32012R0389
L 121/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
02.05.2012.
UREDBA VIJEĆA (EU) br. 389/2012
od 2. svibnja 2012.
o upravnoj suradnji u području trošarina i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 2073/2004
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 113.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,
budući da:
(1)
Uredba Vijeća (EZ) br. 2073/2004 od 16. studenoga 2004. o upravnoj suradnji u području trošarina (3) predviđa zajednički sustav za međusobnu pomoć država članica i za suradnju s Komisijom kako bi se osigurala odgovarajuća primjena propisa o trošarinama i suzbilo izbjegavanje plaćanja trošarina i posljedičnog remećenja unutarnjeg tržišta. Navedenu je Uredbu potrebno izmijeniti s obzirom na dosadašnja iskustva i najnovija saznanja. Zbog broja neophodnih izmjena, Uredba bi se trebala izmijeniti za potrebe jasnoće.
(2)
Potpuno djelovanje unutarnjeg tržišta i dalje zahtijeva uspostavu sustava upravne suradnje u području trošarina koji obuhvaća sve vrste propisa za primjenu trošarina na robe iz članka 1. Direktive Vijeća 2008/118/EZ od 16. prosinca 2008. o općim aranžmanima za trošarine (4).
(3)
Za potrebe učinkovitosti, pravovremenosti i isplativosti, neophodno je ojačati ulogu elektroničkih rješenja u razmjeni podataka. S obzirom na ponavljajuću prirodu određenih zahtjeva i jezičnu raznovrsnost u Uniji, važno je osigurati rasprostranjenije korištenje standardiziranih obrazaca za potrebe razmjene informacija, kako bi se zahtjevi za informacijama mogli brže obraditi. Navedeni zahtjevi najbolje se mogu zadovoljiti putem sustavnijeg korištenja računalnog sustava uspostavljenog Odlukom br. 1152/2003/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. lipnja 2003. o računalnoj obradi kretanja i nadzora trošarinskih proizvoda (5). Taj sustav sada nudi veće mogućnosti nego što je to bio slučaj sa stupanjem na snagu Uredbe (EZ) br. 2073/2004 te će se nastaviti razvijati. Od država članica stoga bi se trebalo zahtijevati da ga koriste što je više moguće.
(4)
Razmjena informacija o pitanjima trošarina iznimno je važna kako bi se dobio pravi uvid u poslove određenih osoba s obzirom na trošarine, dok istodobno države članice ne smiju poduzimati korake za potrebe prikupljanja informacija u druge svrhe niti zamoliti informacije o određenim osobama, skupinama niti kategorijama osoba koje nisu izravno vezane uz pitanja trošarina s obzirom na predmetnu osobu, skupinu ili kategoriju osoba.
(5)
Za potrebe odgovarajuće koordinacije tijeka informacija, neophodno je zadržati odredbe iz Uredbe (EZ) br. 2073/2004 s obzirom na jedinstvenu kontaktnu točku u svakoj državi članici. Budući da bi za potrebe učinkovitosti mogli biti potrebni češći kontakti između nadležnih tijela država članica, također bi se trebale zadržati i odredbe o delegiranju imenovanja odgovarajućih nadležnih službenika.
(6)
Da bi neophodne informacije bile pravovremeno dostupne, potrebno je zadržati odredbe Uredbe (EZ) br. 2073/2004 o potrebi što bržeg djelovanja zamoljenog nadležnog tijela, najkasnije u okviru određenog postavljenog vremenskog roka. Međutim, vremenski rok za prosljeđivanje informacija koje su već dostupne zatraženoj državi članici trebao bi biti kraći od uobičajenog vremenskog roka.
(7)
Za učinkovit nadzor trošarina u prekograničnom prometu, neophodno je nastaviti podržavati mogućnost usporednog nadzora država članica i prisutnost službenika jedne države članice na državnom području druge, u okviru upravne suradnje.
(8)
Poteškoće vezane uz obavješćivanje o prekograničnim upravnim odlukama i mjerama trebale bi se nastaviti rješavati putem odredbi iz Uredbe (EZ) br. 2073/2004.
(9)
Kako bi se učinkovito borilo protiv prijevare, potrebno je zadržati odredbe o razmjeni informacija bez prethodne zamolbe. Da bi se olakšala takva razmjena, potrebno je utvrditi obvezne kategorije informacija za razmjenu.
(10)
Države članice trebale bi i dalje imati mogućnost razmjenjivanja, prema potrebi, informacija neophodnih za pravilnu primjenu propisa o trošarinama, kada te informacije nisu obuhvaćene kategorijama informacija u automatskoj razmjeni.
(11)
Povratne informacije odgovarajući su način osiguravanja poboljšanja kvalitete razmijenjenih informacija. Stoga je potrebno utvrditi okvir za podnošenje povratnih informacija.
(12)
Elektroničko pohranjivanje određenih podataka vezanih uz odobrenja gospodarskih subjekata i poreznih skladišta koje vrše države članice neophodno je za odgovarajuće funkcioniranje sustava trošarina i borbu protiv prijevare. Omogućava brzu razmjenu navedenih podataka između država članica i automatizirani pristup informacijama. Spomenuto se može postići iskorištavanjem informacija već sadržanih u nacionalnim računalnim sustavima za trošarine, izradom analiza rizika za potrebe poboljšanja kvalitete informacija na nacionalnoj razini o trošarinama gospodarskih subjekata i njihovom upravljanju proizvodima oporezivim trošarinama unutar Unije te obuhvaćanjem različitih informacija o poreznim obveznicima i njihovim transakcijama. Budući da se postupci za uspostavu povrata trošarina i razdoblja ograničenja i drugih vremenskih rokova razlikuju ovisno o državi članici, da bi se osigurala učinkovita obostrana podrška za primjenu zakonodavstva o trošarinama u prekograničnim okolnostima, potrebno je osigurati najkraće razdoblje tijekom kojeg bi svaka država članica trebala pohraniti takve informacije.
(13)
Da bi se omogućilo pouzdano pohranjivanje informacija u elektroničkim bazama podataka, potrebno je osigurati redovito ažuriranje.
(14)
Gospodarski subjekti trebali bi moći brzo djelovati s obzirom na neophodne provjere potrebne za kretanje proizvoda oporezivih trošarinama. Trebali bi imati mogućnost elektroničke provjere identifikacijskih brojeva putem središnjeg registra kojim upravlja Komisija i s mogućnošću prikupljanja informacija iz nacionalnih baza podataka.
(15)
Nacionalna pravila o bankarskoj tajni mogla bi ograničavati učinkovitost mehanizama utvrđenih u ovoj Uredbi. Države članice stoga ne bi smjele imati pravo zanemariti odredbe o informacijama isključivo na temelju takvih pravila.
(16)
Ova Uredba ne bi trebala utjecati na druge mjere donesene na razini Unije, koje doprinose suzbijanju nepravilnosti kod trošarina i borbi protiv prijevare, već bi ih trebala nadopunjavati.
(17)
Za potrebe jasnoće, korisno je u ovoj Uredbi potvrditi da, kada se informacije ili dokumenti prikupe uz odobrenje ili na zahtjev sudskih tijela, dostava informacija ili podataka nadležnom tijelu druge države članice podliježe odobrenju nadležnog tijela ako je takvo odobrenje zakonski propisano u državi članici koja vrši dostavu podataka.
(18)
Direktiva 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca s obzirom na obradu osobnih podataka i o slobodi kretanja takvih podataka (6) upravlja obradom osobnih podataka koju vrše države članice u okviru ove Uredbe. Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom protoku takvih podataka (7) upravlja obradom osobnih podataka za potrebe Komisije u skladu s ovom Uredbom.
(19)
Razmjena podataka s trećim zemljama pokazala se korisnom s obzirom na pravilnu primjenu zakonodavstva o trošarinama i stoga bi se trebala održati. Direktiva 95/46/EZ utvrđuje posebne uvjete za dostavu podataka trećim zemljama, koje države članice moraju poštivati.
(20)
Za potrebe učinkovite primjene ove Uredbe, moglo bi biti potrebno ograničiti opseg određenih prava i obveza utvrđenih u Direktivi 95/46/EZ, posebno s obzirom na prava utvrđena u članku 10., članku 11. stavku 1. i njenim člancima 12. i 21., kako bi se očuvali važni gospodarski i financijski interesi država članica, uzimajući u obzir mogući gubitak prihoda za države članice i ključnu važnost informacija obuhvaćenih ovom Uredbom za potrebe učinkovitosti borbe protiv prijevare. S obzirom na potrebu očuvanja dokaza u slučajevima u kojima se sumnja na fiskalne nepravilnosti ili prijevaru, i kako bi se spriječilo ometanje pravilne procjene sukladnosti sa zakonodavstvom o trošarinama, moglo bi biti potrebno ograničiti obveze kontrolora podataka i prava podataka koji podliježu s obzirom na pružanje informacija, pristup podacima i objavu operacija obrade, tijekom razmjene osobnih podataka u skladu s ovom Uredbom. Države članice trebale bi imati obvezu primjene takvih ograničenja, u neophodnom i razmjernom omjeru.
(21)
Da bi se osigurali ujednačeni uvjeti provedbe određenih članaka ove Uredbe i opisale određene kategorije podataka koje se mogu razmjenjivati između država članica u skladu s ovom Uredbom, provedbene ovlasti trebaju se dodijeliti Komisiji. Navedene ovlasti trebale bi se izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela o mehanizmima država članica za kontrolu izvršavanja provedbenih ovlasti Komisije (8).
(22)
Za donošenje spomenutih provedbenih akata trebao bi se koristiti postupak ispitivanja, pod uvjetom da su ti akti mjere općeg opsega u smislu članka 2. stavka 2. točke (a) Uredbe (EU) br. 182/2011.
(23)
Neophodno je nadzirati i ocjenjivati funkcioniranje ove Uredbe. Stoga bi države članice trebale omogućiti prikupljanje statističkih podataka i drugih informacija, a Komisija pripremu redovnih izvješća.
(24)
Budući da ciljeve ove Uredbe, prije svega pojednostavljenje i jačanje upravne suradnje između država članica, što zahtijeva usklađeni pristup, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego ih se, zbog potrebne ujednačenosti i učinkovitosti, može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u istom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.
(25)
Ova Uredba poštuje osnovna prava i načela priznata Poveljom o temeljnim pravima Europske unije, posebno s obzirom na pravo zaštite osobnih podataka (članak 8.). Radi ograničenja iz ove Uredbe, obrada takvih podataka izvršena u okviru ove Uredbe, ne prelazi ono što je potrebno i razmjerno za potrebe zaštite legitimnih fiskalnih interesa država članica.
(26)
Uredbu (EZ) br. 2073/2004 treba staviti izvan snage.
(27)
Zatraženo je mišljenje Europskog nadzornika za zaštitu podataka i doneseno je mišljenje (9),
DONIJELO JE OVU UREDBU:
POGLAVLJE I.
OPĆE ODREDBE
Članak 1.
Predmet i područje primjene
1. Ova Uredba utvrđuje uvjete prema kojima tijela država članica nadležna za zakonodavstvo u području trošarina trebaju surađivati međusobno i s Komisijom, kako bi se osigurala pravna usklađenost tog zakonodavstva. U tu svrhu utvrđuje pravila i postupke za osiguravanje suradnje između nadležnih tijela država članica i za međusobnu razmjenu, elektroničku ili drugu, informacija potrebnih za osiguravanje pravilne primjene zakona o trošarinama.
2. Ova Uredba ne utječe na primjenu pravila o međusobnoj pomoći država članica s obzirom na kaznena djela.
3. Ona također ne utječe na ispunjavanje bilo kakvih širih obveza s obzirom na međusobnu pomoć proizašlu iz pravnih instrumenata, uključujući i bilateralne i multilateralne sporazume.
Članak 2.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe:
1.
„nadležno tijelo” znači tijelo određeno sukladno članku 3. stavku 1.;
2.
„zamolbeno tijelo” znači središnji trošarinski ured za vezu države članice ili bilo koja služba za vezu ili nadležni službenik države članice koji traži pomoć u ime nadležnog tijela;
3.
„zamoljeno tijelo” znači središnji trošarinski ured za vezu države članice ili bilo koja služba za vezu ili nadležni službenik države članice koji primi zahtjev za pomoć u ime nadležnog tijela;
4.
„ured za trošarine” znači bilo koji ured u kojem se mogu izvršiti radnje utvrđene propisima o trošarinama;
5.
„povremena automatska razmjena” znači sustavno pružanje unaprijed utvrđenih informacija drugoj državi članici, prema potrebi i bez prethodnog zahtjeva te kada je takva informacija dostupna, osim razmjene informacija navedene u članku 21. Direktive 2008/118/EZ;
6.
„redovna automatska razmjena” znači sustavno pružanje unaprijed utvrđenih informacija drugoj državi članici, bez prethodnog zahtjeva u unaprijed utvrđenim redovitim razmacima;
7.
„spontana razmjena” znači povremeno pružanje informacija drugoj državi članici bez prethodnog zahtjeva za informacijama koje nisu obuhvaćene točkama (5) ili (6) ili u članku 21. Direktive 2008/118/EZ;
8.
„računalni sustav” znači računalni sustav za praćenje kretanja proizvoda oporezivih trošarinama uspostavljen Odlukom br. 1152/2003/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. lipnja 2003. o informatizaciji praćenja kretanja proizvoda oporezivih trošarinama (10);
9.
„osoba” znači fizička osoba, pravna osoba, bilo koje udruženje koje nema pravnu osobnost, ali mu pravo Unije ili nacionalno pravo priznaje sposobnost poduzimanja pravnih akata, ili bilo koji drugi pravni entitet bilo koje vrste i oblika, neovisno o tome ima li pravnu osobnost ili ne;
10.
„gospodarski subjekt” znači osoba koja je pri vršenju svojih poslovnih aktivnosti uključena u područje obuhvaćeno zakonima o trošarinama, neovisno o tome je li za to ovlaštena;
11.
„elektroničkim sredstvima” znači korištenjem bilo koje vrste elektroničke opreme za obradu (uključujući prijenos, kompresiju i pohranu podataka) i obuhvaćajući računalni sustav definiran u točki (8);
12.
