Причиною Малого льодовикового періоду стали вулкани
Згідно із нещодавніми висновками вчених, Малий льодовиковий період був спричинений "охолоджуючим" ефектом численних вулканічних вивержень, а також збільшенням площі Арктичних льодовиків.
Вивчення залишків рослин, що збереглися в льодовиках Ісландії, дозволило вченим дізнатися про те, якою була температура на планеті у різні періоди історії Міжнародна команда дослідників детально вивчила зразки стародавніх рослин з Ісландії та Канади, а також льодовикові мінеральні відкладення, та дійшла висновку, що вулканічних виверження, які сталися в період до 1300 року, могли спричинити зниження температури в Арктичному регіоні настільки, щоб льодовики почали розростатися. Науковці запевняють, що це і стало причиною значного зниження температури на нашій планеті, яке тривало кілька століть. Вчені ще й досі сперечаються щодо точної дати настання Малого льодовикового періоду: одні твердять, що він розпочався у 15-у столітті, інші ж наполягають на тому, що це сталося на два-три століття раніше. Чому ж так холодно? Під час Малого льодовикового періоду загальносвітова температура знизилася менше ніж на 1 градус за Цельсієм, проте у деяких частинах Європи цей показник був дещо більшим, особливо взимку. Для прикладу, у Лондоні взимку було настільки холодно, що Темза повністю замерзала, і її можна було перейти просто по льоду. Донедавна на питання, що стало причиною такого похолодання, у вчених не було відповіді. Проте нещодавно група вчених з університету штату Колорадо у місті Боулдер (США) під керівництвом доктора Гіффорда Міллера зробила досить цікаве відкриття. За висновками дослідників, початок Малого льодовикового періоду був спричинений низкою вулканічних вивержень, що сталися у тропічному регіоні в період між 1250 та 1300 роками. Під час Малого льодовикового періоду зниження температури спостерігалося в деяких частинах Європи, проте інші країни світу його не надто відчули Науковці розповідають, що внаслідок вивержень у верхні шари атмосфери потрапили частки сульфатів, а вони, як відомо, віддзеркалюють сонячні промені, повертаючи їх назад у космос. Дослідники надзвичайно радіють своєму відкриттю, адже до них ще нікому не вдавалося визначити головну причину та час початку Малого льодовикового періоду. Окрім цього, науковці також знайшли докази, що пояснюють, чому період похолодання розтягнувся на кілька століть. Таємниці льодовиків Вчені проаналізували мінеральний склад льодовикових відкладень цього періоду, здобутих біля берегів Ісландії та островів Канадського арктичного архіпелагу, які протягом століть безліч разів опинялися під льодовиком, що насувався за Антарктики. Справа у тому, що коли лід насувається на сушу, то "підминає" під себе рослини, що потім зберігаються у ньому ніби у капсулі часу. А потім вчені за допомогою радіо-вуглецевого методу можуть визначити, коли саме це сталося. А отже залишки стародавніх рослин у льоді можуть багато чого розповісти про розмір льодовиків у різні періоди історії, а також опосередковано і про кліматичні умови на планеті в ті часи. Окрім цього вчені аналізували і кількість відкладень, принесених льодовиками, аби визначити товщину льодовикового покрову. Зібравши ці дані докупи, науковці дійшли висновку, що похолодання на планеті почалося у період між 1250 ат 1300 роками із подальшим зниженням температури в період між 1430-м та 1455-м роками. Першому з цих періодів передувала низка з чотирьох вулканічних вивержень, що сталися імовірно у тропічних регіонах, починаючи з 1256 року, але точної відповіді щодо того, де саме розташовувалися ці вулкани, поки що немає. Льодовиковий період, частина друга Другу хвилю похолодання пов’язують із виверженням вулкану на острові Кувае (сучасна Вануату). Як правило, вулканічні викиди стають причиною охолодження клімату на кілька років. Проте коли дослідники зробили комп’ютерне моделювання змін клімату внаслідок вулканічних вивержень, то побачили, що навіть незначного, але різкого похолодання було цілком достатньо, щоб льодовики Арктики почали розростатися. А збільшення площі льодовикового покриття, своєю чергою, призвело до того, що у космос почало віддзеркалюватися ще більше сонячних променів. Більше того, значно слабшим у цьому регіоні став і вплив теплої течії, що сьогодні відома як Гольфстрім. Подальші дослідження Малого льодовикового періоду показали, що ще однією причиною зниження температури у зазначений період могло стати і зниження сонячної активності, зокрема зниження кількості ультрафіолетових променів.