Корона вирус и жене: Више кућних послова поништило је напредак у родној равноправности
Пандемија корона вируса могла би да избрише четврт века постигнутог напретка у родној равноправности, сугеришу нови глобални подаци агенције УН жене .
Жене раде значајније више кућних послова и у одгајању деце, због последица пандемије. „Све за шта смо се залагали, за шта нам је било потребно 25 година, могло би да буде изгубљено за свега годину дана", каже Анита Батија, извршна директорка Агенције Уједињених нација за родну равноправност и оснаживање жена - УН жене. Прилике за запослење и образовање могле би да буду изгубљене, а жене би могле да пате од лошијег менталног и физичког здравља. Терет одгајања деце представља „прави ризик од повратка на родне стереотипе из педесетих", каже Батија. Чак и пре пандемије, процењивало се да жене раде три четвртине од 16 милијарди сати неплаћених послова који се обављају сваког дана широм света. Другим речима, пре корона вируса, за сваки сат неплаћеног посла који обаве мушкарци, жене ураде три. Сада је та цифра виша. „Уколико је било више од три пута толико као што су урадили мушкарци пре пандемије, уверавам вас да се та бројка сада најмање удвостручила", каже Батија. Иако се 38 истраживања које је спровела агенција УН жене најпре бавило земљама са нижим и средњим примањима, подаци из индустријализованијих земаља показују веома сличну слику. „Више забрињава то што се многе жене заправо не враћају на посао", каже Батија. „Само у месецу септембру, у САД, отприлике 865.000 жена не води се као запослено, за разлику од 200.000 мушкараца, а већи део тога може да се објасни чињеницом да постоји велики терет одгајања деце, а нема ко други да га преузме." Агенција УН жене упозорава да ће домино ефекат од мање запослених жена бити погубан не само по женско благостање већ и по њихов економски напредак и самосталност. ББЦ 100 жена разговарао је са три жене да би се уверио како је пандемија утицала на количину посла који оне обављају. Замољене су да воде дневник обавеза, бележивши како су искористиле сате у свом уобичајеном дану, током периода од 24 сата. „Стизала бих до граница својих капацитета сваки дан" Стизала бих до граница својих капацитета сваки дан, моја ћерка би плакала, а онда бих и ја плакала Чак и пре пандемије, жене у Јапану су проводиле у просеку скоро пет пута више времена на неплаћени одгој деце и кућне послове него мушкарци. Тени Вада је консултанткиња брендова из Токија а радила је и као хонорарна васпитачица пре него што је покренута изолација. „Пет је ујутро и ја очајнички покушавам да завршим чланак о сакеу. Рок је тек за неколико дана, али волим да будем раније готова. 'Живот маме' је непредвидив и не желим да ме та непредвидивост кошта плате", пише она у свом дневнику. Тени каже да је време луксуз који не може да приушти између држања школских часова код куће, планирања и спремања оброка, њеног посла и прања веша. Током изолације, Тени и њен муж обоје су радили од куће, али њихови радни дани изгледају потпуно другачије. „Он ради од 9.30 до око 17-18.30 и заиста имам осећај да има тај луксуз да оде у собу и сконцентрише се на посао, а док га ја немам", каже она. „Сматрам да је то помало нефер." Код куће, Тени каже да она ради око 80 одсто неплаћених послова који подразумевају школовање њене трогодишње ћерке од куће. „Прва два-три месеца била су ужасна, ментално сам исцрпљивала све своје капацитете скоро сваки дан, моја ћерка би плакала, а онда бих и ја плакала", присећа се она. „Виђамо забрињавајуће последице - високе нивое стреса и изазова по ментално здравље, нарочито код жена, делом као последицу повећане количине посла", каже Папа Сек, главни статистичар Агенције УН Жене. „Морала сам све да радим сама" Дани су веома исцрпљујући у пољу, макар за мене, јер имам и друге обавезе у кући." Делина Веласкез је фармерка из покрајине Серкадо у граду Тарија на југу Боливије. Њени дани обично почињу око пет ујутро а највећи део времена проводи између рада у стакленој башти и кућних послова. Али свака два месеца мора да путује у град на пијацу да прода поврће које је узгојила. „Дани су веома исцрпљујући у пољу, макар за мене, јер имам и друге обавезе у кући, али за сада ми помаже ћерка, она је моја десна рука. Помаже ми у кући, у пољу, у стакленој