Двадесет и пет година „Пријатеља“: „Исмевање Роса било је најава онога што ће доћи“
Амерички стрипски сценариста Дејвида Хопкинс написао је да су „Пријатељи" криви за „почетак суноврата Западне цивилизације".
Поред оваквих пријатеља... Хопкинс верује да је исмевање научника Роса допринело јачању антиинтелектуализма у Сједињеним Државама И он сам каже да је та тврдња била претерана. Ипак, због ове реченице је његов есеј о телевизијској серији прочитало више од четири милиона људи, откако је у марту 2016. објављен на сајту Медијум. На дан када се обележава 25 година од премијерног приказивања прве епизоде серије Пријатељи, тај текст је немогуће не поменути. „Тако је, написао сам тај текст и он је намерно био бомбастичан", каже Хопкинс за ББЦ. Текст Дејвида Хопкинса је прочитало више од четири милиона људи на сајту Медијум „Али то што се дешавало у Пријатељима, најавило је оно што ће доћи." „Не могу да се смејем с вама" Када говори о ономе „што се дешавало", Хопкинс мисли на то како су се пријатељи у серији и публика крај малих екрана односили према Росу Гелеру - палеонтологу који иза себе има више бракова и којег је тумачио глумац Дејвид Швимер. Сваку епизоду серије Пријатељи је у просеку погледало 23 милиона људи, а емитовала се десет година. Хопкинс Роса описује као „надареног и интелигентног човека ког су прогонили његови идиотски сународници" „Ви то можда видите као комедију, али ја не могу да се смејем с вама. За мене, Пријатељи означавају масовно ширење антиинтелектуализма у Америци. Једног интелигентног човека исмевали су његови идиотски сународници." Овим речима је Хопкинс описао сцене у којима се „осталих петоро" главних ликова у серији смејало Росовој интелигенцији. Хопкинс је уверен да је управо то исмевање довело до „смрти стручности", феномена који се повезује са успоном Доналда Трампа и његовом победом на америчким председничким изборима, као и успехом покрета Брегзит у Великој Британији. Заједничка им је склоност ка одбацивању неких општеприхваћених знања. Ово је приметно у Трамповом именовању саветника са мало или нимало радног искуства или довођењу у питање научних доказа о климатским променама. Квалификације или допадљивост Хопкинс тврди да је доживео откровење док је заредом гледао епизоде Пријатеља 2015. године, када је свих десет сезона серије постало доступно на Нетфликсу. „Тад ми је синуло. Исмевање стручњака и величање идиотског понашања", каже он. „Смрт стручности" је феномен повезан са успоном Доналда Трумпа „Убрзо ћемо ми, Американци, престати да гласамо за политичке кандидате на основу њихових квалификација. Уместо тога, критеријум ће нам бити с ким бисмо волели да попијемо пиво. То је застрашујуће." Мада, да ли је поштено кривити Пријатеље, серију која се завршила у мају 2004, више од десет година пре него што се Трамп уопште кандидовао за председника? „Наравно да су и пре тога штребере редовно закључавали у школске ормариће. Али морамо да се сетимо колико су велики Пријатељи постали", објашњава Хопкинс. „Та серија је била свеприсутна. Сви су је гледали и непрестано добијали поруку да је Рос иритантан због тога што је интелектуалац." „Не верујем да је велики број нових родитеља деци дао име Рос откако су почели да се емитују Пријатељи." Чини се да је у праву - бар када је реч о Великој Британији где је серија и даље популарна. Име Рос је по учесталости било на 68. месту 1996. године, да би 2016. спало на 720 место, показују подаци Канцеларије за нацоналну статистику. Како су „Пријатељи" помогли Трампу да постане председник У јуну 2016, Брајан Лаури, медијски критичар са ЦНН-а, истакао је улогу Пријатеља док је говорио о све већој популарности републиканског председничког кандидата Доналда Трампа. Зашто? Када се серија званично завршила 6. маја 2004. године, један продуцент телевизијске мреже НБЦ одлучио је да уступи ударни вечерњи термин четвртком серијалу Шегрт, ријалити програму који је почео да се приказује у јануару те године - и чији је домаћин био Трамп. У новој програмској шеми, тај шоу је постао седми најгледанији програм на америчкој телевизији те године. Гледаност је пала наредне сезоне. Трумпов ријалити Шегрт био је емитован у ударном термину уместо Пријатеља „Ипак, крај серије Пријатељи одиграо је посредну улогу у томе што су милиони гледалаца Трампа, због слике коју је о себи стварао и пројектовао преко ријалити програма, видели као успешног и одлучног вођу", написао је Лаури. „Да је глумачка постава [Пријатеља] била вољна да настави да снима - уместо што су отишли са хонорарима од по милион долара по епизоди - Трампов шоу можда не би постао толики мегахит." Када су извршно директора НБЦ-ја Пола Телегдија пре три године питали да ли би Трамп успео да постане републикански кандидат без Шегрта, рекао је: „Наравно да не." Свако (ни)је „стручњак" на Фејсбуку Хопкинс верује да је 2004. година била на неки начин прекретница у ширењу негативног става према интелектуалцима. Била је то година у којој је Фејсбук почео с радом, а ријалити програм Амерички идол је постао најгледанији шоу у Сједињеним Државама осму годину заредом. Фејсбук је покренут 2004. године Те године, почеле су и интензивније побуне против окупације Ирака коју је велики број стручњака доводио у питање. „На додели награде Греми те 2004, признање за најбољи рок албум примила је група Грин деј за албум Амерички идиот (American Idiot)", примећује Хопкинс. „Било је то иронично, пошто су чланови бенда Грин деј углавном критиковали оно што се догађа. Године 2004. смо коначно дигли руке и пригрлили глупост као вредност." Хопкинс каже да Пријатељи заправо никад нису напустили мале екране. Чак и пре него што су доспели на Нетфликс, серија је била доступна у разним форматима, а репризе су емитоване у Америци, као и широм света. Интелектуалци су приказани у не баш ласкавном светлу и у серији Штребери, сматра Хопкинс Он тврди да није случајно што још две серије које спадају у најпопуларније серије од 2004. наовамо, Штребери и Како сам упознао вашу мајку, на сличан начин исмевају интелигенцију. „Погледајте Штребере: изузетно интелигентни момци су представљени као друштвено неспособне јединке, извор сталних шала. А што се тиче серије Како сам упознао вашу мајку, лик Теда Мозбија је практично Рос за млађу публику", додаје Хопкинс. Недостатак различитости и анти-ЛГБТ расположење Пријатеље су током година многи критиковали и због других ствари, понајвише због мањка етничке различитости међу глумцима серије која се дешава у Њујорку - граду у ком белци чине тек 33 одсто становништва, како показује попис из 2010. године. Серија није преживела тест времена ни када је реч о приказивању припадника ЛГБТ заједнице, као ни због исмевања дебљине једног од главних ликова (Росове сестре Монике, ни мање ни више). Аиша Тајлер је једина афроамериканка која је у серији имала значајнију улогу Хопкинс, међутим, сматра да је исмевање Роса нанело већу штету зато што није било сасвим директно. „Није било гадно. Малтретирање се није спроводило на очигледан начин", објашњава он. „Ипак, Роса су пријатељи минирали кад год би показао интелигенцију. Стално сам се питао зашто се и даље дружи с њима." „То почне да забрињава када се осврнете на серију и њену упорну популарност. Људи је гледају и данас када је то да ли вам је неко симпатичан постало важније од тога је ли та особа довољно стручна, па чак и кад је реч о онима који се кандидују за председника." Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk