Чарлс Дикенс: Шест ствари које је велики писац подарио савременом свету
Чарлс Дикенс је један од најважнијих писаца 19. века. Али његов утицај се протеже много даље од књижевности. Многи од његових израза, ликова и идеја усађени су дубоко у модерну културу.
Сто педесет година после његове смрти, шта је оно што виђамо и дан-данас а прво нам је представио Дикенс у свом писању? Бели Божић Модерни коментатори Дикенса описују као „човека који је измислио Божић". Очигледно не сам верски празник, већ просто шири феномен популарне културе који га окружује. У београдском музеју књиге изложено је више од милион експоната. Почетком 19. века, Божић је постао „једва вредан помена", тврдио је критичар и писац Ли Хант. Само један пример за ово: одбор Клуба Карлтон, који је у оно време водио Конзервативну странку, заказивао је најобичније пословне састанке на сам Бадњи дан. Иако се принц Алберт често сматра заслужним за оживљавање Божића и увођење украшавања божићне јелке, многи мисле да су Дикенсови популарни описи свечане атмосфере током овог периода у години постали нацрт који су следиле бројне будуће генерације. Конкретно, идеја белог Божића - који је био и још увек је релативно необичан догађај у већем делу Велике Британије - појављује се у „Божићној песми" као да се дешава сваке године. У биографији Дикенса, Питер Екројд је написао: „У светлу чињенице да се може рећи да је Дикенс готово сам самцијат створио савремену идеју о Божићу, занимљиво је истаћи да је заправо током првих осам година његовог живота постојао бели Божић сваке године; реалност, дакле, понекад заиста постоји пре идеализоване слике." Писац и цењени експерт за Дикенса Г.К. Честертон можда је најбоље сумирао како се романтични поглед на Божић славног писца проширио читавим светом. „Било да божићне визије измене или не измене Скруџа, оне мењају нас", написао је он. „Дикенсовско" сиромаштво Једна од ствари до којих је Дикенсу било највише стало су они са дна друштвене лествице. Био је међу првима који је пружио одважни поглед на обесправљене и осиромашене у викторијанском Лондону. Куће за рад у Бетнал Грину, у Источном Лондону, нису биле баш најсјајније место Његов отац није био посебно умешан у руковођењу финансијама и то је на крају сместило њега и његову породицу у затвор за дужнике на шест месеци. Млади Дикенс радио је у рођаковој радњи, лепећи етикете на бочице за црнило за шест шилинга недељно. Након што је постао славан, Дикенс је помогао у популаризацији израза „црвена трака", којим се описује бирократија са позиције моћи која посебно загорчава живот слабима и сиромашнима. „Дикенсовско" је сада постала најлакша реч којом се описује неприхватљив степен сиромаштва. Кад је 2009. године председник Удружења наставника и предавача желео да говори о неимаштини у неким областима, није је описао као страшну или ужасну већ као „живот који опонаша дикенсовска времена". Ову не толико савршену Енглеску описивали су и други аутори, као што су Бенџамин Дизраели и госпођа Гаскел, али Дикенсов поглед је био тај који се одржао током векова. Модерна комедија карактера За Дикенсова читања уживо каже се да су била пуна хумора и глуме, а Дикенс је умешно опонашао акценте и манире ликова које је представљао. Комичар Фил Џупитус био је запањен Дикенсовим начином изражавања кад је први пут читао његове романе „У великом броју случајева, уколико просто желите да опишете ситуацију у заплету у некој од сцена која вам је била веома смешна, видећете да она уопште није смешна", каже професор Џон Мулан, са Универзитетског колеџа у Лондону. „Али све је ту веома смешно. Изузетна ствар коју је он увео у роман јесте комични потенцијал начина на који ликови говоре." А неки у овој области мисле да је Дикенс урадио још и више за модерну генерацију комичара. „Одбија нас представа коју имамо о Чарлсу Дикенсу као великом викторијанском романописцу зато што указује на то да је био сувише озбиљан", каже писац и комичар Армандо Ијанучи. „А заправо, мислим да је он најбољи комичар ког смо икад имали. Већина комедије данас је условљена начином на који је Дикенс писао у 19. веку и комичари данас много дугују управо њему." „Ради се о осећају за ритам, колоквијализмима и начинима на које говоримо. У стварности, ми не завршавамо реченице и стално прекидамо једни друге." Филмови И док су се сви, од Гвинет Палтроу до госпођице Гице, појавили у некој од филмских адаптација Дикенсових дела, многи тврде да је он био једнако важан за успостављање филмских конвенција колико и за инспирацију самих садржаја. Постоје стотине адаптација Дикенсових дела, и на телевизији и на великом екрану Руски режисер и теоретичар Сергеј Ајзенштајн рекао је да су важни аспекти филма настали као последица утицаја који је Дикенс извршио на револуционарног режисера Д.В. Грифита. Он је тврдио да је Дикенс измислио, између осталих, паралелну монтажу - кад се две приче одвијају симултано - баш као и крупан план. „Идеја да је Дикенс измислио филм је, наравно, глупост, али он је био кључан и веома важан утицај на његов развој", каже професор Грејем Смит, који је написао књигу „Дикенс и сан о филму". „Једном кад је кинематографија стигла, његово дело инспирисало је невероватну количину првих филмова." Британски филмски институт каже да постоји стотине филмских верзија Дикенсових дела само у ери немог филма. А те адаптације снимају се и данас. За то је у највећој мери заслужан визуелни начин на који је Дикенс писао, стварајући минуциозне описе локација. Професор Теодор Ховет, са Универзитета у Западном Кентакију, тврдио је да се Дикенсов утицај протеже даље од пуких адаптација савременог филма, заправо пруживши теме и технике које се користе и дан-данас. На пример, каже он, опис Лондона у филму „Слатке покварене ствари" (Dirty Pretty Things) одаје „пошту моделу који је настао на основу Дикенсових компулзивних лутања по граду." Имена са значењем Развој ликова код Дикенса често се сматра једним од његових највећих достигнућа. Бити тврдица као Скруџ у дикенсовско време није било толико неуобичајено, док је Божић био мање важан него данас Речник британских књижевних ликова наводи 989 именованих ликова у његовим делима, укључујући свакога, од Арабеле Ален из „Пиквиковог клуба", све до Јуџина Рејберна из „Нашег заједничког пријатеља". Иако су ликови у многим романима пре њега користили симболична имена, Дикенс је заправо рафинисао ту праксу како би сугерисао особине и улогу ликова. Неки су очигледни - господин Мачоукумчајлд, учитељ у „Тешким временима", или амбициозни адвокат С.Џ. Страјвер у „Причи о два града" - али други и нису баш толико. У „Великим очекивањима", Мегвич има различите бројна тумачења - од свраке, која представља крађу, до Магија, библијске референце на мудраце. Ову технику су од тада преузели сви, од Џејмса Џојса и Томаса Пинчона до Ф. Скота Фицџералда и Мартина Ејмиса. Неколико најславнијих ликова постали је толико препознатљиво да су ушли у језик као именице - неко злоћудан или коме недостаје великодушности, на пример, описује се као Скруџ. Али један израз који није настао на основу имена је „Шта који дикенс?" Уместо да потиче баш од овог аутора, сматра се да је то израз из сленга за ђавола и, иако се не зна његово тачно порекло, први пут се истакнуто појавио у Шекспировим „Веселим женама Виндзорским", више од 200 година пре него што се Дикенс родио. Наше виђење закона „Суморна кућа", које се одиграва на Високом суду пре законских реформи 1870. године, није претерано прикривени напад на правни систем тога времена. Данашње виђење адвоката - верује им мање од четвртине људи у Великој Британији - делује макар делимично инспирисано ликовима као што су господин Токингхорн из овог романа. Дикенс је био веома критичан према естаблишменту и начину на који је закон дискриминисао сиромашне „Нема двеју књига ван домена техничког закона које студенти права треба више да прочитају него што су 'Пиквиков клуб' и 'Суморна кућа'", једном је написао Закарије Чефи Млађи у „Харвард ло ривјуу". „Чак и искусни судски адвокат, међутим, збуњен је неким правним тачкама које помиње Дикенс, зато што су срећом заувек изашле из домена живог закона." Историчар права сер Вилијам Холдсворт истакао је важност Дикенсових записа у предавању одржаном 1927. године. „Начин на који је Дикенс писао о различитим аспектима права и правника свог времена веома су вредан допринос нашим властима", рекао је он. „Не само за тај период, већ и за раније периоде наше правне историје." Дикенс је био ватрени критичар ропства и писао је нашироко о социјалној неједнакости Али колико су питања о којима је Дикенс некада писао релевантна и данас? „Код њега је централно нешто што и дан-данас представља велики проблем", каже виши адвокат Ентони Арлиџ. „Веома често, посебно у малим грађанским парницама, трошкови суђења увелико премашају додељену одштету." Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk