32012R0465
L 149/4
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
22.05.2012.
UREDBA (EU) br. 465/2012 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 22. svibnja 2012.
o izmjeni Uredbe (EZ) br. 883/2004 o koordinaciji sustavâ socijalne sigurnosti i Uredbe (EZ) br. 987/2009 o utvrđivanju postupka provedbe Uredbe (EZ) br. 883/2004
(Tekst značajan za EGP i za Švicarsku)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 48.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Kako bi se u obzir uzele pravne promjene u određenim državama članicama i jamčila pravna sigurnost za dionike, Uredbu (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (2) i Uredbu (EZ) br. 987/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (3) treba prilagoditi.
(2)
Od Administrativne komisije za koordinaciju sustavâ socijalne sigurnosti primljeni su odgovarajući prijedlozi koji se odnose na koordinaciju sustavâ socijalne sigurnosti s ciljem poboljšanja i modernizacije prava Unije te su uključeni u ovu Uredbu.
(3)
Promjene društvene stvarnosti mogu utjecati na koordinaciju sustavâ socijalne sigurnosti. Kako bi se odgovorilo na takve promjene, potrebne su izmjene u području određivanja primjenljivog zakonodavstva i davanja za nezaposlenost.
(4)
Koncept „domaće baze” za članove letačke i kabinske posade je na temelju prava Unije definiran u Prilogu III. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 3922/91 od 16. prosinca 1991. o usklađivanju tehničkih zahtjeva i upravnih postupaka u području civilnog zrakoplovstva (4). Kako bi se omogućila primjena glave II. Uredbe (EZ) br. 883/2004 na ovu skupinu osoba, opravdano je stvoriti posebno pravilo, pri čemu koncept „domaće baze” postaje kriterij za određivanje primjenljivog zakonodavstva za članove letačke i kabinske posade. Međutim, primjenljivo zakonodavstvo za članove letačke i kabinske posade treba ostati stabilno, a načelo „domaće baze” ne smije dovesti do čestih promjena primjenljivog zakonodavstva zbog rasporeda rada industrije ili sezonske potražnje.
(5)
U situacijama u kojima osoba radi u dvjema državama članicama ili više njih, treba biti jasno da se uvjet obavljanja „znatnog dijela” djelatnosti u smislu članka 13. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 883/2004 primjenjuje i na osobe koje obavljaju djelatnosti za različita poduzeća ili poslodavce.
(6)
Uredbu (EZ) br. 883/2004 treba izmijeniti umetanjem nove odredbe koja osigurava da samozaposleni pogranični radnik koji postane u potpunosti nezaposlen prima davanja ako je navršio razdoblje osiguranja kao samozaposlena osoba ili razdoblja osiguranja priznata za potrebe dodjeljivanja davanja za nezaposlenost u nadležnoj državi članici te ako u državi članici boravišta ne postoji sustav davanja za nezaposlenost koji obuhvaća samozaposlene osobe. Tu odredbu treba preispitati u svjetlu iskustva nakon dvije godine provedbe i, prema potrebi, izmijeniti.
(7)
Uredbu (EZ) br. 883/2004 i Uredbu (EZ) br. 987/2009 stoga treba izmijeniti na odgovarajući način,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EZ) br. 883/2004 mijenja se kako slijedi:
(1)
pojam „Komisija Europskih zajednica” zamjenjuje se pojmom „Europska komisija” u cijelom tekstu.
(2)
Umeće se sljedeća uvodna izjava:
„(18b)
U Prilogu III. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 3922/91 od 16. prosinca 1991. o usklađivanju tehničkih zahtjeva i upravnih postupaka u području civilnog zrakoplovstva (5), koncept „domaće baze” za članove letačke i kabinske posade definiran je kao mjesto koje prijevoznik imenuje za člana posade i iz kojega član posade obično započinje i na kojem završava trajanje dužnosti ili seriju trajanja dužnosti i gdje, u normalnim okolnostima, prijevoznik nije odgovoran za smještaj dotičnog člana posade. Kako bi se omogućila primjena glave II. ove Uredbe za članove letačke i kabinske posade, opravdano je koristiti koncept „domaće baze” kao kriterij za određivanje primjenljivog zakonodavstva za članove letačke i kabinske posade. Međutim, primjenljivo zakonodavstvo za članove letačke i kabinske posade treba ostati stabilno, a načelo domaće baze ne smije dovesti do čestih promjena primjenljivog zakonodavstva zbog rasporeda rada industrije ili sezonske potražnje.
(3)
Članak 9. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 9.
Izjave država članica o području primjene ove Uredbe
1. Države članice dostavljaju obavijest Europskoj komisiji u pisanom obliku o izjavama danima u skladu točkom 1. članka 1., zakonodavstvom i sustavima iz članka 3., ugovorima koji su na snazi iz članka 8. stavka 2. i najnižim davanjima iz članaka 58., nedostatku sustava osiguranja iz članka 65.a stavka 1., kao i o znatnim izmjenama. U tim obavijestima treba naznačiti datum od kojeg se ova Uredba primjenjuje na sustave određene u izjavama država članica.
2. Te se obavijesti šalju Europskoj komisiji svake godine te im se pridaje potreban publicitet.”
(4)
Članku 11. dodaje se sljedeći stavak:
„5. Djelatnost u svojstvu člana letačke ili kabinske posade koji obavlja usluge opsluživanja putnika ili usluge u vezi s teretom smatra se djelatnošću koja se obavlja u državi članici u kojoj se nalazi domaća baza kako je definirana u Prilogu III. Uredbi (EEZ) br. 3922/91.”
(5)
U članku 12. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Na osobu koja obavlja djelatnost kao zaposlena osoba u državi članici za poslodavca koji ondje redovno obavlja svoje djelatnosti i kojeg je poslodavac uputio u drugu državu članicu radi obavljanja posla za tog poslodavca, i nadalje se primjenjuje zakonodavstvo prve države članice pod uvjetom da predviđeno trajanje takvog posla nije duže od 24 mjeseca i da nije poslana s ciljem da zamijeni drugu upućenu osobu.”
(6)
U članku 13. stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Na osobu koja inače obavlja djelatnost kao zaposlena osoba u dvjema državama članicama ili više njih, primjenjuje se:
(a)
zakonodavstvo države članice boravišta ako obavlja znatan dio svoje djelatnosti u toj državi članici; ili
(b)
ako ne obavlja znatan dio svoje djelatnosti u državi članici boravišta:
i.
zakonodavstvo države članice u kojoj se nalazi registrirano sjedište ili mjesto poslovanja poduzeća ili poslodavca ako je zapošljava jedno poduzeće ili poslodavac; ili
ii.
zakonodavstvo države članice u kojoj se nalazi registrirano sjedište ili mjesto poslovanja poduzećâ ili poslodavaca ako je zapošljavaju dva ili više poduzeća ili poslodavaca koji imaju registrirano sjedište ili mjesto poslovanja samo u jednoj državi članici; ili
iii.
zakonodavstvo države članice u kojoj se nalazi registrirano sjedište ili mjesto poslovanja poduzeća ili poslodavca, osim države članice boravišta, ako je zapošljavaju dva ili više poduzeća ili poslodavaca koji imaju registrirano sjedište ili mjesto poslovanja u dvije države članice, od kojih je jedna država članica boravišta; ili
iv.
zakonodavstvo države članice boravišta ako je zapošljavaju dva ili više poduzeća ili poslodavaca, od kojih najmanje dva imaju registrirano sjedište ili mjesto poslovanja u državama članicama koje nisu država članica boravišta.”
(7)
U članku 36. stavak 2.a zamjenjuje se sljedećim:
„2.a Nadležna ustanova ne može odbiti izdavanje ovlaštenja predviđenog člankom 20. stavkom 1. osobi koja je pretrpjela ozljedu na radu ili je oboljela od profesionalne bolesti i ima pravo na davanja koja se obračunavaju toj ustanovi ako se liječenje koje odgovara njezinom stanju ne može osigurati u državi članici u kojoj ima boravište u medicinski opravdanom roku, uzimajući u obzir njezino trenutačno zdravstveno stanje i mogući tijek bolesti.”
(8)
Članak 63. zamjenjuje se sljedećim:
„Članak 63.
Posebne odredbe za odstupanje od pravila o boravištu
Za potrebe ovog poglavlja, članak 7. primjenjuje se samo u slučajevima predviđenim člancima 64., 65. i 65.a u rokovima koji su ondje opisani.”
(9)
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 65.a
Posebne odredbe za u potpunosti nezaposlene samozaposlene pogranične radnike kad u državi članici boravišta ne postoji sustav davanja za nezaposlenost koji obuhvaća samozaposlene osobe
1. Odstupajući od članka 65., u potpunosti nezaposlena osoba koja je, kao pogranični radnik, nedavno navršila razdoblja osiguranja kao samozaposlena osoba ili razdoblja samozaposlenja priznata za potrebe dodjeljivanja davanja za nezaposlenost u državi članici koja nije njezina država članica boravišta i čija je država članica boravišta dostavila izjavu da ne postoji mogućnost za davanje bilo kakve kategorije samozaposlenih osoba koja bi bila obuhvaćena sustavom davanja za nezaposlenost te države članice, prijavljuje se i stavlja na raspolaganje službama zapošljavanja u državi članici u kojoj je obavljala svoju djelatnost kao samozaposlena osoba i koja, kada se prijavljuje za davanja, kontinuirano postupa u skladu s uvjetima utvrđenim na temelju zakonodavstva potonje države članice. U potpunosti nezaposlena osoba može se, kao dopunski korak, staviti na raspolaganje službama zapošljavanja države članice boravišta.
2. Davanja u potpunosti nezaposlenoj osobi iz stavka 1. osigurava država članica čije se zakonodavstvo zadnje primjenjivalo na tu osobu u skladu sa zakonodavstvom koje ta država članica primjenjuje.
3. Ako se u potpunosti nezaposlena osoba iz stavka 1. ne želi staviti ili ostati na raspolaganju službama zapošljavanja države članice zadnje djelatnosti nakon što je ondje bila prijavljena i želi tražiti posao u državi članici boravišta, članak 64. primjenjuje se mutatis mutandis, osim članka 64. stavka 1. točke (a). Nadležna ustanova može produljiti razdoblje iz prve rečenice članka 64. stavka 1. točke (c) do kraja razdoblja prava na davanja.”
(10)
U članku 71. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Administrativna komisija odlučuje kvalificiranom većinom kako je definirano Ugovorima, osim kada donosi pravila koja se utvrđuju uzajamnim sporazumom između njezinih članova.
Odlukama o pitanjima tumačenja iz članka 72. točke (a) pridaje se potreban publicitet.”
(11)
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 87.a
Prijelazna odredba za primjenu Uredbe (EU) 465/2012
1. Ako se kao posljedica stupanja na snagu Uredbe (EU) br. 465/2012 na osobu, u skladu s glavom II. ove Uredbe, primjenjuje zakonodavstvo države članice koje nije zakonodavstvo koje se na nju primjenjivalo prije tog stupanja na snagu, zakonodavstvo države članice koje se primjenjivalo prije tog datuma i dalje se na nju primjenjuje tijekom prijelaznog razdoblja koje traje sve dok se odgovarajuća situacija ne promijeni, a u svakom slučaju ne duže od 10 godina od datuma stupanja na snagu Uredbe (EU) br. 465/2012. Takva osoba može zahtijevati da se prijelazno razdoblje na nju više ne primjenjuje. Takav zahtjev podnosi se ustanovi koju odredi nadležno tijelo države članice boravišta. Za zahtjeve podnesene do 29. rujna 2012. smatra se da proizvode učinke 28. lipnja 2012. Zahtjevi podneseni nakon 29. rujna 2012. proizvode učinke prvoga dana mjeseca koji slijedi nakon njihova podnošenja.
2. Najkasnije 29. lipnja 2014. Administrativna komisija ocjenjuje provedbu odredbi utvrđenih u članku 65.a ove Uredbe i podnosi izvješće o njihovoj primjeni. Na temelju tog izvješća Europska komisija može, prema potrebi, dostaviti prijedloge za izmjenu tih odredbi.”
(12)
Prilozi X. i XI. mijenjaju se u skladu s Prilogom ovoj Uredbi.
Članak 2.
Uredba (EZ) br. 987/2009 mijenja se kako slijedi:
(1)
u članku 6. stavku 1. točke (b) i (c) zamjenjuju se sljedećim:
„(b)
zakonodavstvo države članice boravišta ako dotična osoba obavlja djelatnost u svojstvu zaposlene ili samozaposlene osobe u dvjema državama članicama ili više njih te obavlja dio svoje djelatnosti/svojih djelatnosti u državi članici boravišta, ili ako dotična osoba nije zaposlena niti samozaposlena;
(c)
u svim ostalim slučajevima, zakonodavstvo države članice čija je primjena prvo zatražena, ako osoba obavlja djelatnost, ili djelatnosti, u dvjema državama članicama ili više njih.”
(2)
Članak 14. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 5. zamjenjuje se sljedećim:
„5. Za potrebe primjene članka 13. stavka 1. osnovne uredbe, osoba koja „inače obavlja djelatnost kao zaposlena osoba u dvjema državama članicama ili više njih” odnosi se na osobu koja istodobno, ili naizmjenično, za isto poduzeće ili poslodavca ili više poduzeća ili poslodavaca, obavlja jednu ili više zasebnih djelatnosti u jednoj ili više država članica.”;
(b)
umeću se sljedeći stavci:
„5.a Za potrebe primjene glave II. osnovne Uredbe, ‚registrirano sjedište ili mjesto poslovanja’ odnosi se na registrirano sjedište ili mjesto poslovanja gdje se donose temeljne odluke poduzeća i gdje se provode funkcije njegove središnje uprave.
Za potrebe članka 13. stavka 1. osnovne Uredbe, na zaposlenog člana letačke ili kabinske posade koji obično obavlja usluge opsluživanja putnika i usluge u vezi s teretom u dvjema državama članicama ili više njih primjenjuje se zakonodavstvo države članice u kojoj se nalazi domaća baza kako je definirana u Prilogu III. Uredbi Vijeća (EEZ) br. 3922/91 od 16. prosinca 1991. o usklađivanju tehničkih zahtjeva i upravnih postupaka u području civilnog zrakoplovstva (6);
5.b Marginalne djelatnosti se zanemaruju za potrebe određivanja primjenljivog zakonodavstva na temelju članka 13. osnovne Uredbe. Članak 16. provedbene Uredbe primjenjuje se na sve slučajeve na temelju ovog članka.
(3)
U članku 15. stavku 1. druga rečenica zamjenjuje se sljedećim:
„Ta ustanova dotičnoj osobi izdaje potvrdu iz članka 19. stavka 2. provedbene Uredbe i bez odlaganja čini dostupnima informacije o zakonodavstvu koje se primjenjuje na tu osobu, prema članku 11. stavku 3. točki (b) ili članku 12. osnovne Uredbe, ustanovi koju je imenovalo nadležno tijelo države članice u kojoj se djelatnost obavlja.”
(4)
U članku 54. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Za potrebe primjene članka 62. stavka 3. osnovne odredbe, nadležna ustanova države članice čije se zakonodavstvo primjenjivalo na dotičnu osobu u odnosu na posljednju djelatnost koju je obavljala u svojstvu zaposlene ili samozaposlene osobe, na zahtjev ustanove mjesta boravišta toj ustanovi bez odlaganja dostavlja sve podatke potrebne za određivanje davanja za nezaposlenost koji se mogu pribaviti u državi članici u kojoj se nalazi, a posebno iznos primljenih plaća ili dohotka od profesionalne djelatnosti.”
(5)
Članak 55. mijenja se kako slijedi:
(a)
u stavku 1. prvi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„1. Da bi se na nju primjenjivali članak 64. ili članak 65.a osnovne Uredbe, nezaposlena osoba koja ode u drugu državu članicu prije svog odlaska obavješćuje nadležnu ustanovu i zahtijeva da joj se izda isprava kojom se potvrđuje da ona zadržava pravo na davanja pod uvjetima predviđenim u članku 64. stavku 1. točki (b) osnovne Uredbe.”;
(b)
dodaje se sljedeći stavak:
„7. Stavci od 2. do 6. primjenjuju se mutatis mutandis na situaciju obuhvaćenu člankom 65.a stavkom 3. osnovne Uredbe.”
(6)
U članku 56. stavci 1. i 2. zamjenjuju se sljedećim:
„1. Ako u skladu s člankom 65. stavkom 2. ili člankom 65.a stavkom 1. osnovne Uredbe nezaposlena osoba odluči da će se staviti na raspolaganje i službama za zapošljavanje u državi članici koja ne osigurava davanja tako što će se kod njih prijaviti kao tražitelj zaposlenja, o tome obavješćuje ustanovu i službe za zapošljavanje države članice koja osigurava davanja.
Na zahtjev službi za zapošljavanje države članice koja ne osigurava davanja, službe za zapošljavanje u državi članici koja osigurava davanja šalju odgovarajuće podatke o prijavi nezaposlene osobe i njezinoj potrazi za zaposlenjem.
2. Ako zakonodavstvo koje se primjenjuje u dotičnim državama članicama propisuje da nezaposlena osoba treba ispuniti određene obveze i/ili obavljati aktivnosti vezane uz traženje posla, prednost imaju obveze i/ili aktivnosti vezane uz traženje posla koje nezaposlena osoba ispunjava odnosno obavlja u državi članici koja osigurava davanja.
Ako nezaposlena osoba ne ispuni sve obveze i/ili ne obavi aktivnosti vezane uz traženje posla u državi članici koja ne osigurava davanja, to ne utječe na davanja priznata u drugoj državi članici.”
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 22. svibnja 2012.