Mikä on luonteenomaista korkeakirkolliselle spiritualiteetille?
Korkeakirkollisuus
käsitys kirkosta jumalallisena pelastusinstituutiona ja sakramenteista, erityisesti alttarin sakramentista uskonelämän keskuksena
Korkeakirkolliselle spiritualiteetille on luonteenomaista käsitys kirkosta jumalallisena pelastusinstituutiona ja sakramenteista, erityisesti alttarin sakramentista uskonelämän keskuksena. Molemmat palautuvat viime kädessä oppiin Jumalan lihaantulemisesta, inkarnaatiosta. Spiritualiteetti on jumalakeskeisempää ja erityisesti 
Kristus-keskeisempää kuin yleensä . Pääsiäisen ja ylösnousemuksen merkitys nousevat pitkäperjantain rinnalle ja sen yli. Ehtoollisessa opetus reaalipreesensistä täydentyy evankelisesti ymmärretyllä painotuksella messu-uhrista. Rukouselämässä painotetaan Jumala-keskeisyyden vuoksi säännönmukaisuutta ja myös valmiiden rukousten, esimerkiksi hetkipalvelusten, rukoilemista. Korkeakirkollinen liike onkin eri maissa julkaissut luterilaisia breviaareja.