Постантибіотиковий апокаліпсис наближається?
Коли у бактерій остаточно розвинеться стійкість до антибіотиків, життя на Землі стане складним випробуванням. Але уникнути катастрофи можливо, кажуть вчені.
Стійкість до антибіотиків існувала в природі задовго до того, як ми почали використовувати їх із частотою і ентузіазмом, дещо схожим на наркоманію. Ті самі гени, які сучасні бактерії накопичують для захисту від антибіотиків, виявили й у прадавніх бактерій, знайдених у вічній мерзлоті в Арктиці. Їхній вік - понад 30 тисяч років. За часів, коли наші предки "виколупували" із зубів жорстке м'ясо мамонта, гени, що сприяли стійкості бактерій до антибіотиків, були не надто в нагоді. Але щойно ми почали застосовувати антибіотики при кожній реальній чи уявній загрозі, ми створили ідеальні умови для того, щоб гени резистентності стали найважливішим знаряддям кожної бактерії. Ще в 1946 році винахідник пеніциліну і провісник доби антибіотиків Сер Александр Флемінг попереджав про небезпеку поширення стійкості до антибіотиків. Учений вважав, що повсюдний попит на антибіотики спричинить їхнє надмірне використання, доки бактерії не почнуть створювати кращий захист. "Лікар, який бездумно призначає пеніцилін, стане відповідальним за смерть пацієнта через те, що в його організмі розвинеться стійкість до цього препарату, – писав він у New York Times. – Я сподіваюся, що лихо можна попередити". Ми спостерігаємо тривожне зростання стійкого до антибіотиків туберкульозу, названого "еболою з крилами" "Антибіотикова криза" є однією з тем, яку обговорюватимуть на Саміті BBC Future "Ідеї, що змінять світ" у Сіднеї в листопаді. Наскільки реальна загроза? Пам'ятаєте туберкульоз? Напевно, ні, оскільки для більшості з нас єдина згадка про цю інфекцію пов'язана з героїнею Ніколь Кідман у фільмі "Мулен Руж", чарівною Сатін, яка граціозно помирає від цієї жахливої хвороби. Завдяки антибіотикам ізоніазиду і рифампіцину, мікобактерії туберкульозу практично зникли із заможного західного суспільства, хоча вони ніколи повністю не щезали в решті світу. Але зараз вони почали повертатись і стали більш небезпечними, ніж будь-коли. Ми спостерігаємо тривожне зростання туберкульозу, стійкого до ізоніазиду і рифампіцину, в Індії, Китаї, Папуа Новій Гвінеї і Росії. Туберкульоз, резистентний до багатьох ліків, прозвали "еболою з крилами". Він легко передається через кашель або чхання, і шанси на виживання від нього, навіть із найкращою медичною допомогою, дорівнюють 50%. Але це – лише маленька вершина айсбергу на ім'я "стійкість до антибіотиків". У Сполучених Штатах щороку принаймні два мільйони людей заражаються стійкою до антибіотиків бактеріальною інфекцією. А понад 20 тисяч випадків мають летальний кінець. Прогрес у пошуках альтернативних методів лікування інфекції – досить повільний. Кожен сучасний антибіотик походить від препарату, винайденого до 1984 року Лікарі відзначають спалах бактерій, стійких до новітніх антибіотиків. Серед них – кишкова паличка, що спричинює гастроентерит, або синьогнійна паличка – причина сепсису та інших неприємних і потенційно смертельних станів. Обидва види бактерій виявилися резистентними до останнього покоління антибіотиків – карбапенемів. Досі не переконані? Тоді ще один факт. Причиною більшості статевих інфекцій, як-от сифілісу, гонореї та хламідіозу, є бактерії. Але стійкість до антибіотиків вже спричинила складнощі в лікуванні гонореї. Уявіть, якби у нас взагалі не було засобу проти неї? Хіба ми не можемо винайти нові антибіотики? Це було би виходом, але, на жаль, це неможливо. Протягом багатьох років виробництво антибіотиків йшло на спад, оскільки фармацевтична промисловість надавала перевагу більш прибутковим "ринковим нішам" – раку і хворобам серця. Курс антибіотиків може коштувати близько тисячі доларів, а хіміотерапія обійдеться пацієнту в десятки тисяч доларів. А щоби знизити холестерин у крові, людина може приймати ліки 10-20 років. За даними американського Товариства інфекційних хвороб, кожен сучасний антибіотик походить від препарату, винайденого до 1984 року. Фармацевтичні компанії, які виробляють антибіотики, стикаються з низкою труднощів наукового, нормативного та економічного характеру. Не дивно, що останнім часом вони почали відмовлятись від цієї галузі. Що ми маємо робити? Головне – припинити бездумне застосування антибіотиків і залишити їх тільки для життєво важливих випадків. Ми маємо переглянути багаторічну практику використання антибіотиків як чарівної пілюлі від усіх хвороб. Інфекції вуха та сечових шляхів, наприклад, далеко не завжди потребують лікування антибіотиками (але пам'ятайте, що це вирішує лише лікар). А правило, що курс антибіотиків завжди треба пропити до кінця, зараз заперечують чимало фахівців. Але змінити звичну практику мають не лише лікарі. Пацієнти також повинні усвідомити, що антибіотики не є панацеєю при кожному кашлі та чханні. Справа в тому, що більшість інфекцій верхніх дихальних шляхів – застуду та грип – викликають віруси, тоді як антибіотики діють лише проти бактерій. Дедалі голоснішими стають заклики припинити, або принаймні суттєво скоротити, використання антибіотиків у сільському господарстві. Всесвітня організація охорони здоров'я закликала сільськогосподарський сектор шукати альтернативні засоби боротьби з інфекціями у тварин, як-от вакцинація, поліпшення гігієни, біологічна безпека. Так само як і людям, тваринам треба призначати антибіотики тільки в разі бактеріальної інфекції. Чи існують більш радикальні рішення? Стратегія раціонального використання антибіотиків виглядає не так привабливо, коли ти хворієш, а тобі кажуть потерпіти і не вимагати швидкого лікування. Тому вчені, звичайно, шукають інші шляхи. А навіщо винаходити велосипед, коли зброя проти шкідливих бактерій завжди існувала поруч. Потужним новим способом боротьби з інфекціями є віруси-бактеріофаги, які знищують бактерії зсередини Це – віруси-бактеріофаги, які, як буквально свідчить їхня назва, "пожирають бактерії". Насправді, ці віруси не їдять бактерії, а використовують їх як господаря, в якому відтворюються і поширюються на інші бактерії. Бактеріофаги виявили ще в 1915 році, а під час Другої світової війни їх навіть використовували для лікування гангрени. Сьогодні їх розглядають як можливий спосіб врятування від "антибіотикової кризи". Дослідницькі групи по всьому світу наполегливо працюють, щоб долучити цих мікроскопічних вбивць до лікування хвороб. І, звичайно ж, ми не відмовляємось від пошуків нових антибіотиків. Але нове покоління ліків так само приречене на те, що одного дня бактерії перехитрять їх, а вони опиняться на фармацевтичному звалищі, як і всі їхні попередники. В цій гонці озброєнь ми ніколи не переможемо, але головне, щоб ми не програли. Прочитати оригінал цієї статті англійською мовою ви можете на сайті BBC Future.