Біля вершини Евересту обвалився скелястий схил "Сходинка Гілларі"
Скелястий схил біля самої вершини гори Еверест - відомий, як "Сходинка Гілларі" - обвалився, зробивши, можливо, сходження на найвищу вершину світу іще небезпечнішим.
"Сходинка Гілларі" (як вона виглядала до руйнування) - останнє технічне випробування для альпіністів перед вершиною Евереста Альпіністи кажуть, що "Сходинка Гілларі" могла стати жертвою руйнівного землетрусу в Непалі, що стався ще у 2015 році. Майже вертикальний 12-метровий скелястий схил на південно-східному хребті гори був останнім випробуванням, через яке мали пройти альпіністи при сходженні на вершину. Його назвали на честь сера Едмунда Гілларі, що першим підкорив його у 1953 році. Руйнування схилу підтвердив британський альпініст Тім Моздейл, який зійшов на Еверест 16 травня цього року. "Офіційно: "Сходинки Гілларі" більш немає", - написав він у Facebook. "Не певен, що буде, коли сніжний хребет не зможе сформуватися через те, що великі скелясті блоки тепер розкидані там і сям, із цим буде якось важко вести переговори", - написав він. Ще в травні 2016 року Американська гімалайська фундація публікувала фотографії, на яких було видно, що "Сходинка Гілларі" змінила форму. Проте тоді через сніг важко було сказати напевне. "Про це повідомляли ще минулого року, і я справді підіймався ще торік, але ми не були впевнені, що "Сходинка" зникла, бо ця місцина була заметена снігом", - написав пан Моздейл у Facebook. "Водночас, цього року, - продовжив він, - я можу повідомити, що шматка скелі під назвою "Сходинка Гілларі" точно більше немає". Сер Едмунд Гілларі (праворуч) - один із перших двох людей - разом із шерпом Тенцингом (у центрі) - що підкорили Еверест Альпіністи кажуть, що заметений снігом схил, який сформувався тепер на місці «Сходинки», буде, безумовно, легше здолати, але побоюються, що руйнування скелі може потенційно створити небезпечний для сходження вузький прохід. Ще у 2012 році британський альпініст сер Кріс Бонінгтон у інтерв'ю ВВС застерігав, що застрягнути біля "Сходинки", перед самою вершиною, де мало кисню і умови загалом дуже складні - смертельно небезпечно. "У ідеально чудовий день це особливо не має значення, якщо вам доведеться затриматися, скажімо, на годину-дві на "Сходинці Гілларі", яка знаходиться просто під вершиною, - розповідав він. - Але якщо погода псується, то дві з половиною години чекання можуть стати питанням життя і смерті".