Да ли ће католичка црква прихватити ожењене свештенике
Шингу, у држави Пара у Амазонији, једна је од највећих римокатоличких цркава у Бразилу - обухвата 365.000 квадратних километара, а више од 70 одсто од 576.000 становника су католици.
Због мањка свештеника неки верници могу да иду на службе само неколико пута гоидшње Међутим, у региону служи мање од 30 свештеника, што значи да их неке заједнице виђају само два пута годишње. Шингу је постала студија случаја за покрет у оквиру цркве који се бави питањем недостатка свештеника у удаљеним подручјима - дозвољавање ожењеним мушкарцима да буду свештеници, што је противно дугогодишњим правилима о целибату у католичанству. Овај контроверзни предлог представљен је у радном документу који је црква објавила прошле седмице и о њему ће бити речи на Амазон синоду, састанку бискупа који ће се одржати у Риму у октобру. Може ли „Амазонски ефекат" да промени католички свет? Ово није први пут да Ватикан дозвољава ожењене свештенике - 2009. године отворио је врата англиканским свештеницима који су напустили цркву Енглеске, углавном због тога што се нису слагали са њеном политиком према женама и геј бискупима. И у неким источним католичким црквама свештеници могу да буду ожењени. Без обзира на то, Амазон синод би могао да донесе значајну промену у католичку доктрину. Без „опционог целибата" Ово делује да ће бити један од многих контроверзних тренутака током мандата папе Фрање. Папа, који на челу цркве од 2013. године, већ је говорио у прилог изузецима од правила за удаљена подручја, иако је жестоко одбацио оно што је назвао „опционалним целибатом" као опште правило. „Моја одлука гласи: нема опционог целибата", рекао је папа Фрања у јануару. „Нећу то дозволити. Ја пред Богом не могу да донесем ту одлуку." Правила важе у удаљеним подручјима Предлог Идеја која кружи Ватиканом је да се дозволи ограничена служба старијим мушкарцима које, према документу објављеном прошле недеље, „поштују и прихватају чланови њихове заједнице, чак и ако већ имају породицу која је стабилна, како би обезбедили обављање службе која прати и одржава хришћански живот". Такве мушкарце црква дефинира као viri probati - ожењени људи доказане врлине. Амазонска шума простире се на површини од 7,5 милиона квадратних километара у Бразилу, Еквадору, Венецуели, Суринаму, Перуу, Колумбији, Боливији, Гвајани и Француској Гвајани и највећа је прашума на свету. У региону живи више од 30 милиона људи, углавном католика. То је област коју карактеришу логистички изазови. Они укључују потребу путовања бродом како би се стигло до удаљенијих локација. Док католичка црква дозвољава ђаконима да воде обреде, попут крштења, само свештеници могу да исповедају. Евангелистичка црква у Амазонији Ти захтеви нису део протестантске вере и то би могло да помогне у схватању зашто евангелистичке црвкве имају све више чланова у Амазонији - проценат је скочио са 19,8 одсто на скоро 30 одсто између 2000. и 2010. године, према националним пописима. „Ни у ком случају не предлажемо крај целибата. Тврдимо да вођење обреда попут причеста не би требало да обављају само мушкарци у целибату", наводи у писаном одговору ББЦ-ју Ервин Каутлер, бискуп у Шингу. Древна пракса „Ми смо против тога да заједнице буду искључене због недостатка свештеника. Ко год се одлучи за живот у целибату има право на то. И има много оних који га изаберу и задовољни су тиме", додаје Каутлер. Али целибат није увек био уобичајена пракса унутар римокатоличке цркве. Први папа, Петар, био је ожењен, као и други апостоли. Целибат као правило није био наметнут све до 12. века. Иако је главни аргумент био да се гарантује потпуна посвећеност свештеника, целибат је имао и додатну корист - да обезбеди да деца или жене свештеника не полажу право на имовину која је стечена током свештениковог живота, тако да може да је задржи црква. Папа Фрања је већ разговарао о променама Док се посебна одлука до сада односи на Амазон, она би могла да се прошири и на друге регионе ако се покаже успешном. Међутим, предлогу се озбиљно противе католички бискупи, а он може да погорша незадовољство напредним ставовима папе Фрање. Недостатак у свету „Конзервативним групама се то уопште неће допасти", написао је у једном есеју прошле седмице британски стручњак за Ватикан Остин Иверејг, аутор две књиге о Папи Фрањи. Међутим, Роки Палоши, надбискуп у Порто Вељу, бискупији у бразилској Амазонији, тврди да је за цркву пресудно „опуштање" правила. „Не можемо да игноришемо локалне потешкоће", каже он, мислећи на то да 950.000 становника треба да служи 47 свештеника у Порто Вељу. Да ли ће његове колеге прихватити промену друга је прича. Међутим, недостатак свештеника није само проблем удаљених цркава. Бројке засноване на званичним подацима Ватикана са Универзитета Џорџтаун показују да је број свештеника широм света стагнирао. Од 1970. године има их нешто више од 400.000. У истом периоду, глобална католичка популација скочила је са 653,6 милиона на више од 1,3 милијарде.