Брегзит и распуштање парламента: Шта се то десило?
Драматичним потезом у среду ујутру, нови британски премијер Борис Џонсон је покренуо суспензију парламента Уједињеног Краљевства - што значи да посланици имају много мање времена да причају о Брегзиту, процесу изласка Велике Британије из Европске уније.
Доњи дом британског парламента О Брегзиту и суспензији парламента у 100 речи Парламент ће бити суспендован на пет недеља, пре 31. октобра, датума када Велика Британија треба да напусти ЕУ. То је за свега девет седмица. Политичари са обе стране дебате о Брегзиту овај потез називају државним ударом. Џонсон жели да започне ново парламентарно заседање, од 14. октобра. Уместо уобичајене тронедељне јесење паузе, парламент ће овог пута ставити кључ у браву 10. септембра. Са тако мало времена, посланици ће тешко успети да спрече Велику Британију да напусти ЕУ без договора. О Брегзиту и суспензији парламента у 500 речи Некима је ова прича велика као пад Берлинског зида, а неки жале за британским хумором. Чекајте, шта се управо догодило? Парламент сваке јесени престаје са радом на неколико недеља. Али ово није нормална пауза. Џонсон прекида тренутно парламентарно заседање у критичном моменту. Велика Британија је првобитно требало да напусти Европску унију 29. марта. Након што је парламент одбио споразум о којем се у три наврата преговарало са ЕУ, рок је продужен. Датум за напуштање ЕУ сада је 31. октобар. Џонсон, један од кључних актера у Брезит кампањи, обећао је да ће процес довести до краја по сваку цену - са или без споразума. Ипак, већина опозиционих посланика у парламенту, као и многи из владајуће Конзервативне партије, не желе напуштање ЕУ без споразума. Они се плаше да би то могло да науди британској привреди, да доведе до раста цена и ограниченог приступа највећем тржишту у Уједињеном Краљевству. Запретили су да ће изгласати закон којим ће Брегзит без споразума бити онемогућен. Када им то не би пошло за руком, тражили би гласање о неповерењу у владу. Да ли је легално суспендовати парламент? Да. То је оно што се уобичајено дешава између краја једног сазива и почетка следећег. Међутим, околности су необичне. Правно оспоравање овог потеза би било тешко, с обзиром на то да влада не крши ни један закон. Једноставно користи парламентарну процедуру, док премијер Џонсон покушава да испуни обећање које је дао током кампање - да ће извести Уједињено Краљевство из ЕУ. Посланици могу да се сложе са суспензијом, уз ризик да ће доћи до Брегзита без споразума, или могу да покрену изборе изгласавањем неповерења влади. Председавајући Доњег дома парламента, Џон Берков, описао је суспензију као „уставну срамоту" која је осмишљена како би спречила посланике да расправљају о Брегзиту. Шта је са краљицом? Она може имати неког удела, али врло ограничено. Технички, влада је морала да јој тражи дозволу да суспендује парламент. Ово је обична формалност: краљица се држи даље од политике. Уколико би одбила захтев, то би био потез без преседана. Није одбила. Краљица се одувек држала изван политике Шта ће се следеће десити? Добро питање. Парламент ће опет почети са радом 3. септембра, али ће одмах затим отићи на паузу. Ако се ствари буду одвијале како премијер Џонсон жели, парламент ће почети са радом 14. октобра, две и по недеље пре него што Уједињено Краљевство треба да напусти ЕУ. Међутим, ако посланици изгласају неповерење пре 10. септембра, могло би доћи до општих избора у октобру. Ако дође до избора, да ли ће се ипак десити Брегзит? Зависи. Ако победе конзервативци, онда хоће. Већ су у вођству са око 31 одсто по испитивањима јавног мњења, након што је у јулу Борис Џонсон преузео место председника владе од претходне премијерке, Терезе Меј. Главна опозициона лабуристичка партија каска за 10 до 12 посто и сада има око 21 одсто подршке. Лабуристи су подељени између традиоционалних средина са радничком класом, које имају тенденцију да подрже Брегзит и гласача у градовима који су више за останак у ЕУ. Али, победа конзервативаца није нужно извесна. Друге странке, укључујући и либералне демократе левог центра и шкотске националисте, оштро се противе Брегзиту под било којим условима. Џонсон је посланике којји се противе Брегзиту ставио у незгодну позицију. А ту је и Брегзит странка, коју предводи Најџел Фараџ, који жели да Уједињено Краљевство изађе из ЕУ по сваку цену. Флуидна политичка ситуација и тесни резултати испитивања јавног мњења отежавају давање прогноза о томе ко ће освојити већину, ако је ико уопште освоји. Због тога је тешко предвидети резултате избора. Само питајте Терезу Меј: она је сазвала ванредне изборе 2017. године, али је добила већину, која је зависила од десеторо посланика из Северне Ирске. Као резултат свега, морала је да пристане на договор којим је предвиђено да Уједињено Краљевство остане у оквиру ЕУ дуже него што би они који подржавају Брегзит желели. И ето нас сада овде.