Кућни љубимци: Шетња са псом у природи - лек за тмурну свакодневицу
Кери Ирвинг је био затворен у кући и размишљао је о самоубиству пошто је претрпео болну повреду леђа у саобраћајној несрећи. Али онда је упознао Макса, пса чувара, који му је дао нови смисао у животу. ББЦ им се придружио у шетњи њиховим родним Лејк Дистриктом.
Макс (у средини) и његови другари спрингер шпанијели Педи и Хари, постали су интернет сензација Туит Тарн је идилично језерце високо у брдима изнад Кесвика у Кумбрији. На северу су импозантне зелене и сиве литице Бленкатре, на југу, заоденуте измаглицом врућих летњих дана, стрме падине Хелвелина. Светлуцава вода је мирна, површина је благо разбарушена благим поветарцем који лењо плови и плеше свој пут кроз Лејк Дистрикт. А онда, уз пљусак који шаље шљуку и три галеба који се уздижу из налета, стижу Макс, Педи и Хари. Макс, Педи и Хари често се могу наћи како уживају у купању са штапом Три пса засигурно буде дух пролеће у спрингеру док се бацају у воду, јурећи за позамашним штапом који је са обале бацио њихов власник, Кери Ирвинг. Тројац је постао интернет сензација, два пута дневно уживо се на Фејсбуку могу гледати снимци на којима уживају у шетњама и пливању. Гледало их је стотине хиљада људи широм света током затварања због коронавируса. „Била је то чиста грешка", каже Кери, док нас прскају три одушевљена шпанијела док се тресу. „Покушавао сам се сликати и случајно покренуо видео. Изненада су људи гледали, а ја сам схватио да моји пси људима пружају много радости". Кери Ирвинг каже да постоји нешто посебно у вези са спрингер шпанијелом Кери разуме радост коју они доносе; то је била иста она радост коју му је Макс пружио пре 12 година за коју каже да му је спасила живот. Године 2006. камион је ударио стрaжњи део његовог аутомобила, остављајући га са осакаћујућим боловима у леђима. Следеће две године се једва могао кретати, падајући у дубоку и наизглед неповратну депресију. Онда је једног дана, након што га је супруга Анђела са којом је у браку 22 године наговорила да одшета до локалне радње по млеко, упознао Макса. Тада је једногодишњак забио нос између решетки дворишних врата и њих двоје су одмах слопили пријатељство. Кери је упознао Макса 2009. године Кери је изненада имао разлог да излази - да види Макса. Максовим власницима није било лако да му пруже неопходну пажњу и време, па су били срећни што је Кери извео њиховог пса у шетњу. „Увек се радило о контакту очима са Максом, начину на који те гледа, а ти једноставно осећаш да му је стало", каже Кери, док Макс седи недалеко, прикладно зурећи у нас док му мокри штап виси из уста. Уз самопоуздање које му је улио његов нови псећи пратилац, Кери, који се пре несреће школовао за месара и био продавац пољопривредне опреме, одлучио је да се преквалификује за бравара. Макс је постао његов „шеф обезбеђења" и придружио се Керију у његовом комбију, а када су Максови власници рекли да се селе у град, али су мислили да ће њихов пас имати бољи живот на селу, Кери је искористио прилику да постане стални старатељ његовом пријатељу. Почео је стављати Максове слике на своју пословну Фејсбук страницу и открио је да, можда и не изненађујуће, људе више занимају снимци шпанијела него слике деконструисаних брава. Туит Тарн је популарно купалиште за трио Кери је отворио засебну страницу за Макса, а тада је схватио да душевни поглед који му је помогао пружа и утеху другима широм света. „Све те поруке почео сам добијати од људи који су ми говорили како их је само разгледање Максових слика развеселило", каже Кери, док смо шетали сенком стеновитих избочина Лоу Ригса. „А и они су ми почели причати своје проблеме". „Разумем - ако видите некога са псом, он већ делује пријатељски. Застајемо и разговарамо са људима који имају псе, а нешто у вези са Максом управо је натерало људе да се отворе". „Никада нисам желео разговарати о депресији, али сада сам потпуно срећан јер сам схватио да само разговор о таквим стварима скида терет са леђа". Шпанијели су створили глобалну базу обожавалаца Макс шепа поред Керија док ходамо и разговарамо, а његов ход је резултат претрпљене сломљене ноге када је лабрадор налетео на њега пре пет година. Педи и Хари, сапутници које је Кери стекао 2017. и 2019. године, каскају у великим круговима, носева до земље. Састајемо се дан након Максовог 13. рођендана, догађаја у којем је више од хиљаду рођенданских честитки ушло у његов дом у Кесвику. Макс има страст према сакупљању штапова Многе су садржавале донације за ПДСА, добротворну организацију за коју су Кери и његови пси у протекле три године прикупили више од 244.000 фунти, од којих је 100.000 прикупљено у последњих шест недеља кроз догађаје укључујући пењање на Бен Невис. „Замољени смо да помогнемо многим добротворним организацијама и, иако бих волео помоћи свима њима, једноставно не можемо", каже Кери. Прикупљање средстава и подизање расположења донело им је награде, Керију, Анђели и Максу обезбедило посету забави у врту Бакингемске палате 2019. године, где се Макс удварао војводи и војвоткињи од Кембриџа. Кери и сарадници имали су још један краљевски сусрет када су војвода и војвоткиња од Кембриџа посетили Кесвик неколико месеци након забаве у врту Бакингемске палате Макс настоји шармирати свакога ко га сретне, због чега га је Кери регистровао као терапијског пса, а градско веће Кесвика је управо одобрило планове за његов кип у граду. Као што Кери препричава у својим мемоарима о Максу, чудотворном псу, једном су договорили сусрет изненађења са женом која је имала терминални рак. Уживала је гледајући псе онлајн па је, без њеног знања, њена породица организовала да пси чекају да је поздраве кад је посетила Каслриг, древни камени круг на рубу Кесвика. Сусрет је оставио снажан утисак и на Керија. „Дала ми је најбољи савет који сам икада чуо", каже ми Кери, и лако је видети како се њене мудре речи односе на његову властиту причу. Макс, Педи и Хари су такође добри позери на сликама „Не прави списак жеља, списак ствари које треба обавити, већ списак успомена". „Шта год да желиш, само крени и уради то". По врућем сунчаном дану без облака није претерано добра идеја шетати псе - или обичног канцеларијског новинара, па пре него што одлутамо предалеко, враћамо се према нашој полазној тачки. Кери још мора пазити на сваки корак који направи као резултат његове повреде, и има на уму да би се болови у леђима могли вратити у било којем тренутку. Али бити вани са његовим псима је срећа. Пси уживају у свакодневном вежбању „Погледајте их", каже, док круже око нас, њушећи пут преко поља и кроз велике снопове дуге траве који од наших погледа заклањају све осим врхова псећих репова. „Не можете ићи у шетњу са псом, а не осећати се срећно". На крају шетње дајем Керију пакет тениских лоптица за његове псе, закаснели рођендански поклон за Макса. „Воле ли заправо лоптице?" питам, одједном забринут да можда и не воле. Кери се смеје, истим грохотом који се чуо кад сам питао воле ли ићи у воду. Отвара врећу са лоптицама и баца две, на велико задовољство Педија и Харија. Сигурно је рећи да воле тениске лоптице За то време, Макс је већ ушао у стражњи део Керијевог комбија и лежао је на кревету, полузатворених очију, а језик му се плазио из нежно задиханих уста. Није исти живахни спрингер шпанијел какав је био пре неколико година, али изгледа задовољно. Дохвативши светлеће зелене лоптице, Педи и Хари се придружују старијем ветерану у комбију. Уз весели опроштај, Кери се пење на возачево седиште и креће, натраг преко брда према свом дому у Кесвику. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk .