Корона вирус, обдукције, сахране и теорије завере: Да ли се тргује органима преминулих од Ковида-19
Са новим, снажнијим таласом корона вируса у Србији и свету појачано је и ширење узнемирујућих виралних тврдњи на друштвеним мрежма да се преминули сахрањују у лименим ковчезима, без обдукције, како би се прикрила наводна илегална трговина органима.
„Не бих да ширим панику, али људи, мени ово није нормално. Како ћемо знати да ли је покојник унутра са свим органима у себи?", запитала се једна корисница Твитера - и није једина. Сама помисао на немогућност опраштања са ближњима, сахрањивања у лименом ковчегу, без купања, облачења и других погребних обичаја, довољна је да код ожалошћених унесе немир, страх или сумњу. У Србији је, према последњим подацима, од почетка епидемије преминуло више од 1.600 људи, половина њих у новембру. Изјаве и тврдње попут ових на друштвеним мрежама могу да изазову снажне емоције - због чега је и већа вероватноћа да ће их и други без проверавања поделити даље, па зато лако постају виралне. Из Института за јавно здравље Батут нису одговорили на питања ББЦ новинара да ли су болницама и погребним предузећима упућене препоруке око процедура преузимања и идентификација тела преминулих од Ковид-19 и шта оне налажу. Изостанак тачних информација о овим процедурама отвара простор за сумње, страхове и бројне теорије које бујају на друштвеним мрежама, попут оних да је питање „да ли је покојник уопште у сандуку" или да су му „извађени органи". Светска здравствена организација је објавила препоруке око сахрањивања умрлих од ковида, у којој се истиче да је током процедура важно поштовати достојанство преминулих, културне и верске традиције. Надлежни би сваком телу требало да приступе као појединачном случају, поштујући право породице и потребу да истражи узрок смрти, али и предузети мере да се ризик од ширења инфекције спречи, наводи се у смерницама СЗО. „Како да знамо да ли је покојник унутра" Унутрашњост амбулантног возила Начин на који се сахрањују преминули од заразних болести, међу којима је и Ковид-19, у Србији је прописан је Правилником о условима и начину поступања са посмртним остацима умрлог лица, у складу са Законом о заштити становништва од заразних болести. Из Службе патологије и судске медицине у Ћуприји кажу да се „тело преминулог са одељења пребацује у капелу, са личним подацима". У складу са препорукама и правилником Светске здравствене организације, запослени у капелу улазе у заштитној опреми - скафандеру, маскама, рукавицама, наочарима. „Идентификацију преминулог од Ковида-19 врши један члан породице, краткотрајним уласком, без контакта са преминулим, уз обавезну личну заштиту", наводи шеф Службе др Јелена Петровић у допису за ББЦ на српском. С обзиром да се хигијенска обрада посмртних остатака не обавља код преминулих од заразних болести, тело се смешта у лимени, затим у дрвени сандук и предаје погребнику, објашњавају из ове установе. Да ли се процедуре разликују у различитим местима, о чему се такође може читати на друштвеним мрежама, ББЦ новинари покушали су да сазнају у здравственим установама у Београду, Војводини, Нишу, Чачку али одговори нису стигли до објављивања текста. Из погребних предузећа у Београду и Новом саду потврђују да је члану породице омогућена идентификација покојника. Тело се најпре полаже у посебну врећу, смешта се у лимени уложак који се завари, а потом, у дрвени сандук који се дезинфикује, објаснили су за ББЦ на српском из ЈКП Погребне услуге из Београда. Лимени сандук има стаклени прозор кроз који се може видети лице преминулог. Метални уложак је према закону обавезан не само приликом сахрањивања преминулих од одређених заразних болести, већ и приликом превоза тела ван граница државе у којој је смрт наступила или приликом ексхумације. Уколико је особа преминула у здравственој установи у Београду, тело се према важећим прописима превози у градску Капелу у Делиградској улици, наводее за ББЦ у писаном одговору из ЈКП Погребне услуге. „Породицама преминулих од Ковида-19 је омогућено да на поменутој локацији изврше идентификацију преминулог", додаје се у допису. У Новом Саду, породица на лични захтев може видети само лице преминулог кроз прозор лименог сандука, кажу у ЈКП Лисје за ББЦ на српском. Према истраживању Центра за истраживачко новинарство (ЦИНС), на исти начин сахрањују се и они за које се сумња да су имали корона вирус, али нису тестирани. Без традиционалне припреме за погреб, у црним врећама, сахрањују се преминули од антракса, куге, колере, великих богиња, вирусних хеморагичних грозница (изузев хеморагичне грознице са бубрежним синдромом), тешког акутног респираторног синдрома - САРС-а и других непознатих заразних болести.Сахране умрлих од заразних болести су претходних година били више него ретки, према подацима Института за јавно здравље Батут. Сахрана патријарха Иринеја Да ли пацијенти преминули од корона вируса могу бити даваоци органа Не - јер постоји висок ризик од преноса инфекције на примаоца, објашњава директор Клинике за кардиохирургију Клиничког центра Србије доктор Светозар Путник. „У питању су болесници који су на веома агресивној имуносупресивној терапији непосредно после операције - дакле ви 'убијате' њихов имуни систем да организам не би препознао тај орган који сте пресадили у тело као нешто страно што би покушао да одбаци", каже доктор Путник у разговору за ББЦ . Велике су шансе да би због те терапије било каква инфекција за ове пацијенте била погубна. Не постоји ниједан центар нити трансплантациони тим који би прихватио да уради трансплантацију органа давалаца који је позитиван на корона вирус, тврди он. У Србији од ванредног стања до данас није урађена ниједна трансплантација срца. Поједини центри у свету који су покушавали да раде трансплантације, инсистирали су на поновљеном ПЦР тестирању даваоца како би се искључила инфекција корона вирусом, објашњава Путник. Према досадашњим сазнањима, додаје, делује да вирус корона утиче на срчани мишић, као што је некада био случај са коксаки вирусом или другим инфекцијама. „Ако неко има ту несрећу да доживи мождану смрт, а млад је човек, 20 година после прележане короне и да при свему томе то није оставило последицу на срчани мишић - он тада не би био искључен као потенцијални даваоц", каже Путник. Теорије да се преминули од ковида користе за вађење органа или да лекари у болницама лажу да су пацијенти умрли од последица вируса па им узимају органе - водећег кардиохирурга у Србији остављају без адекватних речи. Кроз историју пресађивања органа највише се причало управо о пресађивању срца, оцењује Путник. Од романа из 18. века о доктору Франкенштајну и његовој творевини, па до данашњег дана снимани су бројни филмови, серије и писане књиге на тему потенцијалних махинација и узимања органа које неретко приказују митове и медицински нереалистичне ситуације. На листама чекања за трансплантацију и даље се налази око 1.000 људи, а број даваооца у Србији још увек није достигао 10 на милион становника колико је неопходно да би се смањиле листе чекања и сачували животи, саопштено је из Хемофарм фондације почетком јуна. „Због малог броја донора, на трансплантацију бубрега данас чека 807 особа, јетру - 43, док се трансплантацији срца нада 28 људи". Она чека нову јетру четири године Лажна изјава Лончара о умрлим од ковида као „одличним" даваоцима органа Наводе да су преминули од ковида-19 подобни даваоци органа у Србији је још средином марта распламсала фотошопирана насловна страна листа Блиц са измишљеном изјавом министра здравља Златибора Лончара да су „оболели од короне одлични као донори органа јер су свакако мождано мртви". Ова монтажа је налепљена на шаблон насловне стране овог листа из децембра 2019, утврдио је тада сајт за проверу чињеница Фејк њуз трагач. Поново је почела да кружи друштвеним мрежама и у августу, када је опет проверавао сајт АФП за проверу чињеница. Актуелна је и даље на Фејсбуку и Твитеру. Како изгледа процедура трансплантације органа у Србији „При трансплантацији срца постоји трка са временом - од момента када срце престане да куца у телу преминулог до момента док не закуца у телу онога коме се срце пресађује би требало да прође највише четири сата", објашњава кардиохирург. Зато је за трансплантацију органа потребна „стравична организација", каже Путник и истиче да постоји велика нервоза при свакој операцији како би била успешна. Пре свега, неопходно је да анализе из високо специјализованих лабораторија показују да се крвне групе и друге антигенске особине у високом проценту поклапају између болесника на листи чекања и могућих даваоца органа који су прикључени на апарате за одржавање животних функција. Трансплантација органа, посебно срца, ради се искључиво од особа код које је потврђена мождана смрт - што подразумева да ради срце, али не и мозак. Често су даваоци људи који су преминули у саобраћајној несрећи, услед тешке повреде главе или рањавања из ватреног оружја, наводи се у релевантним медицинским изворима. Постоје јасни критеријуми регулисани законом на основу којих се проглашава мождана смрт. Према Закону о пресађивању људских органа из 2018, давалац може да буде особа која се током живота томе није усмено или писмено противила или ако се томе у тренутку смрти није изричито успротивио родитељ, супружник, ванбрачни партнер или пунолетно дете умрлог. Тада тим лекара који се бави проценом мождане смрти утврди да је до ње дошло, приступа се разговору са породицом - тако је свугде у свету, без обзира да ли постоји закон о претпостављеној сагласности или не, каже Путник. Ако породица да сагласност, укључују се остали медицински тимови. Приступа се процени подобности одговарајућих органа за трансплантацију - процени општег стања донора, а уколико постоји нека инфекција, поступак се обуставља. Затим се проверава да ли постоје друга системска обољења, а онда се процењују циљани органи - кардиолог гледа срце, нефролог бубреге, хепатолог процењује стање јетре. Витални органи не могу да „преживе" дуго ван тела - за пресађивање плућа, као и срца, рок је четири сата, за јетру и панкреас до 24 сата, а бубрези су најиздржљивији и могу се одржати и до 36 сати. „Можете мислити како је тешко понекад када се то ради у сред ноћи, или када је прилично удаљено из Ниша или Новог Сада, да не причамо ако и уђемо у систем Еуротрансплант па то радимо са органом из Беча или Минхена", каже Путник. Ту су и тимови медицинских специјалиста који долазе до донорских болница да ураде експлантацију органа, а потом тимови који ће у матичним установама обавити пресађивање у тело болесног човека. „Када све то саберете, у читаву ту процедуру, од једног преминулог донора, који ће бити могући давалац неколико органа, укључено је више од 100 здравствених професионалаца. „Било каква махинација би морала да укључи све те људе одједном, што је готово немогуће", истиче доктор Путник. Године 2017. се навршило 50 година од прве трансплантације људског срца у Јужноафричкој Републици. , а трансплантације других људских органа и ткива су рађене нешто раније. У Србији се трансплантација срца обавља само у Клиничком центру Србије, где је од 2013. до данас извршено око 50 ових операција, каже доктор Путник који је и сам у њима учествовао. Постоји неколико донорских болница у земљи - међу њима су и Ургентни центар односно Клинички центар Србије, Војномедицинска академија, КБЦ Земун, Клинички центар Војводине, КБЦ у Нишу. Трансплантација јетре и бубрега се врши, поред КЦС, и на ВМА и у КЦВ, а бубрега и у КБЦ Ниш. Да ли је потребна обдукција да би се утврдио узрок смрти У Србији до сада нису вршене обдукције преминулих од Ковида-19, а пре редовних обдукција се врши ПЦР тестирање, рекао је у јулу специјалиста судске медицине др Слободан Савић. У свету не постоји општеприхваћени стандард за регистровање смрти од вируса корона, па постоје разлике у томе како разне државе бележе те случајеве, подаци су ББЦ тима за проверу чињеница. Обдукцију ковид пацијената није забранила Светска здравствена организација (СЗО), како је то у јулу навео министар здравља Златибор Лончар. Ова изјава до данас потпирује теорије завере о корона вирусу које месецима круже друштвеним мрежама у Србији и широм света. Како се зна да је узрок смрти корона вирус, ако није рађена обдукција - је једна од најпопуларнијих. „Узимањем брисева ради тестирања на Ковид-19, позадина је узимање ДНК те из тог разлога дошло се до сазнања да се не врши обдукција преминулих од Ковид-19 како се не би утврдило да се незаконито узимају органи од преминулих", гласи друга теорија објављена на више Фејсбук страница и група. Са странице Синдиката запослених полиције, где се неретко објављују дезинформације о корона вирусу, ова објава подељена је даље више од 300 пута. СЗО је у марту објавила смернице о безбедносним мерама које су потребне за обдукцију преминулих од корона вируса, какве у Србији не могу да се испуне. Додатну забуну унела је изјава кардиохирурга у пензији Миљка Ристића, који је током телевизијског гостовања на Пинку рекао да су у Србији рађене обдукције 17 ковид пацијената, те да су резултати били „фрапантни". Али реч је о онлајн предавању Медицинског факултета, из маја ове године, када су представљени резултати обдукција Института за патологију у Београду, извршених на 17 пацијената који су испољавали симптоме налик Ковиду-19. Међутим, није доказано да су били позитивни на овај вирус, објавио је сајт за проверу чињеница Раскрикавање. Поводом Ристићеве изјаве огласио се и Медицински факултет. „По препорукама америчког Центра за контролу болести овако ризичне обдукције (ризичне по здравље лекара и помоћника обдуцената који раде обдукције умрлих од ковида), треба да се раде у специјалним обдукционим салама (са јаким исисним системима за ваздух и великим бројем измена ваздуха у јединици времена), а ниједна обдукциона сала таквог типа не постоји у нашој земљи, па ни на Институту за судску медицину у Београду", објашњено је у саопштењу. У Србији се време и узрок смрти утврђују лекарским прегледом, и другим медицинским методама, користећи се при томе достигнућима савремене медицинске науке и на основу медицинске документације, наводи се у правилнику којим је уређен овај поступак у оквиру Закона о здравственој заштити. Узрок смрти преминулог се утврђује обдукцијом само у случајевима предвиђеним законом, међу којима су: Обдукције преминулих од ковида су рађене у другим земљама, о чему је у блогу писао радиолог из Ниша Александар Ивковић, на основувише десетинанаучнихрадоваиз иностранствау које је и ББЦ имао увид. На органима преминулих од последица ковида су према овим налазима пронађена бројна оштећења. „Велики делови плућа су претворени у кашасту масу. Ту има свега. Хијалиних мембрана, распадних продуката, крварења, тромбозе", пише Ивковић. Примећена су и разна оштећена срца, мозга, бубрега, јетре, јајника и других органа. Ивковић је покренуо блог пре неколико година како би „све научне недоумице ставио на своје место, пре свега у својој струци - радиологији и радијацији уопште", каже он за ББЦ. О епидемији корона вируса, који је и сам прележао, пише јер види да недостају јасно написана објашњења. Себастијан је одрастао са теоријама завере, које је ширила његова мајка. Видео који наводно приказује „вађење органа" у ковид болницама у Русији - неверификован Последњих дана октобра и почетком новембра, интернетом се проширио узнемиравајући експлицитни видео у коме је приказан крвави ходник и гомила наводно људских тела на носилима или на поду. На снимку је и неколико људи у заштитној опреми - скафандерима, маскама и наочарама - и говоре на руском језику. Видео се дели уз тврдњу да је приказано „вађење органа" пацијентима у ковид болницама. На снимку се не виде никакви медицински инструменти, а у једном кадру је пластична кофа која наликује на кантицу за боју. Док једни истичу да у оваквим нехигијенским условима није могуће вршити било какву операцију, други на друштвеним мрежама пишу да је реч о лажном видеу и филмској сценографији, а трећи ипак инсистирају да је реч о правој мртвачници. Видео до данас није верификован - није установљено да ли је реч о луткама или стварним људима, нити где је и када снимљен. Непосредно пре него што је објављен, медији у Русији извештавали су о преоптерећеним мртвачницама, а нешто другачији снимци ходника са црним врећама наслаганим једна на другу преплавили су друштвене мреже. Аутори снимака и фотографија рекли су да се због корона вируса у мртвачницама чека на обдукције и да институције не могу да се носе са тим, писао је ББЦ на руском језику. Надлежни су рекли да је узрок повећана стопа смртности од Ковида-19 и чињеница да је породицама проблем да преузму тела због карантинских мера. Болнице у Русији су дужне да изврше обдукцију сваког пацијента зараженог корона вирусом, што додатно оптерећује патологе и здравствене установе. Најстарија објава неверификованог снимка до којег је ББЦ дошао била је на руској друштвеној мрежи ВК, 28. октобра - објавио га је корисник који је питао да ли је у питању мртвачница у Санкт Петербугру. Снимак је убрзо објављен на руском сајту Земља крви (Страна крови) 31. октобра где се деле експлицитни снимци насиља, несрећа, деформитета, убистава и „мрачне стране живота", али је дошао и до других руских сајтова. Поједини руски сајтови су објавили да је снимак циркулисао преко Вотсапа, где су се појављивали наводи да је реч о мртвачницама у другим местима у Русији, што су локалне власти демантовале. Видео је доспео и на Телеграм канале на шпанском језику, на Редиту га је објавио и корисник из Шведске који га је преко Месинџера добио од пријатеља из Марока, па и до српских друштвеним мрежа. Само преко једног приватног профила на Фејсбуку где је објављен 10. новембра, подељен више од 700 пута, махом уз тврдње да је реч о ковид болници где се људима краду органи. Видео је са сличним наводима без икаквих доказа дељен је и на више профила на Твитеру, где је имао хиљаде прегледа. „Очигледно је да су тим страдалницима вађени органи. Прва помисао би била да је то нека наводна ковид болница где се људи убијају за рад вађења органа а лажно од надрилекара - мафије у белим мантилима и политичара прогласе умрлим од ковида", гласи један од коментара. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk