Блог історика: як укладали пакт Молотова-Ріббентропа
23 серпня 1939 року СРСР і Німеччина підписали в Кремлі "Угоду про ненапад".
23 серпня 1939 року. Сталін тисне руку Ріббентропу Її підписали очільники відомств із закордонних справ В'ячеслав Молотов і Йоахім фон Ріббентроп. І хоча цей документ увійшов в історію як пакт Молотова-Ріббентропа, його правильніше вважати пактом Сталіна-Гітлера - два душогуби сподівалися обдурити один одного у великій геополітичній грі. В результаті програла вся Європа, ставши кривавою ареною Другої світової війни. Сталін: "Яка є гарантія, що німецький уряд, який так легко рве свої міжнародні зобов'язання, дотримуватиметься пакту про ненапад? Ніякої гарантії немає". Гітлер: "Покладатися на вірність договорам такої варварської формації, як Радянський Союз, можна приблизно так само, як на розуміння дикуном математичних формул. Тому угоди з цією країною, власне кажучи, не мали б жодної ціни". Так вони говорили за кілька років до укладання кремлівського пакту. Але, попри все, наказали своїм міністрам підписати угоду. Чому? Головний аргумент Сталін вів лукаву гру. В травні 1939-го в Москві розпочалися тристоронні перемовини з Англією і Францією щодо союзу проти Гітлера. Справи швидко просувалися - в серпні військові місії трьох країн обговорювали укладання військової конвенції на випадок німецької агресії. Несподівано 21 серпня о 17 годині 25 хвилин радянська сторона припинила переговори. Карикатура на віроломство СРСР "Кохання в політиці". Більшовик каже: "Отже, Франціє, я тебе кохаю, але самим коханням жити не можна, а Німеччина дає мені непогані гроші!". Польща, 1934 рік Здивовані британці та французи все зрозуміли лише за кілька годин - о 23 годині 15 хвилин радіо Берліна, перервавши вечірню програму, повідомило: "Імперський уряд та радянський уряд погодилися укласти пакт про ненапад. Імперський міністр закордонних справ прибуде до Москви у середу, 23 серпня, для завершення переговорів". Сталін міркує: "Гітлер покінчив з Віднем, покінчив з Судетами, покінчив з Прагою, то цього разу, певно, черга за мною". Польща, 1939 рік Як з'ясувалося пізніше, на початку липня Гітлер наказав командуванню вермахту готуватися до бойових дій - остаточно вирішив атакувати Польщу. Кампанія мала значні шанси на успіх за умови невтручання СРСР. Німецькі дипломати запросили кількох працівників радянської амбасади в Берліні до ресторації. На конфіденційній вечері, що відбулася 26 липня, дали зрозуміти, що в разі нейтралітету Москва може розраховувати на певні території Східної Європи. Обкладинка спеціального випуску радянського гумористичного журналу з промовистим гаслом: "Крокодил перетинає кордон". Ось так, по-кремлівськи просто: відкинув прикордонного стовпа, узяв вила і пішов наводити свої порядки в сусідній державі. "Крокодил", №27, 1939 рік Саме цей аргумент схилив Сталіна на бік Німеччини. Адже Франція і Велика Британія не погоджувалися з територіальними претензіями СРСР. 19 серпня Сталін надіслав до Берліна проект майбутньої угоди з уточненням: "Договір набуває чинності лише у випадку одночасного підписання спеціального протоколу із зовнішньополітичних питань, що становлять інтерес для Високих Договірних Сторін". Наступного дня посол Німеччини в Москві гарантував Сталіну підписання таємного протоколу - до радянської зони впливу відійдуть східна Польща, Латвія, Естонія, Фінляндія, Бессарабія. Амбасадор підкреслив готовність Німеччини "йти назустріч побажанням Радянського уряду". 21 серпня о 15-й Сталін отримав особисте вітання Гітлера. За дві години відповів, що згоден прийняти Ріббентропа 23 серпня. Через 25 хвилин перемовини з Францією і Британією припинилися. Двотижневий нейтралітет 22 серпня радянські газети подали повідомлення ТАРС про наміри СРСР та Німеччини "розрядити напруженість у політичних відносинах між ними, усунути загрозу війни та укласти пакт про ненапад. У зв'язку з цим днями має відбутися приїзд німецького міністра закордонних справ п. фон Ріббентропа до Москви для відповідних переговорів". Наступного дня Ріббентроп прилетів до Москви. О 15 годині 30 хвилин зустрівся зі Сталіним і Молотовим - перемовини тривали три години. "Під час обговорення з'ясувалося, - телеграфував до Берліна о 20 годині 05 хвилин, - що останньою перешкодою до остаточного рішення буде вимога росіян визнати порти Лібава і Віндава такими, що входять до їхньої сфери інтересів". Гітлер звелів погодитися і, не очікуючи підписання, призначив термін нападу на Польщу: 26 серпня, пів на п'яту ранку. Перемовини у Кремлі поновилися о 22 годині та завершилися підписанням радянсько-німецької угоди і таємного протоколу. Обидва документи датовані 23-м серпня. Ось так радянські карикатуристи знущалися з розгромленої держави. "На цьому, діти, - каже шкільний вчитель, - ми закінчуємо вивчення історії польської держави". Микола Радлов "Не довго грала музика", 1939 рік Наступного дня повідомлення про договір між СРСР і Німеччиною надрукували головні радянські газети "Правда" та "Известия" (проте жодного слова про таємний протокол із "сферами впливу"). Того ж дня о 13 годині 25 хвилин Ріббентроп вилетів до Берліна. 25 серпня Велика Британія демонстративно уклала військовий альянс з Польщею. Гітлер такого не очікував - і пересунув вторгнення на 1 вересня. Польські ЗМІ одразу назвали цю війну світовою. І тільки радянські люди наївно вважали, ніби живуть у мирний період, а все зрозуміли лише влітку 1941-го. "Warszawski Dziennik Narodowy", 4 вересня 1939 року Так визначилася дата початку Другої світової війни. Подальші події відомі. 1 вересня Німеччина напала на Польщу. За два дні Британія і Франція формально оголосили Німеччині війну - але бойові дії не розпочали. Москва протягом двох тижнів вдавала нейтралітет. Коли вермахт наблизився до обумовленої демаркаційної лінії, Сталін, знехтувавши договором про ненапад з Польщею, наказав окупувати сусідню країну. Майже півмільйонна Червона армія напала на Польщу. Розпочався поділ Європи, відтак - пряме зіткнення тимчасових "друзів". Українські парадокси Безумовно, таємний протокол про "сфери впливу" - документ злочинний. І домовлятися про "територіально-політичний переустрій" суверенних держав - теж злочин. Тому СРСР протягом півстоліття (аж до 1989 року!) категорично заперечував існування таємного протоколу. Оперативне зведення 28 вересня інформує, що Червона армія наблизилася до демаркаційної лінії. Отже, попередня домовленість з Німеччиною про розділ території Польщі існувала. "Правда", 29 вересня 1939 року Але, якщо більшість країн Європи, які постраждали від німецьких та радянських окупантів, події Другої світової війни - крім смертей, крові, руйнувань, горя тощо - сприймають як зміну одного агресивного чужинця на іншого, то українська ситуація є інакшою. Адже саме через підписання пакту Молотов-Ріббентроп до складу України нарешті увійшли Галичина, Волинь і Буковина. Це не означає, що маємо схвалювати чи виправдовувати злочинний пакт. Адже зміна державних кордонів не відбувається без застосування зброї (щонайменше - завдяки політичному тиску). Пакт Молотова-Ріббентропа зробив одних українців окупантами (принаймні до Східної Польщі вдерлися війська Київського особливого військового округу, якими командував командарм 1-го рангу і депутат Верховної Ради УРСР Семен Тимошенко), а інших - жертвами цієї окупації (мирне населення). Маємо ще осмислити всі колізії, що їх створив для України пакт, підписаний у Кремлі в ніч з 23 на 24 серпня. Хай там як, 2009 року Європейський парламент проголосив 23 серпня - на згадку про пакт Молотова-Ріббентропа - Загальноєвропейським днем пам'яті жертв сталінізму та нацизму.