„broj trošarine” znači identifikacijski broj koji dodjeljuju države članice za potrebe trošarina, s obzirom na evidencije gospodarskih subjekata i prostore iz točaka (a) i (b) članka 19. stavka 1.;
13.
„kretanje proizvoda oporezivih trošarinama unutar Unije” znači kretanje proizvoda oporezivih trošarinama između dvije ili više država članica pod režimom odgode plaćanja trošarina u smislu poglavlja IV. Direktive 2008/118/EZ ili proizvoda oporezivih trošarinama oslobođenih za potrošnju u smislu poglavlja 5., odjeljka 2. Direktive 2008/118/EZ;
14.
„upravna istražna radnja” znači sve kontrole, provjere i druge radnje koje poduzimaju tijela nadležna za primjenu zakona o trošarinama u izvršenju svojih obveza radi osiguranja pravilne primjene propisa o trošarinama;
15.
„mreža CNN/CSI” znači zajednička platforma temeljena na zajedničkoj komunikacijskoj mreži (CCN) i zajedničkom povezivanju sustava (CSI), koju je Unija razvila radi osiguranja svih prijenosa elektroničkim sredstvima između nadležnih tijela u području carina i oporezivanja;
16.
„trošarine” znači trošarine iz članka 1. stavka 1. Direktive 2008/118/EZ;
17.
„dokument za međusobnu upravnu pomoć” znači dokument u okviru računalnog sustava za potrebe razmjene informacija prema članku 8., 15. ili 16. i za potrebe naknadne obrade prema članku 8. ili 16.;
18.
„zamjenski dokument za međusobnu upravnu pomoć” znači dokument u tiskanom obliku za potrebe razmjene informacija prema članku 8. ili 15. u slučaju da računalni sustav nije dostupan;
19.
„usporedna nadzor” znači koordinirana provjera s obzirom na zakone o trošarinama u slučaju gospodarskog subjekta ili vezanih osoba, u organizaciji dvije ili više predmetnih država članica sa zajedničkim ili vezanim interesima.
Članak 3.
Nadležna tijela
1. Svaka država članica imenuje nadležno tijelo u čije se ime provodi ova Uredba. One o tome odmah obavješćuju Komisiju, kao i o svim vezanim naknadnim izmjenama.
2. Komisija stavlja na raspolaganje popis nadležnih tijela i objavljuje informacije u Službenom listu Europske unije.
Članak 4.
Središnji trošarinski uredi za vezu i službe za vezu
1. Nadležno tijelo svake države članice imenuje središnji trošarinski ured za vezu čija je glavna zadaća kontaktiranje s drugim državama članicama u području upravne suradnje s obzirom na zakone o trošarinama. Ono zatim o tome obavješćuje Komisiju i nadležna tijela drugih država članica.
Središnji trošarinski ured za vezu također može biti odgovoran za kontaktiranje s Komisijom za potrebe ove Uredbe.
2. Nadležno tijelo svake države članice može odrediti službe za vezu, pored središnjeg trošarinskog ureda za vezu, s nadležnostima dodijeljenim u skladu s nacionalnim zakonima ili politikom izravne razmjene informacija u skladu s ovom Uredbom.
Središnji trošarinski ured za vezu osigurava ažuriranje popisa takvih službi i njegovu dostupnost drugim središnjim trošarinskim uredima za vezu u drugim dotičnim državama članicama.
Članak 5.
Nadležni službenici
1. Nadležno tijelo svake države članice može odrediti, prema uvjetima utvrđenim u toj državi članici, nadležne službenike sa zadaćom izravne razmjene informacija u skladu s ovom Uredbom.
Nadležno tijelo može ograničiti opseg takvih dužnosti.
Središnji trošarinski ured za vezu odgovoran je za ažuriranje popisa nadležnih službenika i njegovu dostupnost središnjim trošarinskim uredima za vezu u drugim dotičnim državama članicama.
2. Nadležni službenici sa zadaćom izravne razmjene informacija prema člancima 12. i 13. smatraju se nadležnim službenicima u smislu tih članaka, u skladu s uvjetima kako ih utvrde nadležna tijela.
Članak 6.
Obveze središnjeg trošarinskog ureda za vezu, službi za vezu i nadležnih službenika
1. Glavna odgovornost središnjeg trošarinskog ureda za vezu je razmjena informacija o kretanjima proizvoda oporezivih trošarinama između država članica, a posebno je odgovoran za osiguravanje:
(a)
razmjene informacija prema članku 8.;
(b)
prosljeđivanja obavijesti o upravnim odlukama i mjerama koje zatraže države članice prema članku 14.;
(c)
obvezne razmjene informacija prema članku 15.;
(d)
neobvezne spontane razmjene informacija prema članku 16.;
(e)
pružanja povratnih informacija prema članku 8. stavku 5. i članku 16. stavku 2.;
(f)
razmjene informacija pohranjenih u elektroničkoj bazi podataka iz članka 19.;
(g)
podnošenja statističkih i drugih informacija prema članku 34.
2. Kada službe za vezu ili nadležni službenici upućuju ili primaju zahtjeve za pomoć ili odgovore na takve zahtjeve, oni o tome obavješćuju središnji trošarinski ured za vezu svoje države članice prema uvjetima kako ih ona utvrđuje.
3. Kada služba za vezu ili nadležni službenik primi zahtjev za pomoć koji zahtijeva pomoć izvan područja njegove mjesne ili stvarne nadležnosti, smjesta ga prosljeđuje u središnji trošarinski ured za vezu svoje države članice nadležnom službeniku službe za vezu te o tome obavješćuje zamolbeno tijelo. U tom slučaju, razdoblja utvrđena u članku 11. započinju s danom nakon dana prosljeđivanja zahtjeva za pomoći središnjem trošarinskom uredu za vezu i nadležnom službeniku službe za vezu, no ne kasnije od tjedan dana od primitka zahtjeva kako je navedeno u prvoj rečenici ovog stavka.
Članak 7.
Informacije ili dokumenti zaprimljeni uz odobrenje ili na zahtjev sudskih tijela
1. Komunikacija informacija ili dokumenata upućenih nadležnom tijelu druge države članice uz odobrenje ili na zahtjev sudskih tijela podliježe prvotnom odobrenju sudskih tijela ako je takvo odobrenje obvezno prema nacionalnim zakonima.
2. Kada u slučaju zahtjeva za informacije sudska tijela odbiju takvo odobrenje zamoljenom tijelu, ono o tome obavješćuje zamolbeno tijelo u skladu s člankom 25. stavkom 5.
POGLAVLJE II.
SURADNJA NA ZAHTJEV
Članak 8.
Opće obveze zamoljenog tijela
1. Na zahtjev zamolbenog tijela, zamoljeno tijelo pruža zatražene informacije da bi osiguralo pravilnu primjenu zakona o trošarinama, uključujući i sve informacije o posebnim slučajevima, posebno s obzirom na kretanja proizvoda oporezivih trošarinama unutar Unije.
2. Za potrebe pružanja informacija iz stavka 1., zamolbeno tijelo osigurava vršenje svih potrebnih upravnih istražnih radnji za dobivanje dotičnih potrebnih informacija.
3. Zahtjev iz stavka 1. može obuhvaćati opravdani zahtjev za posebnu upravnu istražnu radnju. Ako zamolbeno tijelo odluči da nije potreban upravni upit, o tome i o svojim razlozima takve odluke smjesta obavješćuje zamoljeno tijelo.
4. Da bi se dobila zatražena informacija ili provela upravna istražna radnja, zamolbeno tijelo ili bilo koje drugo upravno tijelo na koje se može pozvati djeluje prema vlastitom nahođenju ili na zahtjev drugog nadležnog tijela svoje države članice.
5. Zamolbeno tijelo može zatražiti zamoljeno tijelo da osigura povratne informacije o naknadnom djelovanju zamolbene države članice na temelju pruženih informacija. Kada se podnosi takav zahtjev, zamolbeno nadležno tijelo, ne dovodeći u pitanje pravila o povjerljivosti i zaštiti podataka primjenjiva u svojoj državi članici, upućuje takve povratne informacije što je prije moguće, pod uvjetom da navedeno ne predstavlja nerazmjerno opterećenje za to tijelo.
Članak 9.
Oblik zahtjeva i odgovora
1. Zahtjevi za informacije i upravne upite u skladu s člankom 8. i odgovori na takve zahtjeve razmjenjuju se putem dokumenta za međusobnu upravnu pomoć, prema stavku 4. ovog članka.
Kada računalni sustav nije dostupan, koristi se zamjenski dokument za međusobnu upravnu pomoć umjesto dokumenta za međusobnu upravnu pomoć.
2. Komisija donosi provedbene akte kojima se utvrđuje:
(a)
struktura i sadržaj dokumenata za međusobnu upravnu pomoć;
(b)
pravila i postupci za razmjenu dokumenata za međusobnu upravnu pomoć;
(c)
model, oblik i sadržaj zamjenskih dokumenata za međusobnu upravnu pomoć;
(d)
pravila i postupci o korištenju zamjenskih dokumenata za međusobnu upravnu pomoć.
Komisija može također donijeti provedbene akte za utvrđivanje strukture i sadržaja povratnih informacija iz članka 8. stavka 5.
Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom pregleda iz članka 35. stavka 2.
3. Svaka država članica utvrđuje okolnosti u kojima se računalni sustav smatra nedostupnim.
4. Kada korištenje dokumenta za međusobnu upravnu pomoć nije praktično, razmjena poruka može se iznimno vršiti u cijelosti ili djelomice drugim sredstvima. U takvim slučajevima porukama se prilaže obrazloženje zašto korištenje dokumenta za međusobnu upravnu pomoć nije praktično.
Članak 10.
Podnošenje dokumenata
1. Dokumenti bilo kojeg sadržaja koji se podnose prema članku 8. prilažu se dokumentu za međusobnu upravnu pomoć iz članka 9. stavka 1.
Međutim, u slučaju da je to nemoguće ili nepraktično, dokumenti se podnose elektroničkim putem ili drugim načinima.
2. Nadležno tijelo obvezno je podnijeti izvorne dokumente samo kada su takvi dokumenti neophodni za potrebe zamolbenog tijela i kada njihovo podnošenje nije suprotno odredbama države članice zamoljenog tijela.
Članak 11.
Rokovi
1. Zamoljeno tijelo pruža informacije navedene u članku 8. što je prije moguće i ne kasnije od tri mjeseca nakon dana primitka takvog zahtjeva.
Međutim, kada zamolbeno tijelo već ima takve podatke, rok iznosi mjesec dana.
2. U određenim slučajevima, zamolbena i zamoljena tijela mogu dogovoriti drugačije rokove od onih navedenih u stavku 1.
3. Kada zamoljeno tijelo ne može odgovoriti na zahtjev u roku navedenom u stavku 1., ono u roku od mjesec dana obavješćuje zamolbeno tijelo korisnika dokumenta za međusobnu upravnu pomoć o odgovarajućim uzrocima nepoštivanja zadanog roka te navodi novi rok koji predviđa da može poštovati.
Članak 12.
Sudjelovanje drugih službenika iz država članica u upravnim istražnim radnjama
1. Dogovorom između zamolbenog i zamoljenog tijela i u skladu s postupcima kako ih utvrdi zamoljeno tijelo, službenici koje ovlašćuje zamolbeno tijelo mogu biti prisutni u uredima upravnih tijela zamoljene države članice ili na bilo kojem drugom mjestu gdje ta tijela vrše svoje dužnosti, s ciljem razmjene neophodnih informacija za osiguranje pravilne primjene zakona o trošarinama.
Kada se zatražene informacije nalaze u dokumentaciji kojoj službenici zamoljenog tijela imaju pristup, službenici zamolbenog tijela zaprimaju odgovarajuće preslike tih dokumenata.
2. Dogovorom između zamolbenog i zamoljenog tijela i u skladu s postupcima kako ih utvrdi zamoljeno tijelo, službenici koje ovlašćuje zamolbeno tijelo mogu biti prisutni tijekom upravnih istražnih radnji koje se vrše na državnom području zamoljene države članice s ciljem razmjene informacija neophodnih za osiguranje pravilne primjene zakona o trošarinama.
Kada dođe to takvog dogovora, službenici zamolbenog tijela mogu imati pristup istim mjestima i dokumentima kao i službenici zamoljenog tijela, putem posrednika tih službenika i isključivo za potrebe vršenja upravnih istražnih radnji. Službenici zamolbenog tijela vrše istražne radnje ili postavljaju pitanja samo prema prethodnom dogovoru i pod nadzorom službenika zamoljenog tijela. Ne izvršavaju ovlasti nadzora nad službenicima zamoljenog tijela.
3. Službenici zamolbenog tijela iz druge države članice u svakom trenutku moraju moći podnijeti pisano ovlaštenje s podacima o svom identitetu i službenom nadležnosti u skladu sa stavcima 1. i 2.
Članak 13.
Usporedni nadzor
1. Radi razmjene informacija neophodnih za osiguranje pravilne primjene zakona o trošarinama, dvije ili više država članica mogu se na temelju analiza rizika suglasiti o provedbi usporednog nadzora, na vlastitom području, u slučaju obveze plaćanja trošarina koja se odnosi na jednu ili više osoba u pogledu kojih postoji zajednički ili obostrani interes, uvijek kada bi takav nadzor mogao biti učinkovitiji od nadzora koje provodi samo jedna država članica.
2. Da bi se pokrenuo usporedni nadzor u skladu sa stavkom 1., nadležno tijelo države članice podnosi prijedlog nadležnim tijelima drugih dotičnih država članica.
Taj prijedlog:
(a)
navodi slučaj ili slučajeve za koje se predlaže usporedni nadzor;
(b)
pojedinačno navodi svaku osobu s obzirom na koju se taj nadzor planira izvršiti;
(c)
daje opravdanja za potrebu zajedničkog nadzora;
(d)
utvrđuje vremensko razdoblje tijekom kojeg se namjerava vršiti takav nadzor.
3. Nadležna tijela koja zaprime takav prijedlog iz stavka 2. potvrđuju svoju suglasnost za sudjelovanje u usporednom nadzoru ili dostavljaju svoju opravdanu uskratu nadležnom tijelu što je prije moguće i ne kasnije od mjesec dana nakon primitka prijedloga.
