Црна Гора и НАТО - година прва
Црна Гора и НАТО прославили су прву годишњицу своје „везе" у - ваздуху.
На небу изнад Подгорице, грчки и италијански борбени авиони НАТО-а показали су како би приземљили непријатељски авион - у овом случају, ту улогу је одиграла летелица Владе Црне Горе, у којој се возио министар одбране Предраг Бошковић. Демонстрација је то мисије која носи назив „Ер Полисинг", а подразумева да ће небо Црне Горе надгледати авиони грчког и италијанског ваздухопловства. „Реч је о мисији која не подразумева ни стационирање ваздухоплова ни изградњу објеката и база у Црној Гори", каже Бошковић за ББЦ и додаје да црногорски буџет неће имати додатних трошкова, а да је овакав модел већ примењен у Албанији. Била је то и ретка прилика да се и сами грађани Црне Горе увере у практичну примену чланства њихове земље у Алијанси. „Црна Гора је чланство у Северноатлантском савезу поставила као један од два спољнополитичка циља и приоритета након обнове државности. Други је чланство у ЕУ", каже министар Бошковић. Сумирајући резултате прве године чланства, Бошковић каже да су Војска и одбрамбени систем Црне Горе добили наставак модернизације, а држава додатну потврду стабилности, због чега би и економија могла да осети бољитак. За прво председничко путовање у овом мандату, Мило Ђукановић је одабрао Брисел и састанак са генералним секретаром НАТО-а Јенсом Столтенбергом „Извозник стабилности" или повод за нестабилност У својој анализи прве године црногорског чланства, генерални секретар НАТО-а Јенс Столтенберг назвао је 29. чланицу Алијансе „извозником стабилности на Балкану". Стабилност није била кључна реч када је Црна Гора у фебруару 2018. године донела одлуку да пошаље своја два војника у мисију КФОР-а на Косову - једног штабног официра у Приштину, а другог у команду у Скопље. „Заиста бих замолио да се уздрже од тога, да не раде такве потезе, а да не питају Републику Србију, јер ако то буду урадили, сигурно неће помоћи ни дијалогу Београда и Приштине, ни стабилизацији на нашем простору, а сигурно неће помоћи побољшавању односа са државом Србијом", оштро је из Београда тада поручио српски министар одбране Александар Вулин. Предраг Бошковић је у Државној заједници Србије и Црне Горе био је заменик шефа дипломатије, а у Црној Гори министар економије, рада и образовања Ова највећа искра током прве године чланства Црне Горе у НАТО-у није запалила већи регионални пламен, али је показала колико ствари могу бити компликоване. „Прича око КФОР-а протумачена је у једном делу јавности као контроверзна. Потпуно непотребно. Намером да два штабна официра пошаље у мисију КФОР, Црна Гора само показује да је у пуној мери посвећена регионалној стабилности и миру", каже министар Бошковић. У Подгорици понављају да су привржени политици „отворених врата" Алијансе и подржавају оне који би из региона пошли њиховим стопама. Босна и Херцеговина подељена је и по овом питању, док Македонија очекује коначно решење питања имена па да се усмери на наставак евроатлантских интеграција. Геостратешки положај Србије - жутом бојом означене су чланице НАТО-а, браон земље које нису део Алијансе Улога „страних центара моћи" Оштро саопштење руског Министарства спољних послова којим је Москва упозорила Подгорицу због „непријатељског смера" и осудила „антируску хистерију" обележило је прве дане чланства Црне Горе у НАТО-у. На плану конкретног и видљивог, од тог саопштења се није далеко одмакло - Црна Гора увела је санкције Русији још лета 2014. године, на шта је Москва одговорила неколико месеци касније и тај „статус кво" и даље је актуелан. На дан када је црногорски парламент ратификовао улазак земље у НАТО, противници уласка су реаговали паљењем заставе Алијансе Остала је и линија поделе унутар црногорског друштва о чланству у Алијанси, које и даље живи као згодна тема сваке предизборне кампање, али и додатног јачања етничких подела. „Наша држава је хетерогено друштво, тако да не очекујемо потпуни јавни и политички консензус ни по државно-стратешким питањима. Ваља нагласити да су политичке снаге које се у Црној Гори противе чланству у НАТО-у значајно финансијски и медијски потпомогнуте из неких страних центара моћи. Али, не можемо спорити ничије право на другачије мишљење", закључује Бошковић и додаје да је најважније да је очувана унутрашња стабилност. НАТО је својом „симболичном победом" на Балкану задовољан, без обзира што две хиљаде црногорских војника не доноси велико увећање снага Алијансе. Уласком Црне Горе у НАТО, и последњи део европске медитеранске обале постао је део простора који контролише ова Алијанса. Како живе вршњаци Ђукановићеве владавине Западни Балкан: Све даље од ЕУ Црногорац који се вратио из Београда Новине у Војсци Црне Горе „Чојство и јунаштво" у 21. веку Још у јуну 2000. године, Мило Ђукановић, тадашњи председник Црне Горе као дела Савезне Републике Југославије, а данас председник независне државе, упутио је извињење грађанима Хрватске, а посебно Дубровника, „за сву бол, сва страдања и све материјалне губитке које им је нанео било који представник Црне Горе у саставу ЈНА". „За нас у Министарству било је најтеже и најзначајније повратити углед војног позива, који је био значајно срозан током рата у бившој Југославији", каже актуелни црногорски министар одбране Предраг Бошковић. Црногорска војска има око две хиљаде активних припадника, а на челу је врховни командант - председник Мило Ђукановић Министарство одбране Црне Горе због тога је покренуло читав низ кампања којима жели да се приближи, пре свих, младима. Посебну пажњу, како похвала тако и сатиричне критике у читавом региону, привукла је акција прављења стикера за апликацију за комуницирање Вајбер, где се црногорски војник појављује као главни актер. „Стикери су превазишли сва наша очекивања. За три месеца, преузети су више од 51 хиљаду пута", задовољан је Бошковић. Једном регионалном тренду, Црна Гора ће се прикључити наредне године. У Министарству кажу да је то време за почетак примене концепта добровољног служења војног рока и тврде да су млади Црногорци изузетно заинтересовани да на овај начин - бар делимично постану део НАТО-а.