Ниш: Када средњошколци замене улоге са професорима
Седамнаестогодишња Анђела Стојановић ушетала је у учионицу трећег разреда филолошког одељења нишке гимназије „Стеван Сремац", али уместо места на ком обично седи, села је за катедру.
Ученик у улози професора Тренутак касније, започела је предавање на тему филма. Професорка је седела на њеном месту, у школској клупи, и пажљиво пратила. Бројни ученици прве нишке гимназије овако су обележели дан школе, која ове недеље слави 141. рођендан. Заменивши улоге са професорима, ђаци су организовали акцију Изокренута учионица. „Улога професорке је прави изазов и трудила сам се да на часу уметности спремим занимљиву презентацију о филму", каже Анђела за ББЦ. Посао професора је леп, али није лак То сматрају сви ђаци који су учествовали у акцији Изокренута учионица. „Најтеже је било распоредити време и попунити свих 45 минута без празног хода", каже Анђела. Њена школска другарица, Наталија Пахноглу, вршњацима и професорима је представила музику у Немачкој. Час је започела кратком игром. „Тешко је било пронаћи тему, а копање материјала и осмишљавање детаља је већ ишло лакше", прича Наталија, која је на предавању направила спој језика и културе. У другој учионици, у одељењу I-2, Дуња, Лена и Наталија позабавиле су се развојем живог света, трудећи се да тему што занимљивије представе другарима. Кажу да је припрема трајала дуго и да је треме свакако било, јер су, за разлику од професора, имали и отежавајућу околност - новинарске камере и микрофоне. Неки са тим нису имали проблема. Огњен и Лазар из III-2 су са лакоћом одржали мир на часу, говорећи о економском значају вода у Србији. Они могу да се носе са тим, барем тако тврде. Професорка Тања Стојиљковић поново се нашла у школској клупи А шта мисле професори? Свеукупно, поносни су на ђаке због њихових вештина, али се надају и да ће их ученици надаље боље разумети. „Драго ми је да су коначно добили прилику да увиде колико се ми спремамо пред сваки час", каже Тања Стојиљковић, професорка биологије. Ипак, још јој је драже што су се ученици „изузетно добро снашли". Професорка Милица Јовановић посебно је похвалила ученике који су „изашли из уобичајених наставних оквира". А слушање ученика, тискање у клупама, па можда и чекање звона које означава крај часа, професоре је вратило у нека ранија времена. „Као бивши ђак ове школе, данас сам се присетила можда најлепшег периода у животу. Одељења, часова, чак и распореда седења", каже професорка Јовановић. Потреба да „обују професорске ципеле" Како истиче професорка руског језика Зорица Миленковић, која у школи води и новинарску секцију, замена улога са професорима била је изазов за скоро све ученике. Међутим, додаје Миленковић, главна потреба ученика била је да професорима покажу „да могу да уђу у њихове ципеле". „Неки су пожелели да се једног дана тиме баве, али већина се не би усудила на тај корак", каже професорка. „Они су то урадили како би се још више зближили са професорима и пружили им шансу да и на овај начин увиде шта су то научили од њих, а шта би урадили другачије". А научили су, кажу, да буду темељни и одговорни, али сматрају да је потребно више интерактивне и спонтане наставе. Гимназија „Стеван Сремац" ће током читаве недеље обележавати 141. годишњицу. Поред Изокренуте учионице, биће одржано и такмичење у беседништву, ученици ће извести представу на немачком језику, као и комад по тексту нишког писца Бранислава Јанковића. У писању овог текста помогла је ученица Анђела Станковић, чланица новинарске секције гимназије „Стеван Сремац". Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk