Болести, карантин и историја: Папа који је наредио закључавање у 17. веку и спасио Рим од куге
Фабио Киђи био је интелектуалац, љубитељ уметности, страствен према архитектури - и доктор филозофије, теологије и права.
Декрет папе Александра Седмог можда је спасио животе хиљада људи Али када је постао папа Александар Седми, суочио се са епидемијом за коју није био спреман. Ипак, када је наступио тренутак, поглавар Католичке цркве није посустао, и кад је куга стигла до Рима, прогласио је строго закључавање. Сада истраживачи верују да су његови поступци у 17. веку могли спасити хиљаде људи, јер је број преминулих у граду био знатно мањи у поређењу са другим погођеним подручјима. Куга, морталитет и прва ограничења Неколико таласа куге преполовили су број становника у Европи Фабио Киђи је рођен 1599. и умро је 1667. године. Оно што је најзначајније је да је у то време човечанству било непознато да су бактерије одговорне за кугу (Александaр Jерсин je до открића дошао тек 1894. године). Куга није утицала само на данашњу Италију - процењује се да је, након неколико таласа, епидемија избрисала отприлике половину становништва Европе. Према студији Луке Топија, италијанског историчара и професора на римском универзитету Сапијенца, куга је убила педесет пет одсто становништва Сардиније, половину становништва Напуља и шездесет одсто становника Ђенове, између 1656. и 1657. године. Али Рим је забележио број жртава куге мањи од осам одсто (9.500 жртава од 120.000 становника), према подацима објављеним у италијанском научном часопису 2017. године. Док су извештаји о пошасти куге у Напуљском краљевству стизали у Рим, Александар Седми је био поглавар цркве већ годину дана. Како се избијање епидемије догодило између маја 1656. и августа 1657. године, папа је предузео низ мера, сличних модерним ограничењима на која смо навикли у покушајима да се заустави пандемија корона вируса. Папа није био само вођа католичке вере. Осим маленог града-државе Ватикана, владао је и такозваним Папским државама, које су укључивале Рим, околна подручја и већи део онога што је данас централна Италија. Папа Александар Седми наредио је у Риму поступне мере ограничења, које су убрзо постале потпуно закључавање, јер се ситуација погоршавала у суседним регионима. Дана 20. маја, обустављена је свака трговина са Напуљским краљевством. Недељу дана касније, ниједном путнику из Напуља није био дозвољен улазак у Рим. Дана 29. маја, Ћивитавекија, град у саставу папске државе, регистровао је случај куге и одмах је уведен карантин. „У данима и месецима који су уследили, многи други локалитети на тој територији били су изоловани", каже историчар Топи. У Риму су биле затворене готово све капије града. Само осам остало је отворено, чували су их војници двадесет четири сата дневно, а надгледали су их „племић и кардинал". Од тада је сваки улазак у град захтевао оправдање и евидентиран је. Дана 15. јуна, Рим је регистровао свој први случај куге, напуљског војника који је умро у болници. Реакција је била додатно пооштравање мера - а од 20. јуна, грађани су по закону морали да обавесте власти о свим познатим оболелима од куге, затим је свештеник обављао кућне позиве свака три дана и сви болесни парохијани су се уписивали у званични регистар. Закључавање, стил 17. века Pope Alexander VII's lockdown was not dissimilar to today's measures Затим су се појавиле вести о још једној смрти, рибара из Трастевере, на јужној обали Рима. „Рођаци жртве такође су заражени, многи су умрли", каже Реилсон Арауђо, студент теологије на Папинском католичком универзитету у Сао Паулу, у Бразилу. Прва акција била је изоловати подручја. „Како се епидемија ширила, Папа је наметнуо друге мере затварања и декрете о социјалном удаљавању: састанци, верске поворке и било каква окупљања била су забрањена", каже Арауђо. „Дипломатске посете су отказане, а путеви надгледани", додаје Арауђо. „Уличне пијаце су затворене, бескућници су избачени из града. „Забрањено је прелазити реку Тибар ноћу", додаје семеништарац Густаво Катанија, филозоф из манастира Сао Бенто у Сао Паулу. Папа је такође одредио забрану поста, како би становништво било сито и снажно у случају болести, а било коме из куће у којој је била заражена особа забрањен је излазак. „Постојала је забринутост да ће свештеници постати преносиоци болести", каже Арауђо. Тако је Папа Александар Седми поделио своју радну групу свештеника и лекара у два тима: на оне који би имали контакт са болеснима и оне који не би (тако остајући „чисти" и способни да посећују остале). Како су се и лекари плашили инфекције, „забрањено им је да напусте Рим", додаје Катанија. Створена је мрежа подршке за оне који су у карантину: „Пружена је новчана помоћ породицама које нису могле да напусте дом, а неки људи су храну добијали кроз прозор", каже Катанија. На врхунцу епидемије, прекршиоци правила суочавали су се и са смртном казном. Španska groznica: Da li epidemija ponovo može da ubije milione Негација епидемије и лажне вести Чак и тако, нису сви добровољно прихватили ситуацију, сличну данашњој са пандемијом коронавируса. Неки људи су презирали правила и чак ширили лажне вести. „Папа је био оптужен да је измислио епидемију да би стекао популарност", каже Миртичели Медеиро, истраживач на Папском универзитету Грегоријана у Риму. „Други нису желели да папа уведе оштре мере како би се избегло узбуњивање становништва", додаје Медеиро. Чак су се и најближи папини савезници плашили да ће се економија срушити ако се сазна стварна размера ситуације, каже Медеиро. Арауђо каже да се порицатељи из 17. века не разликују од данашњих негациониста: „Било је трговаца који су позивали папу да не издаје више ограничења, већ да заташка ситуацију како се паника не би ширила и како би посао могао да се настави", каже Арауђо. Постоје извештаји и о лекару који је ширио лажне вести, говорећи да су „папине одлуке биле политички мотивисане", каже историчар Виктор Мисијато, професор на презбитеријанском колеџу Мекензи у Бразилији. „Лекар је оптужен за клевету и осуђен на рад у болници против куге", додаје Мисијато. Али у целини се чинило да су се мере спроводиле и да су помогле у сузбијању ширења куге. Све више вакцина против корона вируса се дистрибуира сваког дана. Пораз куге Грађевински радови папе Александра Седмог променили су изглед Ватикана Крај избијања епидемије (1657), раскошно је обележио Александар Седми, који је желео да означи ово „поновно рођење" цркве изградњом нових зграда и споменика. Најдраматичнија од њих била је величанствена колонада на тргу Светог Петра, барокног вајара и архитекте Ђована Лоренца Бернинија. „У то време је то био начин да папе покажу своју способност и моћ. „Многи од највећих римских споменика саграђени су имајући у виду те разлоге", каже Медеиро. „Александар Седми је био страствен према уметности и Бернинијев пријатељ", додаје. „Његово рано папинство било је нарушено кугом, па је ово означило крај тог тмурног периода улагањем у колосална дела: колонада код Светог Петра представља раширене руке цркве". Није изолован пример Током епидемије колере у Италији из 19. века, Католичка црква је поново увела слична ограничења Ово није био изоловани пример закључавања које је наметнула Католичка црква. „Постоје примери сличних ограничења у другим италијанским бискупијама, посебно у 19. веку, током епидемије колере", каже Медеиро. Па чак и много раније, у 16. веку, кардинал надбискуп Карло Боромео такође је позвао на строго затварање када је регион Милана опседала куга. Према Медеиру, чак је и миса била физички дистанцирана: „Свештеник би стајао на углу улице и служио церемонију, док су верници пратили са прозора домова. Вера, моћ и наука Пре четиристо година, наука није била толико цењена као данас. „У 17. веку, апсолутизам (када монарх има апсолутну власт над својим поданицима) био је норма у Европи и ишао је руку под руку са црквом. „Политичка и верска моћ била је у потпуности испреплетена", каже Мисијато. „Научна револуција је тек долазила. Веровање у божанско је било врховно и све је то стајало између мира или хаоса. „Сматрало се да је то једини пут ка спасењу", додаје Мисијато. Због тога су поступци Александра Седмог толико значајни: „Они показују поравнање између вере и науке. Вера са ногама чврсто на земљи", каже Арауђо. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk