Ментално здравље, биологија и васпитање: Шта некога чини психопатом
Професор Џим Фалон је добри психопата.
Насилне психопате показују безозрно занемаривање последица њихових поступака А будући да је неуронаучник, открио је то на прилично необичан начин. Фалон, који је професор психијатрије и људског понашања на Универзитету Калифорнија-Ирвајн, радио је на експерименту током ког је анализирао скенове мозгова убица користећи властиту породицу као контролну групу. Кад је стигао до последњег скена, видео је да је особа „очигледно патолошки случај". Он је за ББЦ рекао да је техничаре који су му донели снимке само погледао испод ока. „Мислио сам да збијају шалу са мном. Рекао сам: 'Помешали сте једног од убица са мојом породицом'. „Али они су одговорили: 'Не, ово је стварно'", каже Фалон. „И онда сам рекао: 'Па добро онда, ова особа, чији год да је скен, не би требало да хода около слободно у нашем друштву. Вероватно је веома опасна особа - био је то најгори психопатски образац који сам видео. „Скинуо сам папирић који је прекривао име и... био сам то ја." Јесу ли све психопате опасне? Професор Џим Фелон долази из линије од седам наводних убица Али Фалон никад није убио никога и себе описује као „доброг човека". Како онда он може да буде психопата? „Ја сам про-друштвени психопата", каже он. „Не поседујем неке од анти-друштвених и криминалних особина које поседују неки други." Процењује се да је отприлике сваки стоти човек на свету психопата. Али иако многи насилни преступници спадају у ову категорију, као што показује Фалонов случај, то не значи да ће све психопате бити насилне. Од чега онда зависи како ће се понашати? Психопатски мозак Скенови мозга показали су разлике у активностима у неким деловима мозга између насилних психопата и не-психопата. Скенови мозга показали су разлике у активностима у неким деловима мозга између насилних психопата и не-психопата. Насилне психопате имају мање сиве масе у фронталним деловима важним за разумевање емоција других. Ове области се активирају и кад размишљамо о моралном понашању. Психопате такође имају значајно мању област амигдале, која се обично везује за осећања страха. То сугерише да постоји генетска предиспозиција за психопатију. Међутим, уколико мозак замислимо као мишић - можемо то да протумачимо и као недостатак вежбе тих делова, што доводи до смањених активности - можда као последица одрастања и окружења. Узмите као пример Фалонову породицу. Психопате у породици Фелонова рођака, Лизи Борден, је у јуну 1893. изашла пред суд, а касније је ослобођена за убиство оца и мађехе секиром Тек након збуњујућег скена мозга, још тамо 2005. године, делићи слагалице почели су да долазе на место за Фалона. Он је схватио да његове психопатске особине нису почеле с њим - на његовом породичном стаблу постоји седам осумњичених убица. Фалон се сетио књиге коју му је његова мајка поклонила пре много година, о његовом пра-пра-пра-прадеди, који је живео 1670-их и био први случај човека који је убио властиту мајку у америчким колонијама. А Фалонова рођака Лизи Борден била је оптужена за убиство оца и маћехе почињено секиром 1882. године. Била је контроверзно ослобођена свих оптужби, али је језива песмица о том злочину опстала до данашњих дана. Фалон каже да може да види како на одређене начине он исказује психопатско понашање. Он признаје, на пример, да би вероватно био у стању да не оде на сахрану рођака уколико зна да постоји нека журка или нешто забавно да се ради истог дана. Он каже да зна да то „није у реду". „Ствар је у следећем: знам да ту нешто није у реду, али ме и даље није брига. Не знам како то да објасним - у позицији сте да помислите 'то није у реду' али да вас и даље боли брига." Дакле, уколико је Фалон имао мозак и гене убице - зашто онда то није и постао? Психопате и њихово окружење Срећно детињство може поништити ефекат несретних гена (фото илустрација) Одговор је: ваше детињство одређује да ли ће ти гени бити активирани или не. „Уколико имате такозвани облик високоризичних гена и злостављају вас у раној младости, много су веће шансе да ћете живот проживети као криминалац", каже Фалон. „Уколико имате тај ген а нисте били злостављани, онда ризик није превисок. Ген сам по себи, варијација, не утиче драматично на понашање, али у одређеним условима окружења, може да чини велику разлику", каже он. Фалон каже да је имао „невероватно предивно детињство" и да је то потрло његове злосрећне гене. „Кад погледам старе породичне снимке и фотографије, на свима се смешим и срећан сам као куче, а тако је било током читавог мог живота. Велике су шансе да је то анулирало све те генетске факторе и елиминисало их." Корисни психопата Људи са ниском емоционалном емпатијом имају потешкоћа да се уживе у проблеме других људи Биологија, дакле, много значи, али није пресудна за то да ли ће се неко одати криминалу. Што се Фалона тиче, он каже да постоји позитивна страна способности да се ствари сагледавају без осећања и што не мора да се „емотивно потреса" због догађаја. Под један, он је тај кога увек зову пријатељи и родбина кад им треба неки савет. „Могу да седим с њима два сата док они плачу и нећу реаговати емотивно. Али ћу разумети шта им се дешава и покушаћу да им помогнем. Пружићу им хладну, али прецизну и искрену анализу", каже он. „Имам веома високе резултате у ономе што називају когнитивном емпатијом и веома ниске у емоционалној емпатији. Испоставља се да су људи попут мене кориснији за друштво, дају више новца, учествују више у стварима које су од помоћи. „Само не можете с њима добро да се исплачете." Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk