Ваш віскі, сер: найстаріші паби Лондона
Величезні дубові винні бочки прикрашають барну стійку у закладі "Містечко Йорк" (Cittie of Yorke), що у районі Холборн в центрі Лондона. Завдяки цьому приміщення більше нагадує зал у маєтку Тюдорів, аніж традиційний паб.
Залишається тільки здогадуватись, чи використовувалися колись ці бочки за призначенням, або ж дизайн зберігся з 1920-тих років. Тоді в моду знову увійшли інтер'єри в стилі часів династії Тюдорів, й власники невеликих готелів і питних закладів почали масово переробляти свої приміщення. Cittie of Yorke згадується в книзі Джорджа Дейлі "Славетні паби Лондона", фотографії для якої зробила його дочка Чарлі. У своїй книзі автор досліджує 22 паби британської столиці. Пропонуємо подивитися на деякі з них. "Голова шкапи" (The Nags Head) Район Белґравія Цей паб розташований на тихій вуличці одного з найбільш фешенебельних районів Лондона. Його першими відвідувачами була обслуга з навколишніх багатих будинків. У своїй книзі Джордж Дейлі припускає, що перші власники закладу також займалися кіньми, екіпажами і навіть мали власні стайні. На користь такого висновку свідчить і планування пабу. Наприклад, головна стійка з традиційними ручками для розливу різних сортів пива в цьому закладі незвично низька, з невисокими стільцями. Це пояснюється тим, що вона розташована на стику основного приміщення і коридору, який колись, ймовірно, вів до стайні або на задній двір. До речі, самі ручки від пивних насосів тут теж доволі оригінальні - вони зроблені з кераміки, якій 150 років. В інтер'єрі "Голови шкапи" також багато іграшок, ігрових автоматів, постерів і фотографій, а нинішній власник розмістив тут і свою колекцію військової символіки. "Чорний монах" (The Blackfriar) Район Блекфрайерс Паб "Чорний монах", побудований у 1875 році, розташувався на колишній території домініканського чоловічого монастиря. Монахів-домініканців називали також "чорними ченцями" через колір іхнього одягу. На початку XX століття скульптор Хенрі Пул змінив інтер'єр пабу, надавши йому атмосферу середньовічної Англії. Розкішна стеля прикрашена мозаїкою, що доповнюється мармуровими колонами і мідними фризами. Фігурки чорних ченців буквально всюди, і, судячи з виразу їхніх облич, вони досить прихильно ставляться до гріховної природі питного закладу. "Французький дім" (The French House) Район Сохо Інтер'єр "Французького дому" радше нагадує паризький бар на безлюдній вулиці, аніж традиційний лондонський паб. Він користується величезною популярністю серед митців, письменників, музикантів і фотографів. Джордж Дейлі описує це місце як дещо богемне, з відтінком легкої втоми, але з неповторним гальським шармом. Більшу частину XIX століття паб офіційно називався "Монастирська церква Йорка" (The York Minster). Тяжіння до всього французького почалося тут у 1914 році, коли колишній власник-німець продав свій бізнес бельгійцю. "Очікування Вітбі" (The Prospect of Whitby) Район Воппінг Перший заклад на цьому місці побудовали у 1520 році - на північному березі Темзи, на схід від лондонського Сіті. У той час це була дерев'яна споруда, оточена садами і болотами. У XVIII столітті заклад перебудували. Серед завсідників паба були письменники Чарльз Діккенс, Семюел Піпс і Семюел Джонсон. Паб був відомий своїми кулачними бійками і боями півнів. Вважається, що його назва походить від того, що судно, яке перевозило вугілля з Вітбі у Північний Йоркшир, часто швартувалося просто біля пабу. Спершу він називався просто "Очікування". "Готель Джорджа" (The George Inn) Район Бороу Для тих, хто їхав до Лондона з півдня країни, Borough High Street в Саутерку була кінцевою зупинкою. Щоб потрапити в огороджений стіною лондонський Сіті, треба було перетнути міст, але вночі він був закритий. Тож подорожні були змушені знімати на ніч номери в невеликих готелях Саутерка, у тому числі і в The George. У The George відбувалися бурхливі політичні дебати і народжувалися плітки, а у внутрішньому дворику йшли вистави п'єс Шекспіра. "Жоден паб у Лондоні не може похизуватися абсолютно недоторканим інтер'єром XVIII століття, але The George, мабуть, найбільш близький до цього", - пише у своїй книзі Джордж Дейлі. "Виноград" (The Grapes) Район Воппінг Нинішня будівля, що стоїть на березі Темзи, датується 1720 роком. Її звели на місці попереднього пабу, який згорів у 1710 році. Вважається, що у 1865 році Чарльз Діккенс писав про паб "Виноград" (The Grapes), або "Виноградне гроно" (The Bunch of Grapes), як його тоді називали. "Корабельна таверна" (The Ship Tavern) Район Холборн Хоча нинішній паб (його іноді називають просто "Корабель") перебудовали у 1920-ті роки, швидше за все, на його місці ще з XVI століття стояв паб, що служив притулком для католиків, які в ті часи піддавалися переслідуванням. Сьогодні паб стоїть прямо за жвавою станцією метро, але в минулі часи він виходив на пасовиська - ця місцевість тоді називалася Lincoln's Inn Fields. "Голуб" (The Dove) Район Хаммерсміт Цей вузький паб на Темзі - одне з кращий місць, звідки можна спостерігати за традиційними змаганнями між веслярами Оксфорда і Кембриджа, якщо, звичайно, вам вдасться знайти вільне місце. Поговорюють, що "Голуб" був офіційним пабом вже у 1730 році, коли зелені поля і гаї Хаммерсміта, а саме таким був цей району у XVIII столітті, були тихим прихистком від метушні лондонського Сіті. Звідти до закладу можна було дістатися кебом всього за дві години. "Фляжка" (The Flask) Район Хайґейт "Фляжка" (The Flask) виглядає як справжня сільська таверна і розташовується за два кроки від Хайґейтського цвинтара, де похований Карл Маркс. Кажуть, що в цьому пабі живуть одразу два привиди. Це іспанська шинкарка, яка покінчила з собою після того, як власник відхилив її залицяння, і чоловік в одязі вершника, який любить проходити повз стійку і ховатися у стіні. Завсідниками тут були знамениті поети Байрон, Шеллі, Кітс і Кольрідж. Останній вважав, що свіже повітря на Хайґейтському пагорбі допомагає йому вилікуватися від пристрасті до опіуму. "Ягня і прапор" (The Lamb and Flag) Район Ковент-Гарден Коли в середині XVII століття збудували будинок, де тепер розташовується паб "Ягня і прапор", Ковент-Гарден вважався новим міським районом, до речі, досить престижним. Однак століття потому благородні панове покинули ці місця, що перетворилися на район "червоних ліхтарів". Записи 1772 року свідчать про те, що "Ягня і прапор" процвітав, проте його клієнтами були представники нижчих класів. А ще через сто років у цій будівлі набули популярності кулачні бої без правил, що, звичайно ж, були офіційно заборонені. Права на всі фотографії належать Чарлі Дейлі. All images copyright Charlie Dailey. Книга Джорджа Дейлі "Славетні паби Лондона" вийшла друком у видавництві Prestel.