Парализовани човек и егзоскелет који чита мисли
Један човек успео је да помери сва четири парализована уда уз помоћ јединице егзоскелета која чита мисли, известили су француски истраживачи.
Тибо у егзоскелету Тридесетогодишњи Тибо је рекао да су му први кораци у оделу деловали као да је „први човек на Месецу". Његови покрети, нарочито ходање, далеко су од савршених, а роботско одело за сада се користи само у лабораторији. Али истраживачи кажу да би овај приступ једног дана могао да унапреди квалитет живота пацијента. Како то функционише? Тибо је био подвргнут оперативном захвату како би му се у површину мозга уградила два имплантата, покривши тако делове који контролишу кретање. Шездесет четири електроде у сваком имплантату очитавају мождану активности и шаљу упутства оближњем компјутеру. Софистицирани компјутерски софтвер потом очитава мождане таласе и претвара их у инструкције за контролисање егзоскелета. Тибо је морао да буде везан у егзоскелет... Али кад он помисли „ходај", то покреће ланац упутстава за покретање његових ногу. А он може да контролише обе руке, покрећући их у тродимензионалном простору. Колико је лако за употребу? Тибо, који не жели да му се објави презиме, био је оптичар пре него што је падао 15 метара у несрећи која се десила у једном ноћном клубу пре четири године. Повреда кичмене мождине оставила га је паралисаним и он је провео наредне две године у болници. Али он је 2017. године учествовао у проби егзоскелета Клинатека Универзитета у Греноблу. Испрва је вежбао коришћење можданих имплантата за контролу виртуелног лика, илити аватара, у компјутерској игри, да би се потом пребацио на одело за ходање. „Било је то као да сам први човек на Месецу. Нисам ходао две године. Заборавио сам како је то стајати, заборавио сам да сам виши од већине људи у просторији", рекао је он. Требало му је много више времена да научи како да контролише руке. „Веома је тешко зато што је то комбинација више мишића и покрета. То је најимпресивнија ствар коју умем да урадим с егзоскелетом." Колико је добар егзоскелет? Шездесет пет килограма софистициране роботике не може у потпуности да поврати његове функције. Међутим, то представља значајан напредак у сличним приступима који омогућавају људима да контролишу свој уд мислима. Тибо мора да буде везан у амове за таваницу како би се смањио ризик од претурања у егзоскелету - то значи да уређај још није спреман за кретање изван лабораторије. „Ово је далеко од самосталног ходања", рекао је за ББЦ Њуз професор Алим-Луис Бенабид, председник извршног одбора Клинатека. „Он нема брзе и прецизне покрете који би му омогућили да не падне, нико други на Земљи не ради ово." У задацима у којима је Тибо морао да додирује конкретне мете уз помоћ егзоскелета како би померао горње и доње делове руку и вртео зглобове, био је успешан 71 одсто времена. Професор Бенабид, који је развио дубоку стимулацију мозга за Паркинсонову болест, рекао је за ББЦ: „Решили смо проблем и показали да је ово начело исправно. Ово је доказ да можемо да повећамо покретљивост пацијената у егзоскелету." „Крећемо се у правцу омогућавања бољег квалитета живота." Шта је следећи корак? Француски научници кажу да могу да наставе да унапређују ову технологију. У овом тренутку ограничава их количина података коју могу да очитају из мозга, пошаљу у компјутер, протумаче и пошаљу у егзоскелет у реалном времену. Они имају 350 милисекунди да пређу од мисли до покрета, у противном систем постаје тежак за контролисање. То значи да од 64 електроде у оба имплантата, истраживачи користе само 32. Још увек, дакле, постоји потенцијал да се мозак очитава детаљније уз помоћ моћнијих компјутера и вештачке интелигенције како би се протумачиле информације из мозга. Постоје и планови да се развије контрола прстију како би Тибо могао да подиже и помера предмете. Он је већ користио имплантате да контролише инвалидска колица. Постоји ли злокобнија намена ове технологије? Има научника који истражују начине употребе егзоскелета ради унапређења људских способности, у области познатој као трансхуманизам, уместо да би се победила парализа. Ово подразумева војне апликације. „Ми апсолутно не идемо у правцу тих екстремних и глупих апликација", рекао је за ББЦ професор Бенабид. „Наш посао је да излечимо повређене пацијенте који су изгубили своје функције." Шта мисле стручњаци? Професор Том Шекспир, из Лондонске школе хигијене и тропске медицине, рекао је да иако ова студија представља „добродошао и узбудљив напредак", доказ концепта је далеко од употребљиве клиничке могућности. „У овом пољу увек постоји опасност од помаме. Ограничења у средствима значе да високо технолошке опције никад неће бити доступне већини људи на свету са повредама кичмене мождине." Само 15 одсто људи с инвалидитетом поседује инвалидска колица или нека друга помоћна средства, рекао је он. Детаљи егзоскелета објављени су у часопису Лансетова неурологија. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk JПратите Џејмса на Твитеру.