Корона вирус: Дневник самоизолације у Београду, недеља друга
И даље се зовем Урош Димитријевић и и даље сам, вероватно, хипохондар.
Боже, дај ми неки знак Схватио сам једну ствар када је у питању моја хипохондрија - ја не желим да будем у праву. Да, желим да начелно будем у праву и да ми сви беспоговорно верују када кажем да је Лијам Галагер највећа фаца на свету или да би људи требало да престану да носе качкете. Али када се појави нови вирус и кажем: „Ух, ово би могло да прерасте у нешто озбиљно", тада желим да грешим. Желим да ме сви демантују и докажу да апсолутно нема разлога за бригу. Али изгледа да је сада мало касно за то. Налазим се у самоизолацији откако је моја девојка допутовала из Француске прошлог понедељка. О првој недељи сам већ писао. Међутим, период самоизолације траје укупно 28 дана. У преводу - тек смо почели. Напољу снијежи Понедељак, 23. март - осми дан самоизолације Пао је снег. Сада знам како се путари осећају сваке године. Потпуно сам изненађен. Девојка каже, да ме не познаје, рекла би да сам шокиран. Ево шта сам научио о самоизолацији за седам дана. То је једна лукава превтрљивица, ако морам тако да се изразим у недостатку речи прихватљивих за ББЦ. Снег у Србији кад му време није: Не остављајте трагове, останите код куће Пре него што започне самоизолацију, човек каже: „Океј, ово је период када ћу се посветити себи. Вежбаћу јогу, прочитаћу стотине онлајн наслова које Њујоршка библиотека сада нуди бесплатно и коначно ћу средити плакар". Не бих да рушим Снешка - с обзиром на временске прилике напољу, једина прихватљива флоскула - али то се неће десити. У самоизолацији, човек само ради и наглас пева турбо фолк хитове са осамнаестих рођендана из периода када је он сам имао осамнаест година. Седамнаест у мом случају, јер сам кренуо раније у школу. Број заражених од корона вируса се данас попео на 249. Чини ми се да је аплауз са тераса данас био нешто слабији. Урош Димитријевић Уторак, 24. март - девети дан самоизолације Касним на посао. Посао који радим од куће и који почиње у један поподне. Нико то не примећује, или само ја мислим да нико не примећује. У стану је колективни морал мало опао. Спремам јаја на око и, са жељом да импресионирам девојку, покушавам да разбијем јаје једном руком, као што то раде људи на телевизији. Резултат: читаво беланце се слива у судоперу. Јаје, први покушај Кажем девојци да сам је разочарао. Она ме убеђује да нисам. Све је забележено њеном камером. Надаље користим обе руке. Јаје, трећи покушај Трудим се да не размишљам о корона вирусу док не седнем да радим. Још увек немам потребу за излажењем напоље. Што сам дуже у кући, то сам мирнији. Нема ни психосоматских симптома, фантомског кашља и слично. Само ми се и даље доста једе слатко. Потврђена су још 54 случаја корона вируса, укупно 303. Међу њима су и две бебе. Сазнајемо да су српски држављани данима заглављени на аеродрому у Паризу који су слетели јуче у Београд. заправо одведени у некадашњи избеглички камп у Суботици. Председник Србије Александар Вучић најављује масовна тестирања. Добијамо прве фотографије Хале 1 Београдског сајма. Звучи као најгори клише, али облива ме хладан зној. Срећом, то није симптом. Среда, 25. март - десети дан самоизолације Мали јубилеј за нас. Први округли двоцифрени број. Добро смо. Данас имамо састанак преко видео позива. Нисам видео колеге 12 дана, па им се обрадујем. Лазара и Марија имају вештачке позадине. Лазара је „на мору", а Марија „у Сан Франциску". Њих две увек имају неке луцкасте идеје. Руке су добро, али ми се кожа лица исушује. Срећом, креме ових дана у кући има више него хлеба. Број заражених корона вирусом порастао је на 384. Досад су преминуле четири особе, од тога једна у Нишу. Не сећам се да сам чуо аплауз у 20 часова, али га је вероватно било. Лепо је видети барем људе који шетају псе око осам увече. Вучић каже да ће можда бити укинута одредба о шетању кућних љубимаца током полицијског часа. 21:00 - гледамо редитељски деби Гордана Кичића, али без тона. 21:10 - престајемо да гледамо редитељски деби Гордана Кичића. Четвртак, 26. март - једанаести дан самоизолације Редакција ББЦ Њуз на српском данас слави други рођендан. Поново организујемо заједнички видео позив. Размишљам да коначно ставим восак на косу. Девојка ме одвраћа од те идеје, каже да нема смисла, неће се приметити због квалитета снимка. Облачим нову кошуљу коју нисам стигао да носим док сам још излазио из куће. Не пеглам је. Па нема смисла, неће се приметити због квалитета снимка. У Србији је потврђено укупно 457 случајева корона вируса. Досад је преминуло седам особа. Број умрлих у свету је премашио 22.000. Неко на Инстаграму качи слику из серије Рик и Морти. „На крају ће бити све у реду, Морти. Ако не буде, то значи да још није крај", каже Рик. Гледамо неколико епизода Рика и Мортија. Петак, 27. март - дванаести дан самоизолације Данас чистимо кућу. Усисавамо, рибамо подове и бришемо прашину. Чистимо са једнаким ентузијазмом као када долазе гости. То је охрабрујуће. Доста је било апатије. Више нећу само пасивно посматрати свет око себе. Трудићу се да му допринесем, макар и из ових услова. Вратићу се хобијима и страстима и поново откључати своју креативну страну. Али од сутра. Корона вирус је потврђен код 528 људи у Србији. Још једна особа је преминула. Донете су прве пресуде због кршења мера самоизолације. Један човек у Димитровграду осуђен је на три године затвора. У Пожаревцу две пресуде - на две и две и по године затвора. Најлепше је код своје куће. Боље упознајемо једно друго. Сазнајем да моја девојка никада није пробала Бигмек. То ме мало потресе, али договарамо се да исправимо ту неправду када прође ово. Вечерас је аплауз поново гласан. Комшије изнад почињу да тапшу у 19:58, па престану, па наставе опет у 20:04, када сви прекину. Увек они морају да се праве паметни. Немам представу шта радим Субота, 28. март - тринаести дан самоизолације Званично устајем из кревета тек око три поподне, у време новог пресека. Корона вирус је регистрован код 659 особа у Србији. Забрана кретања ће викендом важити већ од 15 часова. Вадим стари миди контролер, са жељом да стримујем специјални ди-џеј сет из стана. То је ових дана популарно. Уколико се укључи сва родбина - а не видим разлог зашто не би, није као да имају шта паметније да раде у поподневним часовима - имаћу позамашну публику. Песмом против корона вируса Машина ради, али програм који сам добио уз контролер пре 11 година је толико стар, да не успевам да га покренем. Покушавам да нађем новију верзију, али мапирање делује превише компликовано. Лако је у овим условима имати времена, али то не значи да имам стрпљења. Поново палим Нетфликс. Немам представу да ли сам данас опрао зубе. То је срамота за сина једног стоматолога. Оче, разочарао сам те. С том мишљу и одлазим у кревет. Перем зубе двапут пре одласка на спавање. Недеља, 29. март - четрнаести дан самоизолације Перем зубе чим отворим очи. Чак и пре 3 поподне, готово да нема људи на улицама. У 15 сати нема апсолутно никог. Нема више ни шетања паса између 20 и 21 час. Када би напољу било исувише хладно или не би било ничега у граду, људи би то често описивали речима „као да је пандемија". Е па сада је у току пандемија, и није ништа налик томе када четвртком у граду нема ничега осим паб квиза на који не желите да идете. Океј, откључавање креативности, покушај други. Непосредно пре пандемије, спремао сам се да пошаљем мој први роман издавачима. Уколико то урадим сад, постоје два могућа одговора: До краја дана играмо Рејмен на Иксбоксу. Број заражених корона вирусом порастао је на 741. До сада је преминуло 13 особа. Да је све остало по старом, ово би био наш последњи дан самоизолације. Али није, чека нас још 14 дана, исто оволико. Када напољу нема ничег, и постоји могућност да се заразите новим вирусом или да имате проблема са полицијом, лако је остати код куће. Сада креће друга рунда. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk