Євросоюз - чи є майбутнє?
Тривають спекуляції щодо майбутнього Євросоюзу, після того, як скінчилися провалом переговори на саміті в Брюсселі. Країни так і не досягли порозуміння з питання розподілу владних повноважень між собою, зокрема, кількості голосі в керівних структурах ЄС.
Франція запропонувала повернутися до ідеї більш тіснішої співпраці між кількома країнами всередині ЄС. Німці, з ішого боку, натякнули, що такі країни як Польща та Іспанія ризикують втратити бюджетні асигнування, якщо і надалі наполягатимуть на їхньому плані розподілу голосів всередині ЄС. Про що домовлялися раніше Певно, має сенс нагадати, що власне трапилося на саміті в Ніцці 2000 року, коли і було закладено фундамент нових правил розподілу голосів в керівних структурах ЄС. Німецько-французькі взаємини тоді переживали складний період, і тому Ннімеччина наполягала, що їй має буде відведено найбільше голосів в виконавчому органі союзу - Європейській раді. Франція, яка боялася втратити свій вплив через возз'єднання Німеччини, - запекло протистояла цьому. В хочу запального засідання було вирішено, що Німеччина має отримати таку саму кількість голосів як і Франція, а також Британія та Італія. Натомість Німеччина матиме більше місць в Європарламенті. Іспанія таким чином виграла, оскільки мала представництво лише на два голоси менше, аніж французи, хоча населення її майже вдвічі менше, аніж скажімо в Німеччині. Тоді уперше було сказано, що Польща, яка тоді тільки починала переговори, має приблизно таку саму кількість населення, як і Іспанія, і тому може претендувати на таку саму кількість голосів. Франція, не бажаючи втрачати угоду з Німеччиною, погодилася, хоча в підсумковому комюніке наполягала на урізанні польської частки на два голоси. Пізніше французький президент Жак Шірак назвав цю домовленість одним з найбільших досягнень ЄС. Насправді, і Франція і Німеччина лишились незадоволеними формулою, виробленою у Ніцці і з ентузіазмом сприйняли нову систему голосування, запропоновану в євроконституції колишнім французьким президентом Валері Жискаром Д'Естеном. Цей варіант визнає той факт, що Німеччина має найбільше в ЄС населення, і водночас применшує вплив Польщі та Іспанії. Якраз польсько-іспанська опозиція і звела нанівець нову франко-німецьку домовленість. Євроінтеграція - коло ветеранів звужується Президент Шірак знову взявся за стару ідею ближчої співпраці між ветеранами ЄС. Найважливіше, що Франція та Німеччина лишаються союзниками. Якщо Німеччина задумає зблизитися з Британією або східноєвропейцями, Франція ризикує опинитися в ізоляції. Реакція на французькі пропозиції поки що прохолодна. Італія відразу сказала, що не надто захоплена цієї ідеєю. Голандці теж не виказують ентузіазму. А тому коло ветеранів звужується до Франції, Німеччини та Бельгії. Вже існує ЄС "на двох швидкостях" - три з нинішніх членів ЄС - Швеція, Британія та Данія - лишаються поза монетарною зоною євро, Британія та Ірландія наполягають на окремій митній політиці. З іншого боку, ЄС - спільний ринок товарів, робочої сили та капіталу. Франція та Німеччина говорять про гармонізацію їхньої юридичної системи, а також податків та закордонної політики. Нові сюрпризи для Польщі та Європи в цілому Безпосереднім приводом для занепокоєння для Іспанії та Польщі можуть бути непрямі натяки Німеччини на те, що їх буде покарано під час наступних бюджетних слухань, які починаються наступного місяця. Обидві країни претендують на кошти для розвитку бідніших регіонів. Але на це теж треба дивитися в контексті. Навіть без останнії сварки Німеччина говорила, що не збирається субсидувати ЄС на попередньому рівні. Будуть і нові сюрпризи у світлі розширення ЄС на 4 з половиною місяці. Франція та Польща можуть несподівано опинитися в одному човні у намаганні зберегти сільськогосподарські субсидії.