Тимошенко в Росії не вдається поговорити про газ
Прем’єр-міністр Юлія Тимошенко 20 лютого вперше у статусі голови уряду перебуває у Москві і вже мала зустрічі із головою уряду і президентом Росії.
За кілька годин до того, як вона вирушила до російської столиці, пані Тимошенко мала не надто дружню розмову із президентом Віктором Ющенком, який, фактично, звинуватив її та уряд у саботажі домовленостей, які були досягнуті між ним та Владіміром Путіним у Москві. Вже коли прем’єр-міністр була у Москві, секретаріат президента поширив заяву, у якій пролунали звинувачення у спробах дезавуаювати домовленості між лідерами Росії та України. Не з найкращим настроєм, Юлія Тимошенко втім обіцяє під час ссвого дводенного візиту обговорювати газові теми із керівництвом Росії та “Газпромом”. Без газу Російські телеканали, повідомляючи про міжурядові переговори України і Росії, зауважували на тому, що тему газу Юлія Тимошенко і Віктор Зубков не обговорювали. У російській делегації навіть не було представників “Газпрому”, на відміну від української команди, де разом із прем’єр-міністром приїхав увесь паливно-енергетичний блок уряду. Втім, Юлія Тимошенко перед відльотом до Москви пообіцяла, що таки обговорить тему газу із керівником “Газпрому” Алєксєєм Міллером - у четвер. Український різнобій Ці переговори можуть ускладнитися через надзвичайні події у Києві. Останні два дні словесна газова війна розгорнулася у владній команді. Протиріччя у цій темі між президентом і його секретаріатом з одного боку – і прем'єр-міністром Юлією Тимошенко та її однодумцями – з іншого, вже є наскільки очевидними і публічними, що експерти знову усерйоз ведуть мову про те, що такий конфлікт може бути розв'язаний лише у якийсь радикальний спосіб. Після повернення Віктора Ющенка із Москви Юлія Тимошенко привітала результати переговорів, назвавши їх спільною перемогою демократичної владної команди. Однак потім з’ясувалося, що про те, що вона мала на увазі – ліквідацію газового посередника “РосУкрЕнерго” – наразі не йдеться. Почали з’являтися усе нові подробиці домовленостей, згідно із якими на газовому ринку можуть виникнути інші посередницькі компанії. Потім поширювалися чутки, що Юлії Тимошенко, мовляв, взагалі не варто їхати до Москви, бо Ющенко про все домовився. Спочатку? Але у переддень її візиту Олександр Турчинов, перший віце-прем’єр-міністр і найближчий соратник голови уряду заявив, що Юлії Тимошенко доведеться на переговорах починати усе спочатку. Бо, мовляв, ті пропозиції, які обговорюються у Києві і Москві після переговорів – не відповідають національним інтересам. На таку заяву пана Турчинова відреагував секретаріат президента. В офіційній заяві вказується, що спроби вести переговори із чистої сторінки означають наміри уряду дезавуаювати домовленості, досягнуті у Москві. “Така позиція категорично неприйнятна. Уряд має діяти виключно у руслі домовленостей, досягнутих між лідерами двох країн”, - вказується у заяві. Ющенку бачиться саботаж Секретаріат, а також сам президент Ющенко за кілька годин до відльоту Юлії Тимошенко до Москви чітко вказував лише на одну домовленість, яку, як він вважає, порушує уряд: про погашення, починаючи із 14 лютого, майже півторамільярдного боргу за спожитий протягом трьох останніх місяців газ. Президента непокоять повільні темпи таких проплат, що може дати підстави Росії думати про Україну як ненадійного партнера. Віктор Ющенко заговорив про саботаж із блоку Кабінету Міністрів. Вже у Москві голова Російського уряду Віктор Зубков запевнив, що уряди двох країн від домовленостей президентів не відступляться. Пан Зубков каже: "Ми підтвердили обопільну відданість суворому виконанню домовленостей у цій сфері наших президентів. Наша надійна взаємодія в галузі енергетики – це і запорука успішного розвитку двох країн і спільний внесок в енергетичну безпеку Європи". Юлія Тимошенко планує обговорювати тему газу із головою “Газпрому” Алєксєєм Міллером. Однак джерела російського агентства “Інтерфакс” твердять, що керівництво газового монополіста не схильне обговорювати із головою уряду тему постачання газу, оскільки вважає, що це питання двох господарюючих суб’єктів, а не урядів.