32010R0807
L 242/9
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 807/2010
od 14. rujna 2010.
o utvrđivanju detaljnih pravila za opskrbu hranom iz intervencijskih zaliha u korist najugroženijih osoba u Uniji
(kodificirani tekst)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1234/2007 od 22. listopada 2007. o uspostavi zajedničke organizacije poljoprivrednih tržišta i o posebnim odredbama za određene poljoprivredne proizvode (Uredba o jedinstvenom ZOT-u) (1), a posebno njezin članak 43. točke (g) i (h), u vezi s člankom 4.,
budući da:
(1)
Uredba Komisije (EEZ) br. 3149/92 od 29. listopada 1992. o utvrđivanju detaljnih pravila za opskrbu hranom iz intervencijskih zaliha u korist najugroženijih osoba u Zajednici (2) nekoliko je puta znatno izmijenjena (3). Zbog jasnoće i racionalnosti, navedenu Uredbu treba kodificirati.
(2)
Treba pojednostavniti postupak i pravila za pripremu godišnjeg plana za distribuciju proizvoda iz intervencijskih zaliha koji izrađuje Komisija na temelju informacija koje su dostavile države članice i treba prilagoditi raspored uzimajući u obzir zahtjeve za distribuciju primateljima, kao i potrebu za financijskim upravljanjem javnim intervencijskim zalihama.
(3)
Kako bi se osigurala ujednačenija primjena u državama članicama koje sudjeluju u ovoj aktivnosti, treba pojasniti pojmove „korisnika” i „krajnjih primatelja” mjere. Radi olakšanja upravljanja i kontrole provedbe godišnjeg plana, dobrotvorne organizacije koje su odredila nadležna tijela mogu se smatrati krajnjim primateljima ako su stvarno uključene u lokalnu distribuciju hrane (u različitim oblicima) na mjestima gdje najugroženije osobe žive.
(4)
Opskrba poljoprivrednim proizvodima i hranom najugroženijih osoba u Uniji uključuje uobičajeno proizvode dobivene preradom ili pakiranjem proizvoda iz intervencijskih skladišta Unije. Međutim, cilj se može postići i s opskrbom poljoprivrednih proizvoda i hrane obuhvaćenih istom kategorijom proizvoda stavljenih na tržište Unije. U takvim slučajevima opskrba se naplaćuje u obliku povlačenja ili prebacivanja proizvoda iz intervencijskih skladišta.
(5)
Za snalaženje u okolnostima kad određeni osnovni proizvodi privremeno nisu dostupni u intervencijskim zalihama u trenutku donošenja godišnjeg plana ili tijekom njegove provedbe, članak 27. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 predviđa da se dotični proizvodi mogu mobilizirati na tržištu Unije iako samo pod takvim uvjetima koji nisu u suprotnosti s načelom opskrbe iz intervencijskih zaliha. Moraju se utvrditi pravila za takvo mobiliziranje.
(6)
Radi usklađivanja s načelom davanja prioriteta intervencijskim zalihama pri povlačenju proizvoda za opskrbu najugroženijih osoba u Uniji, treba osigurati optimalnu distribuciju postojećih javnih zaliha između država članica koje sudjeluju u programu u trenutku donošenja plana i koordinirati operacije prijenosa unutar Unije koje su potrebne kad proizvodi koje zahtijevaju jedna ili više država članica nisu dostupni. Za potrebe primjene članka 27. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, također treba odrediti najmanju količinu ispod koje ne bi trebalo provoditi prijenose unutar Unije zbog razloga dobroga gospodarenja.
(7)
Kako bi se omogućilo razborito upravljanje programom i organizirala provedba godišnjeg plana Unije, primjereno je prilikom donošenja tog plana najprije odrediti za koje privremeno nedostupne proizvode je opravdano mobiliziranje na tržištu ili istog proizvoda ili proizvoda iste kategorije, a zatim odrediti financijska sredstva koja se državi članici dodjeljuju za tu namjenu. Za postizanje gore navedenih ciljeva ta se dodjela sredstava treba odrediti na temelju zahtjeva koje država članica podnese u okviru godišnjeg plana, količina proizvoda koje nisu dostupne u intervencijskim zalihama i količina dodijeljenih državi članici tijekom prethodnih financijskih godina i njihove stvarne uporabe.
