Музіал: Пакт про ненапад був угодою про напад
23 серпня виповнюється 70 років радянсько-німецького Договору, відомого в історії як пакт Молотова-Ріббентропа. Таємним протоколом до нього Східну Європу було поділено між Берліном та Москвою.
Українська Служба Бі-Бі-Сі разом з іншими службами подає цикл програм про 70-річчя пакту Молотова-Ріббентора й ширше - початку Другої світової війни. Богдан Музіал - німецьким історик, який написав чотири про Другу світову війну. Його доробок вирізняється ґрунтовним дослідженням не лише німецьких і польських, а й радянських військових архівів. Його погляд особливо важливий саме в Німеччині, де тема Другої світової війни - вкрай болісна. Так, приміром, виставка про Вермахт, організована Гамбурзьким інститутом соціальних досліджень десять років тому, помилково вмістила в експозиції свідчення про злочини німецьких вояків улітку 1941 року. Богдан Музіал довів, що на фото - не німецькі, а радянські солдати. Одна з особливих для Музіала тем - причини, що призвели до Другої світової війни, зокрема, роль, яку відіграв Договір про ненапад, укладений 70 років тому між Німеччиною та Радянським Союзом. З істориком говорила наша берлінська кореспондентка Наталка Писанська і насамперед запитала - з якого часу Німеччина та СРСР розпочали готуватися до війни? Богдан Музіал: Радянський Союз дуже інтенсивно готувався до війни з 1927 року. За три роки стало зрозуміло, що все-таки ще недостатньо. Тому були розроблені нові плани. Вже 1930 року видно, як Радянський Союз нарощував неймовірно високий військовий потенціал. Саме тоді почала створюватися військова індустрія СССР, зокрема танкова та військово-повітряна. Щодо Німеччини, то вона почала готуватися до війни кілька років потому - 1933 року, коли Гітлер прийшов до влади. Отже щодо військових планів Радянський Союз випереджав Німеччину на кілька років. Бі-Бі-Сі: Яку роль у процесі підготовки до війни відігравали економічні угоди від 19 серпня 1939 і 11 лютого 1940 року? Богдан Музіал: Ці угоди відігравали для обох країн важливу роль. 19 серпня 1939 року і пізніше - 11 лютого 1940 - підписана угода, яка давала Німеччині можливість вести війну проти Польщі, але передовсім - проти країн Заходу. Радянський Союз постачав Німеччині найголовніший ресурс – нафту, від імпорту якої вона залежала на 90 відсотків. Крім того, з Радянського Союзу до Німеччини доправлялися зернові, а також важливий для військової індустрії метал. СССР у свою чергу мав вигоду, одержуючи німецькі технології, які запроваджувалися на радянських військових заводах. Бі-Бі-Сі: Але чому був підписаний пакт про ненапад, якщо Німеччина і Радянський Союз готувалися до війни? Богдан Музіал: Пакт про ненапад лише називається так. Насправді він був пактом про напад насамперед на країни, котрі знаходилися між Німеччиною і Радянським Союзом. СССР мав намір «вимкнути» Польщу і заволодіти Фінляндією та країнами Балтії, що було ясно передбачено в пакті. А Німеччина хотіла політично ізолювати Польщу і якомога швидше заволодіти нею, щоб та не отримала підтримку зі сходу. Тоді Гітлер міг повністю зосередитися на країнах західної Європи. Цей розрахунок йому вдався. Сталіну вигідна була військова ситуація у середній і західній Європі, а Гітлер мав намір ізолювати Польщу, щоб вести війну із західними країнами. Обидва плани були реалізовані. Бі-Бі-Сі: Існує думка, що напад на Радянський Союз був для Гітлера лише захистом. Як ви це поясните? Богдан Музіал: По-перше, Гітлер уклав союзницьку угоду 1939 року, оскільки його метою на тривалий термін був напад на Радянський Союз. Цей намір вождь німецького народу виклав у програмній праці «Майн кампф». Після того, як він переміг на заході Європи – у Франції, - а Польща була окупована, Гітлер рушив на Радянський Союз. Але це не була попереджувальна чи оборонна війна. У сенсі, що він не відчував жодної загрози з боку Радянського Союзу. Навіть навпаки – він ніколи і в жодній ситуації не говорив про те, що може бути загроза з Радянського Союзу. Він повністю недооцінив військовий потенціал СРСР! І навіть почувався достатньо могутнім, щоб піти війною на Радянський Союз. Чому? Передовсім Німеччина не мала жодної чи повної інформації про розвиток подій в СРСР, їй не вдалося також створити потужну розвідувальну мережу. З документів, з якими я ознайомився, ясно видно, що Гітлер не мав загальної картини ситуації в Радянському Союзі на той час. Це була «біла пляма»: країна, про яку нічого не було відомо, тим паче – про її військову силу. Гітлер недооцінив Радянський Союз, бо він твердо вірив у расову ідею і слов’янські народи були для нього «унтерменшами». За його переконанням, це означало, що вони неспроможні будь-що створити. Оскільки керівні посади в СРСР обіймало чимало євреїв, а Гітлер був антисемітом, то він вважав конгломерат євреїв і «унтерменшів» приреченим. За документами, в січні 1941 року Гітлер сказав Муссоліні, що Сталін на нього ніколи не нападе. Водночас Сталін не довіряв Гітлеру. Він був переконаний, що Гітлер не вестиме війну на два фронти. Не треба забувати, що в 1940-1941 роках Німеччина була в стані війни з Великобританією. І він, Сталін, почувався дуже безпечно доти, поки ця війна тривала. Про це йому повідомляли секретні служби. Бі-Бі-Сі: Якщо Сталін планував війну, то проти яких країн? Богдан Музіал: Сталін почав розробляти свої військові плани ще з 1927 до 1930 року. Метою Сталіна на короткочасний період було завоювання Польщі, Румунії, а також балтійських країн. Важливо те, що Сталін заволодів більшими територіями, ніж передбачав додатковий таємний протокол. Приміром, Гітлер поступився Сталіну Бессарабією, але Сталін у червні 1940 року загарбав також північну Буковину, яка межувала з територією західної України. Це обурило Гітлера, оскільки пакт і таємні протоколи до нього цього не передбачали. Головною і довгостроковою метою для Сталіна були центральна Європа та Німеччина. І з 1940 – початку 1941 року він інтенсивно готувався до реалізації цієї мети. На той час для Сталіна справжнім ворогом був лише Гітлер. Бі-Бі-Сі: Чи можна порівнювати цих двох диктаторів? Богдан Музіал: Звичайно, в будь-якому разі їх можна порівнювати, але не треба забувати, що на совісті Сталіна значно більше жертв, ніж у Гітлера. Навіть враховуючи події Голокосту. Адже під час Голокосту не було стільки жертв, як під час масових знищень і голодомору 1932-1933 років. Вони за кількістю жертв перевищували кількість жертв націонал-соціалізму. Щодо їхньої подібності. Гітлер виходив з того, що коли він заволодіє Радянським Союзом і його природнім потенціалом, то буде непереможеним. Загалом так само думав і Сталін, який мав багатий природній потенціал і території на сході, але хотів володіти центральною Європою і німецькою індустрією. По-друге, їх об’єднувала жадоба необмеженої влади, готовність досягати цього будь-якою ціною. Цікаво, що Гітлер схвалював методи сталінського режиму, сподіваючись, що вони допоможуть йому заволодіти територією Радянського Союзу. Про це свідчать навіть тогочасні документи. Приміром, у них він вітав примусову колективізацію, яка перетворила селян на рабів і Гітлер говорив, що, коли б він прийшов, то для них нічого не змінилося б: просто в був би інший пан. У своїй праці «Майн кампф» він писав, що треба дякувати Богові, що більшовики прийшли до влади, оскільки вони знищують представників власної еліти, що полегшує нам завдання. У монологах Гітлера від вересня 1941 року йдеться про те, що масовий терор в СРСР – добре для Німеччини, бо він полегшує Гітлеру завоювання територій Радянського Союзу.