uredbe u vezi s interoperabilnošću, učinkovitošću i sigurnošću.
Članak 12.
Dodatni zahtjevi
1. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi osiguravaju da je sve uključeno osoblje dobro upoznato sa zahtjevima utvrđenim u ovoj Uredbi te da je odgovarajuće osposobljeno za svoje radne funkcije.
2. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi:
(a)
razvijaju i održavaju operativne priručnike koji sadrže potrebne upute i informacije koje uključenom osoblju omogućavaju primjenu ove Uredbe;
(b)
osiguravaju da su priručnici iz točke (a) dostupni i ažurni, te da njihovo ažuriranje i raspodjela podliježu primjerenom upravljanju kvalitetom i konfiguracijom dokumentacije;
(c)
osiguravaju da su metode rada i operativni postupci u skladu s ovom Uredbom.
3. Operatori poduzimaju potrebne mjere kako bi osigurali da je osoblje koje upotrebljava i održava opremu za nadzor upoznato s relevantnim odredbama ove Uredbe i da je odgovarajuće osposobljeno za svoje radne funkcije te da su upute o načinu uporabe te opreme dostupne u pilotskoj kabini, kada je to izvedivo.
4. Države članice osiguravaju sukladnost s ovom Uredbom, uključujući objavljivanje relevantnih informacija o opremi za nadzor u nacionalnim zbornicima zrakoplovnih informacija.
Članak 13.
Izuzeća u vezi s kooperativnim nadzornim lancem
1. U posebnom slučaju područja prilaženja u kojima operativne usluge u zračnom prometu pružaju vojne jedinice ili se one pružaju pod vojnim nadzorom i kada ograničenja u vezi s nabavom sprečavaju sukladnost s člankom 5. stavkom 3., države članice moraju najkasnije do 31. prosinca 2017. obavijestiti Komisiju o datumu usklađenja kooperativnog nadzornog lanca, koji ne smije biti kasniji od 2. siječnja 2025.
2. Nakon savjetovanja s upraviteljem mreže, a najkasnije do 31. prosinca 2018., Komisija može preispitati izuzeća priopćena na temelju stavka 1. koja bi mogla imati značajan utjecaj na EATMN.
Članak 14.
Izuzeća u vezi sa zrakoplovima
1. Zrakoplovi određenih tipova s prvom svjedodžbom o plovidbenosti izdanom prije 8. siječnja 2015., koji imaju najveću dopuštenu masu pri uzlijetanju veću od 5 700 kg ili maksimalnu stvarnu putnu brzinu veću od 250 čvorova i koji na digitalnoj sabirnici u zrakoplovu nemaju na raspolaganju potpuni skup parametara iz dijela C Priloga II. mogu se izuzeti od ispunjavanja zahtjeva iz točke (c) članka 5. stavka 5.
2. Zrakoplovi određenih tipova s prvom svjedodžbom o plovidbenosti izdanom prije 1. siječnja 1990., koji imaju najveću dopuštenu masu pri uzlijetanju veću od 5 700 kg ili maksimalnu stvarnu putnu brzinu veću od 250 čvorova mogu se izuzeti od ispunjavanja zahtjeva iz članka 5. stavka 6.
3. Predmetne države članice će najkasnije do 1. srpnja 2017. dostaviti Komisiji detaljne informacije kojima se obrazlaže potreba za odobravanjem izuzeća za ove posebne tipove zrakoplova na temelju kriterija iz stavka 5.
4. Komisija će proučiti zahtjeve za izuzeće iz stavka 3. te će nakon savjetovanja s dotičnim stranama donijeti odluku.
5. Kriteriji iz stavka 3. uključuju sljedeće:
(a)
posebni tipovi zrakoplova koji su na kraju svog radnog vijeka;
(b)
posebni tipovi zrakoplova koji se proizvode u ograničenom broju;
(c)
nerazmjerni troškovi održavanja inženjeringa.
Članak 15.
Stupanje na snagu i primjena
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 4., članak 5. stavci 1. i 2. i članak 7. stavak 1. primjenjuju se od 13. prosinca 2013.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 22. studenoga 2011.