Деца у Пазарићу: Везивање младих са инвалидитетом траје годинама
Јецаји деце везане за радијаторе и кревете, шаке су им заробљене крпама, на лицу модрице - ово показују фотографије и снимци настали у центру за бригу о деци са инвалидитетом у близини Сарајева.
Иако су ове сцене довеле до протеста у Босни, активисти и стручњаци кажу да сада ипак није откривено ништа ново и да се деца овако третирају годинама, а да многи само окрећу главу. „Љута сам што се све своди на зблажавање", каже Ана Котур-Еркић, правница и активисткиња за људска права особа са инвалидитетом у Босни и Херцеговини за ББЦ на српском. „Та деца нису друштвено прихваћена, јер када бисте питали те који су сада збланути, рекли би да нису спремни да њихово дете седи у клупи с ментално инвалидним дететом", додаје Еркић. Федерална посланица опозиционе Наше странке Сабина Ћудић објавила је фотографије штићеника Завода за збрињавање ментално инвалидне деце и омладине у Пазарићу. У Заводу кажу да фотографије нису настале у последњих шест месеци и да децу и младе у овој установи не везују. „Увек сам тражио да се деца не везују", рекао је директор Завода Пазарић Реџеп Салићи за Ослобођење и додао да су деца вероватно третирана „на овај стравичан начин" пре његовог мандата. Шта се десило? Ћудић је у среду објавила снимке и фотографије деце из Завода у Пазарићу. На њима се виде деца умотана и везана у кошуље, млади штићеници са рукама везаним иза леђа, као и деца и млади чије су руке и ноге везане за радијаторе и кревете. „Ова ситуација се може назвати модерним ропством", рекла је Ћудић на конференцији за медије у среду. Први протест одржан је у среду увече испред Владе БиХ Посланица је фотографије објавила након посете Заводу. Ал Џазира Балканс објавила је да су фотографије и снимци настали у протеклих годину дана. У Сарајеву су затим организована два протеста, а најављена су и окупљања у Тузли и Мостару. Грађани захтевају моменталну смену управног одбора Завода у Пазарићу, као и формирање комисије коју ће чинити здравствени радници и представници домаћих и страних НВО за заштиту права деце. Такође, траже и 24-очасовни надзор над Заводом, подизање кривичних пријава против појединаца за које се установи да су радили на штету деце, као и израду плана како би завод почео да ради са децом у складу са савременим методама. Какве су реакције? Из Завода у Пазарићу огласили су се демантијем. Кажу да је Ћудић изнела нетачне информације и да током једне кратке посете није могла да стекне прави увид у функционисање Завода. Наводе и да су установу посетиле различите и комисије и инспекције које је организовало министарство рада и социјалне политике. „Оне су установиле у којим условима живе корисници и у који се третмани спроводе над њима", пишу у саопштењу али се не прецизира какви су то услови. Они наводе да током 2019. године није било „фиксирања пацијената", као и да фотографије које је објавила Ћудић нису забележене ове године. Саопштено је и да ће се спровести интерна истрага о поступању према корисницима и да ће испитати ко је фотографије урадио. Директор Салић рекао је да фотографије нису настале за време његовог мандата. Он је на дужност ступио у априлу ове године. „Немојте да однесе стање у Пазарићу у погрешном правцу, да се сакрије корупција, а да ово изађе на видело", рекао је Салић. Посланици парламента Федерације Босне и Херцеговине о стању у Заводу у Пазарићу и у другим установама расправљаће на седници заказаној за 4. децембар. Из Уницефа су саопштили да већ годинама сарађују са босанским институцијама како би се тренутни систем бриге о деци са инвалидитетом преобратио у систем подршке породицама. „За свако дете, породично окружење је једино право окружење у ком може развити потенцијале и напредовати, без обзира на то о каквом се облику физичких или менталних тешкоћа ради. „Ниједно дете никад не би смело бити у ситуацији какву смо у медијима видели", саопштено је из Уницефа. Окретање главе Котур-Еркић каже да се „мучење дешава сваки дан у години" и да би установе попут Пазарића требало затворити, а деци и омладини обезбедити живот ван институција. Он каже да ситуација „није ништа боља" ни у неким другим установама у Босни, а да су ипак неке институције стање у Пазарићу оцениле позитивно. „Слушали смо како је стање у Заводима боље, да су зидови окречени у веселе боје", каже Котур-Ерић. Александра Иванковић, правница из Бања Луке која је пред судом за људска права у Стразбуру заступала лица са инвалидитетом, на Фејсбуку је написала да „Пазарић и слични постоје деценијама". „То су махом установе у којима се деца и одрасли са комплексним потребама складиште, и одржавају на животу подаље од нас - 'здравих, правих и нормалних'. „Потресне фотографије које се од јуче врте по медијима нису ништа ново (бар мени и колегама које се овом проблематиком баве деценијама) и искрено, изненађена сам да вас има још изненађених на такве призоре", написала је Иванковић. Харис Хаверић, директор Сумеро центра за подршку особама са инвалидитетом, каже да је у институцијама попут Завода у Пазарићу смештено 3.000 особа. Он наводи да је пре седам година, омбудсман представио извештаје о условима у којима штићеници живе и да је тада откривено „да су услови у Заводу гори него у затвору". Сумеро је невладина организација која помаже деци и омладини са комплексним потребама да живе ван институција. Хаверић наводи да су активисти „успели да из истих изведу 100 људи у четири кантона". „То су момци и девојке из Сарајева, Бугојна, Тузле који су сада запослени, који се друже, заљубљују. Остварена су им основа људска права", каже он. Додаје да су најмање криви запослени у Заводу, психолози и сестре, већ „управа, надзор и Влада." „На крају крајева, то није наш посао, већ њихов који они не обављају како треба", каже Хаверић. Сматра да се „након овог шоуа са фотографијама које су испливале" ништа неће догодити, али да ће грађани имати више информација о деци у установама. „Деца ће и даље остати тамо, јер систем не ваља", каже Хаверић. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk