32010L0076
L 329/3
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
DIREKTIVA 2010/76/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 24. studenoga 2010.
o izmjeni direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ u pogledu kapitalnih zahtjeva za knjigu trgovanja i za resekuritizacije te za nadzorni pregled politika nagrađivanja
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 53. stavak 1.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),
budući da:
(1)
Prekomjerno i nerazborito preuzimanje rizika u bankarskom sektoru dovelo je do propasti pojedinih financijskih institucija i sustavnih problema u državama članicama i u svijetu. Razlozi za takvo preuzimanje rizika brojni su i složeni, iako između nadzornika i regulatornih tijela, uključujući G20 i Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo, postoji suglasnost da je neprimjerenost struktura nagrađivanja nekih financijskih institucija doprinijela tome. Politike nagrađivanja, koje potiču preuzimanje rizika iznad opće razine rizika koju institucije toleriraju, mogu narušiti zdravo i učinkovito upravljanje rizicima i pogoršati ponašanje prekomjernog preuzimanja rizika. Stoga posebnu važnost imaju međunarodno dogovorena i odobrena načela Odbora za financijsku stabilnost („načela FSB”) koja se odnose na zdrave prakse nagrađivanja.
(2)
Direktiva 2006/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o osnivanju i obavljanju djelatnosti kreditnih institucija (4) zahtijeva od kreditnih institucija da imaju uspostavljena uređenja, strategije, procese i mehanizme za upravljanje rizicima kojima su izložene. Na temelju Direktive 2006/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o adekvatnosti kapitala investicijskih društava i kreditnih institucija (5) taj se zahtjev odnosi na investicijska društva u smislu Direktive 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o tržištima financijskih instrumenata (6). Direktiva 2006/48/EZ zahtijeva od nadležnih tijela da preispitaju ta uređenja, strategije, postupke i mehanizme i da odrede da li vlastita sredstva koja posjeduje dotična kreditna institucija ili investicijsko društvo osiguravaju zdravo upravljanje i pokriće rizika kojima je institucija ili društvo izloženo, ili bi moglo biti izloženo. Ovaj se nadzor provodi na konsolidiranoj osnovi u odnosu na bankovne grupacije, a uključuje financijske holdinge i povezane financijske institucije u svim jurisdikcijama.
(3)
S ciljem suzbijanja potencijalno štetnog učinka slabo osmišljenih struktura nagrađivanja na zdravo upravljanje rizicima i kontrole ponašanja pojedinaca u pogledu preuzimanja rizika, potrebno je zahtjeve Direktive 2006/48/EZ dopuniti izričitom obvezom za kreditne institucije i investicijska društva, da za kategorije djelatnika čije profesionalne aktivnosti imaju znatan utjecaj na njihov profil rizika, uspostave i održavaju politike i prakse nagrađivanja koje su u skladu s učinkovitim upravljanjem rizicima. Te bi kategorije djelatnika trebale obuhvatiti barem više rukovodstvo, preuzimatelje rizika, djelatnike zaposlene na kontrolnim funkcijama, i svakog zaposlenika koga ukupno nagrađivanje, uključujući diskrecijske odredbe o mirovinskim povlasticama, uvrštava u isti razred nagrađivanja kao i više rukovodstvo i preuzimatelje rizika.
(4)
Obzirom da prekomjerno i nerazborito preuzimanje rizika može narušiti financijsku stabilnost kreditnih institucija ili investicijskih društava i destabilizirati bankovni sustav, važno je da se nova obveza u pogledu politika i praksi nagrađivanja dosljedno primjenjuje i da obuhvati sve vidove nagrađivanja, uključujući plaće, diskrecijske mirovinske povlastice i sve slične povlastice. U tom kontekstu, diskrecijske mirovinske povlastice trebale bi značiti diskrecijska plaćanja koja odobri kreditna institucija ili investicijsko društvo zaposleniku na individualnoj osnovi, koja se plaćaju pozivanjem na očekivano umirovljenje i koja se mogu izjednačiti s varijabilnim nagrađivanjem. Zato je primjerno utvrditi jasna načela zdravog nagrađivanja kako bi se osiguralo da struktura nagrađivanja ne potiče prekomjerno preuzimanje rizika od strane pojedinaca ili moralni rizik i da bude usklađena sa tendencijama prema rizicima, vrijednostima i dugoročnim interesima kreditne institucije ili investicijskog društva. Nagrađivanje bi trebalo biti usklađeno s ulogom financijskog sektora kao mehanizmom, preko kojega se financijska sredstva učinkovito raspoređuju u gospodarstvu. Načela bi trebala posebno predvidjeti da model politike varijabilnog nagrađivanja jamči usklađenost poticaja s dugoročnim interesima kreditne institucije ili investicijskog društva i da metode plaćanja jačaju njenu kapitalnu osnovu. Komponente nagrađivanja koje se temelje na rezultatima također bi trebale doprinijeti da se poveća pravičnost unutar struktura nagrađivanja kreditne institucije ili investicijskog društva. Načela bi morala potvrditi da kreditne institucije i investicijska društva mogu primijeniti odredbe na različite načine, u skladu sa svojom veličinom, unutarnjom organizacijom te prirodom, djelokrugom i složenošću poslova, a posebno, da bi poštovanje ukupnosti načela moglo biti nerazmjerno za investicijska društva iz članka 20. stavaka 2. i 3. Direktive 2006/49/EZ. Kako bi model politika nagrađivanja bio uključen u upravljanje rizikom kreditne institucije ili investicijskog društva, upravljačko tijelo svake kreditne institucije ili investicijskog društva moralo bi, u svojoj nadzornoj funkciji, donositi i periodički preispitivati načela koja će se primjenjivati. S tim u vezi, upravi bi u njenoj nadzornoj funkciji, prema potrebi, i u skladu s nacionalnim zakonodavstvom o trgovačkim društvima, trebalo biti moguće smatrati nadzornim tijelom.
(5)
Trebalo bi tražiti da kreditne institucije i investicijska društva koja su značajna u pogledu veličine, unutarnje organizacije kao i prirode, djelokruga i složenosti poslova, kao sastavni dio svoje upravljačke strukture i organizacije, ustanove odbor za naknade za rad.
(6)
Do 1. travnja 2013. Komisija bi trebala preispitati načela politike nagrađivanja, posebno posvetivši pažnju njihovoj učinkovitost, primjeni i provedbi, vodeći računa o međunarodnim kretanjima, uključujući bilo koje daljnje prijedloge Odbora za financijsku stabilnost i provedbu načela FSB u drugim jurisdikcijama, koji uključuju vezu između koncepta varijabilnog nagrađivanja i ponašanja prekomjernog preuzimanja rizika.
(7)
Politika nagrađivanja trebala bi težiti usklađivanju osobnih ciljeva zaposlenika s dugoročnim interesima dotične kreditne institucije ili investicijskog društva. Procjena komponenti nagrađivanja temeljenih na rezultatima, morala bi se temeljiti na dugoročnim rezultatima i voditi računa o preostalim rizicima koji su povezani s rezultatima. Ocjenu rezultata trebalo bi provesti u višegodišnjem okviru od najmanje tri do pet godina, kako bi se osiguralo da se postupak ocjenjivanja temelji na dugoročnim rezultatima i da je stvarno plaćanje komponenti nagrađivanja temeljenih na rezultatima raspoređeno tijekom poslovnog ciklusa kreditne institucije ili investicijskog društva. Kako bi se nadalje uskladili poticaji, trebao bi se znatan udio varijabilnog nagrađivanja svih zaposlenika koji su obuhvaćeni ovim zahtjevima, sastojati od dionica, instrumenata koji su povezani s dionicama kreditne institucije ili investicijskog društva, ovisno o pravnoj strukturi dotične kreditne institucije ili investicijskog društva ili, u slučaju kreditne institucije ili investicijskog društva koja ne kotira na burzi, ostalih istovjetnih negotovinskih instrumenta i, prema slučaju, ostalih dugoročnih financijskih instrumenata koji primjereno odražavaju kreditnu kvalitetu kreditne institucije ili investicijskog društva. Trebalo bi biti moguće da takvi instrumenti uključuju jedan instrument kapitala, koji se, u slučaju kad je institucija izložena ozbiljnim financijskim problemima, pretvara u vlastiti kapital ili na drugi način otpisuje. U slučajevima kad dotična kreditna institucija ne izdaje dugoročne financijske instrumente, trebalo bi joj biti omogućeno izdavanje znatnog udjela varijabilnog nagrađivanja u dionicama i u instrumentima povezanima s dionicama i ostalim istovjetnim negotovinskim instrumentima. Državama članicama ili njihovim nadležnim tijelima trebalo bi biti moguće uvoditi ograničenja na vrste i oblike tih instrumenata ili, prema potrebi, zabraniti određene instrumente.
(8)
Kako bi se smanjili poticaji za prekomjerno preuzimanje rizika, varijabilno nagrađivanje trebalo bi predstavljati uravnotežen udio ukupnog nagrađivanja. Bitno je da fiksna plaća zaposlenika predstavlja dovoljno visoki udio njegovog ukupnog nagrađivanja, kako bi se omogućilo provođenje potpuno fleksibilne, varijabilne politike nagrađivanja, uključujući mogućnost da se varijabilno nagrađivanja uopće ne isplati. Kako bi se zajamčile dosljedne prakse nagrađivanja u cjelokupnom sektoru, primjereno je navesti određene jasne uvjete. Zajamčeno varijabilno nagrađivanje nije u skladu sa zdravim upravljanjem rizicima ili s načelom plaćanja po rezultatu i ono bi kao opće pravilo trebalo bi biti zabranjeno.
(9)
Znatan udio varijabilne komponente nagrađivanja, kao što je to od 40 do 60 %, trebao bi biti odgođen tijekom odgovarajućeg vremenskog razdoblja. Takav bi se udio trebao povećavati znatno s dužinom radnog staža ili stupnjem nadređenosti ili odgovornosti osobe koja prima nagradu. Štoviše, znatan udio varijabilne komponente nagrađivanja trebao bi se sastojati od dionica, instrumenata povezanih s dionicama kreditne institucije ili investicijskog društva, ovisno o pravnoj strukturi dotične kreditne institucije ili investicijskog društva, ili, u slučaju kreditne institucije ili investicijskog društva koje ne kotira na burzi, ostalih istovjetnih negotovinskih instrumenta i, prema slučaju, ostalih dugoročnih financijskih instrumenata koji primjereno odražavaju kreditnu kvalitetu kreditne institucije ili investicijskog društva. U tom kontekstu načelo proporcionalnosti ima veliki značaj budući da nije uvijek prikladno primijeniti takve uvjete u kontekstu malih kreditnih institucija i investicijskih društava. Vodeći računa o restrikcijama koje ograničavaju iznos varijabilnog nagrađivanja u gotovini i plativog unaprijed, iznos varijabilnog nagrađivanja koji se može isplatiti u gotovini ili u gotovinskom ekvivalentu koji ne podliježe odgađanju trebao bi biti ograničen s ciljem daljnjeg usklađivanja osobnih ciljeva zaposlenika s dugoročnim interesima kreditne institucije ili investicijskog društva.
(10)
Kreditne institucije i investicijska društva trebala bi osigurati da ukupno varijabilno nagrađivanje ne ograničava njihovu sposobnost da ojačaju svoju kapitalnu osnovu. Stupanj do kojega bi kapital trebalo povećati trebao bi biti u funkciji sadašnje pozicije kapitala kreditne institucije ili investicijskog društva. U tom bi smislu nadležna tijela država članica trebala imati ovlaštenje da ograniče varijabilno nagrađivanja, između ostalog, kao postotak ukupnog neto prihoda kad to nije u skladu s očuvanjem snažne kapitalne osnove.
(11)
Kreditne institucije i investicijska društva trebaju od svojih zaposlenika zahtijevati da ne poduzimaju i ne koriste osobne strategije zaštite od rizika ili osiguranja koje narušavaju učinke usklađenosti s rizikom ugrađene u njihove sustave nagrađivanja.
(12)
Što se tiče subjekata koji imaju koristi od izvanredne intervencije vlade, prednost bi trebalo dati jačanju njihove kapitalne osnove i osiguranju povrata pomoći koju je dao porezni obveznik. Svako plaćanje varijabilnog nagrađivanja trebalo bi odražavati ove prioritete.
(13)
Načela vezana uz zdrave politike nagrađivanja, navedena u Preporuci Komisije od 30. travnja 2009., o politikama plaćanja naknada za rad u sektoru financijskih usluga (7), u skladu su s načelima navedenima u toj direktivi te ju dopunjuju.
(14)
Odredbe o nagrađivanju ne bi smjele dovoditi u pitanje cjelokupno ostvarivanje temeljnih prava zajamčenih Ugovorima, a posebno člankom 153. stavkom 5. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), općim načelima nacionalnog ugovornog prava i radnog prava, zakonodavstvom koje se odnosi na prava i uključenost dioničara i opću odgovornost administrativnih i nadzornih tijela dotične institucije, kao i na prava, prema potrebi, socijalnih partnera da zaključe i provedu kolektivne ugovore u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i običajima.
(15)
S ciljem osiguranja brze i učinkovite provedbe, nadležna tijela također bi trebala imati ovlaštenje da uvedu ili primijene financijske ili nefinancijske sankcije ili druge mjere zbog kršenja zahtjeva iz Direktive 2006/48/EZ, uključujući zahtjev da se raspolaže politikama nagrađivanja koje su u skladu sa zdravim i učinkovitim upravljanjem rizicima. Ove mjere i sankcije morale bi biti učinkovite, razmjerne i obeshrabrujuće. S ciljem osiguranja dosljednosti i jednakih pravila igre za sve, Komisija bi morala preispitati kako države članice donose i primjenjuju takve mjere i sankcije na sveukupnoj osnovi, obzirom na njihovu dosljednost u čitavoj Uniji.
(16)
Kako bi se osigurao učinkovit nadzorni pregled rizika izazvanih neprimjernim strukturama nagrađivanja, politike i prakse nagrađivanja koje su donijele kreditne institucije i investicijska društva trebale bi biti uključene u djelokrug nadzornog pregleda na temelju Direktive 2006/48/EZ. Tijekom tog nadzora nadzornici bi trebali ocijeniti mogu li te politike i prakse potaknuti prekomjerno preuzimanje rizika od strane dotičnog osoblja. Osim toga, Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo trebao bi osigurati postojanje smjernica za ocjenu prikladnosti osoba koje stvarno upravljaju poslovanjem kreditne institucije.
(17)
Zelena knjiga Komisije od 2. lipnja 2010. o korporativnom upravljanju u financijskim institucijama i politikama nagrađivanja uočava niz propusta u korporativnom upravljanju kreditnih institucija i investicijskih društava koje bi trebalo riješiti. Među utvrđenim rješenjima, Komisija upućuje na potrebu da se znatno ojačaju zahtjevi koji se odnose na osobe koje stvarno upravljaju poslovanjem kreditne institucije, koje bi morale imati dovoljno dobar ugled i imati odgovarajuće iskustvo te također biti ocijenjeni u pogledu prikladnosti za obavljanje svojih profesionalnih djelatnosti. Zelena knjiga također naglašava potrebu da se poboljša uključenost dioničara prilikom odobravanja politika nagrađivanja. Europski parlament i Vijeće primaju na znanje namjeru Komisije da slijedom toga, donese, prema potrebi, zakonodavne prijedloge o tim pitanjima.
(18)
S ciljem daljnjeg poboljšanja transparentnosti u vezi prakse nagrađivanja u kreditnim institucijama i investicijskim društvima, nadležna tijela država članica trebala bi prikupiti informacije o nagrađivanju radi mjerenja trendova nagrađivanja, u skladu s kategorijama kvantitativnih podataka, za koje se od kreditnih institucija i investicijskih društava traži da ih objave u skladu s ovom Direktivom. Nadležna tijela bi morala dostaviti Odboru europskih nadzornih tijela za bankarstvo te informacije kako bi se omogućilo provođenje sličnih ocjena na razini Unije.
(19)
S ciljem promicanja približavanja nadzorne prakse prilikom procjene politika i praksi nagrađivanja kao i lakšeg prikupljanja informacija i dosljedne provedbe načela nagrađivanja u bankarskom sektoru, Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo morao bi izraditi smjernice za zdrave politike nagrađivanja u bankarskom sektoru. Odbor europskih regulatora za vrijednosne papire trebao bi pomagati pri izradi takvih smjernica, u mjeri u kojoj se one također primjenjuju na politike nagrađivanja za osobe uključene u pružanje investicijskih usluga i provođenje investicijskih aktivnosti kreditnih institucija i investicijskih društava u smislu Direktive 2004/39/EZ. Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo morao bi provesti otvorena javna savjetovanja u vezi tehničkih standarda i analizirati eventualne troškove i koristi povezane s tim. Komisija bi morala moći donijeti zakonodavne prijedloge s kojima se povjerava europskom nadzornom tijelu koje se bavi bankovnim pitanjima i, u mjeri u kojoj je to primjereno, europskom nadzornom tijelu koje se bavi pitanjima tržišta i vrijednosnim papirima, kako je to utvrđeno u skladu s Larosièreovim postupkom o financijskom nadzoru, izrada nacrta tehničkih regulatornih i provedbenih standarda, s ciljem olakšavanja prikupljanja informacija i dosljedne primjene načela nagrađivanja u bankarskom sektoru koje treba donijeti Komisija.
(20)
Budući da slabo osmišljene politike nagrađivanja i sheme poticaja mogu povećati neprihvatljivu razinu rizika kojima su kreditne institucije i investicijska društva izložena, potrebno je poduzeti hitan preventivni postupak i, prema potrebi, primjerene korektivne mjere. Shodno tome, primjereno je osigurati da nadležna tijela imaju ovlaštenje za uvođenje kvalitativnih i kvantitativnih mjera za dotične subjekte namijenjene za rješavanje problema uočenih u vezi s politikama nagrađivanja u nadzornom pregledu „Drugi stup”. Kvalitativne mjere koje su na raspolaganju nadležnim tijelima uključuju obvezu kreditnih institucija i investicijskih društava da smanje rizike povezane s njihovim djelatnostima, proizvodima ili sustavima, što uključuje i uvođenje promjena u njihove strukture nagrađivanja ili zamrzavanje varijabilnih dijelova nagrađivanja, u mjeri u kojoj one nisu u skladnu s učinkovitim upravljanjem rizicima. Kvantitativni mjere uključuju zahtjev za držanjem dopunskih vlastitih sredstava.
(21)
Za zdrave politike nagrađivanja nužne su strukture dobrog upravljanja, transparentnosti i objavljivanja. Kako bi se osigurala primjerena transparentnost njihovih struktura nagrađivanja i povezanih rizika prema tržištu, kreditne institucije i investicijska društva morala bi objaviti detaljne informacije o svojim politikama i praksama nagrađivanja, a zbog povjerljivosti, ukupne iznose za one zaposlenike čije profesionalne aktivnosti imaju znatan utjecaj na profil rizika kreditne institucije ili investicijskog društva. Ove bi informacije trebale biti dostupne svim dionicima (dioničarima, zaposlenicima i široj javnosti). Ova obveza, međutim, ne bi smjela dovesti u pitanje Direktivu 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 24. listopada 1995. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom prijenosu takvih podataka (8).
(22)
Kako bi se zajamčila njihova potpuna učinkovitost i izbjegao bilo kakav diskriminacijski učinak prilikom njihove primjene, odredbe o nagrađivanju propisane ovom Direktivom, trebale bi se primjenjivati na nagrađivanje koje se duguje na temelju ugovora zaključenih prije dana njihove stvarne provedbe u svakoj državi članici, a priznate i isplaćene nakon tog dana. Štoviše, kako bi se zaštitili ciljevi kojima se bavi ova direktiva, posebno učinkovito upravljanje rizicima, u odnosu na razdoblja koja su još uvijek obilježena visokim stupnjem financijske nestabilnosti i da bi se izbjegao svaki rizik izbjegavanja odredaba o nagrađivanju koje su propisane ovom direktivom, tijekom razdoblja koje prethodi njihovoj primjeni, nužno je primijeniti te odredbe na priznato nagrađivanje koje još nije isplaćeno, prije dana njihove stvarne provedbe u svakoj državi članici za usluge koje su pružene u 2010. godini.
(23)
Nadzor rizika kojima bi kreditna institucija mogla biti izložena, trebalo bi rezultirati učinkovitim nadzornim mjerama. Stoga je nužno postići daljnje približavanje s ciljem podupiranja zajedničkih odluka nadzornika i osiguranja jednakih pravila igre za sve unutar Unije.
(24)
Od kreditnih institucija koje ulažu u resekuritizaciju, na temelju Direktive 2006/48/EZ zahtijeva se da se primjereno pobrinu i obzirom na odnosne sekuritizacije i nesekuritizirane izloženosti koje u konačnici proizlaze iz prvoga. Kreditne bi institucije morale procijeniti da li izloženosti u okviru programa komercijalnih papira pokrivenih imovinom predstavljaju resekuritiziranu izloženost, uključujući one u okviru programa kojima se stječu tranše s većim pravom prvenstva naplate posebnih skupova cjelokupnih zajmova, pri čemu niti jedan od tih zajmova ne predstavlja sekuritiziranu ili resekuritiziranu izloženost i gdje je prodavatelj zajma osigurao zaštitu od prvog gubitka za svako ulaganje. U posljednjem slučaju, linija za likvidnost specifična za skup općenito ne bi se trebala smatrati resekuritiziranom izloženošću budući da predstavlja tranšu jednog skupa aktive (odnosno, važeći skup cjelokupnih zajmova) koji ne sadrži nikakvu sekuritiziranu izloženost. Nasuprot tome, kreditno poboljšanje za cjelokupni program koji obuhvaća samo neke gubitke iznad zaštite koju je osigurao prodavatelj za različite skupove, obično predstavlja tranširanje rizika skupa višestruke aktive koji sadrži najmanje jednu sekuritiziranu izloženost i stoga je to resekuritizirana izloženost. Međutim, ako se takav program u cijelosti sam financira samo jednom vrstom komercijalnih papira i ako kreditno poboljšanje za cijeli program ne predstavlja resekuritizaciju ili ako komercijalni papir u cijelosti podupire kreditna institucija koja je sponzor, u slučaju da se investitor u komercijalni papir ostavi da bude stvarno izložen riziku neispunjavanja obveza sponzora umjesto odnosnih skupova ili aktive, tada se komercijalni papir općenito ne bi trebao smatrati resekuritiziranom izloženošću.
(25)
Odredbe o bonitetnoj procjeni iz Direktive 2006/49/EZ morale bi se primjenjivati na sve instrumente mjerene po fer vrijednosti, bez obzira da li u knjizi trgovanja institucije ili u knjizi instrumenata kojima se aktivno ne trguje. Trebalo bi pojasniti da u slučaju gdje bi primjena bonitetne procjene dovela do knjigovodstvene vrijednosti koja bi bila niža od računovodstveno priznate, apsolutnu bi vrijednost razlike trebalo odbiti od vlastitih sredstava.
(26)
Institucije bi morale imati mogućnost izbora da li će primijeniti kapitalni zahtjev ili će od vlastitih sredstava odbiti one sekuritizacijske pozicije na koje se primjenjuje ponder rizika od 1 250 % na temelju ove direktive, bez obzira na to da li su pozicije u knjizi trgovanja ili u knjizi instrumenata kojima se aktivno ne trguje.
(27)
Kapitalni zahtjevi za podmirenje rizika također bi se trebali odnositi i na knjigu instrumenata kojima se aktivno ne trguje.
(28)
Institucije koje su inicijatori ili sponzori ne bi smjele biti u mogućnost izbjeći zabranu posredne potpore korištenjem svojih knjiga trgovanja s ciljem pružanja takve potpore.
(29)
Ne dovodeći u pitanje objave podataka koje ova direktiva izričito zahtijeva, cilj zahtijeva za objavom podataka trebao bi biti da sudionicima na tržištu osigura točne i cjelovite informacije u vezi s profilom rizika pojedinih institucija. Stoga bi se od institucija trebalo zahtijevati da objave dodatne informacije koje nisu izričito navedene u ovoj direktivi kad je takvo objavljivanje podataka potrebno za ispunjavanje ovog cilja.
(30)
Kako bi se osiguralo dosljedna provedba Direktive 2006/48/EZ u cijeloj Uniji, Komisija i Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo uspostavili su 2006. godine radnu skupinu (Skupina za prijenos Direktive o kapitalnim zahtjevima (CRDTG)), kojoj je povjeren posao da preispita i riješi pitanja koja se odnose na provedbu navedene direktive. Prema CRDTG-u potrebno je detaljnije specificirati neke tehničke odredbe direktive 2006/48/EZ i 2006/49/EZ. Stoga je primjereno te odredbe specificirati.
(31)
U slučaju kad eksterne kreditne procjene za sekuritizacijske pozicije uključuju utjecaj kreditne zaštite koju pruža sama institucija koja ulaže, institucija ne bi smjela imati koristi od nižeg pondera rizika koji proizlazi iz takve zaštite. Ovo ne bi smjelo dovesti do odbijanja sekuritizacije od kapitala ako postoje drugi načini da se odredi ponder rizika, u skladu sa stvarnim rizikom pozicije, bez uvažavanja takve kreditne zaštite.
(32)
Potrebno je znatno pojačati zahtjeve prema institucijama za objavom podataka u području sekuritizacije. One bi posebno morale uključiti rizike sekuritizacijskih pozicija u knjizi trgovanja. Nadalje, kako bi se osigurala odgovarajuća transparentnost u vezi prirode aktivnosti institucije u području sekuritizacije, objave podataka trebale bi odražavati razinu do koje institucija sponzorira sekuritizacijske subjekte posebne namjene i uključenost određenih povezanih subjekata, budući da blisko povezane strane mogu predstavljati permanentne rizike za instituciju o kojoj je riječ.
(33)
Zahtjevi za rizicima specifičnim za sekuritizacijske pozicije morali bi se uskladiti s kapitalnim zahtjevima u bankovnoj knjizi, budući da ova posljednja omogućuje tretman koji je raznovrsniji i osjetljiviji na rizike sekuritizacijskih pozicija.
(34)
Obzirom na njihove nedavne slabe rezultate, trebalo bi ojačati standarde za unutarnje modele za izračun kapitalnih zahtjeva za tržišne rizike. Posebno bi trebalo dopuniti pokrivenost rizika u vezi s kreditnim rizicima u knjizi trgovanja. Kapitalni zahtjevi bi nadalje trebali uključivati komponentu primjerenu za uvjete stresa kako bi se ojačali kapitalni zahtjevi u slučaju slabljenja tržnih uvjeta i s ciljem smanjivanja mogućnosti za pojavu procikličnosti. Institucije bi također morale provesti povratne testove na stres kako bi se ispitalo koji bi scenariji mogli ugroziti opstojnost institucije, osim ako se može dokazati da takva provjera nije nužna. Obzirom na nedavne posebne poteškoće pri tretiranju sekuritizacijskih pozicija korištenjem pristupa zasnovanog na internim modela, trebalo bi ograničiti mogućnost institucija da oblikuju rizik sekuritizacije u knjizi trgovanja te bi se automatizmom trebao zahtijevati standardizirani kapitalni zahtjev za sekuritizacijske pozicije u knjizi trgovanja.
(35)
Ovom se direktivom propisuju ograničene iznimke za određene aktivnosti trgovanja s korelacijom, u skladu s kojima nadzornik može dozvoliti instituciji da izračuna kapitalni zahtjev za cjelokupne rizike, ovisno o poštovanju strogih minimalnih zahtjeva. U takvim bi se slučajevima od institucije trebalo zahtijevati da te aktivnosti podvrgne kapitalnom zahtjevu koji je jednak ili viši od kapitalnog zahtjeva u skladu s interno razvijenim pristupom i kapitalnim zahtjevom od 8 % za specifičan rizik u skladu sa standardiziranom metodom mjerenja. Takve izloženosti ne bi trebalo nužno podvrći zahtjevu inkrementalnog rizika, već bi ih trebalo uključiti u mjerenje rizične vrijednosti i u mjerenje rizične vrijednosti u uvjetima stresa.
(36)
Članak 152. Direktive 2006/48/EZ zahtijeva od određenih kreditnih institucija da osiguraju vlastita sredstva koja su barem jednaka određenim navedenim minimalnim iznosima za tri dvanaestomjesečna razdoblja između 31. prosinca 2006. i 31. prosinca 2009. Zbog sadašnje situacije u bankarskom sektoru i produžetka prijelaznih odredbi za minimalne kapitalne zahtjeve koje je donio Baselski odbor za nadzor banaka, primjereno je obnoviti navedeni zahtjev tijekom ograničenog vremenskog razdoblja do 31. prosinca 2011.
(37)
Kako se kreditne institucije ne bi destimulirale od prijelaza na interni sustav raspoređivanja („IRB pristup”) ili pristupe zasnovane na naprednom mjerenju za izračunavanje kapitalnih zahtjeva tijekom prijelaznog razdoblja zbog troškova provedbe koji su nelogični i nerazmjerni, trebalo bi omogućiti da kreditne institucije koje su prešle na korištenje IRB pristupa ili na pristupe zasnovane na naprednom mjerenju, a koje su prethodno izračunavale svoje kapitalne zahtjeve u skladu s drugim manje sofisticiranim pristupima, od 1. siječnja 2010., ovisno o odobrenju nadzornika, koriste manje sofisticirane pristupe kao osnovice za izračun prijelaznog praga. Nadležna tijela bi trebala pažljivo pratiti svoja tržišta i osigurati jednaka pravila igre za sve na svim svojim tržištima i tržišnim segmentima, te izbjeći poremećaje na unutarnjem tržištu.
(38)
U skladu s točkom 34. Međuinstitucionalnog sporazuma o boljoj izradi zakonodavstva (9), države članice se potiču da za vlastite potrebe i u interesu Unije izrade i javno objave vlastite tablice koje prikazuju, koliko je to moguće, korelaciju između ove direktive i mjera prenošenja.
(39)
Kao odgovor na financijsku krizu, odredbe ove direktive predstavljaju faze u postupku reforme. U skladu sa zaključcima skupine G 20, Odbora za financijsku stabilnost i Baselskog odbora za nadzor banaka, možda će biti potrebne daljnje reforme, uključujući potrebu za razvojem protucikličkih rezervi, „dinamičnih rezervacija”, te načela na kojem počiva izračun kapitalnih zahtjeva iz Direktive 2006/48/EZ i dodatne mjere za zahtjeve za kreditne institucije koji se temelje na riziku, kako bi se pripomoglo u ograničavanju nastanka financijskih poluga u bankovnom sustavu. S ciljem osiguranja odgovarajućeg demokratskog nadzora nad postupkom, trebalo bi pravodobno i na učinkovit način uključiti Europski parlament i Vijeće.
(40)
Komisija bi morala preispitati primjenu direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ, kako bi se osiguralo da se njihove odredbe primjenjuju na pravedan način, koji ne dovodi do diskriminacije između kreditnih institucija, na temelju njihove pravne strukture ili modela vlasništva.
(41)
Komisija bi trebala biti ovlaštena za donošenje delegiranih akata, u skladu s člankom 290. UFEU-a, u vezi s tehničkim usklađenjima s Direktivom 2006/48/EZ, radi pojašnjenja definicija da se osigura jedinstvena primjena navedene direktive ili da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima; da se uskladi terminologija i formuliraju definicije u skladu s naknadnim relevantnim aktima; da se proširi sadržaj ili prilagodi terminologija iz popisa djelatnosti koje podliježu međusobnom priznavanju na temelju navedene direktive, da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima; da se usklade područja u kojima se od nadležnih tijela traži da razmjenjuju informacije; prilagode odredbe navedene direktive o vlastitim sredstvima, da se odrazi razvoj računovodstvenih standarda ili zakonodavstva Unije ili u pogledu približavanja nadzorne prakse; da se proširi popis kategorija izloženosti u svrhu standardiziranog pristupa ili IRB pristupa, da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima; da se prilagode određeni iznosi relevantni za te kategorije izloženosti, da se uzmu u obzir učinci inflacije; da se prilagodi popis i klasifikacija vanbilančnih stavki; i da se usklade određene odredbe i tehnički kriteriji u vezi s postupanjem s kreditnim rizikom druge strane, organizacijom i postupanjem s rizikom, standardiziranim pristupom i IRB pristupom, umanjenjem kreditnog rizika, sekuritizacijom, operativnim rizikom, preispitivanjem i procjenom nadležnih tijela te objavom podataka, da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima ili računovodstveni standardi ili zakonodavstvo Unije, ili u pogledu približavanja nadzorne prakse. Komisija bi također trebala biti ovlaštena da, u skladu s člankom 290. UFEU-a, donosi delegirane akte u vezi mjera za utvrđivanje veličine iznenadnih i neočekivanih promjena kamatnih stopa koje su relevantne u svrhu nadzora i procjene nadležnih tijela iz Direktive 2006/48/EZ, o riziku kamatnih stopa koji proizlazi iz netrgovinskih aktivnosti; da se propiše privremeno smanjenje minimalne razine vlastitih sredstava ili pondera rizika utvrđenih na temelju navedene direktive, da se uzmu u obzir specifične okolnosti; da se pojasni izuzeće nekih izloženosti iz primjene odredbi navedene direktive o velikim izloženostima; i da se usklade kriteriji za ocjenu nadzornika, u skladu s tom direktivom, o prikladnosti predloženog stjecatelja za kreditnu instituciju i solventnost bilo koje predložene akvizicije.
(42)
Komisija bi također trebala biti ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s tehničkim usklađenjima s Direktivom 2006/48/EZ, radi pojašnjenja definicija kojima se osigurava jedinstvena primjena navedene direktive ili da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima; da se usklade iznosi osnivačkog kapitala koji je propisan određenim odredbama navedene direktive i posebnim iznosima koji su bitni za izračun kapitalnih zahtjeva za knjigu trgovanja, da se uzme u obzir razvoj gospodarskog i monetarnog područja; da se prilagode kategorije investicijskih društava koje su prikladne za određena odstupanja od tražene minimalne razine vlastitih sredstava, da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima, da se pojasni zahtjev da investicijska društva posjeduju vlastita sredstva u iznosu koji odgovara jednoj četvrtini njihovih fiksnih općih troškova iz prethodne godine, da se osigura jedinstvena primjena navedene Direktive; da se uskladi terminologija i definicije s naknadnim relevantnim aktima; da se prilagode tehničke odredbe navedene direktive o izračunu kapitalnih zahtjeva za različite kategorije rizika i velike izloženosti, o korištenju internih modela za izračunavanje kapitalnih zahtjeva i o trgovanju, da se uzmu u obzir kretanja na financijskim tržištima ili standardima mjerenje rizika ili računovodstvenim standardima, ili zakonodavstvu Unije, ili koja se odnose na približavanje nadzorne prakse; i da se uzme u obzir rezultat preispitivanja različitih pitanja koja se odnose na područje primjene Direktive 2004/39/EZ.
(43)
Europski parlament i Vijeće bi morali imati na raspolaganju tri mjeseca od dana obavijesti za stavljanje prigovora na delegirani akt. Na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća, također bi trebalo biti moguće produžiti takvo razdoblje za tri mjeseca. Europski parlament i Vijeće bi trebali imati mogućnost obavijestiti druge institucije o tome da nemaju namjeru staviti prigovor. Takvo brzo odobravanje delegiranih akata posebno je primjereno kad je potrebno poštovati rokove, na primjer, kad je potrebno poštovati vremenske planove utvrđene u temeljnim aktima, kako bi Komisija mogla donijeti delegirane akte.
(44)
U izjavi 39. o članku 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, koji je priložen konačnom aktu o međuvladinoj konferenciji na kojoj je donesen Lisabonski ugovor, potpisan 13. prosinca 2007., konferencija je primila na znanje namjeru Komisije da se, u skladu sa svojom ustaljenom praksom prilikom pripreme nacrta delegiranih akata u području financijskih usluga, nastavi savjetovati sa stručnjacima koje su imenovale države članice.
(45)
Budući da države članice ne mogu u dovoljnoj mjeri ostvariti ciljeve ove direktive, da se naime od kreditnih institucija i investicijskih društava zahtijeva da uspostave politike nagrađivanja koje su u skladu s učinkovitim upravljanjem rizicima, i da se usklade određeni kapitalni zahtjevi, i da se oni stoga mogu zbog opsega i učinaka postupka bolje postići na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članaka 5. Ugovora o Europski uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti iz navedenog članaka ta direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje navedenih ciljeva.
(46)
Direktive 2006/48/EZ i 2006/49/EZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Izmjene Direktive 2006/48/EZ
Direktiva 2006/48/EZ mijenja se kako slijedi:
1.
Članak 4. mijenja se kako slijedi:
(a)
umeću se sljedeće točke:
„40a.
‚resekuritizacija’ znači resekuritizacija u kojoj se rizik povezan s odnosnom skupom izloženosti tranšira, a najmanje jedna od odnosnih izloženosti je sekuritizacijska pozicija;
40b.
‚resekuritizacijska pozicija’ znači izloženost u resekuritizaciji”;
(b)
dodaje se sljedeća točka:
„49.
‚diskrecijske mirovinske povlastice’ znači proširene mirovinske povlastice koje kreditna institucija odobrava zaposleniku na diskrecijskoj osnovi u okviru varijabilnog paketa nagrađivanja toga zaposlenika, a koji ne uključuju stečene povlastice odobrene zaposleniku na temelju uvjeta iz sustava mirovinskog osiguranja društva.”
2.
U članku 11. stavku 1. dodaje se sljedeći podstavak:
„Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo osigurava postojanje smjernica za ocjenu primjernosti osoba koje stvarno upravljaju poslovanjem kreditne institucije.”
3.
Članak 22. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Nadležna tijela matičnih država članica moraju zahtijevati od svih kreditnih institucija da imaju snažne upravljačke sustave koje uključuju jasnu organizacijsku strukturu, s dobro definiranim, transparentnim i dosljednim linijama odgovornosti, učinkovite procese za utvrđivanje, upravljanje, praćenje i izvješćivanje o rizicima kojima su ili kojima mogu biti izložene, kao i primjerene ne mehanizme unutarnje kontrole, uključujući zdrave administrativne i računovodstvene postupke i politike i prakse nagrađivanja koje su konzistentne i promiču zdravo i učinkovito upravljanje rizikom.”;
(b)
dodaju se sljedeći stavci:
„3. Nadležna tijela matičnih država članica moraju koristiti informacije prikupljene u skladu s kriterijima za objavu podataka iz Priloga XII. dijela 2. točke 15. podtočke (f), radi provođenja komparativne analize trendova i prakse nagrađivanja. Nadležna tijela dostavljaju te informacije Odboru europskih nadzornih tijela za bankarstvo.
4. Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo osigurava postojanje smjernica o zdravim politikama nagrađivanja koje su u skladu s načelima iz točaka 23. i 24. Priloga V. Smjernice isto tako vode računa o načelima u vezi zdravih politika nagrađivanja koje su utvrđene u Preporuci Komisije od 30. travnja 2009. o politikama nagrađivanja u sektoru financijskih usluga (*).
Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo osigurava, između ostalog, smjernice za:
(a)
utvrđivanje posebnih kriterija kako bi se odredili odgovarajući omjeri između fiksne i varijabilne komponente ukupnog nagrađivanja u smislu Priloga V. točke 23. podtočke (1);
(b)
specificiranja instrumenata koji mogu biti prihvatljivi kao instrumenti u smislu Priloga V. točke 23. podtočke (o) ii. koji na odgovarajući način odražavaju kreditnu kvalitetu kreditnih institucija u smislu točke 23 podtočke (o) tog Priloga.
Odbor europskih regulatora tržišta vrijednosnih papira blisko surađuje s Odborom europskih nadzornih tijela za bankarstvo s ciljem osiguranja postojanja smjernica za politike nagrađivanja za kategorije zaposlenika uključene u davanje investicijskih usluga i aktivnosti u smislu točke 2. članaka 4. stavka 1. Direktive 2004/39/EZ.
Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo koristi informacije koje primi od nadležnih tijela, u skladu sa stavkom 3. za provođenje komparativne analize trendova i prakse nagrađivanja na razini Unije.
5. Nadležna tijela matičnih država članica prikupljaju informacije o broju pojedinaca po kreditnoj instituciji u platnim razredima od najmanje 1 milijuna eura, uključujući poslovna područja o kojima je riječ i glavne elemente plaće, bonusa, dugoročnog nagrađivanja i mirovinskih doprinosa. Ove se informacije prosljeđuju Odboru europskih nadzornih tijela za bankarstvo koji ih objavljuje ne ukupnoj osnovi za matične države članice u zajedničkom formatu izvješćivanja. Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo može izraditi smjernice kako bi se olakšala provedba ovog stavka i osigurala dosljednost prikupljenih informacija.
(*) SL L 120, 15.5.2009., str. 22.”" 						
4.
U članku 54. dodaje se sljedeći stavak:
„Države članice osiguravaju, da za potrebe prvog stavka njihova pojedina nadležna tijela imaju ovlaštenje za uvođenje ili primjenu financijskih i nefinancijskih sankcija ili drugih mjera. Ove sankcije ili mjere moraju biti učinkovite, razmjerne i odvraćajuće.”
5.
U prvom stavku članaka 57. točka (r) zamjenjuje se sljedećom:
„(r)
iznos izloženosti sekuritizacijskih pozicija, kojima se dodjeljuje ponder rizika od 1 250 % na temelju ove direktive, i iznos izloženosti sekuritizacijskih pozicija u knjizi trgovanja kojima bi bio dodijeljen ponder rizika od 1 250 %, da su vode u knjizi instrumenta kreditne institucije kojima se aktivno ne trguje.”
6.
U članku 64. dodaje se sljedeći stavak:
„5. Kreditne institucije primjenjuju zahtjeve iz dijela B Priloga VII. Direktivi 2006/49/EZ na svu svoju aktivu mjerenu po fer vrijednosti prilikom obračuna iznosa vlastitih sredstava i trebaju odbiti od ukupnog iznosa stavaka iz točaka (a) do (ca) umanjeno za stavke od točaka (i) do (k) iz članka 57. iznos svih potrebnih dodatnih ispravaka vrijednosti. Odbor europskih nadzornih tijela za bankarstvo osigurava smjernice koje se odnose na pojedinosti o primjeni ove odredbe.”
7.
U članku 66. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Polovina ukupnog iznosa stavki iz točaka od (l) do (r) članka 57. odbija se od ukupnog iznosa stavki od (a) do (ca), umanjeno za stavke iz točaka (i) do (k) navedenog članka, te polovinu od ukupnog iznosa stavki iz točaka (d) do (h) članka 57., nakon primjene ograničenja određenih u stavku 1. ovog članka. U mjeri u kojoj polovina ukupnog iznosa stavki od (l) do (r) prelazi ukupni iznos stavki od (d) do (h) članka 57. taj se višak odbija od ukupnih stavki od (a) do (ca), umanjene za stavke iz točaka (i) do (k) navedenog članka.
Stavke iz članka 57. točke (r) ne odbijaju se ako su za potrebe članka 75. uključene u izračun rizikom ponderiranih iznosa izloženosti, kako je to utvrđeno u ovoj direktivi ili u izračunu kapitalnih zahtjeva, kako je to utvrđeno u prilozima I. ili V. Direktivi 2006/49/EZ.”
8.
U članku 75. točke (b) i (c) zamjenjuju se sljedećima:
„(b)
s obzirom na njihove poslove iz knjige trgovanja, za pozicijski rizik i rizik druge ugovorne stranke te, ako je odobreno prekoračenje ograničenja propisanih člancima od 111. do 117., za velike izloženosti koje premašuju takva ograničenja, kapitalni zahtjevi utvrđeni u skladu s člankom 18. i člancima od 28. do 32. Direktive 2006/49/EZ;
(c)
s obzirom na sve njihove poslovne aktivnosti, za valutni rizik, za rizik namire i za robni rizik, kapitalni zahtjevi utvrđeni u skladu s člankom 18. Direktive 2006/49/EZ;”.
9.
U članku 101. se stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Kreditna institucija sponzor ili kreditna institucija inicijator koja koristi, s obzirom na sekuritizaciju, članak 95. pri izračunu iznosa izloženosti ponderiranih rizikom ili koja je prodala instrumente iz svoje knjige trgovanja sekuritizacijskom subjektu s posebnim namjenom, što dovodi do toga da ona više nema obvezu posjedovati vlastita sredstva za rizike tih instrumenata, ne daje potporu sekuritizaciji iznad svojih ugovornih obveza s ciljem smanjenja potencijalnih ili stvarnih gubitaka za investitore.”
10.
Članak 136. mijenja se kako slijedi:
(a)
u drugom podstavku stavka 1., dodaju se sljedeće točke:
„(f)
zahtijevanje od kreditnih institucija da ograniče varijabilno nagrađivanje kao postotak ukupnih neto prihoda, kad ono nije u skladu s održavanjem čvrste kapitalne osnove;
(g)
zahtijevanje od kreditnih institucija da koriste neto dobiti kako bi ojačale svoju kapitalnu osnovu.”;
(b)
u stavku 2. dodaje se sljedeći podstavak:
„U svrhu određivanja odgovarajuće razine vlastitih sredstava na temelju nadzora i procjena provedenih u skladu s člankom 124., nadležna tijela ocjenjuju da li je potrebno uvesti neki poseban zahtjev za vlastita sredstva koja prelaze minimalnu razinu potrebnu za pokriće rizika kojima je kreditna institucija izložena ili bi mogla biti izložena, vodeći računa o sljedećem:
(a)
kvantitativnim i kvalitativnim aspektima procesa procjene iz članka 123., koji provide kreditne institucije;
(b)
uređenju, procesima i mehanizmima kreditnih institucija iz članka 22.;
(c)
rezultatu nadzora i procjene koji su provedeni u skladu s člankom 124.”
11.
U članku 145. stavak 3. zamjenjuje se sljedećim:
„3. Kreditne institucije donose formalnu politiku za usklađivanje sa zahtjevima za objavljivanjem, propisanima u stavcima 1. i 2. te imaju politike za procjenu prikladnosti svojeg objavljivanja, kao i provjeravanja i učestalosti. Kreditne institucije također moraju imati politike kako bi ocijenile da li njihove objave u cijelosti prenose sudionicima na tržištu njihov profil rizika.
Ako te objave ne prenose u cijelosti profil rizika sudionicima na tržištu, kreditne institucije javno objavljuju informacije koje su nužne, pored onih informacija koje se zahtijevaju u skladu sa stavkom 1. Međutim, od njih se zahtijeva da objave informacije koje su značajne i koje nisu vlasničke ili povjerljive jedino u skladu s tehničkim kriterijima navedenim u dijelu 1. Priloga XII.”
12.
Naslov glave VI. zamjenjuje se sljedećim:
„DELEGIRANI AKTI I IZVRŠNE OVLASTI”.
13.
Članak 150. mijenja se kako slijedi:
(a)
stavak 1. zamjenjuje se sljedećim:
„1. Što se tiče vlastitih sredstava, ne dovodeći u pitanje prijedlog kojeg Komisija podnosi ,,u skladu s člankom 62., potrebno je donijeti tehničke prilagodbe putem delegiranih akata u skladu s člankom 151a, a koje podliježu uvjetima navedenim u člancima 151b i 151c:
(a)
pojašnjenje definicija, kako bi se osigurala jedinstvena primjena ove Direktive;
(b)
pojašnjenje definicija, kako bi se, pri primjeni ove Direktive, uzela u obzir kretanja na financijskim tržištima;
(c)
usklađivanje terminologije i oblikovanje definicija u skladu s naknadnim aktima o kreditnim institucijama i povezanim pitanjima;
(d)
proširenje sadržaja popisa iz članaka 23. i 24. i navedenog u Prilogu I. ili prilagodba terminologije koja se koristi u tom popisu, kako bi se uzela u obzir kretanja na financijskim tržištima;
(e)
područja u kojima nadležna tijela razmjenjuju informacije, kao što je navedeno u članku 42.;
(f)
tehnička prilagodba u člancima od 56. do 67. i članku 74., kao posljedica promjena računovodstvenih standarda ili zahtjeva koji uzimaju u obzir zakonodavstvo Zajednice ili s obzirom na približavanje nadzorne prakse;
(g)
izmjene popisa kategorija izloženosti, iz članaka 79. i 86., kako bi se uzela u obzir kretanja na financijskim tržištima;
(h)
iznos naveden u članku 79. stavku 2. točki (c), članku 86. stavku 4. točki (a), Prilogu VII. dijelu 1. točki 5., te u Prilogu VII. dijelu 2. točki 15. kako bi se uzeli u obzir učinci inflacije;
(i)
popis i klasifikacija vanbilančnih stavki u prilozima II. i IV.;
(j)
usklađivanje odredbi iz Priloga III. i priloga od V. do XII., kako bi se uzela u obzir kretanja na financijskim tržištima (posebno novi financijski proizvodi), ili promjene računovodstvenih standarda ili zahtjeva, koje uzimaju u obzir zakonodavstvo Zajednice, ili s obzirom na približavanje nadzorne prakse.
1a. U skladu s regulatornim postupkom iz članka 151.stavka 2a donose se sljedeće mjere:
(a)
tehničke prilagodbe popisa iz članka 2.;
(b)
promjena iznosa osnivačkog kapitala, propisanog člankom 9., da bi se uzela u obzir kretanja u ekonomskom i monetarnom području.”;
(b)
stavak 2. mijenja se kako slijedi:
i.
u prvom podstavku uvodni dio zamjenjuje se sljedećim:
„Komisija može donijeti sljedeće mjere:”;
ii.
drugi podstavak zamjenjuje se sljedećim:
„Mjere iz točaka (a), (b), (c) i (f) prvog podstavka donose se putem delegiranih akata u skladu s člankom 151a, a podliježu uvjetima iz članaka 151b i 151c. Mjere iz točaka (d) i (e) prvog podstavka donose se u skladu s regulatornim postupkom iz članka 151 stavka 2a.”
14.
U članku 151. brišu se stavci 2. i 3.
15.
Umeću se sljedeći članci:
„Članak 151a
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 150. stavka 1. kao i prve rečenice drugog podstavka članka 150. stavka 2. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od četiri godine s početkom od 15. prosinca 2010. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije šest mjeseci prije kraja četverogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblja istog trajanja, osim ako Europski parlament ili Vijeće ne opozove ovlast u skladu s člankom 151b.
2. Čim Komisija donese delegirani akt, ona o tome istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
3. Ovlast za donošenje delegiranih akata koja je dodijeljena Komisiji, podliježe uvjetima propisanima u člancima 151b i 151c.
Članak 151b
Opoziv ovlasti
1. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 150. stavka 1. i prve rečenice drugog podstavka članka 150. stavka 2.
2. Institucija koja je započela unutarnji postupak kako bi donijela odluku o eventualnom opozivu prijenosa ovlasti, nastoji obavijestiti o tome drugu instituciju i Komisiju u prihvatljivom roku prije donošenja konačne odluke, naznačivši pri tome prenesenu ovlast koja bi mogla biti opozvana.
3. Odlukom o opozivu okončava se delegiranje ovlasti naveden u istoj odluci. Opoziv proizvodi učinke odmah ili od nekog kasnijeg datuma navedenog u njemu. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi. Opoziv se objavljuje u Službenom listu Europske unije.
Članak 151c
Prigovori u vezi delegiranih akata
1. Europski parlament ili Vijeće mogu uložiti prigovor na delegirani akt u roku od tri mjeseca od dana obavijesti. Na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća navedeni rok se produljuje za tri mjeseca.
2. Ako po isteku razdoblja iz stavka 1. ni Europski parlament ni Vijeće nisu uložili prigovor na delegirani akt, on se objavljuje u Službenom listu Europske unije, a stupa na snagu na dan naznačen u istom aktu. Delegirani akt se može objaviti u Službenom listu Europske unije, a stupa na snagu prije isteka navedenog razdoblja, ako su Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju o svojoj namjeri, da neće staviti prigovor na delegirani akt.
3. Ako Europski parlament ili Vijeće stave prigovor na delegirani akt unutar razdoblja iz stavka 1., on ne smije stupiti na snagu. U skladu s člankom 296. UFEU-a institucija koja ulaže prigovor, treba navesti razloge za stavljanje prigovora na delegirani akt.”
16.
U članku 152. umeću se sljedeći stavci:
„5a. Kreditne institucije koje izračunavaju iznose izloženosti ponderirane rizikom, u skladu s člancima od 84. do 89. moraju osigurati vlastita sredstva do 31. prosinca 2011., koja su u svakom trenutku veća ili jednaka iznosu navedenom u stavku 5c ili stavku 5d, ako je to primjenjivo.
5b. Kreditne institucije koje koriste pristupe zasnovane na naprednom mjerenju, kao što je navedeno u članku 105., za izračun svojih kapitalnih zahtjeva za operativni rizik, do 31. prosinca 2011., moraju osigurati vlastita sredstva koja su u svakom trenutku veća ili jednaka iznosu navedenom u stavku 5.c ili 5.d, ako je to primjenjivo.
5c. Iznos iz stavaka 5a i 5b iznosi 80 % ukupnog minimalnog iznosa vlastitih sredstava, koji bi kreditne institucije morale imati na temelju članka 4. Direktive 93/6/EEZ i Direktive 2000/12/EZ, prema primjeni prije 1. siječnja 2007.
5d. Ovisno o odobrenju nadležnih organa, za kreditne institucije iz stavka 5e, iznos iz stavaka 5a i 5b može iznositi najviše 80 % ukupnog minimalnog iznosa vlastitih sredstava, koji bi te kreditne institucije morale imati na temelju bilo kojeg od članka od 78. do 83., 103. ili 104. i Direktive 2006/49/EZ, prema primjeni prije 1. siječnja 2011.
5e. Kreditna institucija može primijeniti stavak 5d samo ako je počela koristiti IRB pristup ili pristupe zasnovane na naprednom mjerenju za izračunavanje svojih kapitalnih zahtjeva od 1. siječnja 2010. ili nakon toga dana.”
17.
Članak 154. stavak 5. zamjenjuje se sljedećim:
„5. Do 31. prosinca 2012., prosječni LGD ponderiran izloženošću, za sve izloženosti prema segmentu maloprodaje osigurane stambenim nekretninama, te koje ne ostvaruju korist od garancija središnje države, ne smije biti niži od 10 %.”
18.
U članku 156. nakon trećeg stavka umeće se sljedeći stavak:
„Do 1. travnja 2013. Komisija mora preispitati odredbe o nagrađivanju, uključujući one navedene u prilozima V. i XII., te o njima podnijeti izvješće, s posebnom pozornošću na njihovu učinkovitost, primjenu i provedbu, vodeći računa o međunarodnim kretanjima. To bi preispitivanje trebalo utvrditi sve propuste koji proizlaze iz primjene načela razmjernosti tih odredbi. Komisija podnosi svoje izvješće Europskom parlamentu i Vijeću zajedno sa svim odgovarajućim prijedlozima.
S ciljem osiguranja dosljednosti i jednakih pravila igre za sve, Komisija treba preispitati provedbu članka 54. obzirom na dosljednosti sankcija i ostalih mjera koje su uvedene i primjenjuju se u cijeloj Uniji, te u slučaju potrebe daje prijedloge.
Periodički nadzor primjene ove direktive koje provodi Komisija moraju osigurati da način na koji se ona primjenjuje ne dovedi do očite diskriminacije između kreditnih institucija na temelju njihove pravne strukture ili modela vlasništva.
S ciljem osiguranja dosljednost prilikom bonitetnog pristupa kapitalu, Komisija mora preispitati važnost pozivanja na instrumente u okviru značenja članka 66. stavka 1a. točke (a) u točki 23. podtočki (o)ii. Priloga V. čim pokrene inicijativu za preispitivanjem definicije kapitalnih instrumenta kako je to predviđeno u člancima od 56. do 67.”
19.
Umeće se sljedeći članak:
„Članak 156a
Do 31. prosinca 2011. Komisija mora preispitati i izvijestiti o prikladnosti da se ažurira Prilog IX. ovoj Direktive, uvažavajući pri tome međunarodne sporazume koji se odnose na kapitalne zahtjeve kreditnih institucija za sekuritizacijske pozicije. Komisija mora dostaviti to izvješće Europskom parlamentu i Vijeću zajedno sa svim odgovarajućim zakonodavnim prijedlozima.”
20.
Prilozi se izmjenjuju kako je to navedeno u Prilogu I. ovoj Direktivi.
Članak 2.
Izmjena Direktive 2006/49/EZ
Direktiva 2006/49/EZ mijenja se kako slijedi:
1.
U članku 3. stavku 1. prvom podstavku dodaje se sljedeća točka:
„(t)
‚sekuritizacijska pozicija’ i ‚resekuritizacijska pozicija’ znači sekuritizacijska pozicija odnosno resekuritizacijska pozicija kako je to utvrđeno u Direktivi 2006/48/EZ.”
2.
U prvom podstavku članka 17. stavka 1. uvodni dio zamjenjuje se sljedećim:
„Kad institucija izračunava iznose izloženosti ponderirane rizikom za potrebe Priloga II. ovoj Direktivi u skladu s člancima od 84. do 89. Direktive 2006/48/EZ, primjenjuje se sljedeće u svrhu izračuna iz točke 36. dijela I. Priloga VII. Direktivi 2006/48/EZ:”.
3.
U članku 18. stavku 1. točka (a) zamjenjuje se sljedećom:
„(a)
kapitalni zahtjevi, obračunati u skladu s metodama i mogućnostima koje su propisane u člancima od 28. do 32. i prilozima I., II. i VI. i prema potrebi, Prilogom V., za svoje poslove iz knjige trgovanja, te točkama od 1. do 4. Priloga II. za poslove koji se odnose na knjigu instrumenata kojima se aktivno ne trguje;”.
4.
Naslov odjeljka 2. poglavlja VIII. zamjenjuje se sljedećim:
„Delegirani akti i izvršne ovlasti”.
5.
Članak 41. stavak 2. zamjenjuje se sljedećim:
„2. Mjere iz stavka 1. donose se putem delegiranih akata u skladu s člankom 42a i ovisno o uvjetima iz članaka 42b i 42c.”
6.
U članku 42. briše se stavak 2.
7.
Umeću se sljedeći članci:
„Članak 42a
Izvršavanje ovlasti
1. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 41. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od četiri godine od 15. prosinca 2010. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije šest mjeseci prije kraja četverogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti automatski se produljuje za razdoblja istog trajanja, osim ako Europski parlament ili Vijeće ne opozove ovlast u skladu s člankom 42b.
2. Čim Komisija donese delegirani akt, ona o tome istodobno obavješćuje Europski parlament i Vijeće.
3. Ovlast za donošenje delegiranih akata koja je dodijeljena Komisiji podliježe uvjetima propisanima u člancima 42b i 42c.
Članak 42b
Opoziv ovlasti
1. Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 41.
2. Institucija koja je započela unutarnji postupak kako bi donijela odluku o eventualnom opozivu delegiranja ovlasti, nastoji obavijestiti o tome drugu instituciju i Komisiju u prihvatljivom roku prije donošenja konačne odluke, naznačivši pri tome prenesenu ovlast koja bi mogla biti opozvana.
3. Odlukom o opozivu okončava se delegiranje ovlasti naveden u istoj odluci. Opoziv proizvodi učinke odmah ili od nekog kasnijeg datuma navedenog u njemu. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi. Odluka se objavljuje u Službenom listu Europske unije.
Članak 42c
Prigovori u vezi delegiranih akata
1. Europski parlament ili Vijeće mogu uložiti prigovor na delegirani akt u roku od tri mjeseca od dana obavijesti. Na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća navedeni rok se produljuje za tri mjeseca.
2. Ako po isteku razdoblja iz stavka 1. ni Europski parlament ni Vijeće nisu uložili prigovor na delegirani akt, on se objavljuje u Službenom listu Europske unije, a stupa na snagu na dan naznačen u tom aktu. Delegirani akt se može objaviti u Službenom listu Europske unije, a stupa na snagu prije isteka navedenog razdoblja, ako su Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju o svojoj namjeri, da neće uložiti prigovor na delegirani akt.
3. Ako Europski parlament ili Vijeće stave prigovor na delegirani akt unutar razdoblja iz stavka 1., on ne smije stupiti na snagu. U skladu s člankom 296. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, institucija koja ulaže prigovor treba navesti razloge za stavljanje prigovora na delegirani akt.”
8.
Članak 47., zamjenjuje se sljedećim:
„Do 30. prosinca 2011. ili nekog drugog ranijeg datuma koji odrede nadležna tijela pojedinačno za svaki slučaj, institucije, koje su u skladu s točkom 1. Priloga V. dobile odobrenje za model specifičnog rizika prije 1. siječnja 2007., mogu za takvo postojeće odobrenje primijeniti točke 4. i 8. Priloga VIII. Direktivi 93/6/EEZ na način kako su te točke glasile prije 1. siječnja 2007.”
9.
Prilozi se izmjenjuju kako je to utvrđeno u Prilogu II. ovoj Direktivi.
Članak 3.
Prenošenje
1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s:
(a)
točkama 3., 4., 16. i 17. članka 1. i točkama 1., 2 podtočki (c), točkama 3. i 5 podtočki(b) iii. Priloga I. do 1. siječnja 2011.; te
(b)
odredbama ove Direktive koje ne uključuju one navedene u točki (a), do 31. prosinca 2011.
Kada države članice donose mjere navedene u ovom stavku, te mjere prilikom njihove službene objave sadržavaju uputu na ovu Direktivu ili se uz njih navodi takva uputa. Načine tog upućivanja određuju države članice.
2. Zakoni i drugi propisi potrebni za usklađivanje s točkom 1. Priloga I., zahtijevaju da kreditne institucije primjenjuju u njoj utvrđena načela na:
i.
nagrađivanje na temelju ugovora zaključenih prije stvarnog dana provedbe u svakoj državi članici, a koje je odobreno ili plaćeno nakon toga dana; i
ii.
odobrene naknade za usluge pružene tijekom 2010. godine, koje još nisu plaćene, prije dana stvarne provedbe u svakoj državi članici.
3. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktivom.
Članak 4.
Izvješće
S obzirom na međunarodnu prirodu Baselskog okvira i rizike povezane s primjenom izmjena u tom okviru u najvažnijim jurisdikcijama koja se ne odvija istodobno, Komisija do 31. prosinca 2010. podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o ostvarenom napretku prema međunarodnoj primjeni promjena koje se odnose na okvir adekvatnosti kapitala, zajedno s odgovarajućim prijedlozima.
Članak 5.
Stupanje na snagu
Ova Direktiva stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Članak 6.
Adresati
Ova je Direktiva upućena državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 24. studenoga 2010.