Державне бюро розслідувань: чи вдався експеримент?
Конкурсна комісія обрала головою Державного бюро розслідувань Романа Трубу. Його кандидатуру ще має затвердити прем'єр-міністр України.
Обрання керівника ДБР сталося за кілька днів до дати, коли Державне бюро розслідувань має розпочати свою діяльність відповідно до закону, ухваленого ще 20 листопада 2015 року. Появу керівника бюро можна вважати кроком до старту роботи цього відомства. Проте експерти та юристи кажуть, що аналог американського ФБР, що має розслідувати злочини високопосадовців, депутатів, міністрів, прокурорів та суддів, навряд чи запрацює швидко. Труба та інші кандидати За Романа Трубу проголосувало дев'ять членів комісії. Інші претенденти, у тому числі і ті, кого називали фаворитами, набрали не більше п'яти голосів. Головний військовий прокурор Анатолій Матіос та співробітник адміністрації президента Олексій Горащенков отримали по два голоси, депутат парламенту Юрій Македон - 4. Роман Труба із 2015 року працює одним із керівників юридичної компанії "Сектор права". До цього був начальником управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури, ще раніше - на різних посадах у прокуратурі Львівської області. Закінчив Львівський національний університет за спеціальністю "правознавство". Деякі ЗМІ писали, що Роман Труба є креатурою секретаря РНБО Олександра Турчинова та "Народного фронту". ДБР - новий орган виконавчої влади, за зразком американського Федерального бюро розслідувань, займатиметься боротьбою з організованою злочинністю, злочинами високопосадовців і правоохоронців, розслідуванням справ щодо тероризму й вбивств. До компетенції ДБР належатиме розслідування правопорушень посадових осіб держави: президента, депутатів, міністрів, суддів, прокурорів, співробітників поліції. Із 20 листопада, коли ДБР почне свою роботу, функції досудового (попереднього) слідства перейдуть від Генеральної прокуратури до Державного бюро розслідувань. Керівника ДБР обирала конкурсна комісія, до якої увійшли по три представники від президента, уряду та парламенту Політичні (не)домовленості і сім тисяч справ Довготривале обрання керівника ДБР, а також можливе затягування початку роботи бюро експерти пояснюють політичними причинами. "Метою створення Державного бюро розслідувань було максимально унезалежнити процедуру слідства від адміністративного і політичного тиску... Можемо припустити, що тривав пошук політичних та інших балансів і домовленостей", - сказав експерт політико-правових програм Центру Разумкова Віктор Зам'ятін у коментарі ВВС Україна. Генеральний прокурор Юрій Луценко тиждень тому заявляв, що тривале обрання голови ДБР - наслідок небажання створювати орган, який розслідує корупційні злочини. Він непрямо вказав на те, що члени конкурсної комісії, призначені за квотами президента, уряду та парламенту, довго не могли домовитися про обрання керівництва бюро, оскільки стали заручниками політичних інтересів. За словами Юрія Луценка, зараз у прокуратурі перебуває 37 тисяч справ, із яких близько 15 тисяч готуються до передачі в Національне антикорупційне бюро України, близько семи тисяч - мають бути передані у підслідність ДБР. Юрій Луценко вважає, що поки що не можна казати про те, що "експеримент" зі створення українського ФБР вдався, бо навіть обрання керівника відомства не означатиме, що ДБР швидко і ефективно запрацює. Компромати? До короткого списку кандидатів на посаду голови ДБР входило 19 кандидатів. Головними претендентами називали нинішнього військового прокурора Анатолія Матіоса, співробітника адміністрації президента Олексія Горащенкова, депутата парламенту, колишнього співробітника СБУ Юрія Македона, керівника одного із управлінь ГПУ Ольгу Варченко, одного із керівників департаменту карного розшуку Нацполіції Олексія Харкевича, а також обраного 16 листопада Романа Трубу. В останні тижні у пресі почали з'являтися матеріали, що компрометують деяких із кандидатів. Як тільки Олексія Горащенкова почали називати найімовірнішим претендентом на посаду голови, у деяких ЗМІ з'явилася інформація про те, що він нібито підробив диплом Інституту міжнародних відносин Київського університету ім. Т. Шевченка, (КІМО) а також про його причетність до незаконного продажу землі міноборони України. Сам кандидат, а також КІМО та міністерство ці повідомлення заперечили. Також у пресі лунала критика на адресу кількох членів комісії у невідповідності вимогам законодавства, що може стати у подальшому приводом для скасування рішення комісії. Різні функції Державне бюро розслідувань стало четвертим відомством, у повноваженнях якого - протидія корупції та розслідування злочинів, у яких підозрюються чиновники та високопосадовці. Національне антикорупційне бюро України (НАБУ) розслідує корупційні справи, до яких причетні держслужбовці категорії "А", тобто найвищі посадові особи в державі. Спеціалізована антикорупційна прокуратура (САП) здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення оперативно-розшукової діяльності досудового розслідування Національним антикорупційним бюро України. Національне агентство з питань запобігання корупції (НАЗК) має превентивну функцію. Наприклад, щодо перевірки декларацій державних службовців і стилю їх життя, розкриття будь-якої інформації з приводу фактів корупції чи зловживання посадою. Директор компанії Berta Communication Тарас Березовець каже, що збільшення кількості структур, які розслідують злочини чиновників, силовиків та правоохоронців, це світова практика. "У західних країнах, зокрема, у США кількість органів, що ведуть слідство, розвідку та контррозвідку, - величезна, й у цьому немає нічого поганого. Навпаки, створення кількох структур в Україні сприятиме змагальності у їхній роботі. Навіть суперечності між ними - це нормальний процес, хвороби росту, які будуть з часом подолані", - сказав експерт ВВС Україна.