Радикальне обличчя протестів в Україні
Верховну Раду знову пікетували протестувальники, які захищають пільги ліквідаторів аварії на Чорнобильській АЕС.
Протестувальники попереджають, що першого листопада була репетиція перед масовими протестами Кілька сотень людей зламали металеву огорожу біля парламенту і впритул наблизилися до під'їздів будівлі. Ліквідаторам та інвалідам Чорнобиля протистояли спецпідрозділи "Беркут". Цього дня біля парламенту були лише чорнобильці. Вони кажуть, що це була репетиція більш масштабної акції протесту, яка відбудеться третього листопада під стінами Верховної Ради, а також у регіонах. Третє листопада днем масштабних акцій називають не лише чорнобильці, але й воїни-інтернаціоналісти, громадські організації, що захищають підприємців, селян, перевізників та інші категорії громадян. "Вимкни Раду!" Вони обіцяють прийти під стіни парламенту та на центральні площі міст із гаслом "Вимкни Раду!" і погрожують радикальними заходами. "Спільна справа", "Вперед!", "Наступ", "Комітет захисту рідної землі", "Ніхто крім нас" - це лише деякі із назв громадських організацій, які заявили про себе останнім часом на акціях протесту. Вони відсторонюються від партій і кажуть, що не вірять жодній політичній силі. "Третє листопада – це не старт, це продовження. Це продовження тиску на владу, аби вона нарешті зрозуміла, що є народ. Який відповідно до Конституції – єдине джерело влади в країні", - сказав bbc.ua один із організаторів "податкового майдану" наприкінці 2010 року Павло Жовніренко. Він твердить, що з часу масових виступів підприємців, влада "продовжила наступ на інтереси різних прошарків населення" - через пенсійну реформу, яка вже ухвалена, через плани провести земельну реформу і реформу житлово-комунального господарства не в інтересах громадян. Павло Жовніренко каже, що десятки громадських організацій укладають угоди про співпрацю, а активісти "податкового майдану" передають досвід боротьби рухам і організаціям, що народжуються. Важко перевірити, наскільки тісною є співпраця громадських організацій, проте відомо, що на третє листопада планують акції ті, хто захищатиме свої пільги - чорнобильці та афганці, свій бізнес - підприємці, свою землю - селяни та фермери. Їхні лідери кажуть про координацію зусиль і про взаємну підтримку вимог. "Якщо афганці - це сьогодні сила, то підприємці – це розум. Ми будемо разом не лише біля Верховної Ради, але й у кожному районі, області. І у влади не вистачить "Беркута" і внутрішніх військ. До 1917-го ще року далеко, але процес іде, і наші двигуни вже заведені. Депутати обгородили себе парканом, як у вольєрі. Але вони не втечуть, бо нас буде багато", - заявив кілька днів тому Руслан Секала, голова громадської організації "Наступ", яка представляє інтереси малого і середнього бізнесу. "Сільський майдан" готується За прикладом "податкового майдану" організації, що захищають фермерів і селян, не виключають проведення "сільського майдану". Поки що, як розповів голова всеукраїнського "Комітету захисту рідної землі", колишній депутат парламенту Іван Томич, третього листопада акції заплановані у регіонах. Фактично це спроба перевірити мобілізаційні можливості селян, яких влада ніколи не розглядала як потужну силу, що може їй протистояти. До парламенту селяни прийдуть у випадку, якщо Верховна Рада наважиться скасувати мораторій на продаж землі. "Парламент хоче запровадити купівлю-продаж землі, не встановивши чітких правил гри. Якщо мораторій буде знято і земля піде на ринок, 70 відсотків фермерських господарств зникне, люди втратять роботу, натомість землю скуплять транснаціональні корпорації", - заявив Іван Томич. Він каже, що афганці із організації "Ніхто крім нас", які виявилися чи не найрадикальнішими (саме вони вперше прорвали кордони міліції і мало не зайшли у будівлю Верховної Ради місяць тому) готові надати фермерам підтримку. Соціальні бунти, до яких влада не готова Акції афганців і чорнобильців довели, що соціальні протести радикалізуються, а влада, як виглядає, не зовсім до цього готова. Побачивши за вікнами парламенту роздратованих чорнобильців, пенсії яких внаслідок реформ можуть зменшитися у рази, лідер фракції Партії регіонів Олександр Єфремов назвав акцію "провокацією". "Те, що було зроблено сьогодні, з моєї точки зору, було просто провокацією. Багато цих людей вперше брали участь у подібних заходах. І треба розібратися, які конкретно вимоги вони висунули, оскільки, за моєю інформацією, головні з них вже узгоджені в рамках робочої групи уряду і протестувальників", - сказав Олександр Єфремов. Селян, чорнобильців, афганців об'єднали не політики, а обставини: їм є що втрачати. І вони розуміють, що ці втрати можуть позбавити їх та їхні сім'ї засобів до існування. Представник Партії регіонів Володимир Олійник переконаний, що влада має прислухатися до вимог протестувальників, але і ті, хто тисне на владу, мають розуміти реальну ситуацію в країні. "Згадайте Грецію - там були чи не найрадикальніші протести, сутички із правоохоронцями. Ринкова країна стала банкрутом, не змогла впоратися ані із зовнішніми, ані із внутрішніми боргами. Те ж саме чекає Італію, Іспанію. Тобто, проблеми є скрізь, і Україна не виняток. Треба шукати компроміси, а реформи мають бути зрозумілі людям", - сказав bbc.ua Володимир Олійник. Радикалізація протестів в Україні підтвердила прогнози експертів про те, що акції на соціальному ґрунті завжди мають більший ефект, ніж на ґрунті політичному, оскільки економічні та соціальні проблеми важливіші для людей. Національний інститут стратегічних досліджень при президенті України визнавав, що в Україні є чимало чинників, які спонукають до радикалізації протестних настроїв. І перш за все, мова про збідніння населення і значний розрив у доходах. Поруч із цим, кажуть експерти, недовіра до влади, яка пропонує реформи, лишається дуже високою, більше того, за останні місяці вона лише зростає. А отже, прірва між тими, хто захищає свій кровний бізнес, свої пенсії чи пільги і тими, хто керує державою, збільшується. Як сказав один із активістів із організації "Ніхто крім нас", радикальні заходи - це єдине, що залишилося у народу, оскільки по-іншому влада їх не почує.