Канни: перемога короткометражного фільму з України
Золоту Пальмову гілку 58-го Канського кінофестивалю отримав бельгійський художній фільм "Дитина" режисерів-братів Жана-П'єра та Люка Дарденнів.
Фільм було визнано найкращим з-поміж 21 стрічки. Українська документальна стрічка "Подорожні" режисера Ігоря Стрембицького перемогла в категорії короткометражних фільмів. Режисер Ігор Стрембицький, отримуючи нагороду, сказав: "Я радий, що ви змогли оцінити мої зусилля і я також дуже щасливий від імені України." 31-річний режисер сказав під час прес-конференції, що знімав фільм три роки через складну ситуацію в українській кіноіндустрії. Він сказав, що знімав фільм на шматках кінострічки довжиною 120 метрів. Але зауважив, що всі ці проблеми "були корисними для фільму". У цій категорії змагалися 9 фільмів з України, Австралії, Нової Зеландії, Бельгії, Данії, Сполучених Штатів, Угорщини та Франції. Гран-Прі Канського кінофоруму (друге місце) здобув американський режисер Джим Джармуш за "Зламані квіти". Нагорода за найкращу чоловічу роль дісталася американцю Томмі Лі Джонсу за роль у його власному фільмі "Три похорони Мелкіадес Естрада". Кращою акторкою названо ізраїльтянку Ханну Ласло у фільмі "Вільна зона". У Канському кінофестивалі брали участь 13 країн. Український фільм вперше був у Каннах Ігор Стрембітський, випускник київського театрального інституту ім. Карпенка-Карого. Родом він з села Парище на Івано- Франківщині. На режисера-документаліста пішов вчитися вже дорослим – після технікуму та армії. Зараз Ігор працює режисером на телебаченні. Сценарій до фільму написала його дружина Наталка Конончук. Наталка - киянка, їй 25 років. Вона також закінчила театральний інститут, і зараз працює кінокритиком у журналі. Більшість героїв “Подорожніх” – це пацієнти психо-неврологічного диспансеру. Режисер спостерігав за ними кілька років, доки вони не звикли до нього і до його камери (Ігор одночасно є і оператором фільму). Ще одного персонажа він знайшов у будинку пристарілих для колишніх акторів. Це сліпий дідусь, який розповідає вірш про любов. Фільм сумний, але, як каже режисер, він оптимістичний. “Незважаючи на все, життя прекрасне. Все, що з нами є, все що з нами відбувається від народження до смерті, так має бути. Треба на все подивитися оптимістично, і з цим жити”. "Подорожні” – це фільм спостереження. За людьми, за відчинений вікном, за шматочками цукру і склянкою чаю, за тим, як шелестить під дощем листя, як їде потяг, і як минає життя.