Хладни рат: Најуспешнији руски шпијун умакао Британцима јер нису веровали његовој жени
Британска обавештајна служба игнорисала је поруку која је могла да разоткрије Харија Хотона, једног од најуспешнијих совјетских агената, само зато што је занимљиве детаље изјаве његове бивше супруге приписала љубомори.
Шпијунажа Детаљи сведочења Елис Хотон откривени су документима која су раније била поверљива, а објавила их је британска контраобавештајна служба МИ5. Ови документи помажу да се више сазна о дугом и успешном раду „Портландске шпијунске мреже", како је био назив совјетске шпијунске групе. Све КГБ архиве које су иоле важне за овај случај и даље носе ознаку тајности. Расипање новцем Хари Хотон и Етел Џи упознали су се за време рада у британској тајној морнаричкој бази У центру приче је Хари Хотон који је радио у научно-истраживачком центру подводног наоружања краљевских војно-поморских снага на острву Портланд. Етел Џи, Хатонова љубавница, такође је радила у тој бази, као секретарица. Према подацима Спољне обавештајне службе Русије, Хатон и Џи доставили су у Москву тајне документе на више од 17.000 листова. Ту су била наређења виших команди, цртежи најважнијих истраживања центра, детаљи одбрамбених система енглеских лука, детаљни извештаји о оружју које се користило на војним бродовима. Ту су били и детаљи о нуклеарној подморници „Дреднот", сонарним станицама и одбрамбеним системима подморница. Елис Хатон је први пут изнела сумње рачун мужа 1956. године. Према њеним речима, да нешто није у реду први пут је осетила још 1952. године када је Хари изнео пред њу свежањ новчаница и разбацао их по соби. Сакупивши новчанице које су се разлетеле, Елис је схватила да у рукама има 150 фунти - а то је исто као да сте у данашње време сакупили отприлике 6.000 фунти. Елис је такође на мужевљевом столу приметила неколико свежњева докумената у смеђем омоту. Отворила је један од докумената и видела ознаку „строго поверљиво". „Ти превише знаш!" Хатон је у купатилу направио мини лабораторију за копирање тајних документа Потом је Елис нашла у кући малени фотоапарат који је био сакривен испод степеништа. Када је Хатон сазнао за то, он се, према речима супруге, притајио и није одговарао на њене пакосне коментаре. Како се сазнало из до сада објављених сведочења, Хари ју је тукао и неколико пута покушао да је убије. Тврдила је и да ју је једном приликом муж одвезао на стене у Портленд Билу и пробао да је гурне са литице. Следећи пут, пошто је био јако пијан, рекао је: „Морам да те се отарасим. Превише знаш." Елис је покушала да упозори Харијево руководство о његовом чудном понашању. Она је 1956. године рекла раднику кадровске службе војне базе да њен муж преноси поверљиве информације људима који не смеју да их добију. Њена изјава је дошла до МИ5. Ствар су заташкали према савету руководства војне базе. Саопштили су да је Хатон имао аферу и 1955. се растао од жене, а годину дана касније супружници су се развели. На крају су официри донели одлуку да је Елис „давала изјаве под утицајем емоција и из чисте пакости". Један од сарадника је написао: „Није искључено да све те оптужбе могу да буду ништа више до реакције љубоморне и огорчене жене." Нова генерација подморница На основу сакупљеног материјала дошло се до закључка да је Хатон предавао поверљиве извештаје совјетском шпијуну у ресторану „Код Стива" Хари Хатон је на крају ипак био ухваћен. Разоткрио га је агент пољске тајне службе Михал Гољењевски који је започео тајну сарадњу са ЦИА и побегао у Сједињене Америчке Државе. У априлу 1960. године Гољењевски је изјавио да је комунистичка Пољска врбовала човека у канцеларији британског војно-поморског аташеа у Варшави. Када се агент вратио у Британију, контакт са њим су предали совјетској спољној обавештајној служби. За овим столовима су се чланови „Портландске шпијунске групе" састајали са КГБ контактом Провера је показала да је тај човек, највероватније био Хари Хотон. Он је радио у британској