Светски дан превенције самоубиства: „Покушаје да се убијем претворила сам у стрип"
Те 2018. године Ерико Кобајаши је управо завршила предавање кад јој је из публике пришла жена у раним двадесетим.
„Желим да вам представим мој свет, али кроз мангу коју толико волим": Ерико Кобајаши прича о свему кроз шта је прошла како би људима показала да решење постоји „Била је хоспитализована после покушаја да се убије", каже Кобајаши за ББЦ. „Поклонила ми је прстен са мотивационом поруком и загрлиле смо се". Кобајаши је ауторка „Дневника мојих дневних неуспеха", манге - јапанског стрипа - која се бави њеним искуством после више покушаја самоубиства. Како каже, нада се да ће читаоцима мангом показати да и други деле њихова најмрачнија осећања и да су успели да се изборе са њима. ББЦ је пред Светски дан превенције самоубиства, 10. септембар, разговарао с ауторком о њеном делу и како би оно могло да помогне другима. „Дневник мојих дневних неуспеха" објављен је 2017. године Борба са менталним здрављем и финансијске потешкоће навеле су Кобајаши да после 21. године више пута покуша да одузме себи живот. Кобајаши верује да су њени проблеми почели још у детињству - каже да је током одрастања трпела насиље и злостављање. У манги, која је први пут објављена 2017. године, она говори о њеним „демонима", укључујући и детаље о одласцима у болницу и времену које је провела затворена по установама. „Хм? Жива сам?": Ерико Кобајаши је више пута покушала да себи одузме живот „Све је дошло до тачке кад више нисам могла да спавам и непрестано сам имала ноћне море", присећа се она. „Родитељи су ме одвели код низа лекара, али чинило се да ништа не помаже." Малтретирање и крађа хране по продавницама Кобајаши је била и жртва суровог малтретирања у школи. „Мој отац није доносио много новца у кућу, тако да сам једва могла да приуштим себи одећу за школу", каже она. „Зими сам била приморана да изнова и изнова носим исту одећу, и због тога сам постала лака мета за другу децу." Кобајаши причом жели да помогне другима Студије је завршила средином деведесетих, у време када није било много прилика за младе у Јапану - тај период назива се „Леденим добом за запошљавање". Кад је коначно у једној токијској издавачкој кући добила посао - после много месеци живота од социјалне помоћи - ушла је у рутину дугих смена и врло ниске плате. Финансије су јој биле скромне и чак је имала обичај да краде храну из супермаркета како би саставила крај с крајем. Тада је Кобајаши први пут покушала да одузме себи живот. На врхунцу финансијких проблема Кобајаши је крала храну како би преживела Срећом, пријатељ ју је пронашао без свести у стану и одвео је у болницу на време. Пробудила се тек три дана касније. Самоубиство изрши 800.000 људи годишње Самоубиство је глобални проблем и Светска здравствена организација (СЗО) процењује да сваке године живот себи одузме око 800.000 људи. Јапан има једну од највећих стопа самоубистава међу развијеним земљама. Самоубиства су највећи узрок смрти деце стар од 10 до 14 године у Јапану, показује статистика јапанских власти. Иако је укупни годишњи број смрти у земљи у опадању, број смрти младих људи је у порасту. Владини подаци показују да је у Јапану самоубиство тренутно водећи узрок смрти за децу узраста између 10 и 14 година. Самоубиства млађих од 20 година је достигла су 2019. највиши ниво откако су јапанске власти током седамдесетих почеле да воде евиденцију о томе. Све то инспирисало је Кобајаши да њене патње објави у форми манге. Случај Србија - ако вам је потребна помоћ У Србији у просеку годишње 1.500 људи себи одузме живот, што ову земљу смешта на 13. место у Европи по броју самоубистава. Како би се тај број смањио, у Клиници за психијатријске болести „Др Лаза Лазаревић" недавно је отворена Национална СОС линија за превенцију самоубистава. Србија је међу последњим земљама у Европи која је увела овакав вид подршке људима са менталним проблемима, а на основу искустава других земаља очекује се смањење броја самоубистава за око 30 одсто. Ова линија ради 24 сата и од када је покренут број 011 77 77 000 названа је више од 1.800 пута. Особама које размишљају о самоубиству годинама је доступна и СОС линија центра Срце. На број 0800 300 303 ће вам се свакодневно од 15 до 23 сата неко јавити. „Моја искуства су веома лична, али сматрам да је важно да људи знају за њих. „Људи у Јапану и широм света пролазе кроз то стање ума када је 'тешко живети' и мислим да моје писање може да им покаже да нису усамљени у том осећању", каже она. Стална борба Кобајаши је пример колико су сложени проблеми са менталним здрављем и самоубиством. Пређашњи покушај убедљиво је најважнији фактор ризика за самоубиство међу општом популацијом, наводе из Светске здравствене организације. Кобајаши се и даље бори са суицидалним мислима, а оне могу бити поразне. 54028630Имам посао из снова и узимам редовно лекове, тако да је моје срце прилично задовољно у овом тренутку": Кобајаши наставља да добија психијатријску помоћ „Кад се осећам усамљено или кад на послу не иде све како треба, и даље се осећам као да желим да умрем", каже она. Кобајаши и даље прима психијатријску помоћ и разрадила је рутину како би изашла на крај са таквим мислима. „Кад се оне јаве, покушавам да се наспавам, да једем слатко и да удишем лепе мирисе како бих се осећала боље." „Такође, трудим се да не останем предуго сама", додаје. Због тога јој сусрети са обожаваоцима много значе. „Искусила сам самоубиство и познајем добро бол и очај", каже она. „Кад ми људи који су такође покушали да се убију приђу и желе да разговарају, осећам да то што сам преживела није било узалудно." „Све ће бити лакше на овај начин": Кобајаши каже да црне мисли и даље могу да је преплаве, али да зна како да се избори са тиме Заједничка искуства Та заједничка искуства, сматра она, могла би да буду још један користан начин да се помогне људима који размишљају о самоубиству, уместо да се користе само традиционалне интервенције као што су психотерапија и лекови. „Јапан има велики број кревета на психијатрији и масовно преписује лекове", истиче Кобајаши. Али особа која покуша себи да одузме живот осећа да не може да исприча другима о чему размишља, зато што мисли да је нико неће разумети, додаје. „Постоје бројни и изукрштани проблеми као што су лоши породични односи, финансијска ситуација, изолација. Те ствари није лако разрешити". Сматра да игнорисање намере суицидалне особе није решење, већ је „важно уважити шта она осећа и помоћи јој у корацима". Вирус корона и ментално здравље: Колико наш мозак трпи „Открила сам да ми је веома важно да мало изађем, видим се с колегама и проћаскам са пријатељима". „Ваша жеља за смрћу смањује се чим почнете да причате и смејете се с неким", објашњава она. „Свет је леп. Први пут сам то помислила од рођења": Кобајаши се нада да ће људи због пандемије научити да живе спорије Породични раскол Ипак, њено дело било је и извор новог сукоба. Још пре манге, писала је књиге о проблемима кроз које пролази, а одлука да се изађе с тим у јавност није прошла добро код њеног оца. „Мој отац је био против тога да причам о својим проблемима у јавности. Не слажемо се добро и нисам га видела више од 10 година", објашњава она. То значи да јој никада није рекао шта мисли о Дневнику мојих дневних неуспеха. Мање ју је, каже, занимало шта ће он мислити о његовом садржају, а више о избору формата. Њен отац се противио томе да она дели са свима приче о њеним проблемима, али је она то ипак урадила Кад је била млађа, сан јој је био да иде у ликовну школу, али њен отац је био против. „Он је рекао да би то било губљење времена и да 'не бих имала никакве користи од тога'", присећа се она. „Моја мајка је, с друге стране, је увек веома срећна кад се појавим у јавности или кад прочита нешто што сам написала." Стрип је преведен на многе језике, укључујући и енглески. Лекције из пандемије Јапанске власти саопштиле су недавно да је у априлу забележен пад броја самоубистава у поређењу с истим месецом прошле године. Чинило се да се то не уклапа у страхове да ће психолошке и финансијске последице ширења вируса, као и друштвене изолације изазване карантинским мерама, довести до повећања броја смртних случајева. Кобајаши се нада да ће пандемија научити Јапанце лекцију о захтевним очекивањима која се намећу запосленима Организације за очување менталног здравља истичу да овај пад треба да схватити као привремени резултат мера попут затварања школа и смањења радних сати у одговору на пандемију. „Кад се врати нормалан живот, стопа самоубистава могла би поново да скочи", страхује Кобајаши. „То ће се сигурно десити ако људи покушају да живе истим животима као и пре." Ауторка верује да је пандемија дала људима лекцију како да се старају о властитом менталном здрављу. „Видели смо да људи могу да поврате мир тако што неће радити превише у школи или на послу." „Ствари би могле да се поправе уколико сви престанемо стално да тежимо врху и задовољимо се начином живота који је благонаклонији према нашем телу и мозгу", додаје она. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk