Кад се помешају музика и политика: Чији су наступи на овим просторима (не)пожељни
Емитовање спота Светлане Цеце Ражнатовић у програму намењеном мањинама био је довољан разлог да Агенција за аудиовизуелне медије Албаније упозори албанску јавну радио-телевизију РТСХ.
Цеца није пожељна Како је наведено, Цеца је много пута имала антиалбанске иступе против Косова, а њене песме су, како се тврди, „инспирисале злочине у Босни и Херцеговини и на Косову", пренели су албански медији. Ово није први пут да се политика и музика помешају на овим просторима. „Политика се у све меша, па није нелогично да и ако музика засмета високо патриотској, моралној позицији политичара, буде згодна за то", прича музички критичар Петар Јањатовић за ББЦ на српском. Прича да је пре петнаестак година био у Тирани и да су га сви Албанци које је упознао питали када ће да дођу Горан Бреговић и Цеца. И музички критичар хрватског Јутарњег листа Александар Драгаш сагласан је да је реч о издвојеним случајевима. „На овим просторима баш свега има" Осим непожељне Цеце у Албанији, ових дана је изгледа Бајага поново непожељан међу хрватским ратним ветеранима. Почетком јула такозвани „бранитељи" побунили су се пред наступ Момчила Бајагића Бајаге и његовог бенда на фестивалу у Плочама. Због побуне „бранитеља" у августу прошле године отказан је наступ Бајаге и инструктора на Данима пива у Карловцу. Хрватски бенд Хладно пиво позван је тада да наступи уместо њих, али је одговор фронтмена Милета Кекина био „не, хвала". И баш као што у једној песми Кекин пева да „на овим просторима баш свега има", микса музике и политике има баш свуда. Навијачка психологија крива је за то што је и данас, много година након Бајагиног наступа у Републици Српској, који се сматра проблематичним, разлог за нечију побуну против наступа у Хрватској, сматра Петар Јањатовић. „Ово данас су само остаци те психологије", прича Јањатовић за ББЦ на српском. Бајага и инструктори нису омиљени "бранитељима" „Довољно је да је неко деведесетих година написао како Бајага подржава Републику Српску или тако нешто па да се то до 2019. развлачи. Њима то одговара. Не занима их да ли је то тачно или није, одговара им да шире мржњу и сваки повод је драгоцен и идеалан." Убрзо након отказивања наступа у Карловцу, Бајага и инструктори наступили су у Сиску, Вараждину, као и у загребачкој Арени. „Колико ја знам, не постоје никакве званичне забране било ког нивоа власти о нечијем наступу", каже Александар Драгаш. „Ово са Бајагом био је издвојени инцидент, јер се инсинуирало да је он за време рата наступао на територијама које су у то време биле под ингеренцијом САО Крајина." Додаје да је у оваквим ситуацијама више реч о процени локалне заједнице да би можда могло да дође до безбедносних ризика, па се од нечијег концерта одустаје. Цеца и Бора Чорба - персоне нон грате И док је један Бајагин концерт отказан, а други успешно одржан, Драгаш сматра да би до забране могло да дође једино уколико Светлана Ражнатовић или Бора Ђорђевић одлуче да наступе негде у Хрватској. Та два имена - Бора Ђорђевић и Цеца Ражнатовић - су персоне нон грате у Хрватској, каже Драгаш. „Сигуран сам да у Хрватској има људи који би отишли на Борин концерта, али ми је разумљиво да особа са тако радикалним ставовима буде на неки начин забрањена. „Исто тако ми је разумљиво да Цеца буде напожељна због везе са Арканом." Цеца се, каже, у Хрватској доста слуша и сигуран је да би многи отишли на њен концерт уколико би се одржао. Она је више пута изјављивала да никада неће наступити у Хрватској због бројних непријатности, претњи, клевета које је доживела од појединаца, али да су њени фанови из те земље увек добродошли на концертима у Словенији, Србији и Босни. Ражнатовић је 2014. године одржала концерт на сарајевском стадиону Славуј, први у Босни и Херцеговини након 20 година. Два-три непожељна имена Драгаш каже да у свим државама које су настале након распада Југославије постоји двоје-троје музичара који би у некој од држава били непожељни. Миле Кекин и Хладно пиво су одбили да наступе уместо Бајаге „Не знам шта би се догодило када би Томпсон одлучио да наступи у Србији - да ли би био забрањен или не", каже Драгаш. Пре неколико година, подигла се прашина око наступа Дина Мерлина у Београду. Међутим, овај босански певач је одржао три концерта у Београдској арени на којима није забележен ниједан инцидент. „Разне патриоте биле су очајне када је Дино Мерлин продао три Арене у Београду, не схватајући да је то најједноставнији закон тржишта", каже Јањатовић. „Постоје људи који воле такву музику и спремни су да је плате. Свака врста личне увређености на ту тему је бесмислена потпуно", додаје. Ко је где (био) непожељан И док је Бајага у Карловцу био непожељан, наступ у Арени у Загребу добро је прошао. Тамо је певао и Жељко Јоксимовић прошле године, а ускоро ће наступити и Лепа Брена. Бренином концерту у истој тој дворани пре десет година противили су се „бранитељи", али је она упркос томе наступила. Њен наступ у Осијеку отказан је две године касније због притиска јавности. Ана Николић је отказала концерт у Сарајеву у априлу 2015, пошто наводно није платила порез. Њен концерт је четири године раније отказан у Дубровнику, због оштрог протеста учесника такозваног домовинског рата. Аца Лукас је 2016. године због бурних реакција јавности морао да откаже наступ на загребачком Рајанфесту. Наследство деведесетих Инцидената је било током деведесетих, сагласни су саговорници ББЦ-ја, али се то променило у међувремену. „Током деведесетих су на пример КУД Идијоти са Партибрејкерсима наступали у Словенији, па је Хрватска глазбена унија слала дописе клубовима да им се не организују наступи јер, побогу, свирају са Србима", каже Јањатовић. „Којоти из Загреба свирали су исто са Брејкерсима, па им је било забрањивано да наступају", каже. Александар Драгаш је у то време сарађивао са Којотима и каже да је неко кратко време било проблема, али да се све брзо решило. „Једна је ствар то посматрати у дискурсу ратних деведестих, а потпуно друга посматрати данас", прича Драгаш. „Нећу да се враћам у деведесете и време рата, када је таквих забрана било. То је било и прошло. Последњих двадесетак година тога нема." Када је убрзо након пада Слободана Милошевића у октобру 2000. године организован концерт Дарка Рундека у Београду, било је анонимних пријава да би могло да буде „гужве", али се ништа није догодило, присећа се Јањатовић. „Не видим ниједан разлог због ког би неко у Србији забрањивао концерте Рундека, Хладног пива или Парног ваљка или зашто би неко у Хрватској забрањивао концерте Партибрејкерса, Електричног оргазма, Репетитора", закључује Драгаш. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk