Животна средина и рециклирање: Од пластичних кеса праве „текстил" - помоћ у борби против загађења
Научници су изумели „текстил" од полиетилена, а надају се да ће проналазак помоћи да производња гардеробе постане доступнија.
Полиетилен, од којег се између осталог праве пластичне кесе, један је од најраспрострањенијих материјала на свету Полиетилен је један од најраспрострањенијих материјала на свету, а има га у пластичним кесама и паковањима хране. „Текстил", који су амерички научници пронашли, може да се користи за производњу спортске одеће, али и комада високе моде, а његова производња загађује животну средину мање него производња природних влакана. Још једна предност је што се може рециклирати, кажу проналазачи. Пластичне кесе које више никоме нису потребне могу да се претворе у материјал са великим бројем намена, уз мали утицај на животну средину, каже др Светлана Борискина, шефица Одсека за инжењерство при МИТ-у. „Нема изговора да од пластичних кеса не прави нови материјал за производњу гардеробе", каже Борискина за ББЦ Њуз. „Буквално је могуће да се од нечијег смећа произведе вредност, а захваљујући рециклажи, то је могуће поновити неколико пута". Узорци „текстила" од пластике који је развио истраживачки тим на челу са стручњацима МИТ-а „Текстил" је направљен од полиетиленских влакана, која се боје пре ткања,а могу се рециклирати више пута. Важна разлика у односу на пластичне кесе је што оне задржавају воду, а овај материјал омогућава кожи да дише. Истраживачи кажу да је нови „текстил" мање штетан по животну средину него вуна, памук, свила, најлон и полиестер, а још једна предност је што се пере у хладној води, чиме се додатно смањује утицај на животну средину. Материјал се може користити за производњу одеће, а научници се надају да ће у перспективи моћи да се користи и за прављење издржљивих свемирских одела, обезбеђујући заштиту од космичког зрачења. Полиетилен најчешће заврши на депонијама Остаје да се види да ли ће употреба овог материјала заживети, каже др Марк Самнер са Универзитета у Лидсу, коментаришући студију о материјалу, објављену у научном часопису Нејчр сустејнабилити (Nature Sustainability). Самнер додаје да особине полиетилена, као што су мекоћа и релативно ниска температура топљења, ограничавају могућности његовог коришћења, а додатни фактор је што има малу моћ упијања. „Мислим да је највећи изазов са новим материјалима да се направи нешто што обезбеђује удобност, као један од основних захтева потрошача", наводи. „Ако је материјал крут или воштан, потрошачи се неће одлучити за производ, што ће ограничити употребу ове врсте материјала". Италијански град у којем се одећа рециклира Модна индустрија је један од највећих загађивача на свету - извор је између пет и 10 одсто глобалне емисије штетних гасова сваке године. У производњи текстила користе се велике количине воде, а стварају се и милиони тона отпада. Прање и сушење одеће често троши још више енергије и воде него производња текстила. Пратите Хелен на Твитеру. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk