Перевірка фактів: чи справді більшає нападів на журналістів
Із 1990 року загинули понад 2,5 тис. журналістів. До Світового дня свободи преси 3 травня правозахисні організації попереджають про зростання фактів переслідування журналістів за їхню діяльність.
Дані підтверджують, що у спрямованих атаках гинуть більше журналістів, ніж від випадкових куль Понеділок був одним із найнебезпечніших днів для журналістів: 10 працівників ЗМІ загинули у двох окремих інцидентах в Афганістані. Після вибуху смертника в Кабулі журналісти зібралися на місці події, щоб розповісти про наслідки. Протягом 15 хвилин на тому ж місці підірвався інший смертник, який замаскувався журналістом. Відповідальність за подвійну атаку взяли на себе представники "Ісламської держави" ("ІД"). Окремо в регіоні Хост того ж дня був вбитий репортер BBC Ахмад Шах. Два невідомі бойовики на мотоциклі розстріляли 29-річного журналіста, коли він їхав додому на велосипеді. За даними Міжнародної федерації журналістів (МФЖ), через останні події загальна кількість загиблих журналістів у 2018 році зросла до 32. Це на третину більше, ніж торік загинуло з 1 січня по 1 травня, відповідно до статистики МФЖ. Отже, якщо орієнтуватися на останні атаки, чи стає професія журналіста більш небезпечною? Найнижчий показник за 10 років Медійні правозахисні організації стежили за кількістю убитих, затриманих та зниклих журналістів починаючи з 1990-х років. Їхні дані також включають працівників ЗМІ, таких як "фіксери", перекладачі, водії і розрізняють тих, хто загинув випадково, під час спрямованої атаки, та під час небезпечного завдання. У 2017 році було 82 смерті - найнижчий показник за десять років, за даними МФЖ. Кількість смертей загалом зростала у 1990-х та на початку 2000-х. Втім, загальна кількість загиблих кожного року не перевищувала 100. Коливання даних залежало від конфліктів того часу, кажуть аналітики. З початку до середини 90-х років, коли відбувалися громадянські війни в Алжирі, колишній Югославії та Руанді, кількість смертей "злетіла". Постійне зростання почалося з війною в Іраку в 2003 році. Найбільше - 155 смертей - було у 2006 році, а в 2007 році - 135. Аналітики кажуть, що менші цифри останніх років не обов’язково свідчать про покращення ситуації, оскільки змінилися причини, за яких журналісти померли. "Із поширенням "ІД" у Сирії та Іраку, журналістів атакували лише за те, що вони журналісти", - розповів Роберт Магоні з Комітету захисту журналістів (КЗЖ). "Вони не були вбиті випадково, це були спрямовані атаки", - наголосив він. Резонансні викрадення та обезголовлення іноземних журналістів у 2012 році призвели до змін політики новинних організацій. У небезпечні зони почали відправляти менше кореспондентів. Пан Магоні каже, що завдяки цьому місцеві журналісти та працівники засобів масової інформації продовжують "нести основний тягар смертності". Поза зонами конфліктів Більшість загиблих у 2017 році були вбиті за розслідування політичної корупції та організованої злочинності, за даними кількох правозахисних груп. "За останні шість років працювати журналістом іноді було надзвичайно небезпечно, - каже пан Магоні, заступник виконавчого директора КЗЖ. - Багато журналістів не загинули у конфліктах, вони були вбиті свідомо через їхню роботу". Пан Магоні вказує пальцем на такі країни, як Філіппіни, Росію та Мексику, які були найстрашнішими невоєнними країнами, де загинули журналісти торік. Ернест Сагага, керівник підрозділу МФЖ з прав людини та безпеки, зазначає, що, хоча мішені військових формувань в Афганістані та в Мексиці можуть бути різними, вони використовують ту ж саму стратегію щодо атак та тиску на журналістів. Нещодавні випадки, такі як вбивство західних журналістів, які розслідують корупцію на Мальті та у Словаччині, привернули увагу, але Магоні стверджує, що це лише частинка більшої картини. "Іноді вони наймають стрілка або найманого вбивцю, - каже прес-секретар КЗЖ - але ми бачимо повну безкарність, справжні вбивці не притягнуті до відповідальності". Журналісти за ґратами Кількість вбитих журналістів може бути надійною статистикою для оцінки небезпек, що постають перед медіа-професіоналами, але це не єдина загроза, з якою вони стикаються. За даними КЗЖ, 2017 рік також відзначився найбільшою кількістю ув'язнених - 262 - за останні три десятиліття. Правозахисні організації підраховують кількість журналістів у в'язниці 1 грудня кожного року, тому реальні цифри можуть бути більшими, оскільки щорічна статистика не враховує тих, хто був затриманий і відпущений в інший час. "Ув'язнення завжди було формою залякування, - пояснює пан Сагага. - Закрити рота, посадивши у в’язницю, та залякати тих, хто зовні". Країни з найбільшою кількістю засуджених журналістів за їхню професійну діяльність - це Туреччина (73), Китай (41) та Єгипет (20).