4. Svako nadležno tijelo sudionik u postupku usporednog nadzora imenuje predstavnika odgovornog za nadgledanje i koordinaciju operacije usporednog nadzora.
5. Nakon vršenja usporednog nadzora nadležna tijela što je prije moguće obavješćuju središnje trošarinske urede za vezu drugih država članica o svim metodama ili praksama otkrivenim tijekom usporednog nadzora, korištenim ili za koje se sumnja da su korištene s ciljem kršenja zakona o trošarinama, kada bi takve informacije mogle biti od posebnog interesa drugim državama članicama.
Članak 14.
Zahtjev za obavješćivanje o upravnim odlukama i mjerama
1. Na zahtjev zamolbenog tijela, zamoljeno tijelo, sukladno pravilima koja uređuju slično obavješćivanje u vlastitoj državi članici, obavješćuje adresata o svim upravnim odlukama i mjerama koje su poduzela upravna tijela zamolbene države članice u vezi s primjenom propisa o trošarinama.
2. Zahtjevi za obavješćivanje iz stavka 1. uz navedeni predmet odluke ili mjere o kojoj se obavješćuje sadržavaju ime, adresu i sve druge odgovarajuće informacije potrebne za identifikaciju adresata.
3. Zamoljeno tijelo bez odgode obavješćuje zamolbeno tijelo o svojem odgovoru na zahtjev za obavješćivanjem iz stavka 1. te ga posebno obavješćuje o datumu upućivanja odluke ili mjere adresatu.
4. Kada zamoljeno tijelo ne može djelovati na zahtjev za obavješćivanjem iz stavka 1., o tome pisano obavješćuje zamolbeno tijelo u roku od mjesec dana od primitka zahtjeva.
Zamoljeno tijelo ne može odbiti djelovati na temelju takvog zahtjeva zbog sadržaja odluke ili mjere o kojoj treba izvijestiti.
5. Zamolbeno tijelo podnosi zahtjev za obavješćivanje sukladno ovom članku samo kada nije u mogućnosti obavijestiti adresata u skladu s pravilima o obavješćivanju o instrumentima vezanim uz zamolbenu državu članicu ili kada bi takva obavijest uzrokovala nerazmjerne poteškoće.
6. Ovaj se članak ne primjenjuje na dokumente iz članka 8. Direktive Vijeća 2010/24/EU od 16. ožujka 2010. o međusobnoj pomoći kod naplate potraživanja koja se odnose na određene pristojbe, carine, poreze i druge mjere (11).
POGLAVLJE III.
RAZMJENA INFORMACIJA BEZ PRETHODNOG ZAHTJEVA
Članak 15.
Obvezna razmjena informacija
1. Nadležno tijelo svake države članice povremenom ili redovnom automatskom razmjenom prosljeđuje ovlaštenim tijelima bilo koje druge predmetne države članice informacije neophodne za osiguranje pravilne primjene zakona o trošarinama u sljedećim slučajevima:
(a)
ako je u drugoj državi članici došlo do nepravilnosti ili kršenja propisa o trošarinama ili za to postoji opravdana sumnja;
(b)
ako nepravilnosti ili kršenje propisa o trošarinama ili opravdana sumnja za postojanje istih na području jedne države članice može imati posljedice u drugoj državi članici;
(c)
ako postoji rizik prijevare ili gubitka trošarine u drugoj državi članici;
(d)
u slučaju potpunog uništenja ili nepovratnog gubitka proizvoda oporezivih trošarinama koji su pod privremenom carinskom suspenzijom;
(e)
u slučaju nepredvidivih okolnosti tijekom kretanja proizvoda oporezivih trošarinama u Uniji, izvan okvira Direktive 2008/118/EZ, koje bi mogle utjecati na izračun obveza s obzirom na trošarine određenog gospodarskog subjekta.
2. Nadležno tijelo koje je proslijedilo informacije drugom nadležnom tijelu sukladno stavku 1. također može zahtijevati da drugo nadležno tijelo dostavi povratne informacije o poduzetim naknadnim radnjama na temelju pruženih informacija. Kod podnošenja takvog zahtjeva drugo nadležno tijelo bez dovođenja u pitanje propisa o povjerljivosti i zaštiti podataka primjenjivih u vlastitoj državi članici upućuje takve povratne informacije bez odgode, osim u slučaju kada bi mu to predstavljalo nerazmjerno administrativno opterećenje.
3. Kada se informacije iz stavka 1. odnose na kretanje proizvoda oporezivih trošarinama u Uniji, informacije se upućuju putem dokumenta za međusobnu upravnu pomoć sukladno stavku 4.
Međutim, kada je korištenje takvog dokumenta nepraktično, iznimno se razmjena informacija može vršiti u cjelini ili djelomice drugim načinima. U takvim slučajevima poruci se prilaže obrazloženje o tome zašto je korištenje dokumenta za međusobnu upravnu pomoć u tom slučaju bilo nepraktično.
4. Kada je računalni sustav nedostupan, koristi se zamjenski dokument za međusobnu upravnu pomoć umjesto dokumenta iz stavka 3.
5. Komisija donosi provedbene akte da bi utvrdila:
(a)
točne kategorije informacija koje se razmjenjuju prema stavku 1., što s obzirom na fizičke osobe uključuje i podatke kao što su ime, prezime, ime ulice, stambeni broj, poštanski broj, grad, država članica, porezni ili drugi identifikacijski broj, broj proizvoda ili opis i drugi vezani osobni podaci, prema potrebi;
(b)
učestalost redovne razmjene i vremenska ograničenja za izvanrednu razmjenu podataka prema stavku 1. za svaku kategoriju informacija;
(c)
strukturu i sadržaj dokumenata za međusobnu upravnu pomoć;
(d)
oblik i sadržaj zamjenskog dokumenta za međusobnu upravnu pomoć;
(e)
pravila i postupke o razmjeni dokumenata iz točaka (c) i (d).
Komisija također može donijeti provedbene akte za utvrđivanje okolnosti u kojima nadležna tijela mogu smatrati računalni sustav nedostupnim za potrebe stavka 4. ovog članka.
Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom istražnih radnji iz članka 35. stavka 2.
Članak 16.
Spontana razmjena informacija
1. Nadležna tijela država članica mogu si međusobno bez prethodnog zahtjeva putem spontane razmjene prosljeđivati sve informacije neophodne za pravilnu primjenu zakona o trošarinama koje su im dostupne i koje nisu obuhvaćene člankom 15.
U tu svrhu mogu koristiti računalni sustav kada je taj sustav u mogućnosti obraditi takve informacije.
2. Nadležno tijelo koje prosljeđuje informacije drugom tijelu sukladno stavku 1. može od tog drugog tijela zahtijevati povratne informacije o naknadnim aktivnostima poduzetim na temelju pruženih informacija. Kod podnošenja takvog zahtjeva drugo nadležno tijelo, bez dovođenja u pitanje propisa o povjerljivosti i zaštiti podataka primjenjivih u vlastitoj državi članici, upućuje takve povratne informacije bez odgode, osim u slučaju kada bi mu to predstavljalo nerazmjerno administrativno opterećenje.
3. Komisija donosi provedbene akte da bi utvrdila:
(a)
strukturu i sadržaj dokumenata za međusobnu upravnu pomoć i obuhvatila točne kategorije informacija iz stavka 1.,
(b)
pravila i postupke o razmjeni dokumenata za međusobnu upravnu pomoć.
Komisija također može donijeti provedbene akte za utvrđivanje strukture i sadržaja povratnih informacija iz stavka 2.
Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom istražnih radnji iz članka 35. stavka 2.
Članak 17.
Obveze država članica za osiguranje razmjene informacija bez prethodnog zahtjeva
Države članice poduzimaju odgovarajuće upravne i organizacijske mjere za osiguranje razmjena iz ovog poglavlja.
Članak 18.
Ograničenje obveza
Radi primjene ovog poglavlja, države članice nisu dužne nametati osobama nikakve nove obveze prikupljanja informacija, niti snositi nerazmjerna upravna opterećenja
POGLAVLJE IV.
ČUVANJE I RAZMJENA ELEKTRONIČKIH INFORMACIJA O GOSPODARSKIM SUBJEKTIMA
Članak 19.
Čuvanje i razmjena elektroničkih informacija o odobrenjima gospodarskih subjekata i poreznim skladištima
1. Svaka država članica vodi elektroničku bazu podataka koja sadrži sljedeće evidencije:
(a)
upisnik gospodarskih subjekata iz jedne od sljedećih kategorija:
i.
evidenciju osoba koje su ovlašteni imatelji trošarinskih skladišta u smislu točke 1. članka 4. Direktive 2008/118/EZ;
ii.
registrirane primatelje u smislu točke 9. članka 4. Direktive 2008/118/EZ;
iii.
registrirane primatelje u smislu točke 10. članka 4. Direktive 2008/118/EZ;
(b)
evidenciju prostora ovlaštenih za trošarinska skladišta u smislu točke 11. članka 4. Direktive 2008/118/EZ.
2. Upisnici iz stavka 1. sadrže sljedeće informacije:
(a)
jedinstveni identifikacijski trošarinski broj koji nadležno tijelo izdaje za gospodarski subjekt ili prostor;
(b)
ime i adresu osobe ili naziv i adresu prostora;
(c)
kategoriju za proizvode oporezive trošarinama (CAT) i/ili kôd proizvoda oporezivih trošarinama obuhvaćenih odobrenjem iz Priloga II., popisom kodova 11. iz Uredbe Komisije (EZ) br. 684/2009 od 24. srpnja 2009. o provedbi Direktive Vijeća 2008/118/EZ s obzirom na računalnu obradu postupaka za kretanje trošarinske robe tijekom obustave plaćanja trošarina (12);
(d)
identifikaciju središnjeg trošarinskog ureda za vezu ili ureda za trošarine kod kojeg se mogu dobiti dodatne informacije;
(e)
datum izdavanja, izmjene i, prema potrebi, datum prestanka valjanosti ovlaštenja;
(f)
za ovlaštene vlasnike skladišta, porezno skladište ili popis poreznih skladišta na koja se primjenjuje ovlaštenje, kako je primjenjivo prema nacionalnim zakonima, potvrdu da je ovlašten izostaviti pojedinosti o primatelju u vrijeme pošiljanja, da je ovlašten podijeliti kretanje u skladu s člankom 23. Direktive 2008/118/EZ, ili da je ovlašten premjestiti proizvode oporezive trošarinama na mjesto izravne dostave u skladu s člankom 17. stavkom 2. te Direktive;
(g)
za registrirane primatelje, kako je primjenjivo prema nacionalnim zakonima, potvrdu da je ovlašten premjestiti proizvode oporezive trošarinama na mjesto izravne dostave u skladu s člankom 17. stavkom 2. Direktive 2008/118/EZ;
(h)
za registrirane primatelje iz članka 19. stavka 3. Direktive 2008/118/EZ osim onih iz točke (i) ovog stavka, sadržaj ovlaštenja s obzirom na količinu proizvoda oporezivih trošarinama, identitet pošiljatelja u državi članici iz koje je otpremljena pošiljka i vremensko razdoblje za koje vrijedi ovlaštenje;
(i)
za registrirane primatelje iz članka 19. stavka 3. Direktive 2008/118/EZ koji imaju ovlaštenje za primanje vina od pošiljatelja koji koriste povlasticu u okviru odstupanja iz članka 40. Direktive 2008/118/EZ, sadržaj ovlaštenja s obzirom na količinu proizvoda oporezivih trošarinama i vremensko razdoblje na koje se odnosi ovlaštenje. Navod o odstupanju iz članka 40. Direktive 2008/118/EZ uključuje se u evidenciju;
(j)
za porezna skladišta, ovlaštenog vlasnika skladišta ili više njih za čije je potrebe ovlašteno korištenje poreznog skladišta.
3. Središnji trošarinski uredi za vezu države članice ili služba za vezu svake države članice osigurava da su informacije iz nacionalnih upisnika cjelovite, točne i ažurirane.
4. Informacije iz odgovarajućih nacionalnih upisnika iz stavka 2. o gospodarskim subjektima koji se bave kretanjem proizvoda oporezivih trošarinama tijekom obustave plaćanja trošarina između dvije države članice, izravno se razmjenjuju putem središnjeg upisnika.
Komisija upravlja upisnikom kao dijelom računalnog sustava tako da neprestano osigurava pouzdan i ažuriran pregled svih nacionalnih upisnika podataka koje podnose sve države članice.
Središnji trošarinski uredi za vezu država članica ili bilo koje službe za vezu pravovremeno Komisiji upućuju sadržaj nacionalnog upisnika kao i njegove moguće izmjene.
Članak 20.
Pristup i ispravak informacija
1. Komisija osigurava da osobe uključene u kretanje proizvoda oporezivih trošarinama tijekom obustave plaćanja trošarina između dvije države članice mogu elektroničkim putem dobiti potvrdu valjanosti trošarinskih brojeva iz središnjeg upisnika iz članka 19. stavka 4. Komisija prosljeđuje sve zahtjeve od gospodarskog subjekta na ispravak takvih informacija u središnji trošarinski ured za vezu ili bilo koji odjel za vezu odgovoran za odobravanje tog subjekta.
2. Središnji trošarinski uredi za vezu država članica ili službe za vezu država članica osiguravaju da gospodarski subjekti mogu dobiti potvrdu informacija o njima prema članku 19. stavku 2. te da mogu dobiti ispravak svih vezanih mogućih netočnih navoda iz te potvrde.
3. Nadležno tijelo države članice može prema uvjetima koje utvrđuje ta država članica dozvoliti središnjem trošarinskom uredu za vezu ili odgovarajućim službama za vezu pružanje potvrde o informacijama iz članka 19. stavka 2.
Članak 21.
Zadržavanje podataka
1. Svaka država članica zadržava informacije o kretanju proizvoda oporezivih trošarinama u Uniji i evidenciju sadržanu u nacionalnim upisnicima iz članka 19. barem tijekom pet godina od kraja kalendarske godine u kojoj je započelo kretanje, da bi se takve informacije mogle koristiti za postupke iz ove Uredbe. To se razdoblje može ograničiti na tri godine s obzirom na informacije unesene u nacionalne upisnike prije 1. srpnja 2012.
