32010R0248
L 079/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 248/2010
od 24. ožujka 2010.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1484/95 o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu sustava dodatnih uvoznih carina i određivanju reprezentativnih cijena u sektoru mesa peradi i jaja i za albumin iz jaja te Uredbe (EZ) br. 504/2007 o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu režima za dodatne uvozne carine u sektoru mlijeka i mliječnih proizvoda
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavi zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (1), a posebno članak 143. točku (b) u vezi s njezinim člankom 4.,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 614/2009 od 7. srpnja 2009. o zajedničkom sustavu trgovine za ovalbumin i laktalbumin (2), a posebno njezin članak 3. stavak 4.,
budući da:
(1)
Člankom 3. stavkom 3. Uredbe Komisije (EZ) br. 1484/95 (3) i člankom 4. stavkom 3. Uredbe Komisije (EZ) br. 504/2007 (4) predviđeno je da, u slučaju kad je uvozna cijena CIF pošiljke viša od reprezentativne cijene koja se primjenjuje, uvoznik mora položiti sredstvo osiguranja iz članka 248. stavka 1. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (5) koje je jednako iznosu dodatne carine koju bi platio da se dodatna carina izračunala na temelju reprezentativne cijene koja se primjenjuje na dotični proizvod.
(2)
Međutim, u sličnom slučaju, člankom 38. stavkom 3. Uredbe Komisije (EZ) br. 951/2006 od 30. lipnja 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila za provedbu Uredbe Vijeća (EZ) 318/2006 u pogledu trgovine s trećim zemljama u sektoru šećera (6) predviđeno je da uvoznik mora položiti sredstvo osiguranja iz članka 248. stavka 1. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 koje je jednako razlici između iznosa dodatne uvozne carine izračunane na temelju reprezentativne cijene koja se primjenjuje na dotični proizvod i iznosa dodatne uvozne carine izračunane na temelju uvozne cijene CIF dotične pošiljke.
(3)
Radi usklađivanja metoda izračuna koje se primjenjuju u različitim sektorima, primjereno je uskladiti metodu predviđenu člankom 3. stavkom 3. Uredbe (EZ) 1484/95 i člankom 4. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 504/2007 s metodom predviđenom člankom 38. stavkom 3. Uredbe (EZ) br. 951/2006.
(4)
Člankom 3. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 1484/95 i člankom 4. stavkom 4. Uredbe (EZ) br. 504/2007 određeni su rokovi do kojih uvoznik mora dokazati je pošiljka poslana pod uvjetima koji potvrđuju točnost uvozne cijene CIF. Čini se da je u praksi postupak uvoza i prodaje robe u okviru sustava postao puno različitiji. Dok se prije jedan gospodarski subjekt općenito bavio kupovinom u trećoj zemlji, puštanjem u slobodan promet i prodajom u Zajednici, sada se više gospodarskih subjekata bavi različitim aktivnostima, a to često čini nemogućim poštivanje navedenih rokova. Stoga je primjereno produljiti te rokove.
(5)
Uredbe (EZ) br. 1484/95 i (EZ) br. 504/2007 stoga treba na odgovarajući način izmijeniti.
(6)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Upravnog odbora za zajedničku organizaciju poljoprivrednih tržišta,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
U članku 3. Uredbe (EZ) br. 1484/95, stavci 3. i 4. zamjenjuju se sljedećim:
„3. U slučaju iz stavka 2., uvoznik mora položiti sredstvo osiguranja iz članka 248. stavka 1. Uredbe (EEZ) br. 2454/93 koje je jednako razlici između iznosa dodatne uvozne carine izračunane na temelju reprezentativne cijene koja se primjenjuje na dotični proizvod i iznosa dodatne uvozne carine izračunane na temelju uvozne cijene CIF dotične pošiljke.
4. Uvoznik ima dva mjeseca od prodaje dotičnog proizvoda, podložno ograničenju od devet mjeseci od datuma prihvaćanja deklaracije o puštanju u slobodan promet, da dokaže da je pošiljka poslana u skladu s uvjetima koji potvrđuju točnost cijena iz stavka 2. Nepoštivanje jednog ili drugog roka podrazumijeva gubitak položenog sredstva osiguranja. Međutim, rok od devet mjeseci nadležna tijela mogu produljiti za najviše tri mjeseca na zahtjev uvoznika koji mora zahtjev valjano obrazložiti.
Položeno sredstvo osiguranja oslobađa se u mjeri u kojoj su carinskim nadležnim tijelima podneseni zadovoljavajući dokazi o poštivanju uvjeta slanja. U protivnom, sredstvo osiguranja se zadržava plaćanjem dodatnih carina.”
Članak 2.
U članku 4. Uredbe (EZ) br. 504/2007, stavci 3. i 4. zamjenjuju se sljedećim:
„3. U slučaju iz stavka 2., uvoznik mora položiti sredstvo osiguranja iz članka 248. stavka 1. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 (*) koje je jednako razlici između iznosa dodatne uvozne carine izračunane na temelju reprezentativne cijene koja se primjenjuje na dotični proizvod i iznosa dodatne uvozne carine izračunane na temelju uvozne cijene CIF dotične pošiljke.
4. Uvoznik ima dva mjeseca od prodaje dotičnog proizvoda, podložno ograničenju od devet mjeseci od datuma prihvaćanja deklaracije o puštanju u slobodan promet, da dokaže da je pošiljka poslana u skladu s uvjetima koji potvrđuju točnost cijena iz stavka 2. Nepoštivanje jednog ili drugog roka podrazumijeva gubitak položenog sredstva osiguranja. Međutim, rok od devet mjeseci nadležna tijela mogu produljiti za najviše tri mjeseca na zahtjev uvoznika koji mora zahtjev valjano obrazložiti.
Položeno sredstvo osiguranja se oslobađa u mjeri u kojoj su carinskim nadležnim tijelima podneseni zadovoljavajući dokazi o poštivanju uvjeta slanja. U protivnom, sredstvo osiguranja se zadržava plaćanjem dodatnih carina.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sedmog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Primjenjuje se od 1. svibnja 2010.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 24. ožujka 2010.