Америка и Џорџ Флојд: Зашто неки протести прерастају у насиље
У бројним градовима у САД уведен је полицијски час, након што су се немири и протести раширили земљом због смрти Џорџа Флојда током полицијског привођења.
Protesters took to the streets again on Saturday night Већина протеста започела је мирно - а неколико их је и остало такво. Али у великом броју случајева, демонстранти су се сукобљавали са полицијом, палили полицијска возила, уништавали јавну имовину или пљачкали радње. Америчка Национална гарда активирала је 5.000 припадника у 15 савезних држава и у Вашингтону. Стручњаци су такође повукли паралеле са немирима у Енглеској из 2011. године - кад се мирни протест због човека ког је убила полиција претворио у четири дана нереда, уз широко пљачкање и паљење зграда. Како то да се протести тако брзо шире и зашто понекад прерастају у насиље? Протести се шире кад постоји заједнички идентитет Многи дневни протести су били мирни Инциденти као што је Флојдова смрт могу да постану „окидачи зато што симболизују шире искуство, међу много већим бројем људи, о односу између полиције и црначке заједнице", каже професор Клифорд Стот, експерт за понашање масе и контролисање јавног реда на Универзитету Кил. Сукоби су посебно вероватни кад постоје структуралне неједнакости, додаје он. Професор Стот је исцрпно проучавао енглеске нереде из 2011. године и открио да су се немири тамо раширили зато што су се демонстранти у различитим градовима међусобно идентификовали - или због етничког порекла, или зато што су делили исту нетрпељивост према полицији. То је значило да су се, кад је изгледало да је полиција надјачана, изгредници у различитим квартовима осетили оснажено да се мобилишу. Важно је како реагује полиција Насилни протести су мање вероватни кад полиција има добар однос са локалном заједницом - али важно је и како реагују на дан демонстрација, кажу стручњаци. Демонстранти у Лос Анђелесу су се у суботу кошкали са полицијом „Нереди су производ интеракције - углавном имају везе са начином на који се полиција односи према маси", каже професор Стот. На пример, каже он, у великој маси демонстраната, тензије могу да започну са само неколико људи који пруже отпор полицији. Међутим, „полиција се често према маси понаша као према целини" - и ако људи осете да полицијска употреба силе против њих није оправдана, то појачава њихов менталитет 'ми против њих'". То може да промени „став људи према насиљу и конфронтацији - на пример, они могу да осете да је насиље легитимно имајући у виду околности." Дарнел Хант, декан социјалних наука на УЦЛА-у, сматра да је полиција у САД „појачала агресивност" током викенда. „Ангажовање Националне гарде, коришћење гумених метака, сузавца и сузавца у спреју - то је дијапазон политичке тактике који само може да погорша већ ионако напету ситуацију." То је образац који је виђен и на другим протестима широм света. На пример, 2019. године Хонг Конг је доживео седам месеци анти-владиних протеста, који су започели углавном мирно, а завршили као све насилнији. Стручњаци истичу низ полицијских тактика доживљених као неспретно спроведених - укључујући испаљивање огромних количина сузавца на младе демонстранте - као потезе који су само додатно мотивисали демонстранте и учинили да они постану пргавији. Професор Стот тврди да су полицијске службе које су улагале у обуку де-ескалације склоније томе да избегну насиље на протестима. Он истиче протесте који су успели да остану мирни у САД током викенда - као што је онај у Кемдену, у Њу Џерсију, где су се полицајци придружили грађанима у шетњи против расизма. Зависи и од тога колики су улози Психологија морала може да помогне да се објасни зашто неки протести постају насилни, каже Марлун Муџиман, ванредни професор организационог понашања на Универзитету Рајс. Осећај за морал неке особе кључан је за то како она доживљава себе, тако да „кад нешто доживљавамо као аморално, то код нас ствара снажна осећања, зато што осећамо да наше разумевање морала мора да буде заштићено." „Али то може да надјача другу бригу коју људи осећају у вези са одржавањем мира", зато што „ако мислите да је систем нарушен, желећете да урадите нешто стварно драстично да покажете да то није прихватљиво." Ово може да важи за широк дијапазон веровања - на пример, у екстремним случајевима, неко ко мисли да је абортус морално неприхватљив, може да буде склонији томе да каже да је исправно бомбардовати клинику за абортусе, каже он. Џорџ Флојд: Млади из Минеаполиса - „Као Афроамериканци смо престрављени“ Истраживања сугеришу да ехо коморе друштвених мрежа такође могу да начине људе подложнијим прихватању насиља, уколико верују да људи око њих имају исте моралне вредности као и они, додаје он. Пљачка и вандализам могу да буду усмеренији него што мислите У САД је током викенда оштећено стотине радњи, а дошло је и до широко распрострањених пљачки у Лос Анђелесу и Минеаполису. Међутим, професор Стот упозорава да иако је лако претпоставити да су нереди и масе „ирационални и хаотични, ништа од тога није истина - изузетно су структуирани и смислени за људе који учествују у њима." „До одређене мере, пљачка је израз моћи - црни грађани су се можда осећали немоћно у односу на полицију - али у контексту нереда, изгредници моментално постају моћнији од полиције." Студије претходних немира показују да су места која се пљачкају често велике компаније и да пљачка „често има везе са осећањем неједнакости кад се живи у капиталистичким економијама", каже он. Опљачкана је и Еплова (Apple) продавница у Лос Анђелесу Професор Хант је проучавао нереде у Лос Анђелесу из 1992. године, који су избили кад су четири бела полицајца ослобођена оптужби за премлаћивање црног шофера Роднија Кинга, које је било забележено на видео траку. Он каже да постоји „дуги историјат таргетирања или селективности" у вандализму и пљачкама. „У нередима у Лос Анђелесу, често сте могли да видите спрејом исписано 'у мањинском власништву' на мањинским фирмама, да би људи такве прескакали." Међутим, и професор Стот и професор Хант упозоравају да је пљачка компликована - нарочито зато што у протестима учествује много људи са различитим мотивацијама, укључујући сиромашне или организоване криминалце. Идеја да су насилни протести усмерени и циљани догађаји за оне који у њима учествују такође може да објасни зашто се пљачке дешавају у неким протестима, али не и у неким другим. Како је Хонг Конг упао у врзино коло насиља У Хонг Конгу, на пример, демонстранти су разбијали излоге радњи, бацали молотовљеве коктеле на полицију и уништавали национална обележја - али није било пљачкања. Лоренс Хо, специјалиста за полицију и одржавање јавног реда и мира на Образовном универзитету у Хонг Конгу, сматра да је то зато што је те протесте покренуо политички развој догађаја и бес према полицији, а не дискриминација и социјална неједнакост. „Вандализам је био усмерен ка радњама које су доживљаване као да имају снажне везе са копненом Кином", каже доктор Хо. „Био је то намеран покушај да се пренесе порука." Како насиље може да се спречи? Стручњаци за јавни ред кажу да је за полицију кључно да буде доживљена као легитимна и способна да се упусти у дијалог са демонстрантима. „Добар полицијски рад покушава да избегне менталитет 'они' и 'ми', али и осећај да полиција може да се понаша на начине који људи доживљавају као нелегитимне", каже професор Стот. Запаљени су полицијски аутомобили у многим градовима, укључујући и Њујорк Доктор Хо сматра и да су преговори најбољи начин - али истиче да је „једна од најтежих ствари данас та да многи протести немају лидере. Уколико не можете да пронађете лидера, не можете ни да преговарате са њим." Уопштеније гледано, додаје он, политичари могу да поправе ствари - или да их погоршају - само на основу приступа дијалогу и тога да ли користе законодавство за ванредне ситуације. Кад се све сабере и одузме, међутим, нереди могу да буду симптом дубоко усађених тензија и компликованих проблема који немају лако решење. Професор Хант каже да су овонедељни амерички немири најозбиљнији од 1968. године - након што је извршен атентат на Мартина Лутера Кинга. „Не можете да размишљате о полицијској бруталности и профилисању одређених заједница, а да не размишљате о неједнакостима које већ постоје у друштву и стварају те проблеме", каже он. „Случај Џорџа Флојда није био узрок - то је више била кап која је прелила чашу. Можете чак да устврдите да су полицијска убиства симптом - узрок који се крије испод свега је наводна супериорност беле расе и ствари са којима Америка суштински није раскрстила." Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог тема за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk