Несподіваний Трамп для Путіна - ЗМІ
Якими будуть наслідки відставки Майкла Флінна та чи зможе Британія обійтися без працівників-іноземців після "брекзиту".
Причини відставки Несподівана відставка Майкла Флінна з посади радника президента США з питань національної безпеки поставила під сумнів не тільки відносини Дональда Трампа з Росією, але й загальну компетентність нової адміністрації у Вашингтоні, вважає британська Guardian. "Відставку спричинили стратегія команди Дональда Трампа потурати Росії Володимира Путіна, а також взаємна недовіра між Білим домом та американськими спецслужбами. Окрім того, вона є наслідком ролі Росії у виборах пана Трампа", - коментує видання. Guardian зазначає, що якщо Майкл Флінн і справді обговорював скасування санкцій проти Росії з послом Сергієм Кисляком, то цей крок був занадто "поспішний та небезпечний". "Важливіше питання, чому Дональд Трамп здається настільки готовим дати Росії те, чого вона так хоче. Це глибокі та дестабілізуючі питання. Але і Америка, і її союзники мусять бути готовими шукати на них відповіді", - резюмує Guardian. Непередбачуваний Трамп З відставкою Майкла Флінна Росія побачила "іншого" Дональда Трампа, вважає New York Times. Газета зазначає, що останні кроки та заяви нового американського президента змусили росіян дещо понервувати, особливо на тлі великих сподівань на його більшу прихильність до Кремля. "Тепер чимало провідних політиків запитують себе, чи варто було так сподіватися на зміни, та чи не залишатиметься Москва головною страшилкою Вашингтона і надалі", - коментує газета. Але занепокоєння у Росії виникло ще до скандального звільнення пана Флінна, додає New York Times. Серед інших тривожних дзвінків видання згадує заяви представниці США в ООН щодо політики Росії в Україні, а також пропозицію Дональда Трампа про можливе скасування санкцій в обмін на нову угоду про ядерну зброю. Тому, як зазначає газета, в Росії дедалі частіше згадують тих, хто попереджав, що Гілларі Клінтон могла би бути прийнятнішим - хоча і більш ворожим - варіантом для Кремля. "Тепер у Росії відчувають, що президент набагато могутнішої країни може засмутити Кремль, використовуючи тактику самого пана Путіна - непередбачуваність", - резюмує New York Times. Британії потрібні іноземці Велика Британія не може дозволити собі втратити працівників з-за кордону. Про це у статті для Financial Times пише професорка економіки Манчестерського університету Дайан Койл. На її думку, якщо мігранти масово залишатимуть країну після офіційного "брекзиту", постраждає не тільки приватний сектор, а й державні служби. Наразі чимало працівників-іноземців задіяні у фінансовому секторі, юридичних компаніях, а також у культурних закладах на кшталт оперних та балетних театрів, зазначає пані Койл. Але їх також багато у британській системі охорони здоров'я та у системі освіті. "Приватні компанії, яким не вистачає кваліфікованого персоналу, можуть збільшити зарплати, але це не так просто зробити у державному секторі. Тому освітні заклади та Національна медична служба (NHS) наймають чимало мігрантів з ЄС та країн поза межами союзу", - пише автор. Зокрема, 13% медсестер, які працюють у Британії, народилися поза межами Королівства. Серед вчителів середніх шкіл цей показник складає 9%, а серед викладачів початкових шкіл - 6%, наголошує академік. Лондон як центр освіти Лондон назвали найкращим університетським містом у світі. Про це пише Independent з посиланням на аналіз даних рейтингу Times Higher Education 2017. Цього року столиця Великої Британії випередила у списку Париж, але поділила перше місце з Лос-Анджелесом - в обох містах по чотири університети, які входять в топ-100 найкращих у світі, додає видання. Щоправда, аналітики не брали до уваги доступність освіти у Лондоні або рівень вдоволеності студентів, натомість вони орієнтували на такі показники, як академічна репутація закладів та нічне життя для студентів. "Більшість міст, наведених у списку головних центрів вищої освіти, - це мегаполіси. А чим більше у місті людей, тим більше шансів, що й університети будуть гарними", - цитує Independent Філа Беті із Times Higher Education. Але він зазначає, що якщо аналізувати кількість кращих університетів на душу населення, то у такому рейтингу перемогла би Швеція - там на мільйон людей припадає більше трьох закладів з високим рейтингом. Огляд підготувала Яна Люшневська, Служба моніторингу BBC