башти", каже она. Традиционалне родне норме подстичу идеју да мушкарци доносе хлеб на трпезу док су жене домаћице, а од девојака се често очекује да преузму кућне послове. „Кад је у питању дечја помоћ са неплаћеним пословима, родитељи су склонији да очекују помоћ од ћерки него од синова", каже Сек. Али Делина је срећна што има прилику да проводи више времена са породицом током пандемије. „Пре тога сам морала да радим све сама у расаднику, да купујем семење, садим, размножавам, кувам, чистим", каже она. „Али сад кад се школска година завршила, ћерка ми помаже у чишћењу, кувању, прању веша; мој мали син ми помаже у расаднику, мој муж проводи више времена са нама и помаже нам у свему што може. Опуштеније је за мене." „Жене могу да имају све" Увек морам да размишљам о стварима о којима он уопште не мисли" Докторка Ијеома Кола је Американка нигеријског порекла која живи у Најробију, у Кенији. Она каже да је део разлога зашто успева да жонглира то што је млада мајка која ради тај што је муж подржава и што могу да приуште да плате неког да им помаже код куће. „Немају све жене то или нису у економском положају да приуште помоћ. Али ја се и даље будим сваки дан у шест или седам да подојим сина", каже она. Ијеома каже да друштво није економски устројено тако да повлађује женама и намеће родне норме које онемогућују просечној жени да добије све. „Жене могу да имају све, али не све истовремено и не без великих жртава", објашњава она. „Мислим да нас има врло мало које то успевају и сматрам себе срећном што могу да имам већину ствари, кад већ не могу све." Бити у прилици да се плати неко да помогне учинило је изолацију мало подношљивијом за Ијеому и њену породицу. „Око месец дана били смо само ми и била сам очајна", каже она. „Осећала сам се као да морам превише тога да урадим, а нисам могла да урадим ништа од свог правог посла зато што сам морала да урадим превише тога у кући." Иако је њен муж добар партнер кад је у питању родитељство и преузима иницијативу у стварима као што су спремање, прање посуђа и веша, она каже да се често осећа као да је одговорност вођења домаћинства потпуно на њеним плећима. „Увек морам да размишљам о стварима о којима он уопште не мисли, као што је списак шта све мора да се купи, организовање првог рођендана нашег сина, прављење породичних слика на одмору или организовање дружења преко Зума са пријатељима", каже она. Ментални терет - жонглирање ствари као што су заказани лекарски преглед, планови за спремање оброка и кућне поправке - могу да оставе трага и на женином физичком и менталном здрављу. Недовољно плаћене и потцењене Неплаћени послови жена често покривају трошкове старања који прехрањују читаве друге породице, одржавају економију у животу и надомешћују недостатак социјалне службе, али се ретко званично признају као рад. „Кључно је овде што је то одувек било недовољно цењено и увек се према томе опходило као према нечему око чега не морате да бринете зато што не тражи никакву накнаду", каже Батија. „Пандемија је указала на чињеницу да је неплаћени рад био социјална сигурносна мрежа у читавом свету и омогућавао некима да изађу у свет и донесу кући продуктивне приходе, истовремено осујећујући прилике за развој и запослење оних жена које су највише носиле терет одгоја деце." Жене које обављају већину неплаћених послова или имају мање времена да се посвете плаћеном раду или раде дуже на послу или се често суочавају са финансијском неизвесношћу у оба случаја. Упознајте српске Елизабет Хармон „Не можете довољно да истакнете колико је ово велик проблем и колико ће велики утицај извршити уколико владе и компаније не предузму нешто", каже Батија. УН позивају владе и компаније да признају да неплаћени послови постоје и да примене мере као што су додатно породично одсуство или додатно плаћено одсуство, а оставе отворене вртиће. „То није само питање права, то је и питање шта има економског смисла", каже Батија. „А економског смисла има да жене у потпуности учествују у економији." Додатно извештавање: Вил Долгрин Илустрације: Сана Јасеми ББЦ 100 Жена сваке године именује 100 утицајних и инспиративних жена и прича њихове приче. Пронађите нас на Фејсбуку, Инстаграму и Твитеру, и употребите хештег #BBC100Women Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk