На Донбасі ховають десятки шахтарів
У Донецькій області сьогодні третій день жалоби за жертвами трагедії.
Сьогодні також у Донецькій області продовжують ховати жертви трагедії. Як очікують, родинам загиблих та постраждалим почнуть виплачувати компенсації. Зокрема український уряд має виплатити 100 тисяч гривень кожній родині загиблих. Допомогу родинам постраждалих обіцяли також виділити Сполучені Штати. Українські шахти, навіть прибуткові - вважаються одними з найбільш небезпечних у світі. Загибель майже сотні гірників на шахті ім. Засядька стало лише новим свідченням страшної слави. Ірена Таранюк запитала Михайла Крилова - голову Донецької незалежної профспілки гірників, який у минулому і сам працював у забої, чи варто поставити питання про закриття небезпечних шахт? Михайло Крилов: Ви знаєте, я міг би говорити про закриття шахт у випадку коли б людям, які на них працюють, було гарантоване інше робоче місце. А в тій ситуації в якій зараз Донбас - я сам не самовбивця, і не хочу смерті свого регіону. Бі-Бі-Сі: Ця найстрахітливіша в історії України аварія сталася на показовій українській шахті ім. Засядька. Чи можна вважати, що саме метан є найбільшим убивцею на шахтах Донбасу? Михайло Крилов: Ви знаєте, я би сказав дещо інакше. Головним убивцею шахтарів Донбасу є керівництво нашої країни. У жодній нормальній країні світу немає такого, щоб шахтарі отримували зарплатню в залежності від видобутку. На таких небезпечних підприємствах як шахта, зарплата має бути погодинна, а обсяг видобутку має збільшуватися не за рахунок сили м’язів, а за рахунок сили інженерної думки. Про це, до речі, знають усі. Але легше поступати так, як поступають наші керівники. Бі-Бі-Сі: Пане Михайло, Але на шахті ім. Засядька була найпередовіша технологія відкачування метану і аварія таки сталася. Що тоді говорити про інші шахти? Михайло Крилов: Бачите, в принципі, я зараз можу говорити за увесь Донбас. От ви зараз говорите про безпеку праці, а я б навіть про це і не говорив. Про це можна говорити лише тоді, коли людина, яка бере у руки відбійний молоток, не стоятиме перед вибором: якщо він не нарубає більше, аніж на сто тонн, то отримає на 1000 гривень менше. Мені доводилося бути в американських шахтах. Так от, якщо порівняти інтенсивність праці там у і нас, то В СТО РАЗІВ!! там інтенсивність нижча, аніж у нас. Бі-Бі-Сі: Окрім того глибина шахт не така велика як на Заході. Якщо така висока аварійність, то шахти напевно просто закриваються, бо немає як ви кажете самогубці, який піде за таких умов у забій? Михайло Крилов: так, ви маєте рацію. От ми зараз говоримо за Донецьк, тут ще щось можна знайти. А якщо подивитися в області: закрили шахту - вимерло місто. от можна зараз ставити питання так, як ставите ви? Теоретично я з вами згоден, людина не повинна працювати у шахті. Але раз вже так склалася ситуація і вугілля країні так необхідно, значить треба зробити так, що мізки інженерів працювали. І щоб техніка, для вирублення породи, для визначення рівня метану, спрацьовувала. Бо навіть та імпортна техніка яка приходить на Засядька, вона не підлаштовується під конкретних людей. Раз людина прийшла у шахту, вона прийшла працювати, і він має працювати, щоб прогодувати родину. на моїй шахті брудними отримують дві тисячі гривень, і ви подумайте, можна на них вижити? Бі-Бі-Сі: Головним уроком має бути поліпшення умов праці шахтарів, аби кожне опускання на робоче місце не було грою у російську рулетку. Чи ви погоджуєтеся з цим? Михайло Крилов: Бачите, я переконаний у тому, що поки не буде погодинної оплати, чи інших покращень умов праці, це зробити буде просто неможливо. Я в цьому переконаний на 100%. Бі-Бі-Сі: А хто на Вашу думку має запровадити погодинну оплату не відміну від тієї, що залежить від виробленого? Михайло Крилов: Ну це вже вище керівництво держави. Це питання ми вже піднімаємо біля 20 років. Але нас ніхто не слухає. Треба вугілля будь-якою ціною. А потім коли трапляються подібні аварії, шукають стрілочника - і знаходять.