Як позбутися запаху часнику з рота
Подолати цей неприємний запах не так просто, і без розуміння хімічних процесів у нашому організмі тут не обійтися, пояснює оглядачка BBC Future.
Часник, як неприємно дізнаються шанувальники часникового хліба та інших страв з цією спецією, має на подив стійкий запах. За двадцять чотири години після їжі, їдкий аромат все ще відчувається в диханні і навіть поті людини. Насправді, запах може з'явитися, навіть якщо сам часник й не потрапляв вам у рот. 1936 року журнал Американської медичної асоціації опублікував статтю про пацієнта, в якого з'явився запах часнику з рота. І хоча він дійсно з'їв суп із часником, годували його через спеціальний харчовий зонд. Інший лікар повідомляв, що під час пологів відчув різкий впізнаваний запах з рота матері, а коли дитина народилась, від неї також тхнуло часником. "Коли я розповідаю цю історію, люди зазвичай вважають це жартом", - додав він. Причиною цього феномену є той факт, що часник містить багато сірчистих сполук, які потрапляють в кров після перетравлення. Разом з кров'ю вони просочуються в легені, а звідти в горло і ротову порожнину. І скільки б ви не чистили зуби, позбутися запаху не вдасться, оскільки його спричинюють не залишки їжі в роті, а хімічні процеси у вашому організмі. Часник потрапляє в кров - ось чому його дія на організм триває деякий час А хімію можна здолати тільки за допомогою хімії. Кілька років тому вчений з Університету штату Огайо Шеріл Беррінджер, який вивчав, як леткі молекули впливають на смак, доручив своїй аспірантці проект, присвячений часниковому диханню. На той час вже існувало кілька досліджень продуктів, які можуть усувати запах часнику, якщо їх з'їсти разом з ним. До найбільш дієвих з них відносили салат, цикорій, селеру, картоплю, петрушку, листя м'яти, перцеву м'яту, базилік і гриби. Втім, чому вони мають такий ефект, не було відомо. Беррінджер і його аспіранти вирішили дослідити, наскільки добре певні продукти усувають запах часнику з рота і чому так відбувається. Дослідники зосередили свою уваги на салаті, м'яті і - дещо несподівано - яблуках. "Ефективність яблук ми виявили випадково", - пояснює Беррінджер. Під час контрольного експерименту в одного учасника, який з'їв часник і запив його водою, виявилося на подив мало молекул часникового запаху. Згадуючи все, що він з'їв за день, студент пригадав пару яблук, які він скуштував кількома годинами раніше. Еврика! Коли випробувані починали жувати яблука відразу після часнику, запах помітно слабнув. У вересні минулого року дослідники опублікували свою останню працю, в якій пояснили здатність деяких речовин знищувати молекули часникового запаху. Справа в тому, що чотири сірчисті сполуки, які містить часник, вступають у хімічну реакцію з низкою інших молекул, так званими фенолами. В ході експерименту учасники жували часник, закусуючи його різноманітною їжею. Після цього вони дихали в мас-спектрометр, який вирізняв молекули в їхньому подиху. Вчені експериментували з різними комбінаціями продуктів, поєднуючи зокрема товчений часник з водою і чистим ферментом або деякими фенолами, як-от розмаринова кислота, виявлена в м'яті. І піддавали кожну комбінацію аналізу в мас-спектрометрі. Відразу вдалося з'ясувати, що яблука, салат чи м'ята були набагато ефективнішими в сирому вигляді, ніж після теплової обробки. Це доводить участь ферментів, які каталізують хімічні реакції, але розпадаються при високій температурі. Сирі яблука - один з продуктів, який допомагає усунути їдкий запах часнику Як показали експерименти, найбільш ефективною з усіх варіантів виявилася м'ята. По-перше, вона містить велику кількість фенольних сполук. Хімікам не треба пояснювати, що розмаринова кислота і сірчисті сполуки легко з'єднуються, виробляючи молекули, які взагалі не мають запаху. Хоча в яблуках фенольних сполук менше, вони все одно присутні в достатній мірі для усунення часникового запаху. Втім, найменша кількість фенолів з усіх випробуваних продуктів виявилася в салаті - в ньому їх було навіть менше, ніж у зеленому чаї, який взагалі не впливав на запах часнику. "Це було важко пояснити", - каже Беррінджер. Але згодом команда з'ясувала, що сам по собі чистий фермент не здатний усунути сірчисті сполуки. Проте, в поєднанні з фенолами ферменти в салаті набувають доволі загадкових властивостей. Хоча ці витівки молекул вченим поки що до кінця не зрозумілі, це не заважає використовувати їхні переваги в боротьбі з огидним часниковим запахом. Втім, не варто забувати, що скільки би ми не боролися із запахами, це не змінить того факту, що люди є живими фабриками з хімічного виробництва. Повітря, яке ми видихаємо, або наш піт розповідають не тільки про те, що ми з'їли протягом останнього часу, але й про наявність певних бактерій в наших ротових порожнинах чи якихось захворювань в організмі. Вчені вже давно досліджують, як за допомогою молекул в нашому подиху діагностувати рак легенів. А також наскільки ефективними будуть електронні прилади, які зможуть за допомогою запаху виявити в нашій крові, сечі або зразках тканини свідчення серйозних захворювань, від раку яєчників до пошкодження головного мозку. І хоча з естетичних та етичних міркувань ми намагаємось звести до мінімуму запахи нашого тіла, все ж таки цікаво усвідомлювати, що в них може бути закодована важлива інформація. Прочитати оригінал цієї статті англійською мовою ви можете на сайті BBC Future.