Абортус у Аргентини: Две стране медаље
У Буенос Ајресу је средина зиме, али последњих месеци град је обојен у пролећно зелено.
За абортус се боре активисти свих година Где год да кренете, можете да видите жене са смарагдним марамама око врата, зглобова или како их носе везане на торбама. Мараме су симбол Националне кампање за право на легалан, безбедан и слободан абортус, која је почела 2005. године. Од тада Конгресу је представљено седам предлога закона. За све те године, њихове присталице ништа нису добиле. Али све се променило раније ове године када је председник Маурицио Макри, који се сам противи абортусу, позвао Конгрес да расправља о последњем закону. Кампања и у јавном превозу Темпо којим се ствари крећу изненадио је све, а зелене мараме почеле су да представљају мирни отпор растућег покрета жена које тврде да друштво мора да се промени. Абортус је тренутно у Аргентини дозвољен само у случајевима силовања или када је здравље труднице угрожено. Новим предлогом закона предвиђено је да абортус буде легалан у свим околностима у првих 14 недеља трудноће. Доњи дом је у јуну, након маратонске дебате која је трајала скоро 24 сата, изгласао нацрт закона, док су стотине хиљада жена мирно протестовале. Жене су и ноћас биле испред зграде парламента, чекајући да Сенат изгласа закон. „Третиран као криминал" Испред Конгреса је поносно носећи зелену мараму била и Ана Кореа. Активисткиње носе и одећу из Слушкињине приче Она је пре 11 година у трећем месецу трудноће открила да беба има Едвардсов синдром (озбиљан генетски поремећај). „Одлучила сам да прекинем трудноћу. Није било смисла продужавати бол", каже Ана. „Отишла сам код лекара који је био врло близак цркви и он ми је предложио да наставим са трудноћом, како бих могла да загрлим своју мртву бебу. Рекао је да је то сва помоћ коју може да ми пружи." Ирска: Одбројавање до референдума о абортусу Абортус: Референдум у Ирској и балканска борба Мајке које се кају због тога што су родиле децу Једнина опција која јој је преостала била је да се окрене онима који абортусе обављају тајно. Особа код које је прво отишла рекла јој је да има тумор на материци. „Доктор" је био све осим симпатичан. Тражио јој је хиљаде долара да изврши абортус и уклони тумор. Рекао јој је и да ће умрети ако јој не уради тај захват, те да ће њен мали син постати сироче. „Био је бруталан. Побегла сам", каже Ана. На следећој клиници у коју је отишла упозорили су је да ником неће смети да прича о тајном захвату и процедури. „То је било тако нефер", присећа се. „Тамо сам била у огромним боловима и третирали су ме као криминалца." Крварење и самоћа Осећала је да нема места на које може да оде и одустала је од покушаја потраге места где ће јој обавити абортус. Када је отишла на наредну контролу, доктор јој је рекао да бебино срце више не куца. Али њена патња и даље није била готова. Они који подржавају абортус кажу да ће тиме бити смањен број жена које умиру услед илегалних прекида трудноће „Доктор ми је рекао да нико не може да ми помогне", присећа се. Дали су јој лек који изазива побачај и послали је кући уз речи да се врати када буде много крварила. Вратила се крварећи. Али је преживела - и жели да исприча своју причу и бори се за закон како нико више не би пролазио кроз муке кроз које је она прошла. Десетине хиљада жена жена у Аргентини заврши у болници сваке године након илегалног абортуса. Чак 43 су умрле 2016. Скептици кажу да је председник Макри подржао расправу о абортусу како би скренуо пажњу људи са проблематичне економије у Аргентини. Међутим, има и тврдњи да је растући феминистички покрет помогао да се дебата нађе на политичкој агенди. „Када људи кажу да је ово само задимљена стварност, жене кажу да оне нису дим, већ да су ватра", каже новинарка Марина Абиус. „Тако је због снаге људи на улицама", каже Абиус, која је једна од водећих демонстраната. Али Каточичка црква и Папа Фрања се јако противе овом закону. Отац Гилермо Марко, који је бивши портпарол аргентинске бискупије, и каже да абортус није опција за мајке или за нерођену децу. Отац Гилермо Марко „Папа Фрања има исто мишљење као сви остали хришћани који бране живот од тренутка зачећа. Политички, он се не слаже са приступом председника Мардија, који дозвољава људима да одлуче. У животу постоје принципи и вредности - не ради се о ставовима", каже он. „Себични разлог" Од када је доњи дом усвојио предлог у јуну, религијске групе су појачале своје напоре да зауставе доношење закона. Од када је предлог закона усвојен у доњем дому, они који му се противе појачали су кампању Џоел Оџуел је докторка и евангелисткиња. Она на друштвене мреже поставља снимке у којима проповеда и саветује жене о томе шта она верује да је сврха живота. Каже да ће, ако абортуси постану легални, она одбити да их обавља. „Права жене се завршавају оног тренутка када почињу да важе права ембриона или фетуса", тврди она. „И ја сам феминисткиња", каже она покрету који се бори за женска права. „Али они промовишу тако себичне разлоге, попут идеје 'моје тело, моја одлука'. Не, морамо да будемо феминисткиње за оне који се боре, одрасле, али и за жене које се формирају." На овај или онај начин, струја у Аргентини се мења.