Паклена поморанџа: Откривен „наставак" чувене књиге Ентонија Бурџиса
Наставак романа Паклена поморанџа писца Ентонија Бурџиса откривен је у његовој архиви.
Малколм Мекдауел је глумио насилног деликвента Алекса у филму Паклена поморанџа. Рукопис назван Паклено стање има 200 страница и представља скуп Бурџисових промишљања на тему стања људске цивилизације и развија даље теме из Паклене поморанџе. Роман је причао причу о покушају државе да излечи тинејџера делинквента. Недовршени документарни рукопис је „делимично филозофски осврт, а делимично аутобиографија". Бурџис се у тексту осврће и на контроверзу која је пратила филмску адаптацију Паклене поморанџе у режији Стенлија Кјубрика. Овај култни филм у којем Малколм Мекдауел игра главног лика и наратора опседнутог насиљем био је на мети критика да је послужио као инспирација за злочине и био је забрањен у Великој Британији. Тек после Кјубрикове смрти 1999. године филм је поново ушао у британске биоскопе и постао доступан за гледање код куће. Међутим, филм Паклена поморанџа је доживео огроман успех у америчким биоскопима и био номинован за Оскара у категорији најбољег филма 1972. (али је ипак награду однео филм Француска веза). Рукопис за Паклено стање никада није објављен, а пронађен је међу папирима у Бурџисовој кући у Браћијану, близу Рима. Када је кужа продата после смрти писца 1993. године, архива је пребачена у Манчестер где се Међународна Ентони Бурџис фондација бави њеном каталогизацијом. Сам Бурџис је описао свој рад као „велики филозофски исказ о савременом стању човека", где изражава забринутост о утицају технологије на човечанство, нарочито утицају медија, филма и телевизије. Берџисов роман Паклена поморанџа је његов најпознатији рад У овом тексту објашњава и порекло необичног назива романа. „Те 1945. када сам се вратио из војске", пише у одломку, „чуо сам 80-годишњака у лондонском пабу како каже да је неко 'изопачен као паклена поморанџа'". „Реч 'изопачен' је означавала 'луд'... Готово 20 година сам желео да је искористим као наслов за нешто... То је био традиоционални израз за означавање рада који је комбиновао бављење традицијом и бизарну технику". „Овај изванредни и до сада необјављени наставак Паклене поморанџе открива нове ствари о Берџису, Кјубрику и контроверзи која прати чувени роман", рекао је професор Ендру Бизвел, директор Бурџис фодације. „Паклено стање даје контекст за најпознатије Бурџисово дело, наглашавајући његов поглед на злочин, казну и потенцијалне негативне последице визуелне културе". Бизвел, који предаје енглески језик на Манчестер Метрополитен универзитету, рекао је да је писац одбацио рукопис када је схватио да „је писац, а не филозоф". Тада је објавио кратки аутобиографски роман Паклено сведочанство из 1974, који се бави истим темама.