(8)
U okviru istog cilja davanja prioriteta korištenju intervencijskih zaliha, treba utvrditi da se opskrba mora dodijeliti koristeći proizvode iz tih zaliha prije nego se krene s mobiliziranjem proizvoda iste kategorije na tržištu Unije.
(9)
Treba ostvariti najbolje uvjete za provođenje različitih vrsta opskrbe i odrediti obvezu objave poziva na podnošenje ponuda kako bi se osigurao jednak pristup svim dobavljačima sa sjedištem u Uniji.
(10)
Treba jasno navesti da pozivi na podnošenje ponuda moraju sadržavati sve potrebne odredbe o dostavi opskrbe i predvidjeti mogućnost prilagodbe plaćanja takve opskrbe u skladu s utvrđenim zahtjevima.
(11)
Proizvodi koji se u okviru godišnjeg plana povlače iz intervencijskih zaliha mogu se dostaviti neprerađeni ili prerađeni za proizvodnju hrane ili biti namijenjeni plaćanju dobave ili proizvodnje hrane mobilizirane na tržištu Unije. U potonjem slučaju treba odrediti proizvode u intervencijskim zalihama koji se mogu povući za plaćanje proizvodnje žitarica, riže i mliječnih proizvoda.
(12)
Za učinkovitiji odaziv na potrebe dobrotvornih organizacija i proširenje asortimana hrane za opskrbu, treba utvrditi da proizvodi iz intervencijskih zaliha mogu pod određenim uvjetima biti korišteni u drugim proizvodima za potrebe proizvodnje hrane.
(13)
Treba odrediti uvjete za naknadu troškova dobrotvornim organizacijama za troškove nastale u vezi prijevozom proizvoda i, prema potrebi, upravnih troškova u okviru raspoloživih sredstava. Treba također odrediti pravila za knjiženje vrijednosti proizvoda povučenih iz intervencijskih skladišta za potrebe Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EAGF), kao i pravila u slučaju prijenosa zaliha iz jedne države članice u drugu.
(14)
Troškovi prijevoza moraju se nadoknaditi na temelju odgovarajuće opravdanih stvarnih troškova određenih u skladu s postupkom provedbe natječaja. Treba, međutim, odrediti da se naknada prijevoznih troškova između skladišta dobrotvorne organizacije i mjesta krajnje distribucije obavlja na temelju dokaza.
(15)
Kako bi se osigurala bolja iskoristivost raspoloživih sredstava, treba odrediti da troškovi prijevoza proizvoda ni u kojem slučaju ne smiju biti plaćeni u obliku proizvoda.
(16)
Treba odrediti najprimjerenije vrste provjera u sklopu provedbe godišnjeg plana, a posebno stopu provjera koje vrše nadležna tijela. Godišnja izvješća o provedbi plana trebaju sadržavati informacije koje omogućavaju procjenu rezultata provjera i provedbe plana.
(17)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Upravljačkog odbora za zajedničku organizaciju poljoprivrednih tržišta,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
1. Države članice koje žele primijeniti mjere utvrđene u članku 27. Uredbe (EZ) br. 1234/2007 u korist najugroženijih osoba u Uniji o tome obavješćuju Komisiju svake godine najkasnije do 1. veljače prije razdoblja provedbe godišnjeg plana iz članka 2. ove Uredbe.
2. Najkasnije do 31. svibnja, dotične države članice obavješćuju Komisiju o:
(a)
količinama svake vrste proizvoda (izraženima u tonama) koje su potrebne za provedbu plana na njihovom državnom području u predmetnoj godini;
(b)
obliku u kojem se proizvodi moraju dijeliti primateljima;
(c)
kriterijima odabira koje moraju ispunjavati primatelji;
(d)
iznosima pristojbi, ako postoje, koje mogu uvesti za primatelje u skladu s člankom 27. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EZ) br. 1234/2007.
3. Za potrebe ove Uredbe, „najugroženije osobe” znači fizičke osobe, bilo pojedinci, obitelji ili skupine koje se sastoje od takvih osoba, čija je socijalna i financijska ovisnost evidentirana ili prepoznata na temelju kriterija odabira koje su odredila nadležna tijela ili su dobrotvorne organizacije tako prosudile na temelju kriterija koje one koriste i koje su odobrila nadležna tijela.
Članak 2.
1. Do 1. listopada svake godine Komisija usvaja godišnji plan za distribuciju hrane u korist najugroženijih osoba, po predmetnoj državi članici, dalje u tekstu „plan”. Za potrebe dodjele sredstava među državama članicama, Komisija uzima u obzir najbolju procjenu broja najugroženijih osoba u predmetnim državama članicama. Također uzima u obzir način na koji su aktivnosti ranije provedene i uporabu zaliha u prethodnim financijskim godinama na temelju podataka iz izvješća predviđenih u članku 11.
2. Prije sastavljanja plana, Komisija se savjetuje s najvažnijim organizacijama koje su upoznate s problemima najugroženijih osoba u Uniji.
3. Plan sadržava posebno:
(a)
Za svaku državu članicu koja primjenjuje mjeru sljedeće:
i.
najveća financijska sredstva koja su na raspolaganju za provođenje njezinog dijela plana;
ii.
količinu svake vrste proizvoda koja se može povući iz zaliha agencija za plaćanje ili interventnih agencija, dalje u tekstu: „interventne agencije”;
iii.
potporu koja je dostupna za otkup svakog proizvoda na tržištu Unije u slučaju kada je predmetni proizvod privremeno nedostupan u zalihama interventnih agencija u trenutku usvajanja plana.
Ova se potpora određuje za svaki proizvod, uzimajući u obzir najprije količinu naznačenu u obavijesti države članice iz članka 1. stavka 2., a potom i količine koje nisu dostupne u intervencijskim zalihama te naposljetku proizvode za koje su se prethodnih godina podnosili zahtjevi i za koje je bila odobrena pomoć tijekom prethodnih financijskih godina i njihovo stvarno korištenje.
Iznos potpore izražava se u eurima na temelju računovodstvene vrijednosti proizvoda koji nisu dostupni u intervencijskim zalihama, određene u skladu s člankom 5. stavkom 1.;
iv.
prema potrebi, potporu za otkup na tržištu Unije jednog ili više proizvoda, koji nisu dostupni u državi članici u kojoj su potrebni, u slučaju kada bi prijenos unutar Unije potreban za provedbu plana u toj državi članici obuhvaćao količinu 60 tona ili manje za svaki proizvod koji nije dostupan.
Iznos potpore izražava se u eurima na temelju računovodstvene vrijednosti dotičnih proizvoda koja se određuje u skladu s člankom 5. stavkom 1.
(b)
Odobrena proračunska sredstva za pokrivanje troškova prijenosa intervencijskih proizvoda unutar Unije koji se nalaze kod interventne agencije u državi članici, osim one u kojoj je proizvod potreban.
4. Komisija objavljuje plan u najkraćem mogućem roku.
Članak 3.
1. Razdoblje provedbe plana počinje 1. listopada i završava 31. prosinca sljedeće godine.
2. Povlačenje proizvoda iz intervencijskih zaliha vrši se od 1. listopada do 31. kolovoza sljedeće godine redovito i u skladu sa zahtjevima za provedbu plana.
70 % količina iz članka 2. stavka 3. točke (a) podtočke ii. mora se povući iz zaliha prije 1. srpnja u godini provedbe plana. Međutim, taj zahtjev ne vrijedi za dodjele pri kojima količine ne prelaze 500 tona ili manje. Količine koje nisu bili povučene iz intervencijskih zaliha do 30. rujna u godini provedbe plana više se ne dodjeljuju državi članici kojoj su bile dodijeljene u okviru dotičnog plana.
Međutim, za maslac i obrano mlijeko u prahu, 70 % proizvoda mora biti povučeno iz intervencijskog skladišta prije 1. veljače u godini provedbe. Ovaj se zahtjev ne primjenjuje na dodjele od 500 tona ili manje.
Ako su vremenska ograničenja predviđena u prvom, drugom i trećem podstavku prekoračena, tada Unija više ne snosi troškove skladištenja intervencijskih proizvoda. Ova se odredba ne primjenjuje na proizvode koji nisu povučeni iz intervencijskih zaliha do 30. rujna u godini provedbe plana.
Proizvodi koji se moraju povući moraju biti uklonjeni iz intervencijskih zaliha unutar šezdeset dana od dana kada odabrani podnositelj ponude za opskrbu potpiše ugovor ili, u slučaju prijenosa, u roku od šezdeset dana od dana obavijesti koju je država članica odredišta poslala nadležnom tijelu države članice dobavljača.
3. Postupci plaćanja za proizvode koje mora dostaviti subjekt moraju u slučaju proizvoda povučenih s tržišta u skladu s člankom 2. stavkom 3. točkom (a) podtočkama iii. i iv. moraju biti završeni do 1. rujna u godini provedbe plana.
4. Tijekom razdoblja provedbe države članice obavješćuju Komisiju o svim izmjenama u provedbi plana na svom državnom području, a unutar strogih granica financijskih sredstava koja su im dostupna. Obavijesti se prilažu sve potrebne informacije. U slučaju kada se utemeljene izmjene odnose na 5 % ili više od upisanih količina ili vrijednosti po proizvodu u planu Unije, plan se revidira.
5. Države članice odmah obavješćuju Komisiju o smanjenjima troškova koje mogu predvidjeti u primjeni plana. Komisija može dodijeliti raspoloživa sredstva drugim državama članicama na temelju njihovih zahtjeva i njihovog stvarnog korištenja dostupnih proizvoda i dodijeljenih sredstava u prethodnim financijskim godinama.
Članak 4.
1. Provedba plana uključuje:
(a)
opskrbu proizvodima koji su povučeni iz intervencijskih zaliha;
(b)
opskrbu proizvodima koji su mobilizirani na tržištu Unije u skladu s člankom 2. stavkom 3. točkom (a) podtočkama iii. i iv.;
(c)
opskrbu prerađenim poljoprivrednim proizvodima ili hranom koja je dostupna ili se može nabaviti na tržištu tako da se za plaćanje dobavljaju proizvodi iz intervencijskih zaliha.
2. Ti proizvodi iz stavka 1. točke (b) koji se sakupljaju na tržištu moraju pripadati istoj skupini proizvoda kao i proizvod kojeg privremeno nema u intervencijskim zalihama.
Međutim, u slučaju kada u intervencijskim zalihama nije dostupna riža, Komisija može odobriti uklanjanje žitarica iz intervencijskih zaliha kao način plaćanja za dobavu riže i proizvoda od riže mobiliziranih na tržištu.
Na isti način, u slučaju kada u intervencijskim zalihama nisu dostupne žitarice, Komisija može odobriti uklanjanje riže iz intervencijskih zaliha kao način plaćanja za dobavu žitarica i proizvoda od žitarica mobiliziranih na tržištu.
Određeni proizvod može se mobilizirati na tržištu samo ako su sve količine proizvoda iz iste skupine proizvoda koje se moraju povući iz intervencijskih zaliha radi opskrbe u skladu s člankom 2. stavkom 3. točkom (a) podtočkom ii., uključujući količine koje se moraju prenijeti u skladu s člankom 8. već dodijeljene. Nadležno nacionalno tijelo obavješćuje Komisiju o otvaranju postupka mobiliziranja na tržištu.
3. U slučaju kada se opskrba odnosi na proizvode povučene iz intervencijskih zaliha, nadležno nacionalno tijelo izdaje ili osigurava izdavanje poziva na podnošenje ponuda kako bi se utvrdili najpovoljniji uvjeti opskrbe. Poziv na podnošenje ponuda mora točno odrediti vrstu i karakteristike proizvoda koji se mora dobaviti. Proizvod koji se mora dobaviti je ili proizvod povučen iz intervencijskih zaliha u neprerađenom obliku ili nakon pakiranja i/ili prerade, ili proizvod stavljen na tržište povlačenjem proizvoda iz intervencijskih zaliha kao plaćanje za dobavu.
Poziv na podnošenje ponuda odnosi se na:
(a)
naknade za preradu i/ili pakiranje proizvoda iz intervencijskih zaliha;
(b)
ili količinu prerađenih ili, prema potrebi, pakiranih poljoprivrednih proizvoda ili hrane koja se može dobiti korištenjem proizvoda iz intervencijskih zaliha, dobavljenih kao plaćanje za te proizvode;
(c)
količinu prerađenih poljoprivrednih proizvoda ili hrane dostupne ili koja se može nabaviti na tržištu tako da se za plaćanje dobavljaju proizvodi iz intervencijskih zaliha; ta hrana mora sadržavati sastojak koji pripada istoj skupini proizvoda kao i intervencijski proizvod dobavljen u zamjenu za plaćanje.
U slučaju iz točke (c) drugog podstavka, u slučaju kada opskrba uključuje žitarice ili proizvode od žitarica, u pozivu na podnošenje ponuda navodi se da je proizvod koji se povlači točno određena žitarica koju pohranjuje interventna agencija. U slučaju kada opskrba uključuje mliječne proizvode, u pozivu na podnošenje ponuda navodi se koji se proizvod, maslac ili mlijeko u prahu, mora povući iz zaliha koje pohranjuje interventna agencija, ovisno o zalihama koje pohranjuje ta agencija.
U slučaju iz točke (c) drugog podstavka, u slučaju kada opskrba uključuje rižu ili proizvode od riže u zamjenu za žitarice povučene iz intervencijskih zaliha, u pozivu na podnošenje ponuda navodi se da je proizvod koji se povlači točno određena žitarica koju pohranjuje interventna agencija. Na isti način kad opskrba uključuje žitarice ili proizvode od žitarica u zamjenu za rižu povučenu iz intervencijskih zaliha, u pozivu na podnošenje ponuda navodi se da je proizvod koji se povlači točno određena riža koju pohranjuje interventna agencija.
U slučaju kada opskrba uključuje preradu i/ili pakiranje proizvoda, poziv na podnošenje ponuda odnosi se na obvezu uspješnog ponuditelja da prije preuzimanja proizvoda u korist interventne agencije u skladu s glavom III. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2220/85 (4) položi sredstvo osiguranja u iznosu jednakom intervencijskoj cijeni primjenjivoj na dan koji je određen za preuzimanje proizvoda te uvećanom za 10 % te cijene. Za potrebe glave V. te Uredbe, primarni je zahtjev dobava proizvoda na određenom odredištu. U slučaju dostave nakon završetka razdoblja provedbe plana određenog u članku 3. stavku 1. ove Uredbe, zadržano sredstvo osiguranja iznosi 15 % osiguranog iznosa. Ostatak sredstva osiguranja se također zadržava kao dodatnih 2 % po danu kašnjenja. Ovaj se podstavak ne primjenjuje u slučaju kada je proizvod povučen iz intervencijskih zaliha stavljen na raspolaganje ugovorenom dostavljaču kao oblik plaćanja već izvršene opskrbe.
4. U slučaju kada opskrba uključuje poljoprivredne proizvode ili hranu koja se mora mobilizirati na tržištu Unije, nadležno nacionalno tijelo objavljuje poziv na podnošenje ponuda kako bi se utvrdili najpovoljniji uvjeti opskrbe. U pozivu na podnošenje ponuda precizno se određuju vrsta i karakteristike proizvoda koji se mora mobilizirati, zahtjevi koji se odnose na pakiranje i označivanje, kao i ostale obveze povezane s opskrbom. Ugovor o nabavi dodjeljuje se odabranom ponuditelju, pod uvjetom da navedeni ponuditelj položi sredstvo osiguranja koje je jednako 110 % iznosa njegove ponude te položeno u korist interventne agencije u skladu s glavom III. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2220/85.
Poziv na podnošenje ponuda odnosi se na sve troškove opskrbe i poziva na podnošenje ponuda koje se odnose, ovisno o slučaju, na:
(a)
najvišu dozvoljenu količinu poljoprivrednih proizvoda ili hrane koja se mora mobilizirati na tržištu u zamjenu za novčani iznos utvrđen u obavijesti;
(b)
ili novčani iznos potreban za mobilizirane količine utvrđene u obavijesti na tržištu.
5. Intervencijski proizvodi ili proizvodi mobilizirani na tržištu na temelju članka 2. stavka 3. točke (a) podtočaka iii. i iv. ili točke (c) prvog podstavka stavka 1. ovog članka mogu biti uvršteni u ili dodani drugim proizvodima mobiliziranima na tržištu za proizvodnju hrane koja se mora dostaviti radi provedbe plana.
