Тодійчук: Одеса-Броди потребує вольового рішення
Президент Ющенко в останній день візиту до Азербайджану відвідав нафтовий термінал і зустрівся з підприємцями для обговорювалися співпраці в енергетиці та сільському господарстві.
Ключовою тем переговорів українського президента були названі плани транспортувати каспійську нафту до Європи через Україну - зокрема нафтопроводом Одеса-Броди. Київ вже не вперше розмовляє з Азербайджаном про транспортування каспійської нафти через Україну на міжнародні ринки - і не вперше лунають гарні слова. Однак коли дійде до справи? Наша колега Ольга Бетко розмовляла про це з радником держсекретаря президента України колишнім головою правління Укртранснафти, Олександром Тодійчуком - людиною, яка особисто намагалася наповнити нафтопровід Одеса-Броди каспійською нафтою, намагалася - але поки так і не спромоглася. Отже, у чому проблема? Зокрема, чого очікувати від цих переговорів в Баку? Олександр Тодійчук: Сьогодні Азербайджан, не дивлячись на те, що все ще триває процес наповнення нафтою Баку-Тбілісі-Джейхан, думає про інші альтернативні чи диверсифікаційні проекти. Він хотів би бути на ринку Центральної Європи. Про це не раз наголошувалося керівництвом Азербайджану. На відкритті нафтопроводу Баку-Тбілісі-Джейхан прозвучали слова президента Азербайджану, який сказав, що завершено ще один проект, який виводить нафту із Каспійського регіону на великий ринок. Нині час для реалізації інших проектів, в тому числі і Одеса-Броди. Я думаю, що ці слова були сказані під час цих урочистостей недаремно. Сьогодні ми маємо певні шанси. Ви знаєте, що десь три місяці тому у Баку була спільна презентація проекту Одеса-Броди із нашими польськими колегами, і взагалі енергетичних проектів. Були зустрічі на високому рівні і було підписано протокол, за яким Україна готується до споживання частини азербайджанської нафти. Якщо змішувати азербайджанську нафту з українською, то навіть за наявності старих технологій на заводах можна отримати певний економічний ефект. Наші польські колеги також зацікавлені. Ви знаєте, що великий польський концерн Orlen у свій час купив великий пакет у нафтопереробному комбінаті в Кралупах, в Чехії, а також у Мажейкяй у Литві. Сьогодні стоїть питання завантаження цих заводів. До Кралуп сьогодні транспортується не менше одного мільйона - і це вже декілька останніх років - нафти Azeri light. Наш варіант передбачає економію на транспорті близько семи доларів на тоні. Це досить великі гроші, враховуючи, що обсяги йдуть на мільйони. Я думаю, сьогодні при взаємній зацікавленості у нас будуть шанси продовжити цей проект. Дуже добре, що відбувся візит прем'єра до Польщі, де було сказано, що не дивлячись ні на що цей проект має майбутнє і він буде зусиллями двох сторін найближчим часом реалізований. Йшлося про будівництво відтинку від Бродів до Плоцька. Бі-Бі-Сі: Чи справді від поляків вдалося почути тверді обіцянки? Наскільки ми чули, у них були певні застереження? Олександр Тодійчук: У Криниці було досить однозначно сказано з двох сторін - і з української і з польської, - що ми докладемо усіх зусиль, щоб цей проект був якомога швидше реалізований. У всякому разі це було сказано і на це звернули увагу. Бі-Бі-Сі: Повернімося до Азербайджану. Чи є в Азербайджані нафта, яка заслуговує на широкі переговори? Чи не потече вона вся до Джейхана, чи залишиться щось для Одеса-Броди? Олександр Тодійчук: Ви знаєте, не дивлячись на Джейхан чи інші проекти, ринок певним чином розподілений. Мільйон вже йде, потенціал тих самих Кралуп до трьох мільйонів, і споживач отримує цю нафту дорожчим маршрутом довгий час. Є нові споживачі, які готові укласти контракт. Я не хотів би, щоб у нас це коментувалося дуже часто, ніби є якась певна гігантоманія. Мовляв, давайте візьмемо 20 мільйонів, 10 мільйонів... Переговори йдуть із державною азербайджанською компанією і вона здатна організувати, так би мовити, півтора-два, максимум два з половиною мільйони тонн у найближчі роки. До цього можна додати такі ж обсяги інозених компаній, які працюють на території Азербайджану, і декілька мільйонів тонн нафти з Казахстану. Туркменська нафта також виходить у порт Батумі на Чорному морі. Як ми знаємо, поріг рентабельності Одеса-Броди складає десь три з половиною-чотири мільйони. Я думаю, що дуже важливо для потенційних партнерів, в тому числі для України, розпочати транспортувати нафту навіть в таких обсягах, щоб довести свою надійність. Наша основна проблема, це надійність українського партнера на державному рівні. Бі-Бі-Сі: Тобто ви хочете сказати, що репутація поки що не працює на Україну? Олександр Тодійчук: На жаль, на жаль... Зараз усі наші шарахання з боку в бік насторожують. Якщо ви звернули увагу, три-чотири тижні тому міністр економіки Польщі пан Возняк сказав, що у них уже немає питань щодо економічної доцільності Одеса-Броди, щодо живучості цього проекту. У них є питання щодо стабільності чи нестабільності в Україні. Я вам скажу дещо спрощено: йдеться про велику політичну диверсифікацію, і постає питання, де є Україна. Якщо Україна є асоційований член Європейського Союзу, тобто займає таку нейтральну позицію - це одна справа. Якщо Україна є потенційним членом ЄС, це теж добре. Але якщо ми йдемо на схід, то тоді наші партнери кажуть: вибачте, у вас не виходить ніякої диверсифікації. Тобто, це є ключова причина, чому донині не працює Одеса-Броди. Бі-Бі-Сі: Але ви особисто намагалися наповнити цей нафтопровід і направити каспійську нафту у напрямку Одеса-Броди. Це не вийшло. Головна проблема була загальнополітична? Олександр Тодійчук: Так, і ви знаєте, що реверс не приносить економічного зиску нікому. Це суто політичні або вузькі корпоративні інтереси. Це все тимчасово. Але ця гра в реверс може привести до того, що з'явиться ще ряд альтернативних проектів, які перехоплять на себе функції нашого нафтопроводу і ми залишимся ні з чим ні в одному, ні в іншому напрямку. Бі-Бі-Сі: Але у вас є надія, що врешті-решт каспійська нафта потече до Європи? Олександр Тодійчук: Хоча люди мене звинувачують у хронічному оптимізмі, але це дійсно так. Я думаю, що той локомотив і той поїзд вже рушив, і щоб зупинити його, треба докласти багато зусиль. Проект вийшов за межі України, він активно обговорюється і в Польші, і в Азербайджані, і якщо будуть певні позитиви з нашого боку, то з'являться Казахстан і інші партнери. Сьогодні, у ситуації, коли Україна не визначилася, коли ми говоримо, що нам треба призначити ще якусь комісію, розробити ще якийсь бізнес-план - хоча їх вже є достатньо і всі вони позитивні - усі розуміють, що шукаються якісь приводи, щоб відійти від бізнес-плану, який показує, що проект конкурентно здатний, життєздатний і може виконувати свої функції. Тобто, якщо не буде бажання створювати проблеми в економічній площині, де їх немає, а будуть вирішені питання політичного рівня і знайдено певні компроміси, або не знайдено, але прийнято вольове рішення - деколи треба і так робити - то проект запрацює. Ми викупили у свій час технологічну нафту у трубопроводі. Зараз вона не належить ТНК-ВР, а належить "Укртранснафті". За тими угодами, які були раніше підписані з Росією, і які, до речі, Росія зі свого боку три роки не виконувала, ми маємо за 90 днів попередити росіську сторону, що ми змінюємо напрямок руху нафти - і всі формальності позаду.