2. Informacije prikupljene putem računalnog sustava zadržavaju se u tom sustavu tako da se mogu pronaći i obraditi unutar takvog sustava za potrebe odgovora na zahtjev za informacijama iz članka 8.
Članak 22.
Provedba
Komisija donosi provedbene akte:
(a)
da bi utvrdila tehničke pojedinosti s obzirom na automatizirano ažuriranje baza podataka iz članka 19. stavka 1. i središnjeg upisnika iz članka 19. stavka 4.;
(b)
da bi utvrdila pravila i postupke s obzirom na pristup i ispravak informacija iz članka 20. stavka 1.
Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom pregleda iz članka 35. stavka 2.
POGLAVLJE V.
ZAJEDNIČKI UVJETI O POMOĆI
Članak 23.
Jezična pitanja
Zamolbe za pomoć, uključujući zahtjeve za obavještavanjem i priloženu dokumentaciju, mogu se podnositi na bilo kojem jeziku o kojem se zamolbeno i zamoljeno nadležno tijelo dogovore. Samo u posebnim slučajevima, kada zamoljeno tijelo obrazloži svoj zahtjev za prijevodom, zahtjevima se mora priložiti prijevod na službeni jezik ili jedan od službenih jezika države članice u kojoj zamoljeno tijelo ima sjedište.
Članak 24.
Kvaliteta usluge
1. Komisija i države članice osiguravaju da su dijelovi računalnog sustava neophodni za razmjenu informacija opisani u Uredbi operativni, odgovarajuće održavani i da se redovito unaprjeđuju.
2. Komisija i države članice sklapaju sporazum o uslugama podrške i dogovaraju se o sigurnosnim politikama s obzirom na računalni sustav. Takav sporazum definira tehničku kvalitetu i količinu usluga koje Komisija i države članice trebaju dostaviti da bi se osiguralo sigurno funkcioniranje svih dijelova računalnog sustava i elektroničke komunikacije, kao i podjela odgovornosti za daljnji razvoj sustava.
Članak 25.
Opća ograničenja s obzirom na obveze zamoljenog nadležnog tijela
1. Zamoljeno nadležno tijelo osigurava zamolbenom tijelu informacije u skladu s ovom Uredbom, pod uvjetom da:
(a)
zamolbeno tijelo iscrpilo je uobičajene izvore informacija koje je moglo iskoristiti u okolnostima za dobivanje zahtijevanih informacija, bez dovođenja u pitanje postignuća željenog cilja; i
(b)
broj i priroda zahtjeva za informacijama koje podnosi zamolbeno tijelo u određenom razdoblju ne nameće nerazmjerno administrativno opterećenje tom zamoljenom tijelu.
2. Ova Uredba ne nameće nikakve obveze nadležnom tijelu države članice s obzirom na izvršavanje istražnih radnji ili pružanje informacija ako zakoni ili upravna praksa te države članice ne odobravaju svojim nadležnim tijelima vršenje takvih istražnih radnji niti prikupljanje i korištenje takvih informacija za vlastite potrebe te države članice.
3. Nadležno tijelo države članice može odbiti pružiti informaciju ako zamolbena država članica zbog pravnih razloga nije u mogućnosti pružiti sličnu vrstu informacije.
4. Pružanje informacija može se odbiti kada dovodi do razotkrivanja poslovne, industrijske ili službene tajne ili trgovačkog postupka, ili kada bi takvo razotkrivanje bilo suprotno javnoj politici.
5. Zamoljeno nadležno tijelo obavješćuje zamolbeno tijelo o temeljima mogućeg odbijanja zahtjeva za pomoć. Za potrebe statistike, nadležna tijela na godišnjoj razini obavješćuju Komisiju o kategorijama temelja odbijanja.
6. Stavci 2., 3. ili 4. nikako se ne tumače tako da dozvoljavaju zamoljenom tijelu ovlaštenje da odbije pružiti informacije isključivo jer tim podacima upravlja banka, druga financijska institucija, ovlaštenik ili druga osoba koja djeluje kao posrednik ili u fiducijarnom smislu, niti zbog vlasničkih interesa određene osobe.
Članak 26.
Troškovi
Države članice obostrano odbijaju sve zahtjeve za povrat troškova do kojih je došlo primjenom ove Uredbe, uz izuzetak zahtjeva s obzirom na naknade za rad stručnjaka.
Članak 27.
Najniži iznos
1. Zahtjev za pomoć može podlijegati najnižem pragu na temelju trošarina kojima dospijeva rok za plaćanje.
2. Komisija može donijeti provedbene akte za podrobnije utvrđivanje praga iz stavka 1. ovog članka.
Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 35. stavka 2.
Članak 28.
Službena tajna, zaštita podataka te korištenje podataka dostavljenih prema ovoj Uredbi
1. Informacije koje pruže ili prikupe države članice u skladu s ovom Uredbom ili bilo koje informacije kojima službenik ili drugi zaposlenik ili ugovaratelj ima pristup tijekom vršenja svojih dužnosti podliježu obvezi čuvanja službene tajne dok i te strane s obzirom na vlastite informacije također uživaju isto pravo prema zakonima države članice koja prima informacije.
2. Informacije iz stavka 1. mogu se koristiti za sljedeće potrebe:
(a)
uspostavu baze za utvrđivanje trošarina;
(b)
naplatu ili upravnu kontrolu trošarina;
(c)
praćenje kretanja proizvoda oporezivih trošarinama;
(d)
analizu rizika u području trošarina;
(e)
istražne radnje u području trošarina;
(f)
utvrđivanje drugih poreza, carina i nameta obuhvaćenih člankom 2. Direktive 2010/24/EU.
Međutim, nadležno tijelo države članice koja pruža informacije dozvoljava korištenje takvih informacija za druge potrebe u državi članici zamolbenog tijela ako zakoni države članice zamoljenog tijela dozvoljavaju korištenje informacija za slične potrebe u predmetnoj državi članici.
U omjeru u kojem to dozvoljava nacionalno pravo i ne dovodeći u pitanje članak 1. stavak 2., informacije iz stavka 1. ovog članka mogu se koristiti u sudskim ili upravnim postupcima, koji mogu uključivati kazne zbog kršenja poreznih propisa, ne dovodeći u pitanje opća pravila i odredbe koje utvrđuju prava tuženika i svjedoka u takvim postupcima.
3. Ako zamolbeno tijelo smatra da bi informacije koje je primilo od zamoljenog tijela mogle biti korisne nadležnom tijelu druge države članice, može ih dostaviti takvom tijelu. O izvršenoj dostavi informacija obavješćuje zamoljeno tijelo.
Zamoljeno tijelo može uvjetovati dostavu informacija drugoj državi članici svojom prethodnom suglasnošću.
4. Sva obrada osobnih podataka koju vrše države članice iz ove Uredbe podliježe nacionalnim odredbama provedbene Direktive 95/46/EZ.
Za potrebe pravilne primjene ove Uredbe, države članice ograničavaju područje primjene prava i obveza iz članka 10., članka 11. stavka 1. i članaka 12. i 21. Direktive 95/46/EZ ako je to potrebno radi zaštite interesa iz točke (e) članka 13. stavka 1. navedene Direktive. Takva su ograničenja razmjerna predmetnim interesima.
Članak 29.
Pristup informacijama prema odobrenju Komisije
Osobe koje odgovarajuće odobri Komisija mogu imati pristup informacijama iz članka 28. stavka 4. samo u onom omjeru u kojem je to neophodno za brigu, održavanje i razvoj mreže CCN/CSI i rad središnjeg registra.
Takve osobe podliježu obvezama službene tajne. Informacije kojima se pristupa zaštićuju se kao osobni podaci prema Uredbi (EZ) br. 45/2001.
Članak 30.
Dokazna vrijednost primljenih informacija
Izvješća, izjave i sva druga dokumentacija ili ovjerene preslike ili njihovi izvodi koje pruža nadležno tijelo države članice nadležnom tijelu druge države članice, u skladu s ovom Uredbom nadležna tijela druge države članice mogu uzeti kao dokaz na istoj osnovi kao slični dokumenti koje osigurava drugo tijelo te druge države članice.
Članak 31.
Obveza suradnje
1. Za potrebe primjene ove Uredbe, država članica poduzima sve potrebne mjere radi:
(a)
osiguranja učinkovite unutarnje koordinacije između nadležnih tijela iz članaka 3. do 5.;
(b)
uspostave izravne suradnje između tijela ovlaštenih za potrebe koordinacije iz točke (a) ovog stavka;
(c)
osiguranja nesmetanog funkcioniranja sustava razmjene informacija predviđenog ovom Uredbom.
2. Komisija nadležnom tijelu svake države članice bez odlaganja dostavlja sve informacije koje je primila i koje je u mogućnosti pružiti da bi osigurala pravilnu primjenu zakona o trošarinama.
Članak 32.
Odnosi s trećim zemljama
1. Nadležno tijelo države članice primatelj informacija od treće zemlje može proslijediti informacije nadležnim tijelima bilo koje države članice koju bi te informacije mogle zanimati i, u svakom slučaju, svim nadležnim tijelima koja ih zatraže, u onoj mjeri u kojoj je to dozvoljeno sporazumima o suradnji s takvom trećom zemljom. Takve se informacije također mogu proslijediti Komisiji, kad god je to u interesu Unije za potrebe ove Uredbe.
2. Pod uvjetom da se predmetna treća zemlja pravno obvezala pružati potrebnu pomoć radi prikupljanja dokaza o nepravilnostima transakcija za koje se čini da su protivne propisima o trošarinama, informacije prikupljene sukladno ovoj Uredbi nadležno tijelo države članice može dostaviti takvoj trećoj zemlji, u skladu s nacionalnim propisima te države članice o prijenosu osobnih podataka trećim zemljama, za potrebe ispravne primjene trošarina ili sličnih poreza, carina i naknada primjenjivih na treću zemlju uz suglasnost nadležnih tijela koja dostavljaju podatke, u skladu s njihovim nacionalnim propisima.
Članak 33.
Pomoć gospodarskim subjektima
1. Nadležna tijela države članice u kojoj pošiljatelj proizvoda oporezivih trošarinama ima poslovni nastan mogu odobriti pomoć ako takav pošiljatelj ne primi izvješće iz članka 24. stavka 4. Direktive 2008/118/EZ, izvješće iz članka 25. stavka 3. te Direktive ili, u okolnostima opisanim u članku 33. stavku 1. te Direktive, presliku popratne isprave iz njenog članka 34.
Ako je takva pomoć odobrena, pošiljatelj se time ne oslobađa svojih poreznih obveza.
2. Kada se državi članici odobri pomoć sukladno stavku 1. ovog članka i kada smatra neophodnim dobiti informacije od druge države članice, podnosi zahtjev za takvim informacijama u skladu s člankom 8. Druga država članica može odbiti zaprimiti zahtjev za informacijama ako pošiljatelj nije iscrpio sva njemu dostupna sredstva za pribavljanje dokaza o prekidu kretanja proizvoda oporezivih trošarinama između država članica.
POGLAVLJE VI.
OCJENJIVANJE I ZAVRŠNE ODREDBE
Članak 34.
Ocjenjivanje aranžmana, prikupljanje operativnih statistika i izvješćivanje
1. Države članice i Komisija provjeravaju i procjenjuju primjenu ove Uredbe. U tu svrhu, Komisija redovito izrađuje sažetak iskustava država članica s ciljem poboljšanja rada sustava uspostavljenog ovom Uredbom.
2. Države članice dostavljaju Komisiji sljedeće:
(a)
sve raspoložive informacije bitne za primjenu ove Uredbe, uključujući sve statističke podatke potrebne za ocjenjivanje njezine provedbe;
(b)
sve podatke o stvarnim metodama ili praksama korištenim ili za koje se sumnja da se koriste za kršenje zakona o trošarinama kada takve metode ili prakse otkrivaju nedostatke ili propuste u djelovanju postupaka utvrđenih ovom Uredbom.
Zbog ocjenjivanja učinkovitosti ovog sustava upravne suradnje u primjeni zakona o trošarinama i suzbijanju nezakonite utaje poreza i poreznih prijevara s obzirom na trošarine, države članice mogu dostaviti Komisiji sve druge raspoložive informacije pored onih iz prvog podstavka.
Komisija prosljeđuje informacije koje su dostavile države članice drugim dotičnim državama članicama.
Obveza dostavljanja informacija i statističkih podataka ne smije prouzročiti neopravdana opterećenja uprave.
3. Komisija može, za dijagnostičke i statističke potrebe, izravno prikupiti informacije iz poruka koje stvara računalni sustav, u skladu s člankom 28.
4. Informacije koje dostavljaju države članice ili koje prikuplja Komisija za potrebe stavaka 1. do 3. ne sadrže pojedinačne ili osobne podatke.
5. Komisija donosi provedbene akte da bi za potrebe primjene ovog članka utvrdila odgovarajuće statističke podatke koje trebaju dostaviti države članice, informacije koje treba prikupiti Komisija i statistička izvješća koja Komisija treba pripremiti s drugim državama članicama.
Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 35. stavka 2.
Članak 35.
Odbor za trošarine
1. Komisiji pomaže Odbor za trošarine osnovan člankom 43. stavkom 1. Direktive 2008/118/EZ. Taj Odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
2. Kod pozivanja na ovaj stavak, primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
Članak 36.
Stavljanje izvan snage Uredbe (EZ) br. 2073/2004
Uredba (EZ) br. 2073/2004 stavlja se izvan snage.
Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga ovoj Uredbi.
Članak 37.
Izvješćivanje Europskog parlamenta i Vijeća
Svakih pet godina od dana stupanja na snagu ove Uredbe i posebno na temelju informacija koje dostavljaju države članice, Komisija izvješćuje Europski parlament i Vijeće o primjeni ove Uredbe.
Članak 38.
Dvostrani aranžmani
Kada nadležna tijela sklapaju aranžmane o dvostranim pitanjima obuhvaćenim ovom Uredbom, izuzev pojedinih slučajeva, o tome odmah izvještavaju Komisiju. Komisija zatim nadalje izvještava nadležna tijela drugih država članica.
Članak 39.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. srpnja 2012.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 2. svibnja 2012.