Як гноми допомогли скинути комуністичний режим у Польщі
Ці кумедні фігурки нагадують про досить серйозні події в польській історії - антирадянський рух "Помаранчеву альтернативу", який допоміг скинути комуністичний режим у 1980-х роках .
Гном знімає гроші в банкоматі на Ринковій площі у Вроцлаві Вроцлав - це, мабуть, найбільш польське за своєю атмосферою місто із дуже складною для багатьох іноземців назвою. Ця "польська Венеція" розкинулася на мальовничих берегах Одри та її чотирьох притоках і має 130 мостів, що з'єднують 12 острівців. Перлиною Вроцлава є одна з найгарніших ринкових площ Європи, будинки доби Ренесансу в пастельних кольорах та вулиці з газовими ліхтарями, які щовечора запалюють вручну. Але далеко внизу під готичними шпилями та бароковими палацами зачаївся крихітний світ, населений чоловічками зростом не вище коліна. Вони ховаються в провулках, виглядають із-за дверних прорізів та видираються по ліхтарних стовпах. Зухвалі бронзові фігурки, кожна з яких має свою виразну особистість, заполонили місто. Скільки коротунів вештається містом, ніхто не знає напевно, але в міській раді кажуть, що вже десь понад чотири сотні. Я бачив одного в парку, що ніжився на сонечку, розкинувшись на газоні, інший сидів з ноутбуком поруч із кафе. А одного разу я інстинктивно відсахнувся, натрапивши на пару малих пожежників, які вочевидь поспішали загасити вогонь. Якщо ви гостюєте в місті досить довго, ви згодом виявите цілу спільноту карликових торговців, банкірів, вуличних музик, професорів та листонош. Ринкова площа Вроцлава з будинками доби Ренесансу Ви побачите лікаря з мініатюрним стетоскопом, садівника з маленькою тачкою, карликового дантиста, який витягує пацієнту крихітні зуби. Один хропить біля готелю, двоє інших цілуються біля офісу реєстрації шлюбів, а ще 19 карликів виконують симфонію-мініатюру біля міської концертної зали. Попри свій маленький зріст та кумедний вигляд, ці фігурки пов'язані із серйозними подіями в історії польського народу. Вони стали символом антирадянського руху опору "Помаранчевої альтернативи", який зародився у Вроцлаві і завдяки якому в 1980-х роках у Польщі повалили комуністичний режим. Рух очолив польський митець і активіст Вальдемар Фідрих, відомий на прізвисько "Майор", який того часу жив у Вроцлаві і навчався у Вроцлавському університеті. Озброївшись балончиками з фарбою, група мирно протестувала проти заборони свободи слова та громадських зборів у часи воєнного стану в 1981-83 роки. Вони малювали на комуністичних пропагандистських плакатах сюрреалістичні графіті і серед іншого також бешкетних маленьких гномів. Два найвідоміших гноми Вроцлава, прозвані Сізіфами, штовхають м'яч один на одного "Це був страшний і небезпечний час. Не можна було вийти на вулицю вночі, а на головній площі стояли танки та солдати", - розповідає Аркадіуш Ферстер, журналіст польської "Виборчої газети". "Гноми дозволили нам посміятися, в цьому і була ідея: показати, яким абсурдним був цей режим, і закликати людей не боятися його", - додає він. Рух швидко набув популярності, і Фідрих почав проводити на вулицях Вроцлава марші за права "гномів". Влада відреагувала забороною на провокативні акції, почалися арешти, але ситуація отримала розголос у ЗМІ, змушуючи уряд виглядати ще більш абсурдним. Незабаром малюнки з крихітними чоловічками почали з'являтися на вулицях по всій Польщі. Кульмінацією руху стала 10-тисячна демонстрація у Вроцлаві 1 червня 1988 року. Протестувальники одягли помаранчеві ковпаки і скандували "Свободу гномам!". "Ця подія отримала назву "Революція гномів", - розповідає Ферстер. - Вона показала світу, що комуністичному режиму приходить кінець, і що люди різного віку можуть об'єднатися, щоби мирно боротися проти системи". Улюблений гном Томаша Мочека на ім'я М'ясник замислено виглядає із середньовічної м'ясної лавки Вроцлава 2001 року на згадку про історичні події в центрі Вроцлава на вулиці Свідницька, де збиралися учасники Помаранчевої альтернативи, встановили велику бронзову статую Тата-гнома. А чотири роки по тому вроцлавський скульптор Томаш Мочек вирішив вилити з бронзи гномів, кожен з яких представляв би частину історії та повсякденного життя Вроцлава. Перші п'ять гномів, створені Мочеком так сподобались мешканцям міста, що мерія замовила в скульптора ще. Тепер він є автором понад сотні гномів, він також надихнув своїх молодих колег, які поступово заселили кумедними коротунами вулиці міста. Зростання карликової народності почало приваблювати до Вроцлава туристів з усього світу, які прагнули відшукати якомога більше мініатюрних фігурок. "Гном скинув чоботи, щоби не замочити їх", - пояснює скульптор Томаш Мочек і додає, що в кожного з чоловічіків - своя особистість "Я намагався, щоби статуетки стали частиною міста і виглядали в ньому цілком природно, ніби вони завжди були тут, - пояснює Томаш Мочек. Він показує мені в своїй студії копію першого гнома, що пере свій одяг у водах Одри. "А чому він скинув чоботи?" - питаю я. "Мабуть, щоби не замочити їх, - відповідає митець. - Кожен гном має свою власну вдачу, я просто відтворюю їх такими, як вони є". Познайомитися ближче з крихітними мешканцями Вроцлава можна на нещодавно створеному офіційному сайті, де описані історія та звички кожного з них. Ви можете навіть проголосувати за свого улюбленця, або вирушити на пошуки нових фігурок. Для цього існують додатки для смартфонів, мапи та спеціально розроблені пішохідні маршрути. Щовересня проходить "Великий парад гномів", а взимку серед мешканців міста є чудова традиція вдягати чоловічків у шапки, шарфи та рукавиці. Щоби створити одну фігурку вагою 4-5 кг, потрібно три місяці Щоби створити одну фігурку вагою 4-5 кг, потрібно три місяці, розповідає Мочек. Все починається з ескізу, потім він виготовляє глиняну ливарну форму, в яку заливає гарячий віск. Віск допомагає прибрати всі нерівності і довести форму до бездоганного стану. Після чого її кладуть у піч на 12 годин. Віск тане, залишаючи порожнину, яку заливають рідкою бронзою. Потому фігурку нагрівають ще раз до 1200 градусів, а коли вона застигає, на світ з'являється новий вуличний гном. "Найскладніша частина процесу - це момент, коли я повинен віддати фігурку", - каже Мочек. Він нахиляється до Сплюхи, нового гнома з маленьким списом у руці. Він мусив охороняти високу браму на вході до "Міста гномів", але заснув. "Іноді я відвідую гномів у місті, щоби перевірити, чи все в них гаразд", додає він. Коли ми підходимо до найвідоміших статуеток Мочека - пари друзів, що штовхають гранітний м'яч один на одного - я питаю в нього, чи пам'ятає він роки воєнного стану. У чоловіка змінюється обличчя. "Можливо, це просто мистецтво, але для мене це - дещо більше" "Мені було дев'ять років, і ми пішли з мамою за морозивом, - розповідає він, дивлячись в землю. - На вулиці ми побачили людей, які тікали від танків. Мама впала, і не змогла підвестися в натовпі. Я не знав, що робити, я почав жбурляти каміння в танки, щоб вони зупинилися". Мочек підняв голову. До бронзових фігурок підійшов немолодий джентльмен із серйозним обличчям. Він нахилився, зробив фото і, дивлячись на кумедних чоловічків, раптом розсміявся. "Можливо, це просто мистецтво, - сказав Мочек, нарешті усміхнувшись, - але для мене це - дещо більше". Прочитати оригінал цієї статті англійською мовою ви можете на сайті BBC Travel.