Політична біографія Бориса Єльцина
Перший демократично обраний президент Росії Борис Єльцин помер у віці 76 років у лікарні від серцевої недостатності.
Доба президентства Бориса Єльцина найбільше запам'яталася хаотичною приватизацією ранніх 1990-их, обстрілом бунтівного російського парламенту в жовтні 1993-го і невдалою чеченською війною 1994-го. З іншого боку, єльцинську добу в новітній російській історії пов'язують також iз розвитком демократичних інституцій і вільних ЗМІ. Останній радянський лідер Міхаіл Горбачов висловив співчуття родині Бориса Єльцина і вказав як на багато корисного, яке покійний президент зробив для Росії, так і на його помилки. Білий Дім висловив співчуття у зв'язку зі смертю Бориса Єльцина, назвавши його історичною постаттю. Політичний портрет Борис Єльцин народився в селянській родині на Уралі 1931-го року. Вступивши в 30 років до комуністичної партії він піднімався традиційними щаблями радянської бюрократії, ставши першим секретарем обкому в своєму рідному Свєрдловську. 1985-го року Міхаіл Горбачов покликав його до Москви, де він згодом став партійним керівником столиці. Однак у нього виникли проблеми з керівництвом країни - Борис Єльцин критикував повільне просування горбачевської перестройки й відкрито виступав проти привілеїв партійної еліти. Попри те, що він став популярною фігурою в Радянською Союзі, 1987-го року його звільнили з усіх посад і виключили з політбюро. Ефектне повернення Бориса Єльцина в політику сталося 1989-го року, коли на перших наполовину вільних парламентських виборах за нього проголосували 89% виборців у його московському окрузі. А1991-го року він став першим демократично обраним президентом Росії (у складі Радянського Союзу). У серпні 1991-го року Борис Єльцин відіграв ключову роль, перешкодивши заколоту проти Горбачева, що називають його головною заслугою. Саме тоді Єльцин виголосив своє відоме звернення з танку, закликавши москвичів захистити демократію. Це дало Єльцину величезну моральний авторитет, яким він скористався, щоб підірвати Горбачева та й сам Радянський Союз. До кінця року Горбачов пішов з посади, а Радянський Союз припинив існування. На посаді президента Борис Єльцин повів Росію курсом шокової терапії до вільної ринкової економіки, в результаті чого вибухнуло безробіття, виробництво впало і мільйони людей опинилися в злиднях. Тим часом економічна злочинність процвітала і жменька росіян розбагатіла. 1993-го року Борис Єльцин послав танки проти опозиційних парламентарів. Це була найбільша криза під час його президентства, яка загрожувала йому втратою посади. Близько 150-ти людей загинули тоді під час стрілянини довкола будівель парламенту та центрального телебачення. Це був найгірший громадянський конфлікт в Росії після революції 17-го року. Пізніше Єльцин проштовхув конституційну реформу, що зміцнила президентську владу за рахунок парламенту, викликавши критику стосовно того, що по природі він автократ. У грудні 1994-го року Єльцин послав військо в Чечню, яка проголосила незалежність від Росії три роки перед тим. Згодом на війні у Чечні загинули тисячі людей. Чечню не вдалося інтегрувати до Росії, але Єльцина критикували по всьому світі. Однак 1996-го року він здобув другий термін на посаді, перемігши на виборах комуніста Ґеннадія Зюганова, хоча на той час він вже потерпав від проблем зі здоров’ям. Того року в результаті двох серцевих нападів він зрештою погодився на операцію шунтування серця, часто зникаючи з публічної арени, одужуючи від хвороб. За його відсутності важливі закони щодо реформ податків, банківської системи та власності на землю не ухвалювалися. І влітку 1998-го року вибухнула фінансова криза. Величезні черги зібралися біля банків у той час як рубль падав і банківська система розвалювалася. Єльцин вдруге за півроку звільнив уряд. Це стало кінцем його намагань побудувати успішну ринкову економіку. До кінця року Єльцин відійшов від щоденних урядових справ. 31-го грудня 1999го року він несподівано склав з себе повноваження і назвав своїм наступником Владіміра Путіна. Борис Єльцин: "Росія повинна увійти в нове тисячоліття з новими політиками, новими обличчями, новим інтелектом, міцними й енергійними людьми. А що стосується тих нас, хто був при владі багато років, ми повинні піти." Міхаіл Горбачов - людина яку він повалив, сказав свого часу, що Єльцин показав себе здатним руйнувати, але нездатним будувати. Історія може розсудити, що саме це було його найбільшим досягненням і багато хто ставить йому в заслугу той факт, що він не допустив, аби Росія повернулася у минуле. Лідер опозиційної російської партії Яблуко Ґриґорій Явлінський, який змагався проти Єльціна на президентських виборах, каже, що Борис Єльцін керував країною за часів найбільших змін у 20-му сторіччі: «Борис Єльцин був абсолютно історичною особою. І він реалізував одну з найважливіших змін 20-го сторіччя - не лише в Росії, але я думаю в Європі і у світі. Це було мирне перетворення Радянського Союзу в нову державу - сучасну Росію. І він був лідером цього процесу.» Борис Єльцин був відомий схильністю до чарки і в останні роки при владі його поведінка подекуди завдавала проблем російським іміджмейкерам. Але, як каже колишній міністр закордонних справ Британії Малкольм Рифкінд, це йому можна вибачити: «Можна собі уявити, що він своїми заявами постійно ставив у незручне становище своє оточення, напевно він часто говорив дурниці, ну то й що? Але на тлі величезних змін, і не лише в російській історії, але й в історії світу, яким він керував у вирішальний час, ці провали, або ці недоладності час від часу були тривіальними у порівнянні з тими досягненнями, які йому можна поставити у заслугу.»