амбасади у Варшави и пре истека мандата био је опозван да се врати у отаџбину због прекомерне конзумације алкохола. Служба МИ5 је истрагом дошла до закључка да је Хотон, највероватније на сопствену иницијативу, кренуо у сарадњу са Пољацима 1951. године. Британска војно-поморска служба дошла је до закључка да су тајна документа која је Хатон предао, омогућили СССР да пројектује нову генерацију подморница. Оне су биле знатно мање видљиве за радаре земаља НАТО. Све у свему, Хатон је сарађивао са пољском и совјетском тајном службом скоро 10 година. Објављена документа показују и да су из службе МИ5 признали су да „постоји велика вероватноћа да су Хатона могли да открију и пре четири године раније", да су само придавали важност изјавама његове жене. Схвативши да је Хатон агент непријатељске тајне службе, МИ5 је организовао да га прате. И то је контраобавештајној служби омогућило успех неочекиваних размера. Бучни расплет Хатонов контакт био је совјетски прикривени обавештајац Конан Молоди МИ5 је пошло за руком, не само да раскринка Хатона и Етел Џи његову љубавницу, која је такође била шпијун, већ и друге чланове „Портландске шпијунске мреже", укључујући и прикривеног обавештајца совјетске спољне службе Конана Молодог који је живео у Енглеској и користио име Гордон Лонсдејл. Прислушкивање Лонсдејлове куће показало је да је водио живот који подсећа на причу о Џејмсу Бонду. Совјетски шпијун у Енглеској је постао успешан бизнисмен, често је мењао жене и скупе аутомобиле. Лонсдејла су ухапсили у тренутку када је преузимао од Етел Џи цегер пун тајних докумената. Тог дана била су ухапшена још двоје чланова „Портландске шпијунске мреже" - Морис и Леонтина Коен који су у Британији користили презиме Крогер. Они су омогућавали пренос сакупљених тајних података у Москву. Испоставило се да је њихова мала кућа у забаченом делу Лондона била препуна шпијунске опреме. Током претреса тамо је пронађен скривен у поду радиотрансмитер, направа за израду и читање микрофилмова, упаљач са тајном преградом, кодови за шифровање и седам пасоша. Суде је осудио Маладог-Лонсдејла на 25 година затвора, Коенове на свакога по 20 година, а Хатона и Етел Џи на 15 година. Разоткривање „Портландске шпијунске мреже" у многоме је променило рад МИ5. Британска тајна служба се први пут сусрела са тиме да јој непријатељи нису само КГБ службеници са дипломатским покрићем, већ људи који су се издавали за грађане западних земаља. Прикривени обавештајци су имали измишљена имена али права документа и биографије, које су савршено уткали у живот у Британији и Америци. Такве агенте било је готово немогуће избројати. Преговарање са МИ5? Хатон и Џи изашли су из затвора и венчали се 1970. године. Живели су заједно до смрти Џи 1984. године, а Хари је преминуо годину дана касније. У тренутку када су их ухапсили, Хатон је имао 56 година, а Џи 47. Из писама се закључује да је Џи наставила да воли Хатона. Свако њено писмо упућено њему је почињало са „Мој драги Хари". „Кратко време које сам провела са тобом је насрећнији период у мом животу", написала је у једном од писама. Било је притисака на љубавнике док су служили казну. Како сада можемо да видимо из преписке агената у затвору, Хотон је чак предложио Џи да размисли о преговорима са контраобавештајном службом у замену за смањење казне. Али је Џи одговорила да неће да се „сроза" на то и назвала је официре МИ5, који су читали њихова писма, нитковима. Једном приликоме је Хатон чак решио да посети Џи. Она га је тада поново упозорила да мора да ћути: „Не причај са њима ни о чему. Иначе ћу морати да одлежим још један казну", рекла је Џи, прекоревајући Харија због кукавичлука и недоследности. Прича овог пара завршила се прилично срећно. Изашли су из затвора 1970. године и убрзо након тога су се венчали. Официри совјетске тајне службе Маладој и супружници Коен били су размењени за британске тајне агенте, а потом су живели у СССР-у. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk