Ідеальне тіло в уявленні давніх греків
Митці Стародавньої Греції анітрохи не соромилися оголеності, особливо чоловічої. Жіночі форми вони часом прикривали, але чоловіків скрізь зображували без одягу.
Греки не мали комплексів щодо оголеного чоловічого тіла, каже куратор Британського музею Ієн Дженкінс Виставка "Визначення краси" в Британського музеї показує відвідувачам, наскільки греки переймалися ідеєю фізичної досконалості. За словами куратора виставки, вони керувались приблизно тими ж мотивами, що й наші сучасники, які качають м’язи у спортзалі. Доктор Ієн Дженкінс – працівник Британського музею, фахівець з класичної грецької скульптури. Але навіть він не може точно сказати, чому саме у Стародавній Греції оголене тіло цінувалося більше, ніж в інших культурах того часу. "Якщо згадати культуру Ассирії, чи Єгипту, чи Кіпру, у них були певні комплекси щодо оголеності, зокрема чоловічої, – на відміну від греків", – каже він. "Те саме стосувалося і римської культури, допоки вона не зазнала грецького впливу. Не думаю, що цьому є просте пояснення". "Можливо, частково це випливає з того, що культура як така відігравала надзвичайно важливу роль у Греції. Спільні культурні цінності, спільна мова і визнання олімпійських богів – ось те, що єднало греків", - вважає науковець. "Отже, розуміння тілесної краси, можливо, було одною зі сполучних ланок між розрізненими містами-державами, які інакше було би важко сприймати як одну націю чи імперію. Звісно, не всі витвори давньогрецького мистецтва зображають оголену натуру, але таких багато. Для греків тіло несло майже виключно позитивний зміст: вони його не соромились". Деякі експонати виставки перебувають на межі пристойності. Але, на думку пана Дженкінса, "оголеність" може бути різною. "Одна річ, якщо посеред головної вулиці Афін у вас порвалася гумка в білизні – це конфуз. Але була й інша оголеність – так би мовити, ознака клубу, принаймні чоловічого. Вона чітко обумовлювалася правилами". "Скажімо, оголитися у давньогрецькій бійцівській школі – це, практично, увійти в вишукане товариство. Зображення оголеної натури траплялися повсюди і навряд чи когось шокували". До виставки "Визначення краси" увійшло близько 150 експонатів, переважно скульптури. Тут є прекрасні оригінали з найдавніших часів (датовані близько 2500 р. до н. е.), а також - мармурові чи бронзові копії зі Стародавнього Риму і сучасної доби. На думку куратора Ієна Дженкінса, сучасна мода на фітнес зближує нас з давніми греками Керівництво музею включило у виставку частину Мармурів Елгіна, спонукаючи розглянути їх в новому контексті. Сюди ж тимчасово переїхали і деякі інші окраси Британського музею, зокрема мармурова статуя "Дискобол". Серед експонатів - і багато позичених, таких як "Бельведерський торс" із Ватикану – сильно ушкоджена, та все одно разюча скульптура, що датується I ст. до н.е. Бронзовий Апоксіомен (атлет, що витирає піт зі свого оголеного тіла) приїхав із Хорватії, біля берегів якої його випадково знайшли у 1996 р. "Визначення краси" не просто розповідає про "альфа-самців" Стародавньої Греції – саме ця частина експозиції має найбільший відгомін у сьогоденні. Пол Стенделл – актор і приватний тренер; його сайт пропонує клієнтам досягнути певного типу фігури, якого ще двадцять років тому мало хто прагнув. Сьогодні ж клієнти часто висловлюють бажання "бути як грецька статуя". "Це бажання типове для чоловіків. Можливо, насправді вони хочуть мати зовнішність Бреда Пітта з "Трої" чи Двейна Джонсона з "Геракла" – підозрюю, що саме з фільмів вони черпають своє уявлення про те, яке тіло мали грецькі герої чи боги. Вони хочуть підкачати біцепси і груди, домогтися "кубиків" на животі". Що ж думає Пол про 3000-річного бронзового атлета? Чи потрапив би той на журнальну обкладинку в 2015-му? "Багато в чому ідеал чоловічого тіла лишається незмінним. І Апоксіомен, і Дискобол володіють більшістю з тих фізичних якостей, які і сьогодні вимагаються від моделей-атлетів", - каже він. "Найважливіше – це пропорційність. Відношення талії до плечей має бути 1:1,4 – саме таке воно в персонажів виставки. У них також красивий прес з косими м’язами, що окреслюють середину тіла". "У них прекрасні рельєфні литки, а плечі і груди візуально відокремлені, як це і має бути. Саме цього прагнуть багато наших сучасників", - вважає тренер. "Але цікаво, що нинішні смаки йдуть іще далі. Як не прикро, агент, що наймає на роботу атлетичних моделей у Лондоні чи Лос-Анджелесі, можливо, відправив би давньогрецьких хлопців на додаткові заняття – щоб було ще більше рельєфу, ще більше виразності. А може, їм просто не вистачає засмаги". Оглянувши виставку, пан Стенделл дійшов висновку, що давні греки мали більш реалістичні уявлення про анатомію, ніж ми сьогодні. "Звісно, у них не було фотошопу!" – жартує він. Пан Дженкінс зауважує, що жіночі експонати демонструють більше скромності – їхні тіла показані лише частково. Жіноче тіло у мистецтві зображувалося стриманіше, ніж чоловіче За соціальними нормами Стародавньої Греції, порядні жінки ніколи не дозволяли бачити себе без одягу. "Тому, наприклад, Афродіта (богиня кохання) зображена у скульптурі за купанням – адже це приклад ситуації, в якій жінка має поважну причину оголитись. І навіть такі сюжети з’явилися ближче до кінця античного періоду". "Скульптори часто прикривали соромітні місця драпіровками чи рукою скульптури. Звісно, тут можна заперечити, що драпіровка у тонкому скульптурному виконанні може лише посилити еротизм". Як вважає пан Дженкінс, сучасна мода на фітнес зближує нас з давніми греками, які так само захоплювались красою тіла. "Ми стали відвертіші у тому, що стосується фізичної форми, і ця тенденція дедалі посилюється. Згадайте лише новітній інтерес до татуювань і пірсингу: це способи прикрашання тіла, що дають людям відчуття свободи". Водночас, каже він, ми маємо розуміти, що три тисячі років тому суспільство дуже переймалося питанням честі. Безчесні вчинки вели до ганьби і покарання. "Наприклад, у Стародавній Греції можна було чесно й відкрито говорити про гомосексуальність. Для молодих людей вона вважалась прийнятною". "Але загалом їхнє суспільство не було аж таким ліберальним, яким його часом уявляють. Окремі міста-держави суттєво обмежували права і свободи громадян", - каже науковець. Виставку "Визначення краси" можна оглянути у Британському музеї до 5 липня.