Јирген Клоп и Ливерпул: Како је дечак из Шварцвалда постао херој Енфилда
Јенс Хас се још сећа када је први пут посумњао да његов школски друг Јирген Клоп размишља као фудбалски тренер.
Јирген Клоп из дечачких дана Имали су 11 година, возили су их на тренинг млађих категорија Глатена, а у колима су слушали радио пренос утакмице коју је играо Штутгарт, њихов омиљени клуб. Млади Јирген је почео да анализира тактику Штутгарта и предложио је неколико измена како би се променио ток утакмице. Неколико тренутака касније, коментатор је потврдио да је управо те измене и направио тренер Штутгарта. „Био сам одушевљен његовим знањем и разумевањем фудбала", присећа се Хас. „Више пута ми је падало на памет - па, он је већ сад тренер". Клопови школски дани у Црној шуми (Шварцвалд) пружају нам увид у то како је израстао у најбољег фудбалског тренера данашњице. У Мајнцу га обожавају - тамо је преко ноћи од играча постао тренер и увео клуб у Бундеслигу, први пут у историји. Иста је ситуација и у Дортмунду где је са Борусијом скинуо са трона минхенски Бајерн, као и у Ливерпулу са којим је освојио титулу првака Европе и дошао надомак дуго чеканог трофеја у Премијер лиги, пре него што се умешао корона вирус. Клоп има подједнако лежеран однос са играчима, навијачима, функционерима и новинарима. Чини се да овај стручњак који воли да се грли представља отелотворење тренера какав је потребан поменутим клубовима чији навијачи захтевају да се тренер унесе у посао са много емоција и страсти. Има још много тога занимљивог у вези са Клоповом личношћу и методама рада, а ББЦ је разговарао са људима који су били кључни у његовом фудбалском путу ка Енфилду. Прича почиње у Глатену, идиличном бањском сеоцету у Шварцвалду, где је Клоп провео године које су биле најважније за формирање његове личности. Разговарали смо са Хасом прекопута пекаре, а поред фонтане из које се вода у улива у реку Глат по којој је село и добило име. То је место на којем су се Јирген и саиграчи из Глатена окупљали пре одласка на гостујуће мечеве. Кратка шетња поред обале реке, где су дечаци некада возили бицикле и стиже се до куће у којој је Клоп одрастао. То је велика бела кућа у којој и даље живи његова мајка, а преко пута се налази нова зграда градске већнице. Недалеко одатле и основна школа у коју су ишли Клоп и Јенс. Прича почиње у Глатену, идиличном бањском сеоцету у Шварцвалду Управо овде, у брдима Швабије - земље сатова са птицама кукавицама, традиционалних костима и тешке хране - Клоп је развио осећај слободе, далеко од индустријског начина живота Мајнца, Дортмунда и Ливерпула. „Овде су људи веома ћутљиви, опрезни са новцем. Воле да раде и да осуђују друге", каже Хас. „Људима у Швабији је потребно мало времена да се отворе, али када се то деси, имате пријатеља до краја живота. Ово је добро место за одрастање, имате времена за себе и да се сконцентришете на оно што желите да радите". Клоп има два старије сестре, за које је рекао да су му биле као мајке. Али његов отац Норберт, путујући трговац и бивши голман аматерске екипе, био је тај који га је охрабривао да се бави спортом. „Норберт је имао велики утицај на њега, обликовао је Јиргена", присећа се Клопов први тренер Улрих Рат. Он је 1972. Основао млади тим Глатена како би његови синови Инго и Харти могли да играју фудбал, а ту су били и Клоп и Јенс Хас. „Важно је знати да Норберт Клоп није рођен овде у Глатену. Он је из савезне државе Рајна Палатинат, тамо је Мајнц. Људи оданде организују Карневал. Ми у Глатену и Шварцвалду то не радимо", додаје он. Норберт је био веома активан у Глатену, прво у фудбалском, а затим и у тениском клубу. „А Јирген је од оца наследио елоквенцију, ентузијазам и енергију", наводи Рат. Клоп са оцем Норбертом За разлику од оца, Клопова мајка јесте родом из Глатена, из угледне локалне породице. „Када Јирген скаче поред линије, као да видим Норберта. Али, када затвори кућна врата за собом, проналази мир и тишину, и сакупља енергију. Е, ту видим његову мајку". Клоп је био фудбалер средине терена и капитен у млађим категоријама Глатена. У каснијим тинејџерским годинама, прешао је у нешто већи клуб - Ергензинген из места 15 километара удаљеног од његове куће. Рат описује Клопа као човека који тешко подноси поразе и приропни је вођа. „Увек је први иступао да говори када је сматрао да нешто није у реду", наводи седамдесетдеветогодишњи Рат. „Имали смо добар однос. Он је био веома амбициозан. Увек је мотивисао саиграче." Поред терена на којем је Клоп играо као дечак налазе се висока стабла борова. Са друге стране је поток где је често упадала лопта, присећа са Хас. Године 1981. Екипа се преселила на други део села на терене новог клуба чије боје су жута и црна, као о Борусија Дортмунд. А на централном месту на зиду клупских просторија стоји Клопова потписана фотографија са посветом из времена када је водио Борусију. У тим просторијама је 2011. организована и прослава успеха најславнијег сина овог села - тада је Клоп са Борусијом освојио прву титулу шампиона Немачке. Клоп је био фудбалер средине терена и капитен у млађим категоријама Глатена Када су песме и повици престали, Клоп се попео на бину, одржао говор, а онда сишао да се дружи са окупљенима. „Било је невероватно", каже Хас док испија криглу пива у спортском бару у Глатену у којем се тог поподнева окупила локална бициклистичка екипа. „У једном тренутку он је био професионални тренер у Дортмунду, а већ у следећем стари школски другар. Занимало га је шта се дешава у селу, разговарао је са свима на локалном дијалекту", додаје Хас. Рат у последње време ретко виђа Клопа, али обузму га емоције када се присети када га је бивши ђак изненадио телефонским позивом за 75. рођендан. „Честитао ми је и пожелео све најбоље", каже Рат док суздржава сузе. „Ово је његов дом и он то никада није заборавио". Пошто је напустио Глатен, Клоп је играо за неколико аматерских клубова, укључујући и Рот Вајс из Франкфурта где је истовремено студирао спортске науке на факултету. Онда се 1990, када је имао 23 године, преселио 30 километара на запад и потписао полупрофесионални уговор са друголигашем Мајнцом чији капитен је тада био Михаел Шумахер. „Клоп је био типичан ученик из времена - по изгледу и личности", смеје се шездесетдвогодишњак у оделу заваљен у фотељу у корпоративном апартману на новом стадиону Мајнца. Тај стадион је симбол успона Мајнца под вођством Клопа. „Он је увек носио фармерке и мајицу, био је врло опуштен", каже Шумахер. Живот на терену, међутим, био је трауматичан за Клопа који је одувек причао да има ноге друголигашког играч и мозак прволигашког. „Када је дошао у клуб, играо је нападача. Био је брз, добро играо главом, али му је техника била слабија страна", објашњава Шумахер. „Било му је тешко. Навијачи су често звиждали када би спикер на стадиону прочитао његово име. Сећам се да смо после једног меча седели у базену за хидро масажу и Клоп ми је рекао: 'Шта је ту могу? Тренер ме увек убацује у игру'. Знао је да није најбољи фудбалер на свету, али је радио оно што је тренер тражио од њега." А онда га је тренер Волфганг Франк пребацио да игра у одбрамбеној линији и ствари су се промениле за Клопа у Мајнцу. У дресу тог клуба одиграо је 325 утакмица током десетогодишње каријере. Одлука клуба да га постави за тренера је изненадила многе, али је омогућила Клопу да покаже све квалитете. У фебруару 2001, Мајнц је био пред испадањем у трећу лигу, када је председник клуба Харалд Штруц повукао храбар потез У фебруару 2001, Мајнц је био пред испадањем у трећу лигу, када је председник клуба Харалд Штруц повукао храбар потез. „Пре тога смо за кратко време променили три тренера", објашњава Штруц док гледа преко терена старог стадиона Мајнца који сада служи само за тренинге првог тима. „Чекао нас је веома важан меч и рекли смо, ако нема никог да дође и помогне екипи, онда ће играчи то морати да ураде сами." „Клоп је био страствен, нормалан човек, али је имао посебну личност. На утакмицама сте могли да видите да је он вођа." „Одлучили смо да га поставимо за тренера и то је изазвало праву експлозију емоција за све људе у граду. И тако је почело најславније доба Мајнца". Резултати су дошли одмах. У првој утакмици у којој је Клоп био тренер, Мајнц је победио са 1:0. Затим је у следећих шест првествених мечева, Клопов тим славио пет пута и избегао испадање у трећу лигу. А најбољи дани тек су долазили. У следеће две узастопне сезоне, Мајнц се борио за улазак у Бундеслигу, најјачи ранг такмичења. И оба пута је у последњем колу остајао без пласмана у Бундеслигу. Слабији