Давос 2012: рівень песимізму зростає
Чи є добрі новини для економіки? Якщо робити висновки з результатів цьогорічного Світового економічного Форуму в Давосі - небагато.
Банкіри і економісти перебувають у похмурому настрої По-перше, світова економіка стала настільки непередбачуваною, що організатори відмінили один з основних заходів відкриття форуму – щорічну сесію, на якій робиться прогноз на наступний рік. Замість неї відбулась сесія, яка поставила більш фундаментальне запитання: чи є майбутнє у капіталізму? Занепокоєння станом економіки домінує в усіх дискусіях: - чи розпадеться єврозона? (Ні, якщо канцлер Німеччини Ангела Меркель триматиметься своєї лінії); - Чи створюються "мильні бульбашки" в економіках країн Азії? (Ситуація на житловому ринку поступово стабілізується, стверджує один з китайських спікерів); - Що стане кращим вирішенням економічних проблем - жорсткі економічні заходи чи вільна витрата фінансів? (Прихильників жорстких заходів на форумі було небагато). Торік інвестори, принаймні, були впевнені, що великі ризики принесуть великі винагороди; для багатьох з них це правило спрацювало. Цього року, коли деякі західні економіки переживають другу хвилю спаду, багато хто задається питанням, чи були взагалі усунені основні недоліки наших фінансових систем. Однак, окрім страшних застережень, Давос також дає велику надію. Сховатись під ковдрою Під час однієї із сесій у Давосі було проведено опитування: чи стала більш надійною фінансова система? З 140 бізнесменів і економістів з цим твердженням погодились лише 10. І майже половина респондентів висловила побоювання, що ситуація, навпаки, погіршилась. Настрій експертної групи здавався ще більш похмурим. Згідно з правилами Давосу, цитувати і називати імена членів експертної групи не можна, але серед них були провідні банкіри, інвестори і економісти, а також ті, хто допомагає країнам, що знаходяться у скрутному економічному становищі. Похмурі настрої досягли апогею, коли вони обговорювали вплив кризи "непересічного масштабу і складності". На їхню думку, це не лише європейська проблема – Сполучені Штати і ринки, що розвиваються, також можуть постраждати. Економісти не роблять прогнози на наступний рік "Я не думаю, що еврозона розпадеться", - заявив представник одного з найбільших світових банків, - "але якщо це ж таки станеться, мені б хотілось сховатись у кутку під ковдрою". Рекордний борг Інші експерти теж не були оптимістичними. "Стан ринків погіршується так швидко, що ми не знаємо, чого чекати… Кредитний ризик збільшився настільки, що досяг рівня часів банкротства банку Lehman Brothers”, - зазначив один з них. "Можливий борг сягнув рекордного рівня", - застеріг інший, - "і я не знаю, чи маємо ми право говорити, що зможемо легко вирішити цю проблему". Лише один експерт заявив, що нинішня ситуація є кращою, ніж у 2007-2008 роках: "Зараз ми говоримо про конкретну проблему; раніше люди взагалі не значи чи не розуміли, що відбувається". Але про економічні перспективи він говорив з меншою впевненістю: "Це буде болісний процес, деякі країни можуть постраждати від [економічних] депресій", - сказав він і попередив про загрозу "соціальної війни". Може відбутися інфляційне зростання цін, або навіть гірше – явище "стагфляції" - поєднання повільного темпу зростання і високої інфляції, яке може тривати від 10 до 15 років. Експерти погодились, що єдиний шлях уникнути цієї кризи – підняти рівень показників зростання вище за рівень боргу. Під час іншої сесії група економістів (серед яких було два лауреата Нобелівської премії) дійшла висновку, що криза триватиме ще довго. "Сказати, що криза завершиться до 2017 року – значить бути оптимістом", - сказав один з них. Любов до ризику, ненависть до невизначеності Попередні труднощі були локальними. З одного боку - Азія, з іншого - Росія, можливо - ще одна чи дві країни Латинської Америки. Цього разу проблема є більш глобальною, і криза відчувається скрізь. І це - та проблема, яку намагається вирішити Давос. Один з експертів висловив думку про те, що ця криза є "іншою, масштабнішою, і її вплив також є значно більшим", в той час як повільне економічне зростання не залишає урядам вибору. Тим часом, бізнесмени і банкіри зіткнулися з іншою проблемою – життям у час невизначеності. Ризик не є проблемою для учасників форуму в Давосі. Вони люблять ризик, бо він обіцяє винагороду. Однак, невизначеність отруює економіку. Вона зменшує інвестиції, підриває впевненість і змушує банки знижувати ризики. А це, в свою чергу, зменшує фінансові потоки в системі. "Як можна підтримувати діяльність банківської системи без надійних активів, за винятком німецьких бондів?", - питає один з банкірів і пояснює, що вкладники відмовлялись від будь-яких інвестицій, які могли б вважатись ризикованими. Навіть такі досвідчені інвестори, якими є самі банки, не впевнені у своїх діях. Щоб збалансувати ризики, вони страхують інвестиції. Але це означає, що якщо щось трапиться з первинними інвестиціями, то потрібно буде виплачувати страховку. "І невідомо, чи зможуть учасники цієї угоди розплатитися", - каже банкір. Швидкий, гострий шок? Чи принесе рік водяного дракона удачу? Найбільше занепокоєння викликає той факт, що попри те, що більшість визнає, що ситуація є критичною, конкретних пропозицій виходу з кризи практично немає. Система занадто багато заборгувала, щоб можна було застосувати "швидкий, гострий шок", бо це може спрацювати для такої країни, як Аргентина, але не для всієї системи загалом. Економіка зіткнулась з трьома серйозними проблемами: ліквідністю, кредитоздатністю і регулюванням. Європейський центральний банк, Федеральний Резерв та інші організації начебто вирішили проблему ліквідності. Але в багатьох банках все ще не вистачає готівки, а регулювання є несистематичним. "Немає глобальної фінансової юрисдикції", - попереджує очільник центрального банку. – "Неможливо забезпечити фінансову стабільність, якщо в кожній країні існує власна юрисдикція". Можливості для зростання Але є й добрі новини. Виходячи з кімнати, в якій радяться банкіри, чиновники і економісти, можна позбавитись відчуття, що вони говорять лише про один бік монети. На одній з давоських сесій досліджувались можливості для економічного зростання, і, якщо вірити керівникам найбільших світових компаній, таких можливостей – безліч. І фокусуються вони в країнах з високими темпами розвитку, на кшталт Бразилії, та в країнах Азії, що розвиваються. "Близько 1.8 мільярдів людей можна назвати представниками середнього класу, і 23% з них мешкають в Азії. До 2030 року до середнього класу належатимуть 4.8 мілярди людей, і 60% будуть з Азії", - висловила свою думку міністр уряду однієї з азійських країн. А коли люди належать до середнього класу, вони долучаються до споживання і стимулюють економічне зростання. Міністр навела приклад своєї країни, в якій компанія Unilever побудувала фабрику з виробництва морозива Magnum. Наприкінці першого року прибутки перевищували заплановані на 1,000%. Саме такі історії надихають західні міжнародні компанії, хоча вони також бачать і межі зростання. Через кілька років населення Землі сягне 9-и мільярдів, і "лише якщо ми зможемо створити збалансовані системи постачання, ліквідувати втрати під час створення і доставки продуктів… ми зможемо підтримати економічне зростання цих ринків", - сказав голова однієї з найбільших світових компаній. Незважаючи на ці надії, невизначеність залишається. Представник Китаю нагадав, що 2012 є роком водяного дракона. "Водяний дракон приносить удачу, проте якщо буде забагато води, то можна втопитися", - сказав він.