Чи розглядатиме Рада сексуальну орієнтацію?
Поки що у Раді немає необхідних 226-и голосів для ухвалення "антидискримінаційного" законопроекту, однак не виключено, що вони з'являться найближчим часом.
Чимало політиків запевняють, що дискримінації ЛГБТ в Україні немає, тому й спеціального закону ухвалювати не треба У розданому журналістам розкладі засідань першого робочого тижня парламентської сесії урядовий антидискримінаційний законопроект було призначено до розгляду на середу. Проте 4 вересня його не виявилося у порядку денному, а представники і влади, і опозиції повідомили ВВС Україна, що у найближчому майбутньому у парламенту навряд чи дійдуть руки до дискусійного проекту. Причина, на думку представників різних фракцій парламенту, полягає в тому, що наразі під куполом Ради немає 226 охочих проголосувати за гарантії рівності трудових прав усіх громадян незалежно від їхньої сексуальної орієнтації. І ближчим часом не з’явиться, прогнозують парламентарі. Чи можливо, що небажання політиків перейматися дражливою і потенційно невдячною темою призведе до того, що Україна не ухвалить один з необхідних для зближення з ЄС законів? Не конче. Нема голосів Формально антидискримінаційний законопроект до парламенту ще в лютому цього року вніс уряд України. В уряді домінують представники Партії регіонів. Однак фракція цієї партії не горить бажанням підтримувати цей проект. "Ми кілька разів його обговорювали на засіданнях фракції, але до жодного рішення з цього приводу так і не прийшли. Депутати зі старшого покоління проти. І мажоритарників складно переконати за нього голосувати", – каже ВВС Україна один з парламентарів провладної фракції. "Більшість депутатів нашої фракції сьогодні не готові підтримати цей документ", – констатував у вівторок її лідер Олександр Єфремов. Про рішучий спротив намірам ухвалити антидискримінаційний проект вже неодноразово заявляли комуністи та представники "Свободи". УДАР та "Батьківщина" ставляться до цього документу стриманіше, проте це не міняє ситуації: 226 голосів за ухвалення цього документу бодай у першому читанні у парламенті немає. А виносити проект на голосування, аби отримати прогнозований негативний результат, немає сенсу, погоджуються депутати. До того ж, таке голосування може послати негативний сигнал Європі, котра наполягає на його ухваленні. От його й відкладають щоразу "до кращих часів", тим більше, що його ухвалення не входить до останньої версії списку вимог, висунутих ЄС Україні для підписання з нею Угоди про асоціацію. Антидискримінаційний проект – це ключовий елемент переходу України до другого етапу плану дій з лібералізації безвізового режиму з ЄС. Завдання "закрити" перший етап до Вільнюського саміту перед Києвом не стоїть – відповідно, і поспішати наразі нема куди, запевняють в кулуарах Ради депутати. П’ять причин Противники цього проекту називають кілька причин, чому не будуть голосувати за нього. По-перше, це - позиція синоду православної церкви Московського патріархату, котрий ще у березні негативно висловився щодо ухвалення антидискримінаційного проекту. Про це часто згадують співрозмовники ВВС Україна з Партії регіонів. У червні з подібною заявою виступив і синод православної церкви Київського патріархату. З іншого боку, рішуче протестують проти цього документу не всі віруючі депутати. "Я – греко-католик, і не підтримую одностатеві шлюби, але я категорично проти будь-якої дискримінації за цією ознакою (сексуальної орієнтації. – Ред.)", – заявив ВВС Україна лідер фракції "Батьківщина" Арсеній Яценюк. По-друге, частина парламентарів в принципі виступають проти введення у законодавче поле поняття "сексуальна орієнтація". "У деяких західноєвропейських країнах з цього все починалось. Спочатку у законодавство вводилося поняття "сексуальна орієнтація". Після цього – легалізація гомосексуальних шлюбів. Наступний крок – дозвіл на всиновлення дітей гомосексуалістами. Ще далі – офіційні уроки гомосексуалізму в школах і введення кримінальної відповідальності за так звану гомофобію", – емоційно розповідає ВВС Україна Андрій Іллєнко зі "Свободи". Така перспектива націоналістів не влаштовує, тож за антидискримінаційний проект голосувати вони не будуть. По-третє, політиків бентежить, що тема захисту прав ЛГБТ є потенційно невдячною в електоральному плані. Проведене в травні дослідження GfK Ukraine показало, що майже 80% українців, старших 16 років, виступають проти будь-яких сексуальних стосунків між людьми однієї статі. По-четверте, навіть потенційні прибічники законопроекту вказують на його вади, які, на їхню думку, необхідно виправляти перед внесенням документу до сесійної зали. Сумніви Андрія Шевченка з "Батьківщини" викликає теза проекту про те, що "у разі наведення позивачем фактів, які дозволяють припустити, що мала місце дискримінація, обов'язок доказування необґрунтованості позовних вимог у цій частині покладається на відповідача". "Це - порушення базового принципу невинуватості", – каже він ВВС Україна. У опозиції побоюються, що в умовах нинішнього стану правоохоронної системи такий закон дозволить звинуватити у дискримінації будь-яку людину, що перебуває на будь-якій керівній посаді. Нарешті, противники антидискримінаційного проекту кажуть, що не підтримають його, бо для України він абсолютно не актуальний. "Ми вважаємо, що гомосексуалізм – це ненормально, але ця ненормальність є приватною справою дорослих людей. Їх ніхто за це не переслідує і не дискримінує", – описує Андрій Іллєнко ставлення "Свободи" до проблематики ЛГБТ. "Завдання уряду – довести Європі, що для нас він (антидискримінаційний проект. – Ред.) не потрібен. У нас нема дискримінації (ЛГБТ. – Ред.), а права людини, в тому числі і так званих секс-меншин, – закріплені в Конституції України", – каже ВВС Україна Андрій Пінчук з Партії регіонів. Обійти парламент Власне, 24 стаття Конституції України якраз і дає шанс на виконання вимог Європи та гарантування трудових прав ЛГБТ. У цій статті говориться: "Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками". На думку багатьох парламентарів, "інші ознаки" з цієї статті якраз і включають у себе ознаку сексуальної орієнтації. Норми Конституції є нормами прямої дії – тобто дискримінація ЛГБТ в Україні і так заборонена, без ухвалення жодних спеціальних законів. Цього тижня перед стінами парламенту вчергове мітингували противники антидискримінаційного проекту Втім, легітимного статусу цим міркуванням могло б надати лише відповідне роз’яснення Конституційного суду. Але постає питання про те, хто саме звернеться до суддів, аби вони видали таке роз’яснення. "Якби це зробила Лутковська (Уповноважений Верховної Ради з прав людини. – Ред.), це було б логічно, – каже ВВС Україна Арсеній Яценюк і, відповідаючи на питання про те, чи їй пропонували такий варіант виходу з ситуації, додає, – Якби вона хотіла щось зробити, вона б це уже давно зробила". Тому зараз опозиція розглядає можливість направити до Конституційного суду власне подання, відповідь на яке зможе замінити ухвалення антидискримінаційного проекту. Проте, визнають депутати і від влади, і від опозиції, наразі вони більше переймаються тим, як ухвалити євроінтеграційні законопроекти "першої черги" – ті, на яких Брюссель наполягає для підписання Угоди про асоціації у листопаді. А до ЛГБТ, мовляв, черга дійде пізніше. Хоча не виключені й сюрпризи: по-перше, незрозуміло, чи задовольниться описаним вирішенням проблеми Євросоюз, а по-друге, у вівторок лідер фракції Партії регіонів Олександр Єфремов, який раніше виглядав переконаним противником антидискримінаційного проекту, несподівано визнав, що "ухвалення цього документу допомогло б нам (Україні. – Ред.) у Вільнюсі". Тож, враховуючи, що успіх на саміті Східного партнерства стратегічно важливий для української влади, виключати, що парламентська більшість може раптово змінити свою позицію щодо антидискримінаційного проекту, все ж таки не можна.