људи би вероватно „пукли" после тога, али не и Клоп који је покренуо и клуб и цео град, прича Штруц. Око 15.000 навијача окупило се на главном градском тргу у Мајнцу, а Клоп је говорио од срца. „Сви су плакали, али је Јирген изашао на бину и рекао да ће се Мајнц вратити још јачи и покушати поново. И људи су били одушевљени том Клоповом снагом. Увек умео да нађе праве речи". Сузе туге претвориле су се у радоснице следеће сезоне када је Мајнц први пут у клупској историји ушао у Бундеслигу. Са Борусијом је освојио две титуле првака Немачке заредом - 2011. и 2012. године „Верујте ми, то је било незаборавно вече", каже Штруц. „Јирген ми увек прича о сцени коју никада неће заборавити. Било је три ујутру, ми смо у пабу, а ја стојим, смејем се, пијем и изгледам тако срећно." Мајнц је у Бундеслиги провео следеће три сезоне, што је било сасвим довољно да Клоп представи тактичко знање и шарм великанима немачког фудбала. „Мајнц није имао претерано квалитетне играче за Бундеслигу, али их је било тешко победити јер су имали тимски дух", каже Ханс Јоаким Вацке, извршни директор Борусије Дортмунд. „На ширу јавност оставио је јак утисак током Светског првенства 2006, када је радио као стручни консултант на телевизији. Он је био нешто ново за Немце - стручан човек, а шармантан и забаван. Био је фанстатичан", додаје Вацке. У сузама се опростио од навијача Мајнца и онда 2008. постао тренер Борусије Дортмунд. Одмах је изградио присан однос са најзагриженијим навијачима који себе називају Жути зид и заузимају највећу трибину Вестфален стадиону. Његов начин вођења утакмица и тактика у јавности су добили назив хеви метал фудбал. Скакао је поред терена и стално гестикулирао, а од Борусије је направио једну од најатрактивнијих екипа у Европи. Са Борусијом је освојио две титуле првака Немачке заредом - 2011. и 2012. године. „Донео је екипи нови дух. Неговао је другачији стил од оног који смо раније имали - агресиван, са много притиска на противника. Навијачи и играчи су га заволели од првог тренутка. Цео град и регија, сви су полудели за њим", описује Вацке. Одмах је изградио присан однос са најзагриженијим навијачима који себе називају Жути зид О Клоповом статусу суперзвезде можда најбоље сведочи снимак прославе освајања шампионске титуле 2011. из хеликоптер Уз звуке тек осмишљене песме Клопо попстар која трешти из звучника, харизматични тренер се појављује кроз облаке дима, игра на бини, шутира лопту у публику и маше обожаваоцима и обожаватељкама. „Он је један од најпознатијих људи у Немачкој", каже Ули Граф, један од Клопових блиских пријатеља, аутор и продуцент песме Клопо попстар, која је добацила и до другог места на топ листама у Немачкој. „Али он не жели да буде поп звезда. Он је човек из народа. Момак из Шварцвалда који је постао херој", додаје Граф. Он каже да је одлазак са Клопом на одмора најзабавнија ствар која може да вам се деси. „Смејете се, шалите, а можете са њим да причате о политици и спорту. Веома је интелигентна особа, не морате да се плашите шта ћете да кажете", објашњава Клопов пријатељ. Велики фудбалски тренер, солидан плесач и идеални сапутник. Али то није крај списка Клопових квалитета. Кад год би неки спонзор Борусије оклевао да продужи уговор, Клоп би га лично позвао телефоном. „Јирген Клоп је сан сваког маркетиншког стручњака", каже Карстен Крамер, који је био директор маркетинга Борусије Дортмунд. „Особа као што је он, а ради за тако вољен клуб као што је Борусија, па то је савршена комбинација." Клоп је дао Борусији и клупском идентитету људско лице, истиче Крамер. „Он је оружје, човек који може све и имали смо његову велику подршку. Спонзоре би увек дирнуло то што их зове Клоп и разговара о продужетку сарадње", наводи Крамер. Пет година после још једног растанка у сузама, Крамер и Вацке су остали блиски пријатељи са Клопом. Били су његови гости у Кијеву и Мадриду на финалима Лиге шампиона које је играо Ливерпул под Клоповим вођством. „Ако седам година радите са особом као што је Јирген, лагао бих када би рекао да ми не недостаје. Он је изванредна особа", каже Крамер. „Али и ми смо поносни када видимо како је пробудио наду и дао снагу не само фудбалском клубу Ливерпул, већ целом граду", додаје он. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk