Буџет за 2020: Зашто грешке државе плаћамо више него заштиту природе
Око двеста милиона евра Србија ће платити за спорове које је изгубила пред међународним арбитрима - једнако као и за просвету и пољопривреду, двоструко мање него за субвенције инвеститорима, а вишеструко мање него за заштиту животне средине.
„Једино објашњење јесте да Србију бране нестручни људи, чиновници који нису довољно обучени и мотивисани", мисли професор Економског факултета Овај новац отићи ће махом компанијама које су Србију тужиле због непоштовања уговорних обавеза. За многе од њих јавност ни не сазна, осим ако се не појаве у буџету - а не наводе се све. „То би значило да се годишње плаћа више од 200 милиона евра за различите пропусте државе", кажу у Фискалном савету Србије након анализе предлога буџета за 2020. годину. У име државе, потписивани су проблематично склопљени и написани уговори, али и преузимане обавезе које држава није могла да испуни, кажу стручњаци. „Нема спора који држава није изгубила када је туже фирме за непоштовање уговора", каже за ББЦ на српском Љубодраг Савић, професор на Економском факултету у Београду. Он додаје и да не треба кривити људе који бране државу, али да је „неопходно да добијемо стручњаке који ће знати да направе квалитетан уговор". Мобтел, Галеника, Путник - само су неке од фирми које је Милан Ковачевић, стручњак за стране инвестиције, заступао у споровима против Србије. Сваки је, каже, добио. „Сваки пут је било очито да ће држава изгубити. Узроке треба тражити у лошим приватизацијама, сукобу интереса и корупцији", каже Ковачевић. Из Министарства финансија нису одговорили на питања ББЦ о казнама и пеналима у буџету. У министарстве правде у одговору за ББЦ, нису прокоментарисали склапање уговора, нити квалитет одбране државе пред судовима или на арбитражама. За шта плаћамо казне? Казне, пенали и друге накнаде се планирају на више од 22 милијарди динара, стоји у предлогу буџета Србије за 2020. У анализи су их образложили стручњаци Фискалног савета, тела које контролише финансије земље. „Држава у просвету инвестира 200 милиона евра, као што ће да плати за казне и пенале у 2020. години. То је једна ставка која треба да буде у фокусу јавности", навео је Павле Петровић, председник Фискалног савета. Поред оних које је пред међународним арбитражама Србија изгубила од приватних фирми, из буџета се на име казни и пенала плаћају и ратне дневнице, као и неисплаћени трошкови за прековремени рад и превоз запослених у Министарству унутрашњих послова. У буџету Србије за 2020. годину тас је превагнуо далеко од заштите природе и отишао у међународну арбитражу „Издаци за ратне дневнице, пропусте у области радног права и слично - временом ће се умањивати (уз наду да се сада не праве пропусти као раније)", наводе, међутим, у Фискалном савету. Новац се исплаћује и појединцима или групама које су Србију тужиле због неоснованих пресуда и повреде права грађана, наводи Фискални савет. Готово милијарду динара исплатило је Министарство правде само у току 2019. године за повреде права грађана и неосноване пресуде, рекли су из овог министарства за ББЦ на српском. О којим случајевима је реч? Не зна се прецизно. „Јавност није упозната с разлозима и износима који су се до сада плаћали и тек се спорадично, када се одређени трошак испостави буџету, објаве основне информације", наводи се у извештају Фискални савета. Оно што јесте познато је да је Србија изгубила спор са белгијском фирмом Електро Зелена и да због тога из буџета мора да плаћа казне и судске трошкове. Инвеститори из Белгије су изградили фабрику Енерго Зелена евра за еколошку прераду животињског отпада у вредности 21,5 милиона у Инђији 2006. године. Тужили су Србију у новембру 2014. године због односа Владе Србије и нелојалне конкуренције две државне кафилерије из Сомбора и Ћуприје, писао је НИН. Пре скоро четири године, фабрика је престала да ради. Од тада је губитак компаније премашио 14 милиона евра, па су Белгијанци од арбитраже тражили да им држава Србија осим 21,5 милиона евра, колико су уложили, плати и изгубљену добит. „Сада је познато да се у буџету за 2020. одвајају средства за обештећење Енерго-Зелене (није познато колико), а судећи према рекордном износу предвиђеном на разделу Министарства финансија, извесно је да је држава изгубила још неки велики судски спор или међународну арбитражу", наводе из Савета. Једини преглед међународних спорова који су у Фискалном савету успели да пронађу јесте онај који даје Међународни центар за решавање инвестиционих спорова. Панић је био први председник владе Савезне Републике Југославије од 1992. до 1993. Пред овим центром, према последњим подацима, воде се три случаја против Србије, због „нанете штете услед поништене приватизације, неоснованог замрзавања рачуна и имовине". Реч је о компанијама Корником, Rand Investment и Mera Investment, али из Фискалног савета кажу да није познато колико ће Србија морати да плати. Случај Корникома је неуспела приватизација рудника Ковин. Иза фирме Корником стоји „бугарски крај угља" који тужи Србију јер је Влада поништила уговор са њим о приватизацији, након што је уложио 110 милиона евра у овај посао, писао је БИРН. Србија плаћа и изгубљене спорове са компанијама које су радиле на изградњи аутопута Хоргош-Пожега. „Тако је и 2014. за неизвршену обавезу по основу концесије за изградњу аутопута Хоргош-Пожега приватним компанијама плаћено 1,6 милијарди динара, а 2018. око четири милијарде динара грчком Митилинеосу", стоји у извештају Фискалног савета. Држава је спор око деонице Хоргош-Пожега изгубила „из врло једноставног разлога", каже Љубодраг Савић. „Фирмама које су радиле аутопут је држава гарантовала да ће имати одређен промет од продаје путарине", додаје он. „Касно су увидели да је рачуница била потпуно апсурдна и сада фирмама морају да надокнађују губитак". Исплате Министарства правде само у току 2019. године Закон о трговини: Пет промена у шопингу које доносе нови прописи Зашто Србија губи спорове? Професор Економског факултета каже да је „једино објашњење" то да за Србију могу да раде и „нестручни људи, чиновници који нису довољно обучени и мотивисани." „Не вреди нам много да са закашњењем ангажујемо добре адвокате, ако јако лош уговор направе људи који су посао договорили", каже Савић. У неким од тих спорова учествовао је и Милан Ковачевић - заступао је фирме против државе. „Када неко од запослених у држави погреши - то плаћају порески обвезници, односно грађани", каже Ковачевић. „Константно се догађаја да крупне арбитраже губимо", додаје он, а мислећи на то „ми" - говори о држави Србији. „Учествовао сам у спору око Галенике, Путника, Мобтела... држава у бити није била способна да направи добар уговор". Зато, додаје, долази до великих трошкова арбитраже, али и „додатних пенала за Србију". „У случају Путника, када је Србију тужила америчка компанија, држава није само изгубила спор - САД су после тога скинуле Србију са списка земаља у којима треба инвестирати", каже он. Еври који одлазе Шта је решење? Чланови Фискалног савета у извештају о буџету за 2020. годину кажу да је „однос према казнама и пеналима је недопустив". „Стиче се утисак да се Влада пасивно понаша и да не постоји решеност да се проблему приступи одговорно и системски", наводи се. Стручњаци Савета препоручују да се посебна пажња посвети споровима које су против Србије повеле приватне компаније. Они саветују држави да „без одуговлачења" утврди износе и исплати новац у случајевима у којима је „сигурно да се плаћа одштета" како би се избегло гомилања судских трошкова, камата и других расхода. „За случајеве чије исход није известан, неопходна је сарадња између различитих државних органа (министарстава, судова, јавног правобранилаштва и слично)", стоји у извештају. Кључно је и да Србија не буде изнова пред судом. „Не смеју се преузимати обавезе које држава нема намеру или не може да испуни", закључују у Савету. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk