32012R0244
L 081/18
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
DELEGIRANA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 244/2012
od 16. siječnja 2012.
o dopuni Direktive 2010/31/EU Europskog parlamenta i Vijeća o energetskim svojstvima zgrada utvrđivanjem usporednog metodološkog okvira za izračunavanje troškovno optimalnih razina za minimalne zahtjeve energetskih svojstava zgrada i dijelova zgrada
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2010/31/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 2010. o energetskim svojstvima zgrada (1), a posebno njezin članak 5. stavak 1.,
budući da:
(1)
Direktivom 2010/31/EU od Komisije se zahtijeva da delegiranim aktom utvrdi usporedni metodološki okvir za izračunavanje troškovno optimalnih razina za minimalne zahtjeve energetskih svojstava zgrada i dijelova zgrada.
(2)
Države članice odgovorne su za određivanje minimalnih zahtjeva energetskih svojstava zgrada i dijelova zgrada. Zahtjevi moraju biti utvrđeni s ciljem ostvarivanja troškovno optimalnih razina. Na državama članicama je da odluče je li nacionalno mjerilo koje se koristi kao konačni rezultat troškovno optimalnih izračuna ono koje je izračunano iz makroekonomske perspektive (promatrajući troškove i koristi ulaganja u energetsku učinkovitost za društvo u cjelini) ili sa strogo financijskog gledišta (gledajući samo ulaganje kao takvo). Nacionalni minimalni zahtjevi energetskih svojstava ne bi smjeli biti više od 15 % niži od troškovno optimalnih rezultata izračuna uzetog kao nacionalno mjerilo. Troškovno optimalna razina nalazi se u rasponu razina svojstava u kojem je analiza troškova i koristi tijekom vijeka trajanja pozitivna.
(3)
Direktiva 2010/31/EU promiče smanjenje korištenja energije u izgrađenom okolišu, ali i naglašava da je zgradarstvo glavni izvor emisija ugljikovog dioksida.
(4)
Direktiva 2009/125/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o uspostavi okvira za utvrđivanje zahtjeva za ekološki dizajn proizvoda povezanih s energijom (2) predviđa utvrđivanje minimalnih zahtjeva energetskih svojstava takvih proizvoda. Prilikom utvrđivanja nacionalnih zahtjeva za tehničke sustave zgrada, države članice moraju uzeti u obzir provedbene mjere utvrđene tom direktivom. Svojstva građevnih proizvoda koja će se koristiti za izračune prema ovoj Uredbi trebala bi se utvrditi u skladu s odredbama Uredbe (EU) br. 305/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2011. o utvrđivanju usklađenih uvjeta za stavljanje na tržište građevnih proizvoda i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 89/106/EEZ (3).
(5)
Cilj troškovno učinkovitih odnosno troškovno optimalnih razina energetske učinkovitosti može u određenim okolnostima pružiti opravdanje državama članicama da odrede troškovno učinkovite odnosno troškovno optimalne zahtjeve za dijelove zgrada koji bi u praksi predstavljali prepreke za određene projekte zgrada ili za tehničke mogućnosti te može poticati uporabu proizvoda povezanih s energijom koji imaju bolja energetska svojstva.
(6)
Koraci od kojih se sastoji usporedni metodološki okvir navedeni su u Prilogu III. Direktivi 2010/31/EU i uključuju utvrđivanje referentnih zgrada, definiranje mjera energetske učinkovitosti koje će se primjenjivati na te referentne zgrade, procjenu pripadajuće potrebe tih mjera za primarnom energijom i izračun troškova (tj. neto sadašnje vrijednosti) tih mjera.
(7)
Zajednički okvir za izračunavanje energetskog svojstva, utvrđen u Prilogu I. Direktivi 2010/31/EU, vrijedi i za sve korake troškovno optimalnog metodološkog okvira, posebno za korak u kojem se izračunavaju energetska svojstva zgrada i dijelova zgrada.
(8)
S ciljem prilagodbe usporednog metodološkog okvira nacionalnim okolnostima, države članice trebale bi utvrditi procijenjeni ekonomski vijek trajanja zgrade i/ili dijela zgrade, odgovarajući trošak nositelja energije, proizvoda, sustava i održavanja, operativne troškove i troškove rada, faktore pretvaranja primarne energije, kao i kretanja cijena energije koje je moguće predvidjeti za goriva koja se u njihovim nacionalnim kontekstima koriste za energiju u zgradama, uzimajući u obzir informacije koje daje Komisija. Države članice također bi trebale utvrditi diskontnu stopu koja će se koristiti kako za makroekonomske, tako i za financijske izračune, nakon što provedu analizu osjetljivosti barem dviju kamatnih stopa za svaki izračun.
(9)
Kako bi se osigurao zajednički pristup država članica primjeni usporednog metodološkog okvira, primjereno je da Komisija utvrdi ključne okvirne uvjete potrebne za izračun neto sadašnje vrijednosti, kao što su početna godina izračuna, troškovne kategorije koje se razmatraju te razdoblje koje će se koristiti za izračun.
(10)
Utvrđivanje zajedničkog razdoblja izračuna nije u suprotnosti s pravom država članica da utvrde procijenjeni ekonomski vijek trajanja zgrada i/ili dijelova zgrade s obzirom na to da on može biti i dulji i kraći od utvrđenog razdoblja izračuna. Procijenjeni ekonomski vijek trajanja zgrada i/ili dijelova zgrada ima tek ograničeni utjecaj na razdoblje izračuna jer to je razdoblje prije određeno ciklusom rekonstrukcije zgrade, tj. razdobljem nakon kojeg se na zgradi provodi veća rekonstrukcija.
(11)
Troškovni izračuni i projekcije s mnogo pretpostavki i neizvjesnosti, uključujući primjerice kretanja cijene energije tijekom vremena, obično su popraćeni analizom osjetljivosti kojom se procjenjuje pouzdanost ključnih ulaznih parametara. Za potrebe troškovno optimalnih izračuna, analiza osjetljivosti trebala bi obraditi barem kretanja cijene energije i diskontnu stopu, a u najboljem bi slučaju analiza osjetljivosti trebala sadržavati i buduća kretanja cijene tehnologije kao element za preispitivanje izračuna.
(12)
Usporedni metodološki okvir trebao bi državama članicama omogućiti da rezultate troškovno optimalnih izračuna usporede s minimalnim zahtjevima energetskih svojstava koji su na snazi te da rezultat usporedbe koriste kako bi osigurale da cilj utvrđivanja minimalnih zahtjeva energetskih svojstava bude postizanje troškovno optimalnih razina. Države članice trebale bi razmotriti utvrđivanje minimalnih zahtjeva energetskih svojstava na troškovno optimalnoj razini i za one kategorije zgrada za koje za sada ne postoje minimalni zahtjevi energetskih svojstava.
(13)
Troškovno optimalna metodologija tehnološki je neutralna i ne daje prednost jednom tehnološkom rješenju pred nekim drugim. Ona osigurava natjecanje među mjerama, paketima odnosno varijantama tijekom procijenjenog vijeka trajanja zgrade ili dijela zgrade.
(14)
Rezultate izračuna kao i korištene ulazne podatke i pretpostavke potrebno je priopćiti Komisiji, kako je propisano člankom 5. stavkom 2. Direktive 2010/31/EU. Ta izvješća trebala bi Komisiji omogućiti da ocijeni napredak koji su države članice postigle u smislu ostvarenja troškovno optimalnih razina minimalnih zahtjeva energetskih svojstava te da o tom napretku izvijesti.
(15)
Kako bi smanjile administrativno opterećenje, državama članicama trebalo bi omogućiti smanjenje broja izračuna kroz utvrđivanje referentnih zgrada koje su reprezentativne za više od jedne kategorije zgrada, bez utjecaja na dužnost koju države članice imaju prema Direktivi 2010/31/EU da za određene kategorije zgrada utvrde minimalne zahtjeve energetskih svojstava,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Predmet i područje primjene
U skladu sa člankom 5. i prilozima I. i III. Direktivi 2010/31/EU, ova Uredba utvrđuje usporedni metodološki okvir koji države članice trebaju koristiti za izračunavanje troškovno optimalnih razina minimalnih zahtjeva energetskih svojstava za nove i postojeće zgrade i dijelove zgrada.
Metodološki okvir navodi pravila za uspoređivanje mjera energetske učinkovitosti, mjera koje uključuju obnovljive izvore energije te paketa i varijanti takvih mjera, na temelju svojstva primarne energije i troškova koji se pripisuju njihovoj provedbi. On također utvrđuje način na koji se ta pravila primjenjuju na odabrane referentne zgrade s ciljem definiranja troškovno optimalnih razina minimalnih zahtjeva energetskih svojstava.
Članak 2.
Definicije
Uz definicije iz članka 2. Direktive 2010/31/EU, primjenjuju se sljedeće definicije uz napomenu da za izračun na makroekonomskoj razini treba isključiti primjenjive naknade i poreze:
(1)
Globalni trošak znači zbroj sadašnje vrijednosti troškova početnog ulaganja, tekućih troškova i troškova zamjene (u odnosu na početnu godinu), kao i troškova odlaganja ako su primjenjivi. Za izračun na makroekonomskoj razini, uvodi se dodatna kategorija troška emisija stakleničkih plinova;
(2)
Troškovi početnog ulaganja znači svi troškovi koji su nastali do trenutka u kojem se zgrada ili dio zgrade predaje kupcu spreman za uporabu. Ti troškovi uključuju projektiranje, kupnju dijelova zgrade, povezivanje s dobavljačima, procese ugradnje i puštanja u uporabu;
(3)
Troškovi energije znači godišnji troškovi te fiksne i maksimalne naknade za energiju uključujući nacionalne poreze;
(4)
Operativni troškovi znači svi troškovi povezani s uporabom zgrade uključujući godišnji trošak osiguranja, komunalne naknade i druge stalne naknade i poreze;
(5)
Troškovi održavanja znači godišnji troškovi mjera za očuvanje i obnovu željene kvalitete zgrade ili dijela zgrade. Oni uključuju godišnje troškove inspekcije, čišćenja, prilagodbi, popravaka i potrošnih stavki;
(6)
Tekući troškovi znači godišnji troškovi održavanja, operativni troškovi i troškovi energije;
(7)
Troškovi odlaganja znači troškovi razgradnje na kraju vijeka trajanja zgrade odnosno dijela zgrade i uključuju razgradnju, uklanjanje dijelova zgrade kojima još nije istekao vijek trajanja, prijevoz i recikliranje;
(8)
Godišnji trošak znači zbroj tekućih troškova i periodičkih troškova odnosno troškova zamjene plaćenih u određenoj godini;
(9)
Trošak zamjene znači nadomjesno ulaganje za dio zgrade u skladu s procijenjenim ekonomskim vijekom trajanja tijekom razdoblja izračuna;
(10)
Trošak emisija stakleničkih plinova znači novčana vrijednost štete koju za okoliš uzrokuju emisije CO2, povezane s potrošnjom energije u zgradama;
(11)
Referentna zgrada znači hipotetska ili stvarna referentna zgrada koja predstavlja tipičnu geometriju i sustave zgrada, tipična energetska svojstva ovojnice i sustava zgrade, tipičnu funkcionalnost i tipičnu troškovnu strukturu u državi članici i reprezentativna je u smislu klimatskih uvjeta i zemljopisnog smještaja;
(12)
Diskontna stopa znači određena vrijednost za usporedbu vrijednosti novca u različitim trenucima, izražena realno;
(13)
Diskontni faktor znači multiplikativni broj koji se koristi za pretvaranje novčanog toka u danom trenutku u njegovu ekvivalentnu vrijednost u ishodišnoj točki. Izvodi se iz diskontne stope;
(14)
Početna godina znači godina na kojoj se temelje svi izračuni i koja služi za određivanje razdoblja izračuna;
(15)
Razdoblje izračuna znači razdoblje koje se uzima u obzir za potrebe izračuna i obično je izraženo u godinama;
(16)
Preostala vrijednost zgrade znači zbroj preostalih vrijednosti zgrade i dijelova zgrade na kraju razdoblja izračuna;
(17)
Kretanje cijene znači kretanje cijena energije, proizvoda, sustava u zgradi, usluga, rada, održavanja i ostalih troškova tijekom vremena, a može biti različito od stope inflacije;
(18)
Mjera energetske učinkovitosti znači promjena na zgradi koja dovodi do smanjenja potrebe zgrade za primarnom energijom;
(19)
Paket znači niz mjera energetske učinkovitosti i/ili mjera koje se temelje na obnovljivim izvorima energije i primjenjuju se na referentnu zgradu;
(20)
Varijanta znači globalni rezultat i opis čitavog niza mjera odnosno paketa primijenjenih na zgradu, koji se može sastojati od kombinacije mjera na ovojnici zgrade, pasivnih tehnika, mjera na sustavima u zgradi i/ili mjera temeljenih na obnovljivim izvorima energije;
(21)
Potkategorije zgrada znači kategorije vrsta zgrada koje su u odnosu na kategorije utvrđene u Prilogu I. stavku 5. Direktive 2010/31/EU dodatno razvrstane prema veličini, starosti, građevinskom materijalu, uporabnom uzorku, klimatskoj zoni odnosno drugim kriterijima. Upravo se za takve potkategorije utvrđuju referentne zgrade;
(22)
Isporučena energija znači energija, izražena po nositelju energije, koja se dovodi u tehnički sustav u zgradi kroz granicu sustava kako bi se zadovoljile promatrane potrebe (za grijanjem, hlađenjem, prozračivanjem, toplom vodom za kućanstva, rasvjetom, uređajima itd.) odnosno kako bi se proizvela električna energija;
(23)
Energija potrebna za grijanje i hlađenje znači toplina koja se treba dovesti odnosno odvesti iz klimatiziranog prostora radi održavanja željenih temperaturnih uvjeta tijekom danog razdoblja;
(24)
Izvezena energija znači energija izražena po nositelju energije, koju tehnički sustav u zgradi predaje kroz granicu sustava, a koristi se izvan granice sustava;
(25)
Klimatizirani prostor znači prostor u kojemu su određeni parametri okružja, kao što su temperatura, vlažnost itd., regulirani tehničkim uređajima poput grijanja i hlađenja itd.;
(26)
Energija iz obnovljivih izvora znači energija iz obnovljivih nefosilnih izvora, i to energija vjetra, sunca, aerotermalna, geotermalna, hidrotermalna energija i energija oceana, energija iz hidrocentrala, biomasa, deponijski plin, plin iz postrojenja za pročišćavanje otpadnih voda i bioplin.
Članak 3.
Usporedni metodološki okvir
1. Prilikom izračunavanja troškovno optimalnih razina minimalnih zahtjeva energetskih svojstava za zgrade i dijelove zgrada, države članice primjenjuju usporedni metodološki okvir utvrđen u Prilogu I. ovoj Uredbi. Okvir propisuje izračun troškovno optimalnih razina kako s makroekonomskog, tako i s financijskog gledišta, no prepušta državama članicama da utvrde koji će od tih izračuna postati nacionalno mjerilo prema kojem će se ocjenjivati minimalni nacionalni zahtjevi energetskih svojstava.
2. Za potrebe izračuna države članice:
(a)
kao početnu godinu za izračun uzimaju godinu u kojoj se izračun provodi;
(b)
koriste razdoblje izračuna iz Priloga I. ovoj Uredbi;
(c)
koriste troškovne kategorije iz Priloga I. ovoj Uredbi;
(d)
za utvrđivanje troška ugljika, kao minimalnu donju granicu koriste predviđene ETS cijene ugljika dane u Prilogu II.
3. Države članice nadopunjuju usporedni metodološki okvir utvrđivanjem sljedećeg za potrebe izračuna:
(a)
procijenjeni ekonomski vijek trajanja zgrade i/ili dijela zgrade;
(b)
diskontna stopa;
(c)
troškovi nositeljâ energije, proizvodâ, sustavâ, održavanja, operativni troškovi i troškovi rada;
(d)
faktori primarne energije;
(e)
kretanja cijene energije koja se mogu pretpostaviti za sve nositelje energije uzimajući u obzir informacije u Prilogu II. ovoj Uredbi.
4. Države članice nastoje izračunati i usvojiti troškovno optimalne razine minimalnih zahtjeva energetskih svojstava u odnosu na kategorije zgrada za koje za sada ne postoje posebni minimalni zahtjevi energetskih svojstava.
5. Države članice provode analizu kojom utvrđuju osjetljivost rezultata izračuna na promjene u primijenjenim parametrima i u kojoj svakako obrađuju učinak kretanja različitih cijena energije i diskontnih stopa na makroekonomske i financijske izračune, a poželjno je i ostale parametre za koje se očekuje da će imati znatan učinak na rezultat izračuna poput kretanja cijena nepovezanih s energijom.
Članak 4.
Usporedba izračunanih troškovno optimalnih razina s trenutačno važećim minimalnim zahtjevima energetskih svojstava
1. Nakon što su izračunale troškovno optimalne obvezne razine kako iz makroekonomske, tako i iz financijske perspektive, države članice odlučuju koji će izračun postati nacionalno mjerilo te o tome izvješćuju Komisiju kao dio izvješćivanja spomenutog u članku 6.
Države članice uspoređuju rezultat izračuna izabranog kao nacionalno mjerilo iz članka 3. s trenutačno važećim zahtjevima energetskih svojstava za mjerodavnu kategoriju zgrada.
Države članice koriste ishod ove usporedbe kako bi osigurale da cilj utvrđivanja minimalnih zahtjeva energetskih svojstava bude postizanje troškovno optimalnih razina u skladu s člankom 4. stavkom 1. Direktive 2010/31/EU. Državama članicama snažno se preporučuje da fiskalne i financijske poticaje vežu uz usklađenost s rezultatom troškovno optimalnog izračuna za istu referentnu zgradu.
2. Ako su države članice definirale referentne zgrade tako da je rezultat troškovno optimalnog izračuna primjenjiv na više kategorija zgrada, taj rezultat mogu koristiti kako bi osigurale da cilj utvrđivanja minimalnih zahtjeva energetskih svojstava bude postizanje troškovno optimalnih razina za sve mjerodavne kategorije zgrada.
Članak 5.
Preispitivanje troškovno optimalnih izračuna
1. Države članice preispituju svoje troškovno optimalne izračune prije nego što će preispitati svoje minimalne zahtjeve energetskih svojstava koje nalaže članak 4. stavak 1. Direktive 2010/31/EU. U tu svrhu posebno se moraju preispitati kretanja cijena ulaznih troškova te se prema potrebi ti podaci moraju ažurirati.
2. Rezultati ovog preispitivanja dostavljaju se Komisiji u okviru izvješća predviđenog člankom 6. ove Uredbe.
Članak 6.
Izvješćivanje
1. Države članice izvješćuju Komisiju o svim ulaznim podacima i pretpostavkama korištenima za izračune te o rezultatima tih izračuna. To izvješće uključuje primijenjene faktore pretvaranja primarne energije, rezultate izračuna na makroekonomskoj i financijskoj razini, analizu osjetljivosti iz članka 3. stavka 5. ove Uredbe te pretpostavljena kretanja cijene energije i ugljika.
2. Ako ishod usporedbe iz članka 4. ove Uredbe pokazuje da su važeći minimalni zahtjevi energetskih svojstava znatno manje energetski učinkoviti od troškovno optimalnih razina minimalnih zahtjeva energetskih svojstava, izvješće uključuje sva obrazloženja te razlike. U mjeri u kojoj je tu razliku nemoguće opravdati, izvješću se prilaže plan koji iznosi odgovarajuće korake za smanjenje razlike na neznatnu razinu u razdoblju do sljedećeg preispitivanja. U tom smislu, znatno manja razina energetske učinkovitosti važećih minimalnih zahtjeva energetskih svojstava izračunava se kao razlika između prosjeka svih važećih minimalnih zahtjeva energetskih svojstava i prosjeka svih troškovno optimalnih razina izračuna uzetog kao nacionalno mjerilo svih korištenih referentnih zgrada i vrsta zgrada.
3. Države članice mogu koristiti obrazac izvješća prikazan u Prilogu III. ovoj Uredbi.
Članak 7.
Stupanje na snagu i primjena
1. Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
2. Primjenjuje se od 9. siječnja 2013. na zgrade u kojima se nalaze javna tijela, a od 9. srpnja 2013. na ostale zgrade, s iznimkom članka 6. stavka 1. ove Uredbe, koji stupa na snagu 30. lipnja 2012. u skladu s člankom 5. stavkom 2. drugim podstavkom Direktive 2010/31/EU o energetskim svojstvima zgrada.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 16. siječnja 2012.