"Це було дивовижно": хлопці з печери розповіли про порятунок
Хлопців, яких після кількох тижнів рятувальної операції визволили з печери у Таїланді, виписали з лікарні та відправили до батьківських осель.
У формі своєї юнацької футбольної команди "Дикі кабани" вони також провели прес-конференцію в містечку Чіанграй. Хлопці назвали "дивовижною миттю" той момент, коли їх знайшли британські дайвери. 14-річний Адул Сам-он, єдиний з групи, хто говорить англійською, розповів журналістам, що міг сказати лише "Привіт!", коли 2 липня після дев'яти днів пошуків з'явилися британські водолази. Їх привітали банером з надписом "Повернемо "Диких кабанів" додому" на сцені, схожій на футбольне поле. Хлопці сиділи поряд з тайськими морськими котиками, які рятували їх. Один з них розповів, що в печері не було їжі та доводилося пити воду, що накопичувалася на камінні у печері. Деякі з врятованих хлопців сказали, що зробили висновки з випробування, яке вони пережили. Один з них пообіцяв бути "більш обережним та жити в повному обсязі". Інший сказав: "Цей досвід навчив мене бути більш терплячим і сильним". Прес-конференція врятованих хлопців проходила на імпровізованому футбольному полі Тренер команди Екапол Чантавонг, якого також врятували з печери, присвятив промову Саману Кунану, "морському котику", який помер під час рятувальних заходів. "Нас вразило, що Саман жертвував своїм життям, аби врятувати нас, щоб ми могли піти і жити. Як тільки ми почули новину, ми були шоковані. Нам було дуже сумно, ми відчували, що ... ми принесли сум його родині", - сказав він. Сам Екапол Чантавонг під час перебування в печері відмовився від їжі на користь підопічних та навчав їх медитації. Губернатор провінції Чіанграй Прачон Працукан наголосив, що це буде "єдиним офіційним" інтерв'ю хлопчиків, і повідомив, що більше спілкування з пресою з цього приводу не буде. "Ми хочемо, щоб діти жили нормально, без будь-яких перешкод", - сказав журналістам психіатр. На стіні арт-галереї в містечку Чіанграй намалювали мурал, присвячений порятунку футбольної команди з печери Як вони потрапили до печери? Хлопці разом зі своїм тренером пішли до печери Тхам Луанг на екскурсію 23 червня. Вони планували бути у печері приблизно годину, коли раптова злива затопила єдиний вихід з неї. Вони знайшли прихисток на уступі серед води за 4 км від входу до печери. Печери Тхам Луанг Нанг Нон регулярно затоплюються під час сезону дощів, який триває у Таїланді до вересня-жовтня. В одного з хлопців в той день був день народження, тому члени команди взяли невелику кількість їжі з собою, щоб відсвяткувати цю подію. Це допомогло їм зберегти більше сил під час вимушеного перебування у печері. Родичі повідомили владу про зникнення хлопців. Розпочалася рятувальна операція, в якій взяли участь тисячі військових та добровольців, зокрема, з інших країн. За місцевими повір'ями, в печері Тхам Луанг століттями живе дух Нанг Норн - міфічної принцеси, яка померла та перетворилася у дух печери. Місцеві жителі молилися їй, аби вона захистила хлопців. Молилися за порятунок хлопців в усьому Таїланді. Після дев'яти днів пошуків двоє британських дайверів знайшли хлопців та їхнього тренера. Радість швидко змінилася занепокоєнням - дуже важко було витягти знесилених дітей, які не вміли пірнати з затопленої печери, що була надскладною навіть для досвідчених дайверів. Побоювання підтвердила смерть у печері досвідченого водолаза Самана Кунана. Саман Кунан помер під час рятувальних заходів Як їх виводили з печери? Після 17 днів у печерах дітей вивели. Це була дуже складна і небезпечна операція. Всього над порятунком дітей працювала команда з 90 професійних дайверів - 40 тайських і 50 закордонних. Дітей виводили з печер трьома партіями. Рятувальники проводили їх через вузькі проходи печер з замуленою водою і слизькими виступами. Шлях до місця перебування дітей і назад був складним і небезпечним навіть для дуже досвідчених дайверів. Хлопці в печері пили воду, яка накопичувалася на каменях. Їжа, яка в них була з собою швидко закінчилася Дітей навчили користуватися обладнанням аквалангістів, але в них не було жодного досвіду занурення, тому операція була дуже ризикованою. Дорогою потрібно було занурюватись у воду, забиратися на підйоми, йти по коліна в мулі у масках для дихання. Кожну дитину супроводжували по два дайвери, які несли на собі балони з киснем. Найскладніша ділянка розташована на середині дорозі. Це прохід - настільки вузький, що дайверам доводилось знімати балони з киснем і проштовхувати їх вперед. Фінальний етап рятувальної операції тривав три дні 10 липня рятувальна операція успішно закінчилася. Всіх хлопців та їхнього тренера направили до лікарні.