6. Troškovi prijevoza određuju se u pozivu na podnošenje ponuda.
Države članice mogu posebno odrediti opskrba mora uključivati i prijevoz proizvoda u skladišta dobrotvornih organizacija. U takvim slučajevima prijevoz podliježe posebnoj odredbi u pozivu na podnošenje ponuda i predstavlja zasebnu stavku u podnesenoj ponudi.
Ponude koje se odnose na prijevoz podnose se u novčanim iznosima.
Troškovi prijevoza se ni u kojem slučaju ne smiju plaćati proizvodima.
7. Pozivi na podnošenje ponuda jamče jednak pristup svim subjektima s poslovnim nastanom u Uniji. S tim su ciljem oni predmet obavijesti koje se objavljuju u službenim upravnim glasilima, a dostupni su u cijelosti na zahtjev zainteresiranoga gospodarskog subjekta.
8. Pozivi na podnošenje ponuda uključuju potrebne odredbe o postupku nabave, prvenstveno u pogledu kakvoće, pakiranja i označivanja proizvoda. Također moraju sadržavati odredbu na temelju koje nadležna tijela mogu primijeniti sniženja pri izračunu iznosa za plaćanje ako kakvoća, pakiranje ili označivanje proizvoda u trenutku dobave ne odgovaraju ugovorenom, ali to ipak ne sprečava robu da bude prihvaćena za namijenjenu uporabu.
Članak 5.
1. Za potrebe knjigovodstva Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EAGF) i neovisno o Prilogu VIII. Uredbi Komisije (EZ) br. 884/2006 (5), računovodstvena vrijednost proizvoda koji su na raspolaganju iz intervencija na temelju ove Uredbe je intervencijska cijena koja se primjenjuje 1. listopada svake godine.
Za države članice koje nisu prihvatile euro, računovodstvena vrijednost intervencijskih proizvoda preračunava se u nacionalnu valutu prema tečaju koji se primjenjuje 1. listopada.
2. U slučaju kada se intervencijski proizvodi prevoze iz jedne države članice u drugu, država članica dobavljač knjiži isporučeni proizvod kao stavku nula u računovodstvu države članice, a odredišna država članica knjiži ga kao zaprimljenu u mjesecu isporuke, koristeći cijenu izračunanu u skladu sa stavkom 1.
Članak 6.
S ciljem distribucije hrane najugroženijim osobama i pri vršenju provjera, dobrotvorne organizacije koje izravno skrbe o korisnicima smatraju se krajnjim korisnicima ove distribucije ako su one te koje stvarno distribuiraju hranu. Hrana koja se/ bez bilo kojih drugih intervencija lokalno isporučuje izravno korisnicima kao paketi hrane ili odgovarajući obroci, ovisno o okolnostima, bilo dnevno ili tjedno, smatra se razdijeljenom.
Članak 7.
1. Na temelju valjano obrazloženog zahtjeva nadležnom tijelu u svakoj državi članici, dobrotvornim organizacijama određenima za distribuciju proizvoda nadoknađuju se troškovi prijevoza na državnom području države članice između skladišta dobrotvornih organizacija i mjesta distribucije korisnicima.
2. Upravni troškovi koji nastanu tijekom opskrbe predviđene u ovoj Uredbi, na temelju valjano obrazloženog zahtjeva nadležnom tijelu u svakoj državi članici, nadoknađuju se dobrotvornim organizacijama do visine 1 % vrijednosti proizvoda koji su im stavljeni na raspolaganje, izračunani u skladu s člankom 5. stavkom 1.
3. Troškovi iz stavaka 1. i 2. nadoknađuju se državama članicama u granicama financijskih sredstava raspoloživih za provedbu plana u svakoj državi članici.
Troškovi iz stavaka 1. i 2. ne mogu biti predmet plaćanja u obliku proizvoda.
Članak 8.
1. Ako proizvodi koji su uključeni u plan nisu raspoloživi iz intervencija u državi članici u kojoj su takvi proizvodi potrebni, Komisija odobrava, u skladu s postupkom iz članka 195. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 1234/2007, prijenos dotičnih proizvoda iz države članice u kojoj je proizvod dostupan u intervencijskim zalihama u državu članicu u kojoj će biti korišten za provedbu plana.
Država članica koja prima proizvode objavljuje ili daje objaviti poziv na podnošenje ponuda za utvrđivanje najpovoljnijih uvjeta nabave. Troškovi prijevoza unutar Unije predmet su podnesene ponude u novčanoj vrijednosti i ne mogu se isplatiti u proizvodima. Članak 4. stavak 7. ove Uredbe primjenjuje se u kontekstu ovog poziva na podnošenje ponuda.
2. Troškove prijevoza unutar Unije podmiruje Unija te ih vraća državama članicama. Zahtjev za nadoknadu uključuje sve potrebne dokazne dokumente, a posebno one koji se odnose na prijevoz. Troškovi se prebijaju dodijeljenim sredstvima iz članka 2. stavka 3. točke (b). Ako su dodijeljena sredstva u potpunosti raspoređena, sva dodatna sredstva Unije za pokrivanje troškova prijevoza unutar Unije osiguravaju se u skladu s člankom 7. stavkom 3.
3. U pozivu na podnošenje ponuda navodi se mogućnost da gospodarski subjekt daje ponudu za stavljanje poljoprivrednih proizvoda ili hrane na tržište Unije i za preuzimanje proizvoda od nabavne interventne agencije bez prijenosa na državu članicu podnositeljicu zahtjeva. U tim se okolnostima osobi koja dobije ugovor o nabavi ne plaćaju troškovi prijevoza unutar Unije.
Država članica podnositeljica zahtjeva dostavlja državi članici dobavljačici ima osobe s kojom je sklopljen ugovor za nabavu proizvoda.
4. Prije otpreme robe, izvođač koji je preuzeo posao nabave polaže sredstvo osiguranja u visini intervencijske otkupne cijene koja je važeća na dan utvrđen za preuzimanje proizvoda, plus 10 %.
Sredstvo osiguranja se polaže u skladu s glavom III. Uredbe (EEZ) br. 2220/85.
Za potrebe glave V. te Uredbe, osnovni je zahtjev izvršenje postupka nabave u državi članici odredišta.
Predočenje dokumenta o preuzimanju koji izdaje interventna agencija predstavlja dokaz o nabavi proizvoda.
5. U slučaju prijenosa, država članica odredišta dostavlja državi članici dobavljačici ime osobe s kojom je sklopljen ugovor o provedbi postupka.
Interventna agencija države članice koja dobavlja proizvode obvezna ih je staviti na raspolaganje osobi s kojom je sklopljen ugovor o nabavi ili njegovom/njezinom propisno ovlaštenom predstavniku, nakon predočenja naloga za njihovu otpremu kojeg je izdala interventna agencija države članice odredišta.
Nadležno tijelo osigurava da je roba primjereno osigurana.
Otpremne deklaracije koje je izdala interventna agencija države članice dobavljačice sadrže jedan od unosa iz Priloga I.
Interventna agencija države članice dobavljačice u najkraćem mogućem roku obavješćuje nadležno tijelo države članice odredišta o datumu zaključenja postupka povlačenja proizvoda.
Troškove prijevoza za stvarno preuzete količine unutar Unije snosi država članica odredišta kojoj su dotični proizvodi namijenjeni.
6. Izračun bilo kojih gubitaka knjiži se u poslovnim knjigama u skladu s Prilogom X. točkom (c) Uredbi (EZ) br. 884/2006.
Članak 9.
Zahtjevi za isplatu podnose se nadležnim tijelima svake države članice u roku od četiri mjeseca od završetka predmetnog postupka. Za zahtjeve podnesene nakon tog roka se primjenjuje smanjenje od 20 % osim u slučaju više sile. Zahtjevi podneseni više od deset mjeseci nakon dovršetka ne prihvaćaju se.
Nadležna tijela vrše isplatu u roku od dva mjeseca nakon primitka zahtjeva za isplatu.
Međutim, u slučaju ozbiljnih nedostataka u popratnim dokumentima, rok predviđen u drugom stavku može se suspendirati putem pisane obavijesti subjektu ili organizaciji određenoj za distribuciju proizvoda. Rok počinje opet teći od datuma primitka traženih dokumenata, koji se moraju proslijediti u roku od 30 kalendarskih dana. Ako se ovi dokumenti ne pošalju u zadanom roku, primjenjuje se smanjenje određeno u prvom stavku.
