Український шанс для єдиної Молдови
Молдова роглядає український план поетапного врегулювання придністровського конфлікту як стрижень можливості наступного розв'язання проблеми.
Про це заявив в ексклюзивному інтерв'ю Українській Службі Бі-Бі-Сі міністр реінтеґрації Молдови Василе Шова, з яким у Кишиневі розмовляла Галина Голя. Бі-Бі-Сі: Якими будуть наступні кроки Молдови в плані реалізації українського плану поетапного врегулювання придністровського питання? В. Шова: Всі ці кроки, які будуть здійснюватись, як усередині молдовської держави, так і ззовні з урахуванням партнерів, які беруть участь в цьому процесі, - повинні доповнювати одне одного. Неможливо розглядати якісь кроки окремо. Український план з поетапного врегулювання придністровського питання – це стрижень. А наступні кроки повинні постійно здійснюватись і запроваджуватись для того, щоби ми рухались в цьому питанні в правильному напрямку. Всі політичні та економічні кроки будуть здійснюватись поетапно впродовж 18 місяців. Безумовно, в першу чергу буде докладено зусиль до розвитку та реалізації домовленостей між прем’єр-міністрами України та Молдови. Мова йде про здійснення моніторингу молдовсько-українського кордону та оформлення необхідних документів для пересування товарів через кордон. Також створення в перспективі спільних молдовсько-українських митних постів. Придністровський вимір Бі-Бі-Сі: На Ваш погляд, як сприйнято український план з врегулювання придністровської проблеми в самому Придністров’ї? В. Шова: У цьому регіоні до цього плану ставляться по-різному. Я припускаю, що правлячій еліті, або ж адміністрації регіону, можливо, щось і не до вподоби. У неї, можливо, є власна мета та інтереси зберегти таке безконтрольне правління в Придністров’ї. Однак, на мій погляд, нині вже більшість мешканців розуміють, що вони зморились від такої невирішеності. І не стільки прості люди, скільки представники бізнесу, яким необхідна стабільність, необхідна впевненість та ґарантії розвитку їх бізнесу. Вони не повинні кожного дня думати: віднімуть чи не віднімуть у мене сьогодні бізнес, або ж якими законами необхідно керуватись у бізнесі: молдовськими чи придністровськими? На мій погляд, абсолютна більшість мешканців, як у Молдові, так і в Придністров’ї, із розумінням поставились до українського плану. Єдине в чому, можливо, будуть перепони з боку тираспольської влади – так це в інформаційному плані. Влада Придністров’я буде робити спроби дискредитувати український план. Однак, принципово вони не зможуть вплинути на процес. Силові структури в Придністров’ї, як завжди , можуть створити кризу якимись провокаційними ситуаціями. Молдовське ж керівництво сподівається, що міжнародне співтовариство, ОБСЄ та миротворчі сили, які представляє в Придністров’ї Україна, не допустять створення таких ситуацій. Єдність території - поза дискусією Бі-Бі-Сі: Яким Молдова бачить статус Придністров’я у майбутньому? В. Шова: Я хочу зазначити, що в плані врегулювання, який внесла українська сторона, дуже чітко зазначено, що реінтеґрація Республіки Молдова може бути тільки на основі єдності території, державної влади, демократичного та політичного устрою. Я вважаю, що це важливі складові і вони є основоположними. Безумовно, необхідно встановити єдність економічного, митного, оборонного, валютного простору, як і в будь-якій державі. Не повинно бути перешкод розвитку цього регіону в рамках єдиної держави. Це стосується також і питань зовнішньоекономічної діяльності, питання участі у зовнішній політиці Молдови, це стосується і фундаментальних прав та свободи людини. Ми дуже довго сперечалися про форму врегулювання і дуже багато зламали списів щодо визначення в юридичній дефініції саме цього регіону. Через те я вважаю, що цінність української ініціативи в тому, що необхідно перейти до практичних кроків. Йдучи цим шляхом, ми зможемо визначити, яким наповнити змістом регіональні власті. Які надати їм функції і визначити комепетенцію, яка б дозволила їм брати участь у державних справах Республіки Молдова, і тим самим вони мали б змогу зберігати свої регіональні інтереси. І вже найближчим часом парламент ухвалюватиме закон щодо статусу Придністров'я. Я впевнений, що доробляти цей документ необхідно буде з прямою участю представників нової, обраної демократичним шляхом законодавчої Верховної Ради цього регіону. Адже цей регіон через спеціальні інститути отримає можливість брати участь в роботі зовнішніх делегацій від Молдови, а, можливо, навіть зможуть брати участь і самостійно як від регіону Придністров’я. Це велика можливість, яку надає Молдова Придністров’ю. Це все буде присутнім. Головне питання - це збереження єдності території і ця теза не може дискутуватися. Це головне положення є великим пріоритетом для Молдови. Але водночас Молдова не має намірів узурпувати владу щодо Придністров’я до якогось фанатизму. Придністров’я, як регіон, повинно почуватися комфортно в рамках єдиної молдовської держави. Реалії часу Бі-Бі-Сі: Як ставиться керівництво Молдови до залучення Європейського Союзу та Сполучених Штатів до вирішення придністровської проблеми? В. Шова: Я думаю, що тут все ясно і зрозуміло. Навіть на недавній зустрічі в Вінниці і ОБСЄ, і Україна підтримали ініціативу Молдови щодо залучення Євросоюзу та США до цього питання. Настільки я розумію, і Тирасполь висловився не категорично. Учасники процесу усвідомлюють, що процес потребує технічної та фінансової реалізації . Участь ЄС, США та інших міжнародних європейських організацій дозволила би розраховувати на ефективнішу реалізацію політики реінтеґрації з урахуванням інтересів населення та економічних суб'єктів двох берегів Дністра. Без серйозної економічної та соціальної складової неможливо здійснити успішну реінтеґрацію. Тому нині Молдова наполягає на залученні не тільки Європейського Союзу, США, але інших міжнародних організацій, щоби допомогти вирішити проблему. Бі-Бі-Сі: Оскільки ви займаєтьсь придністровською проблемою вже тривалий час, на ваш погляд, чи реально за півтора року, як то передбачає український план, остаточно вирішити придністровську проблему? В. Шова: Саме з позиції людини, яка довший час займається цією проблемою, я хотів би якомога швидше залишитися без роботи. Щоби врешті-решт усі люди з полегшенням зітхнули на обох берегах Дністра і сказали: ця проблема нарешті вирішена. Вісімнадцять місяців може вистачити, якщо політична воля всіх учасників процесу буде спрямована на реалізацію плану. Але якщо хтось з цього процесу буде випадати, то він може затягнутися. Однак, головним є те, що ми не повинні загубити той шанс, який нам сьогодні дала Україна.