32010R0857
L 254/10
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 857/2010
od 27. rujna 2010.
o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe i konačnoj naplati privremene pristojbe na uvoz određenog polietilen tereftalata podrijetlom iz Irana, Pakistana i Ujedinjenih Arapskih Emirata
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice („Osnovna uredba”) (1), a posebno njezin članak 15. stavak 1.,
uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Europska komisija („Komisija”) nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
1. POSTUPAK
1.1. Privremene mjere
(1)
Komisija je Uredbom (EU) br. 473/2010 (2) („Privremena uredba”) uvela privremenu kompenzacijsku pristojbu na uvoz određenog polietilen tereftalata podrijetlom iz Irana, Pakistana i Ujedinjenih Arapskih Emirata („dotične zemlje”).
(2)
Postupak je pokrenut nakon što je 20. srpnja 2009. Odbor za polietilen tereftalat udruženja Plastics Europe („podnositelj pritužbe”) podnio pritužbu u ime proizvođača koji predstavljaju veći dio, u ovom slučaju više od 50 %, ukupne proizvodnje određenog polietilen tereftalata u Uniji.
(3)
Kako je navedeno u uvodnoj izjavi 15. Privremene uredbe, ispitni postupak subvencioniranja i štete obuhvatio je razdoblje od 1. srpnja 2008. do 30. lipnja 2009. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”). Ispitivanje kretanja važnih za procjenu štete obuhvatilo je razdoblje od 1. siječnja 2006. do kraja RIP-a („razmatrano razdoblje”).
(4)
Tijekom usporednog antidampinškog postupka, Komisija je Uredbom (EU) br. 472/2010 (3) uvela privremenu antidampinšku pristojbu na uvoz određenog polietilen tereftalata podrijetlom iz Irana i Ujedinjenih Arapskih Emirata.
1.2. Daljnji postupak
(5)
Nakon objave bitnih činjenica i razmatranja na temelju kojih je odlučeno uvesti privremene kompenzacijske mjere („privremena objava”), nekoliko zainteresiranih stranaka dalo je pisane podneske u kojima su obznanile svoje stavove o privremenim nalazima. Strankama koje su to zatražile također je omogućena rasprava.
(6)
Komisija je nastavila tražiti i provjeravati sve podatke koje je smatrala potrebnima za svoje konačne nalaze. Pisani i usmeni komentari, koje su zainteresirane stranke iznijele nakon privremene objave, razmotrili su se i, prema potrebi, privremeni nalazi su na odgovarajući način promijenjeni.
(7)
Sve su stranke obaviještene o bitnim činjenicama i razmatranjima na temelju kojih se namjeravalo preporučiti uvođenje konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz određenog polietilen tereftalata podrijetlom iz Irana, Pakistana i Ujedinjenih Arapskih Emirata i konačnu naplatu iznosa osiguranih privremenom pristojbom („konačna objava”). Nakon te objave također im je dano razdoblje za podnošenja prigovora.
(8)
Pisani i usmeni komentari zainteresiranih stranaka razmotreni su i, prema potrebi, nalazi su odgovarajuće promijenjeni.
1.3. Stranke na koje se odnosi postupak
(9)
Neke zainteresirane stranke tvrdile su da uzorak proizvođača iz EU-a nije bio reprezentativan i usklađen i da je, stoga, analiza štete bila manjkava. Posebno se tvrdilo da odabir uzoraka nije bio potreban jer broj proizvođača nije bio velik. Osim toga, tvrdilo se da „umjetnim” razdvajanjem grupacija trgovačkih društava na individualne pravne subjekte uzorak ne bi uključivao neke od vodećih društava na tržištu (Artenius, M&G Polimeri) i da metodologija za odabir uzorka nije dosljedna jer je uzorak također obuhvaćao dvije grupacije trgovačkih društava. Također se navodilo da uzorak nije bio reprezentativan jer nije uključivao ni jednog proizvođača koji povezanom prerađivaču PET-a prodaje u dostatnim količinama. Institucije zato, navodno, nisu mogle ocijeniti stvarni kapacitet opskrbe industrije Unije i nisu uzele u obzir sukob interesa industrije Unije. Štoviše, s obzirom na to da jedno trgovačko društvo nije osiguralo sve potrebne podatke i bilo je isključeno iz uzorka, reprezentativnost je, navodno, pala na 28 % proizvodnje EU-a. Iste su stranke tvrdile da odabrani uzorak nije bio statistički valjan.
(10)
Vezano uz argument da odabir uzorka nije bio potreban jer broj proizvođača nije bio velik, ponavlja se da se pri odabiru uzorka javilo 14 proizvođača iz Unije koji pripadaju broju od osam grupacija trgovačkih društava. S obzirom na objektivno visok broj proizvođača iz EU-a koji su surađivali, odnosno njih 14, odabir uzorka primijenjen je u skladu s člankom 27. stavkom 1. Osnovne uredbe na temelju najvećeg reprezentativnog obujma prodaje koji se unutar raspoloživog vremena mogao objektivno ispitati. Odabrani uzorak sastojao se od pet individualnih trgovačkih društava (sa šest lokacija proizvodnje).
(11)
Što se tiče prve tvrdnje vezane uz reprezentativnost uzorka, valja napomenuti da institucije mogu uključiti individualna trgovačka društva koja su dio grupacije trgovačkih društava u uzorak dokle god su ona reprezentativna i imaju odvojene financijske izvještaje. U suprotnom bi ispitivanje svih 14 proizvođača iz EU-a koji pripadaju osam grupacija trgovačkih društava spriječilo pravovremeni završetak ispitnog postupka. Međutim, činjenica da su dvije grupacije trgovačkih društava uključene u uzorak odgovara metodologiji odabira uzorka primijenjenoj u ovom slučaju, odnosno najvećem reprezentativnom obujmu prodaje klijentima EU-a.
(12)
Što se tiče Indorame, ova grupacija imala je dva različita proizvodna postrojenja tijekom RIP-a - jedno u Nizozemskoj, a drugo u Ujedinjenoj Kraljevini. Uključivanje navedene grupacije u uzorak odgovara primijenjenoj metodologiji odabira uzorka, jer su navedena postrojenja činila jedan subjekt s pravnog i financijskog stajališta. Vezano uz društvo Equipolymers, koje je imalo dva odvojena subjekta za proizvodnju PET-a tijekom RIP-a (jedno u Italiji, a drugo u Njemačkoj), trgovačko je društvo objavilo konsolidirane brojke za obje lokacije. S obzirom na to da je provjera navedenih konsolidiranih brojki bila moguća tijekom posjeta sjedištu trgovačkog društva, odlučeno je da će se trgovačka društva Equipolymers koja proizvode PET smatrati jednim subjektom u svrhu ovog postupka. Vezano uz tvrdnju da su Artenius i M&G Polimeri trebali biti uključeni u uzorak jer su vodeća društva na tržištu, napominje se da ni jedan od njihovih individualnih subjekata nije pripadao trgovačkim društvima s najvećim obujmom prodaje klijentima EU-a.
(13)
Što se tiče tvrdnje da uzorak nije bio reprezentativan, jer nije uključivao jednog proizvođača koji proizvodi uglavnom radi unutarnje potrošnje, valja napomenuti da se kapacitet opskrbljivanja u slučaju takve tvrdnje može ispitati unutar okvira analize interesa Unije, a vlastita se potrošnja u tu svrhu može oduzeti od obujma proizvodnje. Stoga nema potrebe uključivati takvog proizvođača u uzorak radi ispitivanja određenih čimbenika štete. Osim toga, unutar analize interesa Unije može se također ocijeniti bilo kakav dvostruki interes koji proizlazi iz položaja trgovačkog društva koje je istodobno i proizvođač i prerađivač iz EU-a. Položaj trgovačkog društva kao proizvođača i prerađivača EU-a nije povezan s rezultatima industrije Unije kad se kao mjerilo uzima prodaja nepovezanim kupcima u EU-u. Ta je tvrdnja, stoga, odbačena.
(14)
Što se tiče tvrdnje o cjelokupnoj reprezentativnosti uzorka, ponavlja se da je smanjenje uzorka na četiri trgovačka društva smanjilo reprezentativnost sa 65 % na 47 % prodaje svih proizvođača koji surađuju. Navedena četiri trgovačka društva obuhvaćala su 52 % proizvodnje Unije. To se smatra reprezentativnim uzorkom proizvođača EU-a u smislu prodaje nezavisnim kupcima u EU-u.
(15)
Vezano uz tvrdnju da odabrani uzorak nije bio statistički valjan, napominje se da članak 27. stavak 1. Osnovne uredbe jasno dozvoljava odabir uzroka na temelju najvećeg reprezentativnog obujma prodaje koji se tijekom raspoloživog vremena može objektivno ispitati, kao alternativu „statistički valjanom” uzorku.
(16)
U nedostatku bilo kakvih komentara u pogledu odabira uzorka, potvrđuju se uvodne izjave od 5. do 14. Privremene uredbe.
2. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
(17)
Podsjeća se da je, u uvodnoj izjavi 16. Privremene uredbe, dotični proizvod definiran kao polietilen tereftalat viskoznosti 78 ml/g ili više, prema ISO normi 1628-5, podrijetlom iz dotičnih zemalja i trenutačno obuhvaćen oznakom KN 3907 60 20.
(18)
Nadalje, u uvodnoj izjavi 18. Privremene uredbe navedeno je da je ispitni postupak pokazao da su PET koji industrija Unije proizvodi i prodaje u Uniji, i PET koji se proizvodi i prodaje na domaćim tržištima dotičnih zemalja te izvozi u Uniju, istovjetni proizvodi.
(19)
S obzirom na to da se proizvod obuhvaćen ispitnim postupkom smatrao homogenim proizvodom, nije dalje razvrstan u različite vrste proizvoda radi izračuna marža štete.
(20)
Jedan je proizvođač izvoznik tvrdio da PET valja razvrstati u različite vrste proizvoda u skladu s razlikama u viskoznosti, jer je viskoznost bitna za utvrđivanje raznih mogućih primjena proizvedene vrste PET-a. Smatralo se da tvrdnju treba prihvatiti i metodologija izračuna marža štete prilagođena je na odgovarajući način.
3. SUBVENCIONIRANJE
3.1. Iran
3.1.1. Uvod
(21)
Iranska Vlada i proizvođač izvoznik koji surađuje komentirali su sljedeće programe, protiv kojih su u okviru Privremene uredbe uvedene kompenzacijske mjere:
I.
Mjere povezane s posebnim gospodarskim zonama („SEZ”) - petrokemijska posebna gospodarska zona
II.
Financiranje proizvođača izvoznika PET-a od strane društva National Petrochemical Company
3.1.2. Posebni programi
I. Mjere povezane s posebnim gospodarskim zonama („SEZ”) - petrokemijska posebna gospodarska zona
(22)
Iranska Vlada osporila je uvođenje kompenzacijskih mjera na uvoz sirovina i osnovnih sredstava oslobođen od carine u zonama slobodne trgovine. Zone slobodne trgovine i posebne gospodarske zone prema definiciji čine zone oslobođene od carine za uvoz i izvoz, u skladu s WTO-om. Osim toga, iranska Vlada i proizvođač izvoznik koji surađuje tvrdili su da uvoz osnovnih sredstava oslobođen od carine nije zakonski zavisan o rezultatima izvoza jer to izuzeće također postoji za trgovačka društva osnovana na ostatku iranskog državnog područja.
(23)
Vezano uz usklađenost posebnih gospodarskih zona s pravilima WTO-a, napominje se da podneseni opći argument ne može osporiti utvrđene činjenice da je protiv subvencija u pitanju moguće uvesti kompenzacijske mjere jer nije osigurana ni jedna temeljita analiza koja bi odbacila onu predstavljenu u Privremenoj uredbi. Vezano uz uvoz osnovnih sredstava oslobođen od carine u Iranu, podaci u trenutku komentiranja privremene objave ukazuju na to da navedena mogućnost postoji samo u slučaju trgovačkih društava koja rade na modernizaciji svoje infrastrukture, odnosno, da ne predstavlja automatsku odredbu primjenljivu na sve stranke. Stoga su se prethodno navedene tvrdnje morale odbaciti.
(24)
Proizvođač izvoznik koji surađuje tvrdio je da je Komisija zanemarila načelo nediskriminacije jer se u ostalim zemljama, također, primjenjuju slična pravila i režimi. Trgovačko je društvo, također, tvrdilo da ga Komisija nije pravilno obavijestila o opsegu posjeta radi provjere i odgovarajućim podacima koji se zahtijevaju prije takve provjere.
(25)
Vezano uz opću tvrdnju kršenja načela nediskriminacije, podsjeća se da je Komisija pokrenula ovaj antisubvencijski ispitni postupak protiv tri zemlje navedene u pritužbi u skladu s odredbama članka 10. Osnovne uredbe. Stoga se preporuka Komisije može temeljiti samo na nalazima ovog ispitnog postupka. Što se tiče navodnog manjka unaprijed osiguranih podataka o točkama, napominje se da je Komisija unaprijed obavijestila proizvođača izvoznika koji surađuje o posjetu radi provjere i da će zahtijevati podatke tijekom posjeta radi provjere koji se odnose na odnos između proizvođača izvoznika i njegovih dioničara. Stoga su se ove tvrdnje morale odbaciti.
(26)
Proizvođač izvoznik koji surađuje institucijama je skrenuo pozornost na dvije administrativne pogreške kod izračuna izuzeća pristojbe na uvoz jedne sirovine proizvodnog procesa i ukupne uvozne vrijednosti izuzetih osnovnih sredstava. Navedene su pogreške ovdje ispravljene. Revidirane stope subvencije iznose 0,14 % za uvoz proizvoda ulaznog materijala oslobođen od carine i 0,72 % za uvoz osnovnih sredstava oslobođen od carine. Revidirana ukupna stopa subvencije za ovaj program iznosi 0,86 %.
(27)
Na temelju prethodno navedenog i u nedostatku bilo kakvih drugih važnih komentara, potvrđuju se nalazi koji se odnose na ovaj program određeni u uvodnim izjavama od 20. do 44. Privremene uredbe i zamijenjenim uvodnom izjavom 26. ove Uredbe.
II. Financiranje proizvođača izvoznika PET-a od strane društva National Petrochemical Company
(28)
Proizvođač izvoznik koji surađuje (Shahid Tondguyan Petrochemical Co. ili STPC) tvrdio je da njegov glavni dioničar, društvo National Petrochemical Company (NPC), nije javno tijelo i da iranska Vlada nije ovlastila niti uputila NPC da izvrši plaćanja STPC-u. Osim toga, predložena je tvrdnja da se NPC-ovo financiranje STPC-a treba smatrati povratnim sredstvom, a ne subvencijom.
(29)
Pri razmatranju ovih tvrdnji valja podsjetiti na važnost sljedećih čimbenika da bi se ocijenilo treba li subjekt smatrati javnim tijelom u svrhu antisubvencijskog ispitnog postupka: 1. državnog vlasništva; 2. prisutnosti države u Upravnom vijeću subjekta; 3. državne kontrole nad djelatnosti subjekta i subjektovo provođenje državnih politika i interesa; i 4. je li subjekt osnovan u skladu sa zakonom. Svi su navedeni zahtjevi analizirani kako je navedeno u uvodnoj izjavi 52. Privremene uredbe. NPC, kao vladino tijelo, ne treba povjerenstvo ili izaslanstvo, koncepte koji se odnose na privatne subjekte. Ispitni je postupak zapravo utvrdio da je uloga NPC-a razviti i upravljati petrokemijskim sektorom zemlje te da je trgovačko društvo od iranske Vlade dobilo dodatnu zadaću da kao državno upravno tijelo upravlja petrokemijskom posebnom gospodarskom zonom. Bilo kakva tvrdnja koja osporava ulogu NPC-a kao javnog tijela mora se, stoga, odbaciti.
(30)
Vezano uz tvrdnju da financiranje STPC-a treba smatrati povratnim sredstvom, važno je napomenuti da je ispitni postupak pokazao da je vraćanje ovog financiranja samo hipotetska tvrdnja jer ni u jednoj fazi postupka nisu osigurani dokazi da se navedeno vraćanje ostvarilo. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi 51. Privremene uredbe, činjenica da se nepovratna sredstva sakupljaju od barem 2004. potvrđuje da je navedeno subvencija koja se ponavlja i da je njezina svrha održati poslovanje jedinog iranskog proizvođača izvoznika koji surađuje. Uzimajući u obzir gore navedeno, odgovarajuća tvrdnja se odbacuje.
(31)
Proizvođač izvoznik koji surađuje također je tvrdio da je iznos subvencije pretjeran. Tvrdilo se da je u Iranu posve uobičajena poslovna praksa da se između matičnog trgovačkog društva (u ovom slučaju NPC-a) i njegovog ovisnog društva (u ovom slučaju STPC-a) ne zaračunava kamata. Također se tvrdilo da, pri izračunu stope subvencije, iznosi korišteni za cjelokupno financiranje od strane NPC-a i ukupan promet STPC-a nisu bili ispravni jer je promet bio prikazan u niskim iznosima i trebalo je koristiti drugi iznos, a ukupno je financiranje bilo pretjerano jer određene iznose ne bi trebalo dodati financiranju STPC-a od strane NPC-a.
(32)
Stoga su se prethodno navedene tvrdnje morale odbaciti. Vezano uz prethodnu tvrdnju koja se odnosi na izračune kamatne stope, napominje se da sakupljeni dokazi ne podupiru tvrdnju trgovačkog društva da je uobičajena poslovna praksa u Iranu da se na financijske transakcije između matičnog trgovačkog društva i ovisnog društva ne dodaje kamata. Štoviše, takva praksa očito nije u skladu s uobičajenom gospodarskom praksom privatnih ulagatelja.
(33)
Važno je napomenuti da je iznos subvencije izračunan na temelju financijskih podataka i podataka koji se odnose na promet koje je osigurao proizvođač izvoznik koji surađuje i koji su provjereni tijekom posjeta radi provjere.
(34)
Vezano uz navodni novi ukupni promet, podsjeća se da podaci izneseni u vrijeme komentiranja Privremene uredbe nisu poduprti dokazima koji se mogu provjeriti i ne odgovaraju onima koje je trgovačko društvo iznijelo prije i tijekom posjeta radi provjere.
(35)
Vezano uz iznos ukupnog financiranja, proizvođač izvoznik koji surađuje tvrdio je da određene iznose ne treba smatrati sastavnim dijelom NPC-ovog financiranja STPC-a. Usprkos tome, osigurani podaci nisu mogli potkrijepiti ovu tvrdnju jer nisu pruženi dokazi koji bi dokazali da dotični iznosi nisu bili važni za NPC-ovo financiranje STPC-a. De facto, dio objašnjenja koja su iznesena ponovno su potvrdila da je NPC djelovao kao javno tijelo preuzimajući obveze financiranja proizvođača izvoznika koji surađuje bez naplaćivanja bilo kakvih kamata koje bi moralo preuzeti drugo javno tijelo. Stoga se oduzimanje od ukupnog iznosa financiranja ne može odobriti jer nisu pruženi dokazi koji se mogu provjeriti.
(36)
Iranska je Vlada tvrdila da se u skladu s člankom 14. WTO-ovog Sporazuma o subvencijama i kompenzacijskim mjerama (Sporazum SCM), „dodjela temeljnog kapitala od strane Vlade… [i] zajam Vlade ne smatraju prenošenjem koristi…”, i stoga se NPC-ovo financiranje SPTC-a ne treba smatrati subvencijom. Ovu je tvrdnju trebalo odbaciti jer se u prethodno navedenom članku 14. zaključuje da „dodjela temeljnog kapitala od strane Vlade ne smatra se prenošenjem olakšice, osim ako se odluka o ulaganju smatra nedosljednom u odnosu na uobičajenu praksu ulaganja privatnih ulagatelja na državnom području te članice”. Navedena praksa ne odgovara uobičajenoj praksi ulaganja privatnih ulagatelja jer vjerojatno ni jedna komercijalna organizacija bilo koje članice WTO-a ne bi nastavila s takvim nepovratnim financiranjem. U svakom slučaju valja napomenuti da Iran nije članica WTO-a.
(37)
Na temelju prethodno navedenog i u nedostatku bilo kakvih drugih važnih komentara, potvrđuju se nalazi koji se odnose na ovaj program određeni u uvodnim izjavama od 45. do 57. Privremene uredbe.
3.1.3. Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere
(38)
Uzimajući u obzir gore navedene uvodne izjave od 21. do 37., konačan iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere u skladu s odredbama Osnovne uredbe, izražene kao ad valorem, za jedinog iranskog proizvođača izvoznika iznosi 51,88 %.
3.2. Pakistan
3.2.1. Uvod
(39)
Pakistanska Vlada i proizvođač izvoznik koji surađuje komentirali su sljedeće programe, protiv kojih su u okviru Privremene uredbe uvedene kompenzacijske mjere:
I.
Program proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”)
II.
Uvoz postrojenja, strojeva i opreme kod proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”)
III.
Tarifna zaštita kupovine PTA-a na domaćem tržištu
IV.
Režim konačnog poreza (FTR)
V.
Program dugoročnog financiranja izvoza s fiksnom stopom (LTF-EOP)
VI.
Program financiranja izvoza od strane Državne banke Pakistana (EFS)
VII.
Financiranje na temelju okružnice F.E. br. 25 Državne banke Pakistana.
(40)
Pakistanska je Vlada kao uvodnu napomenu navela da Komisija nije razumjela ili je zanemarila njezine prethodne podneske vezane uz programe subvencija. Proizvođač izvoznik koji surađuje kao uvodnu napomenu je naveo da su prethodni podnesci pakistanske Vlade sadržavali utemeljenu pravnu analizu koja je ukazivala na to da programe ne treba smatrati „zabranjenim” subvencijama. Navedena je stranka također tvrdila da je Komisija temeljila svoje nalaze u Privremenoj uredbi ne samo na neispravnoj ocjeni činjenica nego i na neispravnoj pravnoj analizi. Nadalje se tvrdilo da je pakistanska Vlada predstavila ispravnu pravnu analizu.
(41)
Vezano uz podneske koji su prethodili Privremenoj uredbi, napominje se da ih je Komisija u potpunosti uzela u obzir tijekom ispitnog postupka jer su, zajedno s odgovarajućim odgovorima stranaka na upitnik i naknadno iznesenim podacima, činili dio podataka na kojima se temeljilo privremeno utvrđivanje.
(42)
Štoviše, napominje se da je Komisija ispravno navela pravne odredbe odgovarajućih programa i praktične primjene koje su proizašle iz njih. Nisu osigurani dokazi da pravne odredbe nisu bile ispravne. Što se tiče pravne analize Komisije, ona se temeljila na odgovarajućim odredbama Osnovne uredbe te je dodatno poduprta dugoročnom pravnom analizom korištenom u EU-u tijekom prošlog antisubvencijskog ispitnog postupka kod analize, primjerice, programa povrata pristojba, programa izvoznih kredita i programa poreza na dohodak (4). Činjenica da stranka nije suglasna s predloženom pravnom analizom ne ukazuje na to da je ta analiza neispravna, posebno kad ta tvrdnja nije poduprta dokazima. To je još više očito jer je pakistanska Vlada u podnesku Privremenoj uredbi izrazila spremnost na izmjenu opsega mogućeg broja programa. Uzimajući u obzir gore navedeno, tvrdnje iz uvodne izjave 40. trebalo je odbaciti.
3.2.2. Posebni programi
I. Program proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”)
(43)
Pakistanska Vlada i proizvođač izvoznik koji surađuje ponovili su svoje stavove da se programom proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”) uspješno upravlja zahvaljujući učinkovitoj provedbi i sustavu praćenja koji bilježi potrošnju/smanjenje i kontrolira sirovine oslobođene od carine i stvarnu potrošnju trgovačkog društva prema podacima njegove ukupne proizvodnje. Također su tvrdili da se omjer ulaznog/izlaznog materijala temelji na stvarnoj potrošnji odgovarajućeg trgovačkog društva koje koristi prednosti programa i da se ti podaci o ulaznom materijalu provjeravaju. Prema navedenim tvrdnjama, omjer ulaznog/izlaznog materijala utvrđen je pomoću provjerenog sustava mjerila koji je redovito ažuriran na temelju stvarne potrošnje trgovačkog društva. Nakon bilo kakve promjene omjera, pretjerani otpust prethodnog razdoblja ponovno je dodan da bi se ažurirao registar raspoloživih zaliha i dobile stvarne zalihe, i na temelju takvih stvarnih zaliha trgovačko društvo koje koristi prednosti programa mora prikazati izvoz gotovih proizvoda. Nadalje, proizvođač izvoznik koji surađuje predao je dva dopisa u kojima je carinskim tijelima otkrio materijale sačuvane u okviru proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”) koji pokazuju da je trgovačko društvo imalo dopuštenje da iskoristi posljedične prekomjerne količine ulaznih materijala za proizvodnju robe za budući izvoz.
(44)
Vezano uz ovaj program, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 70. Privremene uredbe, odgovarajuća evidencija o primljenoj ulaznoj robi koja je proizvedena i izvezena nije vođena na temelju stvarne potrošnje. Prema potvrdi o analizi, zabilježena je samo teoretska potrošnja, s omjerima ulaznih-izlaznih materijala za svu sirovinu za proizvodnju 1 000 kg izlaznog materijala. Navedene ulazno-izlazne norme odredila su tijela i periodično su revidirane na temelju podataka dobivenih od proizvođača izvoznika koji surađuje, no nema jasnih pravila ni dokaza o tome kako se navedene revizije provode. Osim toga, nakon revizija navedenih na potvrdi o analizi koje su ukazale na postojanje pretjeranog otpusta, tijela nisu poduzela korake praćenja da bi provjerila cjelovitost prethodne stvarne potrošnje i zahtijevala plaćanja izvršena za prethodne godine. Drugim riječima, nije izvršena nikakva kontrola pretjeranog otpusta otpisanih pristojba Proizvođač izvoznik koji surađuje tvrdio je da su prekomjerne sirovine zabilježene tijekom prethodnog razdoblja ponovno dodane da bi se ažurirao registar raspoloživih zaliha i dobile stvarne zalihe. Valja napomenuti da se ta praksa oslanja na činjenicu da je proizvođač izvoznik, na vlastitu inicijativu, nastavio odgovarajućim tijelima ukazivati na pretjerani otpust sakupljen tijekom prethodnog razdoblja. Još je zanimljivije da ova praksa nije ni u kojem obliku predviđena zakonodavnim odredbama koje reguliraju navedeni program. Sve prethodno navedeno potvrđuje da za ovaj program ne postoje učinkovita provedba i sustav praćenja. U tim okolnostima sve su odgovarajuće tvrdnje odbačene.
(45)
Obje su stranke tvrdile da je carinska pristojba u okviru uobičajenog režima uvoza iznosila nulu tijekom RIP-a i, stoga, na uvoz PTA-a u okviru proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”) nije se odustalo od naplate prihoda Vlade.
(46)
Ovu tvrdnju je trebalo odbaciti. Jasno je iz podataka koje su podnijele stranke da je uobičajena carinska pristojba na uvoz PTA-a 7,5 %. Odstupanjem i u određenim uvjetima stranke mogu koristiti stopu pristojbe od nula posto. Činjenica da je pakistanska Vlada uspostavila program proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”) ili program tarifne zaštite kupovine PTA-a ni na koji način ne ukazuje na to da je stopa carinske pristojbe na cjelokupan uvoz PTA-a nula. Štoviše, postojanje prethodno navedenih programa potvrđuje da se odustalo od naplate prihoda Vladi i to je razlog zbog kojeg su provedeni posebni programi odstupanja s posebnim pravilima i prikladnim korisnicima.
(47)
Proizvođač izvoznik koji surađuje također je tvrdio da nije bilo kršenja članka 349. poglavlja XV. pakistanskih carinskih propisa iz 2001. U tom je smislu podneseno da proizvodnja pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”) obuhvaća sve tvornice trgovačkog društva i stoga su skladišne prostorije zadovoljavale odgovarajuća pravila u skladu s kojima nezavisno područje mora imati nezavisni ulaz ili izlaz, odvojen od javne površine, i ni jedan drugi ulaz ili izlaz, pri čemu područje proizvodnje i odvojena skladišta gotove robe, odbijene robe i otpada moraju biti jasno označeni.
(48)
Vezano uz prethodno navedene komentare, valja napomenuti da je provjera radi posjeta otkrila da su samo sirovine uvezene oslobođene od carine odvojene od lokalno nabavljene ulazne robe. Skladišne prostorije, odnosno carinsko skladište i proizvodnja pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”) nisu se nalazile na nezavisnom području s nezavisnim ulazom ili izlazom, odvojenim od javne površine, i bez drugog ulaza ili izlaza, kako je opisano u prethodno navedenom članku 349. Nadalje, tvrdnja stranke da se cijela njezina tvornica nalazi u okviru proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”) ne temelji se na dokazima koji se mogu provjeriti (npr. izričita dozvola u prostorijama proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”) osim analize teksta članka 349. Stoga su se odgovarajuće tvrdnje morale odbaciti.
(49)
Pakistanska je Vlada nedavno provela upravne promjene povezane s ovim programom. Uvela je detaljniju definiciju proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”) u zakonodavstvu i poduzela korake radi poboljšanja kontrole programa od strane odgovarajućih tijela.
(50)
Što se tiče kontrole koju je tijelo provodilo vezano uz proizvodnju pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”), uvedene promjene ne odnose se na najkritičnije nedostatke sustava poput identificiranja trenutačnog ispitnog postupka, odnosno: i. izostanka izvještavanja o stvarnoj potrošnji uvezene sirovine i ii. izostanka sustava provjeravanja usmjerenog na stvarne rezultate, a ne na prethodno postavljene norme. Nadalje, s obzirom na to da provedbu svih promjena učinjenih vezano uz ovaj program valja dobro provjeriti (utvrđeni problemi također se odnose na upravljanje programom), prije donošenja bilo kakve konačne odluke vezane uz izmjene programa i načina na koji su tijela provela navedene izmjene i osigurala ispravno vođen sustav provjere bilo bi potrebno određeno vrijeme.
(51)
Pakistanska je Vlada izrazila spremnost da Komisiji predloži preuzimanje obveze vezane uz stvarnu provedbu pravila primjenljivih na proizvodnju pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”). Predloženo je da bi se navedeno vršilo kroz osiguravanje dokaza da proizvođač izvoznik koji surađuje postupa u skladu s novim pravilima (npr. promjene vezane uz prostorije, reviziju omjera ulaznog/izlaznog materijala, vraćanje pristojba), kroz periodične izvještaje i posjete radi provjere od strane Komisije.
(52)
Vezano uz gore navedeno, napominje se da ovim prijedlogom za preuzimanje obveze pakistanska Vlada neizravno potvrđuje sve nedostatke povezane s ovim programom navedene u Privremenoj uredbi. Osim toga, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 50., nije moguće preuzeti obvezu koja se odnosi na upravljanje programom na temelju dokaza koji bi se ostvarili samo u budućnosti. Naposljetku, takvo preuzimanje obveze nije praktično jer bi potrebno praćenje zahtijevalo redovno ponavljanje važnih dijelova ispitnog postupka. U tom smislu treba naglasiti da bi pakistanska Vlada i/ili proizvođač izvoznik koji surađuje, u slučaju ispunjenja odgovarajućih odredaba članka 19. Osnovne uredbe, mogli zahtijevati privremenu reviziju mjera.
(53)
Na temelju prethodno navedenog i u nedostatku bilo kakvih drugih važnih komentara, potvrđuju se nalazi koji se odnose na ovaj program određeni u uvodnim izjavama od 60. do 80. Privremene uredbe i zamijenjenim uvodnim izjavama od 44. do 52. ove Uredbe.
II. Uvoz postrojenja, strojeva i opreme kod proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”)
(54)
Vezano uz ovaj program obje su stranke tvrdile da kamatna stopa koja se koristi za izračun marže subvencije mora biti kamatna stopa dostupna dotičnom izvozniku tijekom RIP-a. Nadalje, stranke su tvrdile da s obzirom na to da su postrojenja, strojevi i oprema korišteni za proizvodnju PET-a namijenjenog i za izvoz i za domaću prodaju, marža subvencije treba biti utvrđena na temelju ukupnog prometa proizvođača izvoznika.
(55)
U odgovoru na navedene tvrdnje valja napomenuti da je kamatna stopa korištena pri izračunu komercijalna kamatna stopa primijenjena tijekom RIP-a u Pakistanu, prema podacima s internetske stranice Državne banke Pakistana. Navedena stopa predstavlja uobičajenu kreditnu stopu koja prevladava na tržištu. Što se tiče nazivnika u izračunu subvencije, valja podsjetiti da je preduvjet za korištenje programa postavljanje uvezenih strojeva kod proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”), sustava uvoza sirovina oslobođenog od carine koji se koristi samo za naknadni izvoz u okviru proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”). Stoga iznos subvencije (brojnik) mora biti dodijeljen za cjelokupni promet izvoza tijekom RIP-a jer je subvencija zavisna o realizaciji izvoza. Posljedično, sve gore navedene tvrdnje morale su se odbaciti.
(56)
Na temelju prethodno navedenog i u nedostatku bilo kakvih drugih važnih komentara, potvrđuju se nalazi koji se odnose na ovaj program određeni u uvodnim izjavama od 81. do 92. Privremene uredbe.
III. Tarifna zaštita kupovine PTA-a na domaćem tržištu
(57)
Pakistanska je Vlada tvrdila da cijena lokalno proizvedenog PTA-a nije smanjena za 7,5 % u odnosu na međunarodnu cijenu i da se povrat ne daje samo za PTA domaće proizvodnje nego i za uvezeni PTA. Proizvođač izvoznik koji surađuje tvrdio je da program omogućuje povrat carinskih pristojba za lokalno nabavljen i za uvezen PTA i, stoga, program ne daje prednost nabavi PTA-a domaće proizvodnje. Također se tvrdilo da zakonodavstvo ne ograničava pristup navedenom programu.
(58)
Ovi argumenti morali su se odbaciti. U tom se smislu napominje da ovaj program osigurava financijski doprinos u obliku izravnog prenošenja sredstava koje trgovačkom društvu primatelju donosi očite prednosti. Analiza podataka koje je priložila pakistanska Vlada jasno pokazuje da kvalificirano trgovačko društvo može: i. kupiti PTA na domaćem tržištu i primiti kompenzacijsku potporu koja iznosi 7,5 % cijene plaćene za kupovinu PTA-a proizvedenog lokalno ili ii. uvesti PTA i primiti povrat primjenljive carinske pristojbe (7,5 %) plaćene na uvoz PTA-a. No potonja mogućnost nije dozvoljena ako kvalificirano trgovačko društvo koristi program povrata pristojbe (npr. proizvodnja pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”)) na uvoz PTA-a. Očito je iz gore navedenog da je proizvođač izvoznik koji surađuje de iure prisiljen koristiti ovaj program samo za svoju kupovinu PTA-a domaće proizvodnje jer je usporedno koristio program proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”) za uvezeni PTA-a.
Štoviše, očito je da čak i u slučajevima u kojima jedno kvalificirano trgovačko društvo iskoristi oba dostupna programa (odnosno, odričući se mogućnosti korištenja programa povrata proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”)) očekivani bi povrati bili drukčiji jer se u jednom slučaju stopa izračunava na temelju pune domaće fakturirane cijene dok se u drugom slučaju izračunava u odnosu na prijavljenu vrijednost na carini koja nije nužno puna fakturirana cijena. Nisu osigurani dokazi koji se mogu provjeriti koji bi osporili prethodno navedene zaključke. Naposljetku, vezano uz argument da nema ograničenja koja se odnose na pristup programu, ispitni je postupak pokazao da je odgovarajuće zakonodavstvo jasno po imenu navelo kvalificirane stranke. U svakom slučaju, PTA domaće proizvodnje nije podložan nikakvoj pristojbi i stoga se „povrat” od 7,5 % smatra izravnim prijenosom sredstava, ili čistim bespovratnim sredstvom. Jedini način na koji proizvođač PET-a može dobiti ovu subvenciju, odnosno bespovratno sredstvo, jest kupnjom PTA-a domaće proizvodnje. S druge strane, bilo kakav „povrat” carinske pristojbe na uvezeni PTA predstavlja izuzeće od uobičajeno plaćanja, a ne izravni prijenos sredstava; zato dvije situacije nisu jednake.
(59)
Posljedično, program daje očitu prednost domaćem kupcu, odnosno proizvođaču PET-a kroz izravni prijenos sredstava i specifičan je, u smislu članka 4. stavka 4. točke (b) Osnovne uredbe, s obzirom na to da je subvencija zavisna o korištenju domaće, a ne uvezene robe, jer samo domaća roba može biti kvalificirana kao bespovratno sredstvo. Nadalje, ova subvencija također se može smatrati specifičnom u smislu članka 4. stavka 4. točke (a) Osnovne Uredbe, jer zakonodavstvo izričito ograničava pristup ovom programu određenim poduzećima iz poliesterske industrije.
(60)
Vezano uz ovaj program, pakistanska je Vlada, zajedno s komentarima Privremene uredbe, priložila vladinu odredbu izdanu 28. lipnja 2010. navodeći da SRO br. 1045(I.)/2008 prestaje važiti od 1. srpnja 2010. Pakistanska je Vlada tvrdila da će navedeni razvoj osigurati da korisnicima PTA-a nije ili više neće biti dopušten povrat PTA-a domaće proizvodnje ili uvezenog PTA-a.
(61)
Štoviše, odlomak objavljen u medijima koji je proizvođač izvoznik koji surađuje priložio vezano uz isto pitanje navodi na to da je pakistanska Vlada odlučila povući uredbu važnu za ovaj program da bi Pakistan vezano uz navedeno mogao zadovoljiti međunarodne norme. Proizvođač izvoznik koji surađuje podupro je informacije pakistanske Vlade podacima koji potvrđuju da od 1. srpnja 2010. više neće biti moguće primiti odgovarajuća bespovratna sredstva kod kupnje PTA-a domaće proizvodnje. U tom se smislu podsjeća da se u skladu s člankom 15. Osnovne uredbe neće doći do uvođenja mjera ako se subvencija povuče ili ako se pokaže da uključeni izvoznici više nemaju koristi od subvencije. Prethodno navedeni podaci jasno ukazuju na to da se Pakistan zapravo slaže s tim da su točke Privremene uredbe koje se odnose na ovaj program zahtijevale korektivne radnje s njegove strane, da je pakistanska Vlada ukinula program i da proizvođač izvoznik koji surađuje nema nikakve prednosti povezane s ovim programom. U tim okolnostima smatra se da su uvjeti navedeni u članku 15. Osnovne uredbe ispunjeni i da zato protiv ovog programa ne treba uvesti kompenzacijske mjere.
(62)
Na temelju prethodno navedenog i u nedostatku bilo kakvih drugih važnih komentara, potvrđuju se nalazi koji se odnose na ovaj program određeni u uvodnim izjavama od 93. do 105. Privremene uredbe i zamijenjenim uvodnim izjavama od 58. do 61. ove Uredbe.
IV. Režim konačnog poreza (FTR)
(63)
Obje su stranke tvrdile da ovaj program čini drukčiji sustav oporezivanja i da protiv njega ne treba uvesti kompenzacijske mjere jer Pakistan ima suverenitet nad oporezivanjem i može primijeniti sustav oporezivanja koji god želi. Također se tvrdilo da režim konačnog poreza (FTR) ne podrazumijeva financijski doprinos bilo kojem trgovačkom društvu i da čini općenito pravilo oporezivanja u Pakistanu (zadržani porez od 1 % u vrijeme realizacije deviznog poslovanja) koje posluje prema drukčijem konceptu i na drukčijem temelju u usporedbi s režimom uobičajenog poreza (NTR) koji za domaći prihod predviđa porez od 35 %. Prema navedenim strankama, nije moguće utvrditi koji je od dva sustava povoljniji i zato FTR ne rezultira otpisanim prihodom, odnosno ne sakuplja prihod Vlade koji je inače dospio.
(64)
U odnosu na navedene tvrdnje, valja napomenuti da nije u pitanju suverenitet Pakistana nego navodne subvencije odobrene određenim proizvođačima izvoznicima. Štoviše, treba podsjetiti da se dobit od izvoza oporezuje na način drukčiji od dobiti dobivene putem domaće prodaje. S obzirom na to da ovaj porezni režim rezultira dobiti od izvoza koja se oporezuje po nižoj stopi od one dobivene putem domaće prodaje, ovaj se program smatra subvencijom u smislu članka 3. stavka 1. točke (a) podtočke ii. i članka 3. stavka 2. Osnovne uredbe u obliku otpisanog prihoda Vlade od kojeg trgovačko društvo primatelj ima koristi. Subvencija je također specifična u smislu članka 4. stavka 4. točke (a) s obzirom na to da je zavisna o realizaciji izvoza.
(65)
Osim toga, proizvođač izvoznik koji surađuje priložio je niz izračuna u formatu Excel za godine 2008. i 2009. i obavijest o poreznom zahtjevu i nalog za ocjenu koju je izdao zamjenik povjerenika za porez na dohodak koji je revidirao niz brojki iz izjave trgovačkog društva o povratu poreza na dohodak iz 2008. Pakistanska Vlada poduprla je tvrdnje proizvođača izvoznika koji surađuje navodeći da izneseni izračuni pokazuju da je proizvođač izvoznik koji surađuje platio više poreza u okviru režima konačnog poreza(FTR) u usporedbi s onime što bi trebao platiti u slučaju primjene režima uobičajenog poreza (NTR).
(66)
Ovi argumenti morali su se odbaciti. Kao prvo, izneseni izračuni ne čine dio izjave trgovačkog društva o povratu poreza na dohodak ili bilo kojeg drugog službenog dokumenta poreznog tijela. Stoga nema dokaza koji se mogu provjeriti koji točno prikazuju obveze poreza na dohodak proizvođača izvoznika koji surađuje.
(67)
Zatim, analiza podnesenih službenih dokumenata poreznog tijela (obavijest o poreznom zahtjevu i nalog za ocjenu) ni na koji način ne potvrđuje tvrdnje stranaka vezane uz razine poreza dospjelog u okviru drukčijih poreznih režima.
(68)
Vezano uz predanu dokumentaciju koja se odnosi na 2008., stranke nisu uspjele pokazati na koji se način predstavljeni iznosi podudaraju s izjavom trgovačkog društva o povratu poreza na dohodak iz 2008. i s dva dokumenta koje su naknadno izdale odgovarajuća porezna tijela. Što se tiče potonjih dokumenata, čini se da oni potvrđuju zahtjev da trgovačko društvo plati porez na dohodak na domaći dohodak. No iz priloženih podataka nije posve jasno je li taj iznos poreza (ili bilo koji drugi iznos poreza) stvarno plaćen ili se trgovačko društvo žalilo na gore navedenu poreznu obavijest. Također nije jasno na koji bi način iznosi u izračunima u formatu Excel mogli odgovarati izjavi trgovačkog društva o povratu poreza na dohodak ili naloga za ocjenu koje je izdalo porezno tijelo. Čak ako se prihvati da je iznos naveden u obavijesti o poreznom zahtjevu podmiren, to ne bi promijenilo zaključak da je proizvođač izvoznik koji surađuje platio manje poreza nego što bi platio da se na dohodak od izvoza primijenila stopa od 35 %.
(69)
Vezano uz podnesene dokumente koji se odnose na 2009. valja napomenuti da stranke nisu priložile izjavu o povratu poreza na dohodak proizvođača izvoznika koji surađuje iz 2009. Umjesto službenih poreznih potvrda i izjava o povratu, kao dokaz je priložen izračun u formatu Excel. Takvi podaci očito se ne mogu provjeriti i ne mogu poduprijeti ni jednu tvrdnju vezanu uz razvoj poreza na dohodak nakon RIP-a. U tom smislu treba naglasiti da bi pakistanska Vlada i/ili proizvođač izvoznik koji surađuje, u slučaju ispunjenja odgovarajućih odredbi članka 19. Osnovne uredbe, mogli zahtijevati privremenu reviziju mjera.
(70)
Međutim, kod izračuna iznosa subvencije prema režimu konačnog poreza (FTR), otkrivena je administrativna pogreška koja se odnosi na dohodak od izvoza proizvođača izvoznika koji surađuje u izjavi o povratu poreza na dohodak trgovačkog društva iz 2008. Pogreška je ispravljena na odgovarajući način. Stopa subvencije utvrđena u odnosu na ovaj program za proizvođača izvoznika tijekom RIP-a iznosi 1,97 % (umjesto 1,95 %).
(71)
Na temelju prethodno navedenog i u nedostatku bilo kakvih drugih važnih komentara, potvrđuju se nalazi koji se odnose na ovaj program određeni u uvodnim izjavama od 106. do 116. Privremene uredbe i zamijenjenim uvodnom izjavom 70. ove Uredbe.
V. Program dugoročnog financiranja izvoza s fiksnom stopom (LTF-EOP)
(72)
Obje su stranke tvrdile da kamatna stopa korištena za izračun marže subvencije ovog programa financiranja mora biti kamatna stopa dostupna u vrijeme kad je proizvođač izvoznik pregovarao o financiranju s fiksnom stopom, odnosno stopa 2004. - 2005. Nadalje, nazivnik korišten za izračun privremene marže subvencije treba bi biti ukupan promet trgovačkog društva, a ne ukupan promet od izvoza, jer se jednaka proizvodna postrojenja, koja se financiraju u okviru programa LTF-EOP, koriste za proizvodnju domaće i izvezene robe.
(73)
Ove je tvrdnje trebalo odbaciti. Kao prvo treba razjasniti da je kamatna stopa korištena pri izračunu komercijalna kamatna stopa primijenjena tijekom RIP-a u Pakistanu, prema podacima s internetske stranice Državne banke Pakistana. Financiranje oko kojeg se pregovaralo 2004./2005. dotični je izvoznik smanjio u obrocima. Kod izračuna iznosa subvencija, korišten je iznos kredita za RIP, kako je naveo proizvođač izvoznik koji surađuje. Tijekom ispitivanja koristi stranke tijekom specifičnog RIP-a, obično se uspoređuje primjenljiva komercijalna stopa kreditiranja koja prevladava na tržištu tijekom RIP-a sa stopom plaćenom na zajam primljen tijekom RIP-a, što je i ovdje bio slučaj. Vezano uz nazivnik izračuna subvencije, treba podsjetiti da je preduvjet za ostvarivanje koristi iz programa da trgovačko društvo mora izravno ili neizravno izvesti najmanje 50 % godišnje proizvodnje. Stoga iznos subvencije (brojnik) mora biti dodijeljen za promet izvoza dotičnog proizvoda tijekom RIP-a jer je subvencija zavisna o realizaciji izvoza.
(74)
Na temelju prethodno navedenog i u nedostatku bilo kakvih drugih važnih komentara, potvrđuju se nalazi koji se odnose na ovaj program određeni u uvodnim izjavama od 117. do 133. Privremene uredbe.
VI. Program financiranja izvoza od strane Državne banke Pakistana (EFS)
(75)
Pakistanska je Vlada navela da je PET sektor isključen iz ovog programa odlukom Državne banke Pakistana od 28. lipnja 2010. Tvrdilo se da ovaj program odgovara odredbama članka 15. Osnovne uredbe i da Komisija protiv njega ne bi trebala uvesti kompenzacijske mjere jer je dokazano da je subvencija povučena. Proizvođač izvoznik koji surađuje tvrdio je da u skladu s okružnicom br. 09 Državne banke Pakistana iz 2010., od 28. lipnja 2010. trgovačko društvo podmirilo cjelokupni iznos financiranja EFS-a i da nema nepodmirenih iznosa dana 30. lipnja 2010. vezano uz EFS.
(76)
Vezano uz tu tvrdnju podsjeća se da je u članku 15. Osnovne uredbe navedeno da mjere neće biti uvedene ako se subvencija povuče ili se dokaže da uključeni izvoznik više nema koristi od subvencije. Što se tiče podnesenih dokumenata važnih za EFS, napominje se da odluka Državne banke Pakistana navodi da banke ne smiju dozvoliti olakšice financiranja za PET u okviru ovog programa. U odgovarajućem je tekstu također navedeno da će postojeće olakšice odobrene izvoznicima ostati važeće do datuma dospijeća najma dok će realizacija izvoza trgovačkih društava biti uzeta u obzir za zaduživanje trgovačkih društava tijekom 2009. - 2010. i za dodijeljena prava do 2011.
Vezano uz navedene točke, pakistanska je Vlada objasnila, priloživši potrebne dokumente, da trgovačka društva u Pakistanu koja u okviru ovog programa nemaju kratkoročni zajam tijekom financijske godine 2009. - 2010. (odnosno, do 30. lipnja 2010.) nemaju pravo na ikakve prednosti tijekom prijelaznog razdoblja do 2011. Što se tiče tvrdnje da proizvođač izvoznik koji surađuje nema nepodmireni iznos financiranja u okviru EFS-a, napominje se da je ova tvrdnja poduprta nizom dokaza odgovarajućih banaka koje je potvrdio ovlašteni računovođa trgovačkog društva. Uzimajući u obzir prethodno navedeno, zaključuje se da su stranke bile u položaju dokazati da uključeni izvoznik više nema koristi od programa EFS-a. Stoga su uvjeti navedeni u članku 15. Osnovne uredbe ispunjeni i tvrdnje su se smatrale opravdanima. Zaključeno je da se protiv ovog programa ne bi trebale uvesti kompenzacijske mjere.
(77)
Proizvođač izvoznik koji surađuje također je tvrdio da kamatna stopa korištena za izračun marže štete mora biti kratkoročna kamatna stopa dostupna trgovačkom društvu tijekom RIP-a. Također se tvrdilo da se dobivena sredstva koriste za ispunjavanje cjelokupnih financijskih potreba kratkoročne imovine trgovačkog društva za domaću i izvoznu prodaju, i stoga bi nazivnik izračuna marže štete trebao biti ukupan promet trgovačkog društva.
(78)
Ove je tvrdnje trebalo odbaciti. Podsjeća se da je kamatna stopa korištena pri izračunu komercijalna kamatna stopa primijenjena tijekom RIP-a u Pakistanu, prema podacima s internetske stranice Državne banke Pakistana. Navedena stopa predstavlja uobičajenu kreditnu stopu koja prevladava na tržištu. Što se tiče nazivnika izračuna subvencije, napominje se da je preduvjet za korištenje programa ili ispunjenje specifičnih poslova koji se odnose na izvoz ili cjelokupna realizacija izvoza. Stoga iznos subvencije (brojnik) mora biti dodijeljen za cjelokupni promet izvoza tijekom RIP-a jer je subvencija zavisna o realizaciji izvoza.
(79)
Na temelju prethodno navedenog i u nedostatku bilo kakvih drugih važnih komentara, potvrđuju se nalazi koji se odnose na ovaj program određeni u uvodnim izjavama od 134. do 148. Privremene uredbe i zamijenjenim uvodnim izjavama od 75. do 78. ove Uredbe.
VII. Financiranje na temelju okružnice F.E. br. 25 Državne banke Pakistana
(80)
Obje su stranke navele u podnesku da se Državna banka Pakistana nije uplitala u navedeni program, da komercijalne banke osiguravaju financiranje u stranoj valuti bez povlaštenih kamatnih stopa i da program nije zavisan o realizaciji izvoza jer ga mogu koristiti i izvoznici i uvoznici.
(81)
Navedeni argumenti su analizirani u smislu odgovarajućih pravnih odredaba i praktične provedbe programa i utvrđeno je da su opravdani. Zaključeno je da se protiv ovog programa ne bi trebale uvesti kompenzacijske mjere. S obzirom na to da se protiv programa na temelju okružnice F.E. br. 25 Državne banke Pakistana neće uvesti kompenzacijske mjere, nije potrebno odgovoriti na odgovarajuće komentare na objavu.
3.2.3. Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere
(82)
Uzimajući u obzir gore navedeno, konačan iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere u skladu s odredbama Osnovne uredbe, izražene kao ad valorem, za jedinog pakistanskog proizvođača izvoznika koji surađuje iznosi 5,15 %.
3.3. Ujedinjeni Arapski Emirati (UAE)
3.3.1. Uvod
(83)
Vlada Ujedinjenih Arapskih Emirata i proizvođač izvoznik koji surađuje komentirali su sljedeće programe, protiv kojih su u okviru Privremene uredbe uvedene kompenzacijske mjere:
I.
Savezni zakon br. 1. iz 1979.
II.
Zona slobodne trgovine (FTZ)
3.3.2. Posebni programi
I. Savezni zakon br. 1. iz 1979.
(84)
Vlada Ujedinjenih Arapskih Emirata izjavila je da je program u okviru Saveznog zakona br. 1. iz 1979. općenito i horizontalno dostupan svim industrijskim sektorima i poduzećima u Ujedinjenim Arapskim Emiratima i da se odobrava bez ikakvog izuzeća. Proizvođač izvoznik koji surađuje izjavio je da dozvola izdana u okviru Saveznog zakona br. 1. iz 1979. čini preduvjet za postojanje i poslovanje u Ujedinjenim Arapskim Emiratima.
(85)
U odnosu na gore navedeno, napominje se da je ispitni postupak utvrdio da bi industrijska poduzeća u Ujedinjenim Arapskim Emiratima mogla poslovati na temelju raznih vrsta dozvola. Osim dozvole odobrene u okviru Saveznog zakona br. 1 iz 1979., industrijsko poduzeće može poslovati na temelju dozvole izdane od strane regionalnih tijela u posebnom emiratu u kojem se nalazi njegovo sjedište. Tako je bilo u primjeru proizvođača izvoznika koji surađuje koji ima dozvolu izdanu od strane Vlade emirata Ras al Khaimaha. Nadalje, industrijsko poduzeće moglo bi poslovati u okviru zone slobodne trgovine u kojoj, u skladu s prethodno navedenim zakonom, nije potrebna ikakva dozvola. Stoga nije ispravno reći da sva industrijska poduzeća u Ujedinjenim Arapskim Emiratima posluju u okviru Saveznog zakona br. 1 iz 1979. Nije dokazano da je dodjela programa automatska i odgovarajuću tvrdnju valja odbaciti.
(86)
Obje su stranke tvrdile da su zahtjevi navedeni u zakonu samo preduvjeti potrebni da bi bilo koji industrijski projekt djelovao u zemlji te da ne bi bio izuzet od plaćanja carinskih pristojba i zato je analiza Komisije u Privremenoj uredbi članaka 12., 13. i 21. Saveznog zakona br. 1 pogrešna. Vlada Ujedinjenih Arapskih Emirata također je izjavila da s obzirom na članak 13. izraz „razmatrano” nema obvezno značenje u arapskoj verziji zakona. Vlada Ujedinjenih Arapskih Emirata također je tvrdila da članci 11. i 12. prethodno navedenog zakona nikad u praksi nisu primijenjeni jer Tehnički odbor, odgovoran za iznošenje preporuka vezanih uz primjene ministru, nikad nije osnovan. Također se tvrdilo da je uloga Odjela za industrijski razvoj određena u korisničkom priručniku Elektroničkog industrijskog sustava koje je izdalo ministarstvo, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 173. Privremene uredbe.
(87)
Ove je tvrdnje trebalo odbaciti. Napominje se da članci 13. i 21. zakona čine dio postepenog procesa predviđenog u analizi radi ishođenja industrijske dozvole u okviru Saveznog zakona br. 1 iz 1979. Vezano uz članke 11. i 12. napominje se da ti članci navode ulogu i odgovornosti raznih tijela državne vlasti koja izdaju industrijsku dozvolu u okviru Saveznog zakona br. 1 iz 1979. Činjena da tijelo nikad nije osnovano iako je predviđeno zakonom i odgovorno je za: i. ocjenu ulaznog materijala osiguranog od strane Odjela za industrijski razvoj i ii. davanje preporuka za odobrenjem ili odbijanjem primjena ministru, potvrđuje da se zakonodavstvo na temelju kojeg tijelo koje izdaje dozvolu posluje u praksi ne provodi i da zato nema pravne sigurnosti vezane uz način odobravanja subvencije. Štoviše, tvrdnja Vlade Ujedinjenih Arapskih Emirata u odnosu na Tehnički odbor kontradiktorna je u usporedbi s prethodnim tvrdnjama prema kojima je ministar od navedenog odbora zatražio iznošenje komentara vezanih uz moguću reviziju zakona. U smislu definicije riječi „razmatrano” u članku 13. saveznog zakona, napominje se da je Vlada Ujedinjenih Arapskih Emirata tijekom ispitnog postupka priložila jedino englesku verziju teksta. Povrh toga, tek je nakon privremene objave navela mogućnost da postoje razlike između definicija verzija na engleskom i arapskom jeziku. Činjenica da dvije verzije teksta bacaju sumnju na određene dijelove kriterija prihvatljivosti ponovno predstavlja jasan pokazatelj da kriteriji i uvjeti prihvatljivosti subvencije nisu jasni u pravnom smislu. Vezano uz ulogu Odjela za industrijski razvoj, napominje se da nisu izneseni novi podaci koji bi mogli osporiti nalaze ispitnog postupka.
(88)
Vlada Ujedinjenih Arapskih Emirata izjavila je da njezina industrijska statistika dokazuje da je više od 4 000 industrijskih poduzeća registrirano prema Saveznom zakonu br. 1 iz 1979. Obje su stranke tvrdile da Komisija nije uspjela osigurati pozitivne dokaze da su Ujedinjeni Arapski Emirati provodili diskrecijsko pravo pri odobravanju ili odbijanju primjena programa.
(89)
Ove je tvrdnje trebalo odbaciti. Napominje se da je ispitni postupak pokazao da odobravanje industrijske dozvole u okviru Saveznog zakona br. 1 iz 1979. nije automatsko i da pravila procesa odobravanja koji se odnosi na odabir primatelja nisu objektivna. Uzimajući u obzir činjenicu da je program bio specifičan u skladu s odredbama članka 4. stavka 2. točke (a) i članka 4. stavka 2. točke (b) Osnovne uredbe, Vlada Ujedinjenih Arapskih Emirata morala je dokazati, u skladu s odredbama članka 4. stavka 2. točke (c) Osnovne uredbe, svoju tvrdnju da su odobreni zahtjevi svih stranaka koje su podnijele zahtjev za industrijskom dozvolom u okviru Saveznog zakona br. 1 iz 1979. od njegovog donošenja. Takvi podaci koji se mogu provjeriti nikada nisu izneseni.
(90)
Obje su stranke tvrdile da su sva industrijska poduzeća u Ujedinjenim Arapskim Emiratima izuzeta od plaćanja carinske pristojbe za vlastitu proizvodnju. Proizvođač izvoznik koji surađuje također je tvrdio da je revizija trgovinske politike WTO-a koja se odnosi na Ujedinjene Arapske Emirate, objavljena 2006., analizirala Savezni zakon br. 1 iz 1979. i pokazala da su sva industrijska poduzeća izuzeta od plaćanja carinskih pristojba. Također se tvrdilo da postoje kontrole sustava jer se industrijske dozvole obnavljaju svake godine, trgovačka društva u okviru programa izvještavaju o uvezenim materijalima oslobođenim od carine, a tijela odbacuju uvoz oslobođen od carine ako ulazni materijali nisu povezani s proizvodnjom.
(91)
Ove je tvrdnje trebalo odbaciti. Važno je napomenuti da su od plaćanja carinske pristojbe izuzeta trgovačka društva koja koriste program u okviru Saveznog zakona br. 1 iz 1979. i da uobičajena stopa carinske pristojbe za sirovine nije jednaka nuli. Proizvođač izvoznik koji surađuje nije dokazao na koji je način općenita izjava u dokumentu revizije trgovinske politike WTO-a točnija od detaljne analize, temeljene na posjetu radi provjere, priložene u Privremenoj uredbi koja se isključivo odnosi na prihvatljivosti i praktične primjene Saveznog zakona br. 1 iz 1979. Još važnije, ispitni je postupak ukazao na diskriminativno djelovanje tijela pri upravljanju uvozom materijala oslobođenih od carine u okviru programa. S obzirom na to da nema pravila vezanih uz prihvaćanje ili odbijanje uvoza oslobođenog od carine i uzimajući u obzir nedostatak učinkovitog sustava provjere upravljanja programom, nije jasno zašto jednoj stranki u određenom trenutku može biti dozvoljen uvoz oslobođen od carine, a u drugom joj se trenutku uvoz oslobođen od carine odbija. Takav je bio primjer proizvođača izvoznika koji surađuje od kojeg se zahtijevalo da s vremena na vrijeme plati pristojbe bez ikakvog objašnjenja od strane tijela za odobravanje. Dvije stranke nisu osigurale dokaze kojima bi poduprle tvrdnje vezane uz upravljanje programom i dodjelu uvoza oslobođenog od carine.
(92)
Također je izjavljeno da je program uređen na objektivnim kriterijima, naime na zahtjevu da se izuzeće od plaćanja pristojbe može odnositi jedino na uvezenu robu namijenjenu proizvodnji industrijskog poduzeća. Navedenu je tvrdnju valjalo odbaciti jer, kako je objašnjeno u prethodno navedenim u uvodnim izjavama 89. i 91., nije dokazano da postoje takvi objektivni kriteriji.
(93)
Vlada Ujedinjenih Arapskih Emirata izjavila je da se trenutačno provodi revizija Saveznog zakona br. 1 iz 1979. i da su navedeni podaci izneseni Komisiji. Također se tvrdilo da je Komisija zanemarila podatke o dokumentima koje je iznijela Vlada Ujedinjenih Arapskih Emirata te da nije pružila argumente i pozitivne dokaze vezane uz činjenice i zakon na kojima su se njezini zaključci temeljili.
(94)
Vezano uz gore navedeno, napominje se da je Komisija detaljno ispitala i analizirala sve podatke stranaka. Što se tiče revizije Saveznog zakona br. 1 iz 1979., važno je napomenuti da je tekst koji je priložila Vlada Ujedinjenih Arapskih Emirata radni interni dokument Ministarstva financija i industrije. Kao takav nema pravne vrijednosti. Tijelo koje provodi ispitni postupak mora analizirati stvarne pravne odredbe i način na koji se one provode, a ne neobvezujući radni dokument koji upravna i zakonodavna vlast Ujedinjenih Arapskih Emirata nisu donijele i odobrile. Još važnije, činjenica da se Vlada Ujedinjenih Arapskih Emirata trenutačno bavi mogućom revizijom Saveznog zakona br. 1 iz 1979. potvrđuje da su tijela shvatila da postoji potreba, kako je navela Vlada Ujedinjenih Arapskih Emirata, da se uklone sve nedosljednosti sa Sporazumom WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim mjerama.
(95)
S obzirom na gore navedeno, potvrđuju se nalazi u vezi s ovim programom kako su određeni u uvodnim izjavama od 166. do 183. Privremene uredbe.
II. Zona slobodne trgovine (FTZ)
(96)
Obje su stranke izjavile da je svim poduzećima u Ujedinjenim Arapskim Emiratima odobren uvoz osnovnih sredstava oslobođen od carine.
(97)
U tom se pogledu napominje da je ispitni postupak pokazao da trgovačka društva s poslovnim nastanom u zoni slobodne trgovine imaju uvoz osnovnih sredstava oslobođen od carine. Činjenica da jedna stranka može koristiti jednake pogodnosti korištenjem drugog programa (Saveznog zakona br. 1 iz 1979.) ne ukazuje na to da se dotična subvencija ne smatra subvencijom protiv koje se mogu uvesti kompenzacijske mjere. Nadalje, stranke nisu bile u položaju osigurati dokaze koji bi odbacili nalaze ispitnog postupka vezane uz zonu slobodne trgovine. Uzimajući u obzir gore navedeno, navedena tvrdnja se morala odbaciti.
(98)
S obzirom na gore navedeno, potvrđuju se nalazi u vezi s ovim programom kako su određeni u uvodnim izjavama od 184. do 199. Privremene uredbe.
3.3.3. Iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere
(99)
Uzimajući u obzir gore navedeno, konačan iznos subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere u skladu s odredbama Osnovne uredbe, izražene kao ad valorem, za jedinog proizvođača izvoznika iz Ujedinjenih Arapskih Emirata koji surađuje iznosi 5,13 %.
3.4. Komentari na konačnu objavu
(100)
Podsjeća se da je svim zainteresiranim strankama nakon konačne objave pružena prilika da iznesu komentare i prigovore. Njihovi su komentari razmotreni i prema potrebi uzeti u obzir, no nisu mogli promijeniti gore navedene nalaze.
(101)
Iranski proizvođač izvoznik koji surađuje ponovno je predstavio svoju analizu činjenica slučaja, no nije priložio nove dokaze koji bi osporili nalaze ispitnog postupka.
(102)
Pakistanska je Vlada izrazila nezadovoljstvo odbacivanjem njezinog preuzimanja obveze u odnosu na program proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”) i ponovila komentare koji se odnose na program LTF-EOP i FTR. Također je iznijela novu odluku Saveznog vijeća za prihode, objavljenu 27. srpnja 2010., koja određuje carinsku pristojbu na uvoz PTA-a (sirovine korištene za PET) po stopi od 3 % i tvrdila da su institucije zakonski obvezne ponovno izračunati maržu štete utvrđenu za program proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”). Navedeno je trebalo odbaciti jer nema pokazatelja da subvencija i dalje ne postoji. Pakistanska Vlada tvrdi da je smanjena. No bez obzira na to, prema pravilima programa proizvodnje pod carinskim nadzorom („Manufacturing Bond”), ulazni se materijal može koristiti barem do dvije godine nakon uvoza. Drugim riječima, nešto što je uvezeno do srpnja 2010. (kad je stopa pristojbe iznosila 7,5 %) može se koristiti do srpnja 2012. Institucije su utvrdile iznos subvencije na temelju podataka koji se odnose na RIP, a u skladu s pravilima programa i dalje je moguć učinak prošle carinske stope do 2012. Stoga je subvencioniranje očito prisutno u trenutku uvođenja konačne pristojbe. Nadalje, carinska pristojba samo je jedan element niza podataka i, kako je navedeno u gore navedenim uvodnim izjavama od 43. do 53., da je stopa pristojbe bila niža, obujam uvoza možda bi bio veći.
(103)
Pakistanski proizvođač izvoznik koji surađuje nije se slagao s analizom vezanom uz FTR, no priloženi elementi nisu mogli promijeniti nalaze ispitnog postupka. Također je izjavio da postoje dokazi koji se mogu provjeriti koji točno prikazuju obveze poreza na dohodak i priložio niz dokumenata koji dokazuju da nalazi Komisije nisu točni. U tom se smislu napominje da su priloženi podaci nepotpuni i ne mogu se provjeriti i stoga ih se ne može uzeti u obzir.
(104)
Vlada Ujedinjenih Arapskih Emirata ponovno je predstavila svoju analizu činjenica slučaja i tvrdila da su institucije temeljile svoje nalaze na nejasnom tumačenju Saveznog zakona br. 1 iz 1979. te da nisu osigurale nikakve pozitivne dokaze. U tom se smislu podsjeća da je u skladu s člancima 4. stavkom 2. točkom (a) i člankom 4. stavkom 2. točkom (b) Osnovne uredbe utvrđena specifičnost da su institucije tumačenje Saveznog zakona br. 1 iz 1979. temeljile na priloženim informacijama, dokazima i podacima i da nisu pronađeni dokazi koji bi mogli promijeniti nalaze ispitnog postupka. Vlada Ujedinjenih Arapskih Emirata objasnila je da proces izmjena Saveznog zakona br. 1 iz 1979. napreduje i da je u fazi ispunjenja posljednjih uvjeta prije proglašenja. U tom se pogledu napominje da Komisija pozdravlja napore Ujedinjenih Arapskih Emirata da izmjene odgovarajuće pravne odredbe, no prethodno navedeni napredak ne utječe na nalaze ispitnog postupka jer nema jasnog rasporeda vezanog uz zaključak procesa izmjena i donošenja novog zakona.
(105)
Proizvođač izvoznik iz Ujedinjenih Arapskih Emirata koji surađuje ponovio je svoje tvrdnje vezane uz Savezni zakon br. 1 iz 1979. Također je izjavio da izračun marže subvencije sadrži pogreške. Tvrdio je da je trgovačko društvo nakon konačne objave shvatilo da nabava sirovine iz Kraljevine Saudijske Arabije ne snosi carinsku pristojbu jer Ujedinjeni Arapski Emirati i Kraljevina Saudijska Arabija čine dio carinske unije Vijeća za suradnju u Zaljevu te je priložilo niz dokumenata povezanih s njegovim tvrdnjama. U tom se pogledu napominje da navedena očitovanja čine dio posve novog niza podataka koji su već trebali biti predstavljeni u odgovoru na upitnik ili najkasnije tijekom posjeta radi provjere kako bi Komisija mogla provjeriti istinitost tih tvrdnji. Stoga se priloženi podaci u ovoj kasnoj fazi ispitnog postupka ne mogu provjeriti. Štoviše, nema nikakvih dokaza koji bi poduprli navedene tvrdnje. Nadalje se tvrdilo da bi korist trebalo izračunati na temelju sirovina potrošenih tijekom RIP-a, a ne na temelju kupljenih sirovina. U tom se pogledu napominje da je razlika između potrošenih i kupljenih sirovina nebitna jer je iznos protiv kojeg se mogu uvesti kompenzacijske mjere ukupan iznos koji se pripisuje RIP-u kako je navedeno u prethodnim uvodnim izjavama od 84. do 95.
4. ŠTETA
4.1. Proizvodnja Unije, industrija Unije i potrošnja Unije
(106)
Nisu zaprimljeni nikakvi komentari u pogledu proizvodnje Unije, industrije Unije i potrošnje Unije. Slijedom toga, potvrđuju se uvodne izjave od 201. do 206. Privremene uredbe.
4.2. Uvoz iz dotičnih zemalja
(107)
Nisu zaprimljeni nikakvi komentari u pogledu kumulativne ocjene učinaka dotičnog uvoza, obujma uvoza iz dotičnih zemalja i njihovog tržišnog udjela. Slijedom toga, potvrđuju se uvodne izjave od 207. do 213. Privremene uredbe.
(108)
S obzirom odluku da se, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 20., proizvod obuhvaćen ispitnim postupkom podijeli u nekoliko vrsta proizvoda, izvršen je novi obračun sniženja cijene koji odražava navedenu promjenu.
(109)
Za potrebe analize sniženja cijene, usporedilo se ponderirane prosječne prodajne cijene industrije Unije nepovezanim kupcima na tržištu Unije prema vrsti proizvoda, prilagođene razini franko tvornica, i odgovarajuće ponderirane prosječne cijene uvoza iz dotičnih zemalja prvim nezavisnim kupcima na tržištu Unije, utvrđene na razini CIF s odgovarajućim prilagodbama za troškove nakon uvoza i razlike u razini trgovine.
(110)
Usporedba je pokazala da je tijekom RIP-a subvencionirani uvoz podrijetlom iz UAE-a koji se prodavao u Uniji snizio cijene industrije Unije za 3,2 %. Subvencionirani uvoz podrijetlom iz Irana koji se prodavao u Uniji snizio je cijene industrije Unije za 3,0 %. Subvencionirani uvoz podrijetlom iz Pakistana koji se prodavao u Uniji snizio je cijene industrije Unije za 0,5 %. Ponderirana prosječna marža sniženja cijene dotičnih zemalja tijekom RIP-a jest 2,5 %.
(111)
Iranski je izvoznik komentirao da je šteta pretjerana budući da su utvrđene ponderirane prosječne jedinične prodajne cijene podcijenjene zbog netočnog izračuna prilagodbe iznosa razine trgovine. Što se tiče ove tvrdnje, treba napomenuti da je iznos za razinu trgovine koji se koristio u privremenom izračunu bio fiksni iznos po toni što je provizija koju naplaćuje uvozni zastupnik koji surađuje koja iznosi oko 1 % prosječne cijene CIF. Međutim, budući da nije predložena nikakva alternativna kvantifikacija prilagodbe razine trgovine te nema drugih podataka za takvu prilagodbu, tvrdnja se stoga odbacuje.
(112)
Ista je stranka također tvrdila da se čini da je stopa od 2 % za troškove nakon uvoza podcijenjena.
(113)
Ponavlja se u vezi s tim da ni jedan uvoznik nije surađivao u ovom ispitnom postupku te nije bilo moguće potvrditi stvarni trošak nakon uvoza. Stoga, u izostanku drugih dostupnih podataka, primijenjena je stopa koja se koristila u prethodnim postupcima.
4.3. Stanje industrije Unije
(114)
Neke su zainteresirane stranke tvrdile da šteta ne postoji budući da je uzorak pogrešno odabran te se zato nije moglo ekstrapolirati podatke za cjelokupnu industriju Unije. Tvrdilo se da, budući da je jedno trgovačko društvo (izvan uzorka) navelo da koristi preko 100 % kapaciteta, je to jasan pokazatelj da nema štete. Napominje se da su dostavljeni podaci izvadak iz podneska navedenog trgovačkog društva tijelima burze u trećoj zemlji te da nisu provjereni. Navedeni se podaci također ne podudaraju s podacima u dokumentu. Štoviše, i u svakom slučaju, iskorištenost kapaciteta jednog proizvođača iz EU-a sama po sebi ne može promijeniti nalaze o šteti za proizvođače iz EU-a u uzorku i za ostale proizvođače iz EU-a.
(115)
U izostanku drugih tvrdnji i komentara, potvrđuju se nalazi određeni u uvodnim izjavama od 218. do 237. Privremene uredbe.
4.4. Zaključak o šteti
(116)
U izostanku bilo kakvih komentara, potvrđuje se zaključak o šteti određen u uvodnom izjavama od 238. do 240. Privremene uredbe.
5. UZROČNOST
5.1. Učinak subvencioniranog uvoza
(117)
U izostanku bilo kakvih komentara, potvrđuju se uvodne izjave od 241. do 245. Privremene uredbe.
5.2. Učinak drugih čimbenika
(118)
Neke su zainteresirane stranke tvrdile da bilo kakva utvrđena šteta ne bi bila uzrokovana subvencioniranim uvozom, nego da niske cijene PET-a u EU-u odražavaju svjetski ciklus industrije te da su od rujna 2008. do lipnja 2009. cijene PET-a u EU-u slijedile niske cijene sirove nafte. Što se tiče ovog argumenta,potvrđuje se da cijene PET-a ovise u određenoj mjeri o cijenama sirove nafte, čiji su derivati glavna sirovina za proizvodnju PET-a. Međutim, cijene sirove nafte nisu bile niske tijekom cijelog RIP-a, već vrlo promjenljive, pri čemu su na početku značajno pale, nakon čega je uslijedio oporavak. Navedena promjenljivost svjetskih cijena sirove nafte ne može objasniti zašto je uvoz PET-a bio subvencioniran, čime je snizio cijene proizvođača iz Unije. Upravo je navedeno sniženje cijene, omogućeno dobivenim subvencijama, snizilo cijene industrije Unije, prisiljavajući proizvođače iz EU-a da prodaju s gubitkom kako ne bi izgubili kupce.
(119)
Iranski je izvoznik tvrdio da financijski i tehnički problemi nekih proizvođača iz EU-a nisu ispravno razdvojeni od analize štete te su pogrešno pripisani iranskom uvozu budući da se isti pojavio na tržištu tek 2006. U tom se pogledu napominje da je uvoz iz Irana bio prisutan već u 2006. i 2007. u količinama manjima od 1 % tržišnog udjela. Od 2008. isti je iznosio iznad 1 % i doprinio niskim cijenama sniženju cijena u EU-u. Štoviše, uvjeti kumulativne ocjene u ovom su slučaju ispunjeni te se uvjeti subvencioniranog uvoza iz svih dotičnih zemalja mogu ocjenjivati kumulativno. Nadalje, samo je jedno trgovačko društvo koje je naveo iranski izvoznik bilo u uzorku, a tehnički problemi ovog proizvođača iz EU-a, ograničeni na razdoblje od rujna do sredine listopada 2008., nisu značajno utjecali na ukupnu sliku štete.
(120)
Ista je stranka ponovila da bi svaka utvrđena šteta bila povezana sa smanjenjem potražnje, posebno tijekom RIP-a koji je bio obilježen globalnom financijskom i gospodarskom krizom. Međutim, navedena stranka nije odbacila argumente navedene u uvodnim izjavama od 254. do 256. Privremene uredbe: da gospodarski pad koji je započeo u zadnjem tromjesečju 2008. ne može ni na koji način umanjiti štetne učinke subvencioniranog uvoza po niskim cijenama na tržištu EU-a tijekom cijelog razmatranog razdoblja te da, bez obzira na to što je smanjena potražnja bila čimbenik koji je doprinio pretrpljenoj šteti, ista nije prekinula uzročno-posljedičnu vezu. Dalje se napominje da je navedeni subvencionirani uvoz čak i povećao svoj tržišni udio kad je došlo do smanjenja potražnje, odnosno sa 7,6 % na 10,2 % na štetu proizvođača iz EU-a.
(121)
Neke su zainteresirane stranke tvrdile da je svaka šteta bila uzrokovana izostankom ulaganja proizvođača PET-a iz EU-a i posljedičnim troškovnim nedostatkom u usporedbi s izvoznicima.
(122)
Poznato je da je PET kapitalno intenzivna industrija te da je potrebna određena razina ulaganja kako bi se zadržala konkurentnost u srednjoročnoj, odnosno dugoročnoj perspektivi. Podsjeća se da su, kako je navedeno u uvodnoj izjavi 237. Privremene uredbe, neka trgovačka društva u uzorku ostvarila važna ulaganja u 2006. i 2007, ali je u 2008. i u RIP-u bila samo minimalna razina ulaganja.
(123)
U vezi s tim napominje se da bi, s obzirom na smanjenje proizvodnje i stopa iskorištenosti kapaciteta u 2008. i u RIP-u zajedno s naglim smanjenjem tržišnog udjela proizvođača iz Unije, bilo nerazumno očekivati velika ulaganja u nove kapacitete u istom razdoblju.
(124)
Također se ponavlja da je, kako je navedeno u uvodnim izjavama 233. i 234. Privremene uredbe, financijsko stanje proizvođača iz Unije u uzorku bilo vrlo loše tijekom cijelog razmatranog razdoblja te da su isti pretrpjeli značajne gubitke između 2006. i RIP-a. Ponovno bi u takvom stanju bilo nerazumno očekivati velike investicije proizvođača iz Unije.
(125)
Zato se zaključuje da ograničeno ulaganje u 2008. i RIP-u nije značajno doprinijelo šteti koju je pretrpjela industrija Unije, nego je bilo rezultat iste.
5.3. Zaključak o uzročnosti
(126)
U izostanku daljnjih komentara o uzročnosti, potvrđuju se uvodne izjave od 246. do 264. Privremene uredbe.
6. INTERES UNIJE
(127)
Nakon privremene objave, značajan broj prerađivača i/ili punionica javio se i tvrdio da analiza interesa Unije ne odražava točno argumente velikog broja korisnika koji surađuju te da su nalazi u suprotnosti s trenutačnim gospodarskim okruženjem. Međutim, nisu uslijedili daljnji dokazi ili objašnjenja. Sva su trgovačka društva zatražila raspravu, ali samo dva trgovačka društva iz ove skupine korisnika i jedno udruženje talijanskih punionica zaista su prisustvovali raspravi. Značajnije komentare dostavili su jedan prerađivač koji surađuje iz EU-a (ALPLA), skupina prerađivača (Caiba SA, Coca-Cola group, Danone Waters, Logoplaste, MFS Commodities, PepsiCO, Novara International i Silico Polymers), uvozni zastupnik koji surađuje (GSI) te udruženje prerađivača plastike (EuPC). Sve su se navedene stranke snažno suprotstavile uvođenju bilo kakvih mjera.
6.1. Interes industrije Unije i ostalih proizvođača iz Unije
(128)
Neke su zainteresirane stranke tvrdile da bi proizvođači iz EU-a (zlo)upotrijebili trgovinske zaštitne instrumente za zaštitu tržišta Unije te za određivanje umjetno visokih cijena u EU-u. Navedene stranke ukazuju na postojeće antidampinške i/ili kompenzacijske mjere na snazi protiv Indije, Indonezije, Južne Koreje, Malezije, Tajvana, Tajlanda i Narodne Republike Kine. Međutim, napominje se da bilo koje trgovačko društvo koje proizvodi u EU-u ima pravo uložiti pritužbu i tražiti pravni lijek u slučaju da može dokazati postojanje štetnih subvencijskih praksi. Činjenica da su prakse subvencioniranja i dampinga utvrđene u brojnim zemljama možda se može se objasniti činjenicom da se potražnja za ovim proizvodom izrazito povećala od 90-ih uz obično dvoznamenkaste godišnje stope rasta. To je privuklo značajne investicije diljem svijeta, dovodeći do strukturne prekomjerne ponude PET-a diljem svijeta. Također se napominje da neke treće zemlje imaju na snazi mjere protiv nekoliko gore navedenih zemalja, što naglašava postojeći strukturni problem.
(129)
Nekoliko je zainteresiranih stranaka ponovilo da proizvođači iz Unije nisu mogli dugoročno poboljšati svoje rezultate budući da bi se uskoro pojavila nova ulaganja u ostale treće zemlje i snizila umjetno visoke cijene u EU-u.
(130)
Ispitni je postupak pokazao da je novo ulaganje koje se nedavno pojavilo u Omanu značajno povećalo obujam uvoza u 2009. te se ne može isključiti da bi isti mogao uzrokovati probleme industriji Unije u budućnosti. Međutim, kako je već navedeno u uvodnoj izjavi 270. Privremene uredbe, nova ulaganja koja bi se mogla pojaviti i uzrokovati štetu industriji Unije nisu valjani razlog za uskratu pravne zaštite u ovom postupku.
(131)
Jedna je zainteresirana stranka tvrdila da bi povećanje cijena PET-a u EU-u omogućilo samo proizvođačima iz EU-a s ulaganjima u treće zemlje koje ne podliježu mjerama (Tajland, SAD, Rusija) ili ostalim proizvođačima PET-a u trećim zemljama (Južna Koreja) poboljšanje rezultata. Stoga je stranka tvrdila da bi kratkoročna korist za proizvođače iz EU-a jasno bila poništena prijenosom bogatstva na proizvođače izvan EU-a.
(132)
S tim u vezi napominje se da nema dokaza u dokumentu koji podupire izjavu da bi bilo kakva financijska korist koja bi se mogla prenijeti na proizvođače u trećim zemljama koji ne podliježu zaštitnim trgovinskim mjerama ili trgovačka društva s nultom pristojbom, poništila koristi za industriju Unije.
(133)
Također se tvrdilo da proizvođači iz Unije zapošljavaju samo oko 2 000 ljudi, dok prerađivači PET-a i punionice na koje bi znatno utjecala bilo kakva pristojba, zapošljavaju oko 20 000, odnosno 60 000 ljudi.
(134)
Napominje se da zapošljavanje koje stvaraju proizvođači PET-a nije zanemarivo te se pitanje je li uvođenje mjera protiv interesa Unije u cjelini ne može svesti na jednostavno pitanje broja zaposlenih osoba. U vezi toga također je posebno važno da je vjerojatno da mjere ne bi značajno utjecale na relevantne korisnike uzimajući u obzir razinu pristojbe kao i alternativne izvoze opskrbe, kako je određeno u uvodnim izjavama od 141. do 156. u nastavku.
6.2. Interes nepovezanih uvoznika u Uniji
(135)
Ponavlja se da ni jedan nepovezani uvoznik nije surađivao u ovom ispitnom postupku.
(136)
Zastupnik koji surađuje snažno se usprotivio tome da uvođenje pristojba ne bi imalo značajan učinak na njegovo poslovanje. Trgovačko društvo tvrdilo je da bi, iako doista radi na osnovi provizije, učinak bio značajan budući da je važan dio njegovog poslovanja povezan s dotičnim zemljama. U slučaju uvođenja mjera, to bi utjecalo na proviziju koja se dobiva od proizvođača u dotičnim zemljama s obzirom da PET iz dotičnih zemalja više ne bi konkurirao PET-u koji proizvode ostali proizvođači.
(137)
U pogledu ukupne umjerene razine pristojbe, nije vjerojatno da će prodaja PET-a iz dotičnih zemalja biti značajno pogođena. Štoviše, zastupnik se može u srednjoročnom razdoblju najvjerojatnije prebaciti na ostale izvore opskrbe, odnosno na uvoz iz Omana, SAD-a, Brazila, Meksika i trgovačka društva s nultom stopom antidampinške pristojbe u Južnoj Koreji. Prodaja navedenih proizvođača izvoznika trebala bi dovesti zastupnika u položaj da nadoknadi gubitke koji mogu nastati zbog uvođenja mjera. Zbog toga se zahtjev odbacuje.
6.3. Interes dobavljača sirovina u Uniji
(138)
Jedna je zainteresirana stranka tvrdila da nije legitimno štititi dobavljače sirovina proizvođača PET-a iz Unije na štetu industrije ambalaže, punionica i krajnjih potrošača.
(139)
Napominje se da je analiza učinka mjera na industriju opskrbe sukladna članku 31. Osnovne uredbe. Uobičajena je praksa provesti takvu analizu, posebno kada postoji snažna ovisnost između dobavljača sirovine i proizvođača iz Unije.
(140)
U izostanku drugih komentara s time u vezi, konačno se potvrđuju uvodne izjave od 265. do 279. Privremene uredbe.
6.4. Interes korisnika
(141)
Ponavlja se da PET koji se koristi u proizvodnji predformi za boce čini od 70 % do 80 % ukupnog troška proizvodnje prerađivača. Stoga je isti kritična komponenta troška za navedena trgovačka društva.
(142)
Neke su zainteresirane stranke navele da je industrija ambalaže iz EU-a pred stalnim izazovima punionica u vezi novog dizajna i ekološki prihvatljivijeg pakiranja. Zbog toga se čini da neki prerađivači stalno ulažu u istraživanje i razvoj kako bi kreirali nove proizvode i dizajn kako bi ostali konkurentni i dodali više vrijednosti u lancu.
(143)
Neke su zainteresirane stranke tvrdile da će učinak na prerađivačku industriju iz EU-a biti vrlo snažan te da će dovesti do propadanja sredstava za ulaganje u novo, ekološki prihvatljivije pakiranje te, moguće, čak do zatvaranja stotina manjih trgovačkih društava jer su njihove marže sve manje zbog malog prerađenog obujma i ograničene pregovaračke snage.
(144)
Doista, prihvate li prerađivači cjelokupno povećanje cijene uzrokovano mjerama, učinak na njih mogao bi biti golem, ovisno o izvoru opskrbe s obzirom na to da trošak PET-a čini većinu njihovih troškova te da mnoga mala i srednja trgovačka društva posluju s malim maržama.
(145)
U vezi s tim izvršen je posjet radi provjere kod malog prerađivača plastike u Italiji kako bi se stekao bolji uvid u učinak pristojba na ovu skupinu korisnika. Ispitni je postupak pokazao da, iako ograničenu, prerađivači imaju određenu mogućnost prenošenja povećanja cijene, posebno ako isto nije zanemarivo i ako se može predvidjeti. Štoviše, neki prerađivači PET-a u svojim ugovorima o cijenama sirovine imaju odredbe o prilagodbi, što bi moglo potaknuti prerađivače iz EU-a da djelomično prenesu povećanje cijene na punionice.
(146)
Zbog toga i na temelju relativno umjerene razine pristojbe, zaključuje se da uvođenje kompenzacijskih pristojba vjerojatno ne bi imalo razorni učinak na prerađivače.
(147)
Neke zainteresirane stranke ponovile su argument da bi se rizik preseljenja prerađivača PET-a povećao u slučaju uvođenja konačnih mjera. Navedene su stranke također tvrdile da zbog preseljenja prerađivača iz EU-a ne bi bilo dugoročne koristi za proizvođače iz EU-a. Jedan je prerađivač PET-a koji surađuje izjavio da postupak preseljenja već traje te da bi uvođenje kompenzacijskih pristojba dodatno ubrzao navedeni razvoj. Ova je stranka tvrdila da bi značajan dio prerađivača iz EU-a bio smješten u područjima blizu granica EU-a (Švicarska, Hrvatska, Bosna, Srbija, Turska, Rusija i Ukrajina) te da bi neki prerađivači bili znatno spremniji preseliti svoju proizvodnju u navedena područja nego što se to navodi u Privremenoj uredbi.
(148)
Na temelju podataka u dokumentu, preseljenje je doista postupak koji već traje te se, stoga, smatra da bi uvođenje kompenzacijskih pristojba mogao biti jedan čimbenik od mnogih razmatranja koja utječu na takvu odluku trgovačkog društva. Nije utvrđeno da bi, bez uvođenja mjera u ovom slučaju, navedena trgovačka društva bila spremna ostati unutar EU-a s obzirom da je takva odluka obično rezultat analize koja uzima u obzir brojne druge aspekte osim zaštitnih trgovačkih mjera, poput blizine kupaca, pristupa kvalificiranim radnicima za istraživanje i razvoj, opće strukture troška itd.
(149)
Također se napominje da podaci u dokumentu pokazuju da se prerađivačka industrija EU-a suočava s brojnim značajnim izazovima zbog svojstvenih strukturnih nedostataka koji su sve očitiji u rastuće konkurentskom okruženju koje se brzo mijenja. Očito je da veličina jest važna u toj industriji te da konsolidacija tržišta već traje, uključujući zatvaranja i preseljenja. Zato se smatra da povećanje cijene PET-a uzrokovano kompenzacijskim mjerama nije razlog za bojazan od zatvaranja manjih prerađivača.
(150)
Zato se zaključuje da uvođenje kompenzacijskih pristojba neće biti odlučujući čimbenik u mogućoj odluci o preseljenju za trgovačka društva u industriji prerade PET-a.
(151)
Nekoliko je zainteresiranih stranaka izjavilo da bi mjere imale veliki učinak na mnoge punionice jer bi se zbog ugovornih obveza svako povećanje cijena polietilen tereftalatne smole (barem djelomično) prenijelo na njih. Također se tvrdilo da neke punionice možda nisu u mogućnosti prenijeti povećanja cijene na svoje kupce jer su supermarketi/maloprodajni lanci te da možda ne bi preživjeli povećani trošak.
(152)
Navedene su stranke tvrdile da je raspon proizvoda na koji će utjecati mjere podcijenjen budući da iste neće utjecati samo na flaširanu vodu, bezalkoholna pića i jestivo ulje, već i pivo, mlijeko i mliječne proizvode, proizvođače sokova, kečapa i začina, kozmetičkih proizvoda i proizvoda za osobnu njegu, lijekova, vitamina i dodataka prehrani, proizvoda za čišćenje kućanstva te ulja i maziva za automobile.
(153)
Potvrđuje se da je ambalaža od PET-a raznovrsna. Međutim, napominje se da se Privremena uredba usredotočila na učinak na punionice, kako se temelji na podacima koje su dostavila trgovačka društva koja surađuju u ovom ispitnom postupku, pri čemu su ista uglavnom proizvođači vode, bezalkoholnih pića i sokova. Nije bio na raspolaganju ni jedan drugi podatak koji bi ukazivao na još veći utjecaj na gore navedene primjene.
(154)
Zato se smatra da se privremeni nalazi opisani u uvodnoj izjavi 291. Privremene uredbe mogu konačno potvrditi. Nadalje, s obzirom na umjerenu razinu, predložene mjere mogu uzrokovati povećanje troška ne veće od 1 % (u najgorem slučaju - odnosno da punionice snose cjelokupni učinak mjera) te će, stoga, imati ograničeni utjecaj na stanje punionica čak i da, kako se tvrdi, iste ne mogu prenijeti povećani trošak na kupce.
(155)
Nekoliko je zainteresiranih stranaka tvrdilo da će mjere za zaštitu trgovine pogoršati manjak opskrbe na tržištu Unije što će biti posebno problematično u ljetnim mjesecima s obzirom na veću potražnju za vodom/pićima. Tvrdilo se da će u 2010. biti potrebno uvesti do 900 000 tona. Taj bi se problem posebno povećao činjenicom da su neki proizvođači iz EU-a također prerađivači PET-a te da bi prodavali na slobodnom tržištu po najboljim cijenama tek kada bi zadovoljili unutarnje potrebe.
(156)
U vezi s tim nisu dostavljeni nikakvi novi podaci, a argumenti navedeni u uvodnim izjavama 294. i 295. Privremene uredbe ne osporavaju se. Također napominje se da, s obzirom na umjerenu razinu pristojba uvedenih na uvoz iz UAE-a i Pakistana, utjecaj na obujam trgovine iz navedenih zemalja možda ne bude značajno pogođen. Zato se nalazi određeni uvodnim izjavama 294. i 295. konačno potvrđuju.
6.5. Učinak na potrošače
(157)
nekoliko je zainteresiranih stranaka tvrdilo da se u Privremenoj uredbi nije primjereno govorilo o učinku na potrošače koji bi svakodnevno kupovali proizvode koji sadrže polietilen tereftalatne smole Za navedene tvrdnje nisu dostavljeni daljnji dokazi osim izjave da bi povećanje od 50 EUR/t primijenjeno na potrošnju od 3 milijuna tona dovelo do 150 milijuna EUR koje bi godišnje trebali snositi krajnji potrošači.
(158)
Napominje se da je predložena procjena nerealna s obzirom na to da se većina stranaka složila s tim da će dio učinka snositi prerađivači PET-a, punionice i supermarketi/maloprodajni lanci, odnosno da će se dio povećanog troška podijeliti u prodajnom lancu.
(159)
Učinak na krajnjeg potrošača, u najgorem slučaju (odnosno nerealističnom slučaju kada kupac snosi cjelokupni učinak povećanja cijene), s obzirom na predloženu umjerenu razinu mjera, ne bi premašivao 0,5 eurocenta po kupljenoj boci, a vrlo je vjerojatno da će biti znatno manji.
6.6. Zaključak o interesu Unije
(160)
S obzirom na gore navedeno i nakon detaljne analize svih interesa u ovom slučaju, konačno se zaključuje da, uzevši sve u obzir, ne postoje uvjerljivi razlozi za neuvođenje mjera u ovom slučaju. U izostanku drugih komentara u vezi s tim, konačno se potvrđuju uvodne izjave od 280. do 298. Privremene uredbe.
6.7. Komentari o konačnoj objavi
(161)
Nakon objave bitnih činjenica i razmatranja na temelju kojih je Komisija predložila uvođenje konačne kompenzacijske pristojbe, neke su zainteresirane stranke dostavile daljnje komentare. S obzirom da je većina navedenih komentara bila ponavljanje već iznesenih i razjašnjenih primjedba, isti nisu promijenili gornje nalaze.
(162)
U vezi s ponovljenim argumentom da je nedavna promjena deviznog tečaja između USD i EUR dovela do značajnog povećanja cijene uvezenog PET-a te da zbog toga industriji Unije navodno ne treba zaštita mjera za zaštitu trgovine, napominje se da antisubvencijski ispitni postupak obično ne uzima u obzir razvoj nakon RIP-a, osim ako se, u izvanrednim stanjima, ne može dokazati da su ista, između ostalog, trajne prirode te da bi značajno promijenila nalaze slučaja. Ne može se smatrati da su promjene deviznog tečaja između USD i EUR takve prirode.
7. KONAČNE MJERE
7.1. Razina uklanjanja štete
(163)
Jedna je zainteresirana stranka tvrdila da je ciljna dobit od 5 % precijenjena za drugo tromjesečje RIP-a s obzirom na to da u ovom tromjesečju (4. tromjesečje 2008.) ne samo da je potražnja bila manja (zimsko vrijeme), nego je i globalna gospodarska kriza također ozbiljno utjecala na proizvođače PET-a. Stoga se tvrdi da ispravna primjena načela iz predmeta T-210/95 (5) mora dovesti do marže od 0 % u izostanku subvencioniranog uvoza. Štoviše, stranka je tvrdila da bi se, budući da je kriza utjecala na sva tromjesečja RIP-a, također u ostalim tromjesečjima profitna marža od 5 % činila nerealnom s obzirom na to da čak i bez gospodarske krize, odnosno u 2006./2007., industrija Unije nije bila ni blizu dobiti od 5 %.
(164)
Potvrđuje se da bi, u skladu sa sudskom praksom, ciljna dobit koja se koristi trebala biti dobit koju industrija Unije objektivno može ostvariti u uobičajenim uvjetima tržišnog nadmetanja u izostanku subvencioniranog uvoza. Podsjeća se da se u prethodnim ispitnim postupcima za isti proizvod ciljna dobit od 7 % i iznad koristila umjesto dobiti od 5 % koja se privremeno koristila u trenutačnom ispitnom postupku. Ciljna dobit od 5 % smatra se dobiti koju industrija Unije može očekivati u izostanku subvencioniranog uvoza. Zato se zahtjev za smanjenje ciljne dobiti odbacuje.
(165)
S obzirom na prilagođeni izračun sniženja cijene naveden u uvodnim izjavama od 108. do 110., odgovarajuće su razine uklanjanja štete kako slijedi:
Zemlja
Razina uklanjanja štete
Iran
16,7 %
Pakistan
14,1 %
UAE
17,5 %
7.2. Konačne mjere
(166)
U pogledu konačnih zaključaka u vezi subvencioniranja, štete, uzročnosti i interesa Unije, te u skladu s člankom 15. stavkom 1. Osnovne uredbe, smatra se da treba uvesti konačnu kompenzacijsku pristojbu na uvoz dotičnog proizvoda podrijetlom iz Irana, Pakistana i Ujedinjenih Arapskih Emirata na razini najniže subvencije i utvrđene razine uklanjanja štete, u skladu s pravilom niže pristojbe.
(167)
U vezi gore navedenog te u skladu s člankom 12. stavkom 1. Osnovne uredbe, smatra se da treba uvesti konačnu kompenzacijsku pristojbu na uvoz podrijetlom iz Irana na razini utvrđene marže štete dok za uvoz podrijetlom iz Pakistana i Ujedinjenih Arapskih Emirata treba uvesti kompenzacijsku pristojbu na razini utvrđene marže subvencije.
(168)
Podsjeća se da su troškovi i cijene PET-a izloženi značajnim fluktuacijama u relativno kratkim vremenskim razdobljima. Stoga se smatralo primjerenim uvesti pristojbe u obliku određenog iznosa po toni. Navedeni iznos proizlazi iz primjene kompenzacijske pristojbe na izvozne cijene CIF koje su se koristile za izračune u usporednim antidampinškim postupcima.
(169)
Na temelju navedenog, predloženi su iznosi kompenzacijske pristojbe, izraženi na razini cijene CIF na granici Unije, neocarinjeno, kako slijedi:
Zemlja
Ukupna marža subvencije
Marža štete
Konačna stopa kompenzacijske pristojbe
%
Iznos (EUR/tona)
Iran
51,8 %
16,7 %
16,7 %
139,70
Pakistan
5,1 %
14,1 %
5,1 %
44,02
UAE
5,1 %
17,5 %
5,1 %
42,34
(170)
Svaki zahtjev kojim se traži primjena stope kompenzacijske pristojbe za pojedinačno trgovačko društvo (npr. nakon promjene naziva subjekta ili nakon osnivanja novog proizvodnog ili prodajnog tijela) treba bez odlaganja uputiti Komisiji (6) sa svim relevantnim podacima, posebno o promjenama djelatnosti trgovačkog društva u vezi s proizvodnjom, domaćom i izvoznom prodajom povezanom s, na primjer, takvom promjenom naziva ili takvom promjenom proizvodnog ili prodajnog tijela. Prema potrebi, Uredba će se na odgovarajući način izmijeniti tako što će se ažurirati popis trgovačkih društava za koje vrijede pojedinačne stope pristojba.
7.3. Preuzimanje obveza
(171)
Nakon objave bitnih činjenica i razmatranja na temelju kojih se namjeravalo preporučiti uvođenje konačnih antisubvencijskih mjera, iranski proizvođač izvoznik ponudio je preuzimanje obveza u vezi cijene u skladu s člankom 13. stavkom 1. Osnovne uredbe.
(172)
Ponuda je ispitana i u pogledu činjenice da se cijene pojedinačnih vrsta proizvoda značajno razlikuju, utvrđeno je da jedina ponuđena najniža uvozna cijena (NUC) ne bi jamčila uklanjanje štetnog subvencioniranja za sve proizvode.
(173)
Također je utvrđeno da iranski proizvođač izvoznik koji surađuje prodaje dotični proizvod i ostale proizvode u EU-u isključivo putem povezanog trgovačkog društva koje izvozi različite proizvode koje proizvode razna trgovačka društva. Navedena struktura prodaje nosi veliki rizik unakrsne naknade budući da bi se PET koji je obuhvaćen obvezom u vezi cijene mogao prodavati istim kupcima zajedno s ostalim proizvodima te bi se cijene različitih proizvoda koji se prodaju istom kupcu mogle lako kompenzirati ili prebiti. Na kraju, također se čini iz javno dostupnih izvora da postoji barem još jedan proizvođač PET-a u Iranu. U pogledu gore navedene strukture prodaje, ovo stanje dovodi u ozbiljnu sumnju mogu li institucije i carinska tijela osigurati da se prodaje samo PET proizvođača izvoznika koji surađuje u skladu s odredbama preuzimanja obveze budući da je isti potrošni proizvod koji je lako zamjenljiv u smislu da kod takvih potrošnih proizvoda nije moguće jasno fizički prepoznati proizvođača.
(174)
Na temelju gore navedenog, zaključeno je da je takvo preuzimanje obveze nepraktično i da se stoga ne može prihvatiti. Stranka je obaviještena na odgovarajući način i dana joj je mogućnost iznošenja komentara. Međutim, njezini komentari nisu promijenili gornji zaključak.
8. KONAČNA NAPLATA PRIVREMENE PRISTOJBE
(175)
U pogledu visine utvrđenih subvencija protiv kojih se mogu uvesti kompenzacijske mjere i s obzirom na razinu štete koja je prouzročena industriji Unije, smatra se potrebnim konačno naplatiti iznose osigurane privremenom pristojbom koja je uvedena Privremenom uredbom u iznosu uvedenih konačnih pristojba,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Uvodi se konačna kompenzacijska pristojba na uvoz polietilen tereftalata viskoznosti 78 ml/g ili više, prema ISO standardu 1628-5, obuhvaćenog oznakom KN 39 076 020 podrijetlom iz Irana, Pakistana i Ujedinjenih Arapskih Emirata.
2. Stopa konačne kompenzacijske pristojbe koja se primjenjuje na neto cijenu franko granica Unije, neocarinjeno, za proizvod opisan u stavku 1. jest sljedeća:
Zemlja
Konačna stopa kompenzacijske pristojbe (EUR/tona)
Iran: Sva trgovačka društva
139,70
Pakistan: Sva trgovačka društva
44,02
Ujedinjeni Arapski Emirati: Sva trgovačka društva
42,34
3. U slučajevima kada je roba oštećena prije ulaska u slobodni promet pa je, stoga, cijena koja je stvarno plaćena ili koju treba platiti raspodijeljena radi utvrđivanja carinske vrijednosti prema članku 145. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (7), iznos konačne kompenzacijske pristojbe, izračunane na temelju gore utvrđenih iznosa, smanjuje se za postotak koji odgovara raspodjeli cijene koja je stvarno plaćena ili koju treba platiti.
4. Osim ako je drukčije određeno, primjenjuju se važeće odredbe o carinskim pristojbama.
Članak 2.
Konačno se naplaćuju iznosi osigurani privremenom kompenzacijskom pristojbom prema Uredbi Komisije (EU) br. 473/2010 o uvozu polietilen tereftalata viskoznosti 78 ml/g ili više, prema ISO standardu 1628-5, obuhvaćenog oznakom KN 3907 60 20 podrijetlom iz Irana, Pakistana i Ujedinjenih Arapskih Emirata, po stopi konačne kompenzacijske pristojbe uvedene prema članku 1. Oslobađaju se iznosi osigurani iznad stopa konačne kompenzacijske pristojbe.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 27. rujna 2010.