Државни дата центар: Шта значи и какве везе има са вашим подацима
Уместо хрпе папира и шетње од шалтера до шалтера, послове са државним или локалним самоуправама завршавате уз помоћ мобилног телефона и интернета - блиска или далека будућност у Србији?
Премијерка Брнабић и директор Канцеларије Јовановић симболично полажу камен темељац у Крагујевцу У Канцеларији за информационе технологије и електронску управу, институцији задуженој за дигитализацију државне администрације, верују да је такав сценарио могућ кроз неколико година. Изградња Државног дата центра у Крагујевцу је један од пројеката који би требало да унапреди рад електронске управе. У центру ће се налазити централна база за складиштење података, а радови на изградњи центра почели су 3. јула. „Поред најмодерније инфраструктуре, дата центар ће омогућити бржу, ефикаснију и безбеднију електронску управу и гарантоваће безбедност података грађана Србије. „Тежи се томе да грађани целокупну комуникацију са државном управом у наредне три године могу да изврше преко интернета", каже за ББЦ на српском Михаило Јовановић, директор Канцеларије за информационе технологије и електронску управу која је задужена за изградњу центра. Стручњаци у Србији истичу да је овакав објекат од значаја за државу, али да треба имати на уму и безбедносне аспекте. Шта је Државни дата центар? Дата центри су објекти у којима је смештена читава инфраструктура компјутерских сервера. Ови центри опремљени су јаким системима напајања, хлађења, али и безбедности, јер се у њима складиште и процесуирају огромне количине података. Такве центре најчешће користе приватне ИТ организације и телекомуникационе компаније. Они представљају најзначајније системе у њиховом свакодневном функционисању. Слободан Марковић, технички саветник за дигиталну управу Програма Уједињених нација за развој (УНДП) који пружа подршку влади у изградњи Државног дата центра, објашњава да су неколико деценија уназад државе почеле да уводе електронске сервисе за грађане, али нису имале довољно технолошког капацитета да тај посао обављају саме. „Неке институције су проблем решавале закупљивањем инфраструктуре или смештањем опреме у дата центрима приватних провајдера - попут Амазона, Мајкрософта, Гугла и других", каже Марковић. Канцеларија за ИТ и еУправу је као први корак у овом правцу пре неколико година урадила управо то - закупила одређене капацитете у дата центру Телекома у Београду, али и започела изградњу Државног дата центра у Крагујевцу као трајније решење. У том смислу дата центри јесу дугорочније и системско решење које би требало да покрије потребе државних органа за компјутерским ресурсима и простором за складиштење података. Које податке ће чувати центар у Крагујевцу и како ће функционисати? Основна идеја је повезивање базе података од значаја за функционисање државне администрације у једну, централизовану базу. Ове базе су до недавно биле „раштркане" по различитим установама. На то је указала и премијерка Ана Брнабић приликом отварања дата центра у згради компаније Телеком у Београду 2017. године. „Ово ће омогућити милионске уштеде за пореске обвезнике, јер више неће свака државна установа имати сопствене, небезбедне дата центре", рекла је Брнабић. Управо то би требало да олакша муке грађана који би све послове са државном администрацијом могли да реше путем мобилног телефона или једним одласком на шалтер јавне управе, објашњава директор Канцеларије за ИТ и еУправу Јовановић. „Увођењем модерне технологије и трансформацијом управе, подаци из матичне књиге рођених преведени су у електронски облик, затим подаци о држављанству, а онда је уведен централни регистар грађана", каже Јовановић објашњавајући који подаци грађана ће се чувати на серверима у дата центру. Јовановић је прошле године, током једне ИТ конференцијае, објаснио да ће се Државни дата центар састојати од четири дела - електронске управе, део који ће бити изграђен за потребе Телекома, део намењен органима као што су војска и полиција, као и део који ће бити изграђен у комерцијалне сврхе. Он каже да ће се центар у Крагујевцу простирати на површини од 11.000 квадратних метара и да ће бити пет пута већи од постојећег у Београду. Додаје и да је за развој еУправе потребно одређено време, пре свега за успостављање инфраструктуре и дигитализовање регистра. Марковић каже да је предвиђено да се под кровом дата центра нађе стотине ормара са рачунарима на којима ће се „извршавати апликације државних институција" и складишти подаци, као што су регистри, архиве или базе података. „Објекат ће бити повезан са Београдом и другим градовима, као и глобалним Интернетом брзим оптичким везама. Поред те опреме, у центру ће се налазити уређаји за хлађење, просторије са батеријама и дизел агрегатима, системи за детекцију и брзо гашење пожара", наводи Марковић. Вредност инвестиције у првој фази износи 30 милиона евра, центар ће се градити годину дана, а када буде завршен биће у власништву Републике Србије. С лева на десно: Градоначелник Крагујевца Радомир Николић, премијерка Србије Ана Брнабић и директор Канцеларије за ИТ и еУправу Михаило Јовановић на свечаности приликом почетка изградње дата центра Колико ће подаци грађана бити безбедни? Стручњаци у Србији указују на то да уз све погодности коју оваква дигитализација јавне управе доноси, треба бити опрезан када је у питању безбедност. Бојан Перков из SHARE Фондације каже да је значајно да Србија има овакав објекат, али да „и најбоља технологија не значи много ако нису примењене адекватне мере заштите у складу са законима". „Централизовање инфраструктуре може бити незгодно код техничких напада и цурења података, а са друге стране може да обезбеди виши стандард заштите података органа који имају слабе капацитета да их сами чувају - нарочито када је реч о мањим локалним самоуправама", наводи он. Перков подсећа и на случај оштећења сервера Првог основног суда у Београду због поплава. „Грађани тада нису могли да изваде уверења. Када постоји резервна копија овакви процеси могу да се одвијају неометано док се не изврши санације штете", додаје он. Безбедност и спречавање таквих сценарија и јесте један од разлога зашто је за изградњу Државног дата центра изабрано земљиште у Крагујевцу - има развијену путну инфраструктуру, најмањи ризик од елементарних непогода, довољну удаљеност од брана, аеродрома и војне индустрије. Када је реч о сајбер безбедности, Јовановић каже да се она одавно не може посматрати одвојено од безбедности у реалном свету. „Поред доношења новог закона о информационој безбедности и читавог сета подзаконских аката, Канцеларија је основала и Центар за безбедност информационо-комуникационих система органа (ЦЕРТ републичких органа) који обавља послове заштите од инцидената у системима републичких органа у јединственој информационо-комуникационој мрежи електронске управе", објашњава он. Марковић каже да верује да ће Државни дата центар бити изграђен онако како је пројектован - „по највишим светским стандардима који обезбеђују стални физичко-технички надзор свих система и објеката". Међутим, додаје он, то је само један део безбедносне слагалице. „Други део, и рекао бих већи изазов, односи се на безбедност сваке појединачне апликације и података који се у центру извршавају и чувају. Томе ће морати да се посвети далеко већа пажња, како од институција који грађанима и привреди пружају сервисе, тако и Канцеларије за ИТ која ће морати да дефинише минималне захтеве за безбедност података који улазе у центар", објашњава Марковић. Канцеларија за ИТ и еУправу, која одговара директно премијерки Србије, потписала је три Споразума о разумевању са два велике светске ИТ компаније - Мајкрософтом и Ораклом. За Јовановића то је знак да ове компаније имају поверење у овај пројекат. „Улога ових компанија је да уз помоћ Канцеларије успостави и експлоатише инфраструктуру унутар Дата центра (клауд системе, системе безбедности података и др.) и да користи нове технологије попут вештачке интелигенције, блокчејна у сврху развоја еУправе", додаје он. Закони који регулишу ову област: Каква су искуства у другим земљама? Када центар у Крагујевцу буде изграђен Србија ће бити прва земља у региону која ће успоставити такав центар. У Европи многе државе већ имају слична системска решења попут оног који постоји у Србији. Естонија је отишла корак даље када је у јуну 2017. године свој дата центар изместила у Луксембург, створивши прву „дигиталну амбасаду". На овај начин Естонија ван својих граница чува резервне копије (back-up) најважнијих података који су неопходни за функционисање државе, док Луксембург гарантује да су ти подаци и сервери заштићени према истим легалним стандардима као у Естонији. Ово је потпуна новина на пољу дата центара који су у власништву државе, у извесном смислу подацима је дат дипломатски статус и на тај начин се замагљује граница између држава у дигиталном погледу. Слични пројекти помогли су функционисање еУправе у много већим државама са компликованијим уређењем - попут Индије. Влада Индије је у јануару 2008. године одобрила Национални план еУправе којим је било предвиђено да се у наредних неколико године оформе дата центри у свих 28 држава и седам савезних територија како би се оформила инфраструктура за еУправу. На тај начин олакшана је комуникација и обављање послова између различитих влада, између влада и грађана и између влада и компанија. Из Канцеларије за ИТ и еУправу наводе да ће се центар у Крагујевцу градити по највишим техничким стандардима (стандард поузданости ТИР 4) као и да ће имати висок коефицијент искоришћења електричне енергије - што ће га учинити привлачним државама и владама у региону. „Због свега овога не треба да зачуди ако Србија са појединим земљама региона потпише споразуме о размени знања и услуга у домену дигитализације", каже Јовановић. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk