Чи "зачепить" криза європейських банків країни СНД?
Банківські системи Росії та країн СНД значно більше залежать від змін ціни на нафту, ніж від проблем банків єврозони, порахували експерти рейтингового агентства Standard & Poor's.
Частка іноземного капіталу в банках практично всіх країн СНД є незначною Проаналізувавши банківську систему Росії, Україні, Азербайджану, Узбекистану, Казахстану, Білорусі та Грузії, експерти дійшли висновку, що більшість банків цих країн "в дуже незначній мірі схильні до скільки-небудь значних ризиків [пов'язаних з борговою кризою в країнах єврозони], оскільки прямі зв'язки з Європейським економічним і валютним союзом обмежені". Приплив прямих іноземних інвестицій до банківського сектору цих країн і без того незначний, відзначають укладачі звіту, тому його очікуване скорочення "не створює прямої загрози для розглянутих країн, крім України". Частка прямих іноземних інвестицій в українському банківському секторі становить 10% ВВП. Аналогічний показник мають і країни Балтії та Центральної і Східної Європи. В Грузії цей показник становить 4,6%, в Росії - 1,4%. В Білорусі - 1%, при чому 70% цих інвестицій надійшли з Росії, йдеться в дослідженні. Протягом останніх десяти років іноземні інвестори більш прихильно ставилися до банків Казахстану та України, аніж Росії, нагадує президент російського кредитного рейтингового агентства RusRating Річард Хейнсворт, але після кризи 2008 року ситуація змінилася: інвестори розчарувалися в країнах СНД, що розвиваються, а в Росію, навпаки, повірили, з огляду на те, як держава підтримала приватний сектор. Наприкінці 2008 року держава надала підтримку кільком приватним банкам, нагадує Річард Хейнсворт, "але на початку 2009 року банкам сказали, щоб вони самі розбиралися зі своїми боргами, але для інвесторів це все одно був знак, що держава готова і може підтримувати приватний сектор". Українська привабливість "Привабливість українського ринку була обумовлена низьким рівнем проникнення банківських послуг, що створювало можливості для активного зростання, - пояснює директор торгового департаменту інвестиційної компанії "Альтана Капітал" Андрій Тарасенко. - Крім того, іноземні банки, що мали доступ до дешевих ресурсів, могли отримувати маржу в рази вище ніж в Європі". Іноземні інвестори вклали в українські банки "досить багато, а отримали досить мало", - пояснює Хейнсворт. За даними Національного банку України, сьогодні іноземний капітал становить 41,2% української банківської системи. На початку 2007 року він був майже вдвічі менше. За даними НБУ на 1 липня 2012 року 23 з 176-ти банків мають іноземний капітал на рівні 100%. "Розвиток "дочок" іноземних банків напряму залежить від фінансування з-за кордону. Українські банки важко пережили кризу 2008 року через погану якість кредитного портфеля, тому тепер місцевий ринок не є пріоритетним для європейців", - говорить Тарасенко. "Як наслідок цього ми бачимо бажання деяких європейських банків продати українські підрозділи", - відзначає експерт. Минулого року свої роздрібні підрозділи продали шведські Swedbank та SEB Group. Тим часом голова Асоціації українських банків (АУБ) Олександр Сугоняко вважає, що і вітчизняні, українські, банки не готові до другої хвилі кризи. Такі висновки пан Сугоняко зробив на основі даних про діяльність українських банків у першому півріччі цього року. За його словами, навіть позитивні, на перший погляд, показники, свідчать, радше, про слабкість української банківської системи. Наприклад, збільшення активів на 5,84% від початку 2012 року відбулося переважно за рахунок зростання так званих непродуктивних активів, зокрема, у цінні папери. У АУБ також підрахували, що головним постачальником коштів до банківської системи залишається населення, але воно здійснює переважно короткострокові депозити, що свідчить про брак довіри і до банків, і до економіки в цілому. Крім того, українські банки і надалі мають проблеми із ліквідністю, а частка проблемних та неповернутих кредитів залишається високою. Втеча банків з Росії Swedbank однак закрив операції не тільки в Україні, але й в Росії. Окрім нього на початку 2011 року про свій вихід з Росії оголосив британський банк Barclays, що закрив комерційний підрозділ. Потім роздрібний бізнес припинив інший британcький банк HSBC. А перед цим про вихід з російського ринку оголошував іспанський Santander. Багато експертів тоді пов'язували вихід західних банків зі складністю конкуренції в Росії, де домінують "Сбербанк" та ВТБ. "HSBC поміняв свою стратегію і орієнтується на азійські та американські ринки. Але вони ж пішли не тільки з Росії, а й з Польщі та інших східноєвропейських країн. Для HSBC важливо знати, яку частку ринку вони хочуть мати, а в Росії зараз складно швидко наростити частку ринку через високу конкуренцію", - розповів в інтерв'ю Російській службі Бі-Бі-Сі заступник голови правління "Ощадбанку" Сергій Горьков. "Питання в тому, що у деяких банків, наприклад, у HSBC змінилася стратегія, тому вони й пішли з Росії. Але інші банки, наприклад, Unicredit та Raiffeisen заробляють в Росії більшу частину свого прибутку - 20-25%", - додає Горьков. В останньому рейтингу журналу Forbes Unicredit стоїть на восьмому місці у списку найбільших банків, що оперують в Росії. З іноземних банків він найбільший. Після нього, за даними видання, стоїть Raiffeisen (на 10-му місці в загальному рейтингу).