Osim u slučajevima više sile i uzimajući u obzir mogućnost suspenzije iz trećeg stavka, nepoštivanje roka od dva mjeseca određenog u drugom stavku dovodi do smanjenja iznosa nadoknade državi članici u skladu s člankom 9. Uredbe Komisije (EZ) br. 883/2006 (6).
Članak 10.
1. Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale da:
(a)
se proizvodi iz intervencijskih zaliha i, prema potrebi, potpore za mobiliziranje hrane na tržištu upotrebljavaju i služe ciljevima utvrđenima u članku 27. stavcima 1. i 2. Uredbe (EZ) br. 1234/2007;
(b)
roba koja nije korisnicima isporučena u rasutom stanju ima na pakiranju jasno vidljiv natpis „pomoć EU-a” i zastavu Europske unije u skladu s uputama iz Priloga II.;
(c)
dobrotvorne organizacije određene za provedbu mjera vode odgovarajuće poslovne knjige i prateću dokumentaciju i dozvoljavaju nadležnim tijelima pristup istima radi vršenja svih provjera za koje smatraju da su potrebne;
(d)
su pozivi na podnošenje ponuda u skladu s člancima 3. i 4. te da se opskrba provodi u skladu s ovom Uredbom; posebno je važno da države članice utvrde odgovarajuće kazne ako proizvodi nisu povučeni u razdoblju utvrđenom u članku 3. stavku 2.
2. Provjere koje provode nadležna tijela provode se nakon preuzimanja proizvoda prilikom njihove otpreme iz intervencijskog skladišta ili, prema potrebi, od trenutka njihovog mobiliziranja na tržištu u skladu s člankom 2. stavkom 3. točkom (a) podtočkama iii. i iv. ili člankom 4. stavkom 1. točkom (c) u svim fazama provedbe plana i na svim razinama distribucijskog lanca. Te se provjere vrše tijekom cijelog razdoblja provedbe, u svim fazama, uključujući lokalnu razinu.
Provjere obuhvaćaju barem 5 % količine svih vrsta proizvoda iz članka 2. stavka 3. točke (a) podtočke ii. Ova se stopa provjera mora primjenjivati u svim fazama provedbe, osim tijekom same distribucije najugroženijima, uzimajući u obzir kriterije rizika.
Svrha tih provjera je utvrditi ulaz i izlaz proizvoda i njihov prijenos do sljedećih posrednika. Provjere moraju uključivati i usporedbu zaliha prikazanih u poslovnim knjigama te stvarnih zaliha proizvoda odabranih za inspekcijski pregled.
3. Države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale pravilnu provedbu plana i kako bi predvidjele i kaznile nepravilnosti. U tu svrhu one posebno mogu obustaviti sudjelovanje subjekta u postupku konkurentnog javnog nadmetanja ili organizacija određenih za distribuciju u godišnjim planovima, ovisno o vrsti i ozbiljnosti otkrivenih nedostataka ili nepravilnosti.
Članak 11.
Najkasnije do 30. lipnja svake godine, države članice dostavljaju Komisiji izvješće o provedbi plana na svom državnom području tijekom prethodne godine. Izvješće o napretku uključuje:
(a)
količine različitih proizvoda povučenih iz intervencijskih zaliha;
(b)
vrstu, količinu i vrijednost robe distribuirane primateljima, posebno navodeći neprerađenu robu, prerađenu robu te robu dobivenu zamjenom zajedno s koeficijentima prerade;
(c)
troškove prijevoza i prijenosa;
(d)
upravne troškove;
(e)
broj primatelja tijekom godine.
U izvješću se točno navodi koje su mjere provjere provedene kako bi se osiguralo da roba postigne željeni cilj i stigne do krajnjih primatelja. U izvješću se posebno navode vrsta i broj izvršenih provjera, dobiveni rezultati te slučajevi u kojima su primijenjene kazne iz članka 10. stavka 3. Ovo izvješće uzima se u obzir kao odlučujući faktor pri sastavljanju sljedećih planova.
Članak 12.
Ova Uredba se primjenjuje ne dovodeći u pitanje Uredbu Komisije (EZ) br. 1130/2009 (7).
Članak 13.
Uredba (EEZ) br. 3149/92 stavlja se izvan snage.
Upućivanja na Uredbu stavljenu izvan snage smatraju se upućivanjima na ovu Uredbu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom u Prilogu IV.
Članak 14.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 14. rujna 2010.