Маленький секрет смачного обіду, який знають іспанці
Іспанське слово sobremesa не має відповідників в інших мовах, хоча ідея, яку воно позначає, досить проста . Ц е - час, яки м ви насолоджуєтеся за столом після завершення трапези.
Іспанія - країна, закохана в їжу. Звідси поширилися світом рецепти сотень смачних страв - тапас, паелья, гаспачо, хамон, та слава про вишуканих іспанських кухарів. Отже, було би досить дивно стверджувати, що найголовніше в іспанській трапезі - зовсім не їжа. Але це - саме так. Утім, перш, ніж ви почнете насолоджуватися своїм гаспачо, дозвольте пояснити - іспанці не ставляться до їжі легковажно. Як іспанець, який обожнює смачно поїсти, скажу, що до вибору ресторану ми підходимо зазвичай з такою ж серйозністю та ретельністю, з якою деякі інші люди обирають авто. Звичайно, я дізнаюсь, чи добре там готують, але мене також цікавитиме питання, чи затишне це місце і чи буде приємно провести в ньому кілька годин. Саме так - похід на обід для іспанця не обмежується куштуванням делікатесів. Це також важливий час спілкування з друзями або родиною, це час побалакати і посміятися, після чого багато проблем вже не виглядають такими серйозними. Якщо все, що вам потрібно, це набити шлунок, тоді краще залишайтеся вдома. Обід для іспанців - це не тільки смачна їжа, це також важливий час спілкування з друзями та родиною Соціальний аспект їжі має для іспанця величезне значення. Коли ви не можете більше проковтнути ані шматочка, обід не закінчується. Починається "собремеса". Це слово не має відповідників в інших мовах, але ідея, яку воно позначає, досить проста. Собремеса - це час, який ви проводите за столом після завершення трапези. І він майже завжди супроводжується сміхом, жартами та тією легкою бесідою, яку зазвичай навіює задоволення від смачного і ситого обіду. "Коли я бачу, що люди не поспішають залишити стіл після обіду, для мене це ознака задоволення", - каже Дані Карнеро, шеф-кухар ресторану La Cosmopolita в Малазі, гостями якого бувають найвідоміші кухарі Іспанії. "І нерідко відвідувачі насолоджуються цим часом більше, ніж у момент поглинання страв. Собремеса - це чарівна мить", - додає Карнеро. На мою думку, авангардна кухня не сприяє гарній собремесі, оскільки надто багато уваги приділяється самій їжі. Ось чому я віддаю перевагу класичним, невибагливим casas de comida, або сімейним ресторанам, де готують смачні домашні страви з простих і якісних інгредієнтів. Мої спостереження свідчать, що чим смачніша їжа, тим краще собремеса. Але відчути задоволення від трапези можна й після цілком звичайного обіду, якщо ви провели його в чудовій компанії. Існує кілька правил для собремеси. Найголовніше - ніхто не вистрибує з-за столу, щойно обід завершився, за винятком термінових справ, звичайно. "Коли люди не поспішають залишити стіл після обіду, це - ознака задоволення трапезою", - каже шеф-кухар Дані Карнеро Слід також залишатися за столом, за яким ви їли. Післяобідній безлад - зім'яті серветки, пакетики від цукру та рештки десерту на тарілках - все це є частиною собремеси. Собремеса означає, що ви провели за обідом такий чудовий час, що вам не хочеться, щоби він добігав кінця. Щойно ви встанете з-за столу, чари розвіються. Тепла атмосфера собремеси часто сприяє задушевним розмовам, які за інших умов навряд почалися б. "Ти надихнула мене…" або "я давно хотів сказати, як важливо для мене…" Але це також час гумору та веселощів. Жарти ніколи не лунають так дотепно, як у компанії, яка сита смачним обідом і трохи сп'яніла. Варто вам вимовити щось, хоч трохи смішне, і вдячний сміх співрозмовників - гарантовано, навіть якщо ви щось переплутаєте. Саме тоді, коли ви щось переплутаєте. Моя мама, приміром, має кумедну звичку заливатися заразливим реготом задовго до того, як вимовить фінальну фразу анекдоту. Жарти далеко не завжди смішні, але її манера розповіді має успіх щоразу. Собремеса часто триває стільки ж, скільки й сам обід, а іноді навіть довше. Я народився на півдні Іспанії, де спекотні літа сприяють довгим собремесам. Вийти на вулицю здається повним божевіллям, тому краще залишатися в прохолоді всередині. Серед наших сімейних легенд є моя улюблена історія про те, як мій тато колись обідав із другом, і собремеса тривала так довго, що вони знову зголодніли і замовили вечерю. У мене такого подвійного обіду ще не було, але я дуже сподіваюсь колись його влаштувати. "Собремеса часто приносить навіть більше задоволення, ніж сама їжа", - впевнений Дані Карнеро Звичайно, цілодобова трапеза - явище не повсякденне. Довга собремеса зазвичай трапляється після святкування дня народження або ювілею, а також під час недільного обіду з родиною. Але й у робочий день багато іспанців знаходять час на неспішний обід, після якого ніхто не біжить одразу по справах. Хоча собремеса може завершувати й вечерю, традиційно вона все ж таки супроводжує обід. Навряд чи іспанці керуються правилом, що ситний обід є здоровішим за рясну вечерю. Просто обід - це завжди веселіше. Я так люблю пишні трапези, що коли сам не маю часу на них, я просто насолоджуюся спогляданням інших. Біжучи по справах вуличками міста, я можу помітити у вікні ресторану компанію з чотирьох поважних сеньйор, які пліткують і заливаються сміхом, поки офіціант ставить перед ними каву. Іноді, на свята можна побачити компанію з 15 або 20 осіб, які замовляють вже не перший раунд джину з тоніком, горлають пісні, але так весело проводять час, що, дивлячись на них, просто не можливо стримати усмішку. Дітям теж подобається собремеса, тому що батьки в цей момент так зайняті собою, що вони не надто переймаються вихованням своїх чад. Та іноді взагалі здається, що їжа для іспанців - це лише привід зібратися на собремесу. Але це також дуже-дуже гарний привід, бо їжа в Іспанії, звичайно, - відмінна. Прочитати оригінал цієї статті англійською мовою ви можете на сайті BBC Travel. Хочете отримувати найцікавіші статті в месенджер? Підписуйтеся на наш Telegram. ...