Малолетни мигранти и избеглице без пратње родитеља у Србији: Деца која немају право да буду деца
„Колико шамара ти треба да попијеш? Кол'ко шамара, кол'ко? Шта је?", чује се како бесно виче одрасли мушкарац док шаком у главу и палицом у тело удара од њега ситног и збуњеног тинејџера који не пружа отпор, гурајући га у спаваоницу.
Пар дечакових вршњака непомично седи на суседним креветима посматрајући како мушкарац, припадник обезбеђења, виче и удара га уносећи му се у лице. Дечак, седајући на кревет, диже руке изнад себе у покушају да се заштити од шамара и удараца. Други, нешто крупнији мушкарац, подиже и забацује дрвену столицу, као да ће је употребити онако како његов колега користи палицу. „Само још једном да видим неког", претећим тоном виче први мушкарац и уз псовке наређује дечацима да иду на спавање. Ово је део инцидента забележеног на видео снимку који је недавно објавила иницијатива Трансбалканска солидарност, на ком се види како припадници приватног обезбеђења фирме Декаполит у Центру за азил у Боговађи 11. маја малтретирају дечаке тинејџере који сами, без пратње, путују из Авганистана ка западној Европи. Дечаци су пријавили случај Групи за децу и младе Индиго, а та огранизација је поднела притужбу Заштитнику грађана, који је посетио камп и након истраге издао препоруке за надлежне институције и затражио да МУП Србије утврди све околности физичког злостављања малолетника. Утврђен је низ пропуста у раду институција које брину о малолетницима - Центра за азил Боговађа и за малолетнике надлежног Међуопштинског центра за социјални рад за Љиг, Лајковац и Мионицу који нису предузели одговарајуће мере поводом физичког насиља радника обезбеђења, наводи се у извештају Омбудсмана. Након што је снимак недавно објављен на Јутјубу, Комесаријат за избеглице и миграције (КИРС) је потврдио његову аутентичност, а саопштио и да је по сазнању да се инцидент десио покренут механизам заштите малолетних лица, а да је радник обезбеђења добио отказ. Дечаци су у међувремену напустили Србију и дали су сагласност иницијативи Трансбалканска солидарност да снимке објави, рекли су из ове групе за ББЦ на српском. Малолетници без пратње родитеља су, поред жена, најугроженија група међу избеглицама и мигрантима и у највећем ризику од насиља, сексуалне експлоатације и трговине људима, упозоравају надлежни. Упозорење: снимак садржи узнемирујуће сцене Шта се догодило у Центру за азил Боговађи Према сведочењу дечака, најчешће вербално, али и физичко насиље се понављало у дугом периоду, али су тек сада успели да га документују, каже за ББЦ Тамара Симоновић, директорка Групе за децу и младе Индиго, којој су дечаци послали снимке малтретирања. Дечак из Авганистана који се у име групе од девет вршњака из собе 20 у Центру у Боговађи преко интернета обратио Индигу, рекао је да припадници обезбеђења ноћу улазе у њихову собу и „вичу на њих… туку их уз коришћење палица, као и рукама… и приморавају их да без одеће излазе из собе и стоје испред Центра", наводи се у извештају Заштитника грађана. На другом снимку који није објављен, али је достављен Заштитнику се, како се наводи у извештају, може видети како један од малолетних дечака седи на поду, док му радник обезбеђења говори да устане и шутира га, а други радник посматра без реакције. „Након што је малолетник устао, добио је ударац палицом од првог радника обезбеђења", пише у извештају, а на следећим снимцима се види како радник више пута удара дечака палицом, као и да дечак показује повреде. У периоду када се десио инцидент трајао је рамазански пост, објашњава Симоновић. За време трајања поста се током дана смањују активности, а затим следи ифтар - вечерњи оброк који се узима у први сумрак, одмах након заласка сунца. „После тога се седи, људи причају, друже се… тако изгледа тај пост". „Ако су и галамили или је била бука током ноћи - они су жива бића и у том периоду је тако - увече има више активности, а преко дана мање", каже Симоновић и додаје да је потребно имати свест о овим обичајима. Она истиче да су у питању „деца, као свака друга" и додаје да је људски да се овакве ствари прихвате и поштују, а да се кроз нормалну комуникацију договори како ће се ствари решавати. За то је потребно образовање и обука људи који раде у институцијама за рад са децом, објашњава Симоновић. Неопходно је и придржавање кодекса понашања које запослени - нарочито из спољних фирми, попут оне за обезбеђење - морају да потпишу. Деца мигранти и избеглице без пратње родитеља - најугроженији и најрањивији „Њихова ситуација није ни мало лака, јер се врло често сматрају одраслима, имајући у виду да су сами превалили пут до Србије", каже Симоновић. Деца млађа од 18 година чине 40 одсто расељене популације у свету, односно чак 30 до 34 милиона од укупно 79,5 милиона расељених, показују подаци УНХЦР извештаја Глобални трендови расељавања за 2019. Према проценама УНХЦР-а, од овог броја су око 153.000 су деца без пратње, одвојена од родитеља, рођака или одраслих у путу. „Они су најугроженија група. Уз све ризике расељавања, деца су додатно изложена ризику од злостављања, радне и сексуалне експлоатације кријумчара и трговаца људима", за ББЦ на српском каже Мирјана Миленковски из канцеларије УНХЦР-а у Србији. Жене и деца у избеглиштву и миграцијама изложени су најтрауматичнијим искуствима, почев од напуштања дома, путовања у неповољним и често угрожавајућим условима, у пратњи непознатих лица, наводи и Заштитник грађана. То на децу оставља бројне негативне последице, истичу психолози који раде са њима. Током 2017. године је у региону процењено да је више од 1.300 деце без пратње било изложено ризику од радне, сексуалне и друге врсте експлоатације. Наводе о томе да су малолетни мигранти жртве уличне проституције у Београду преносили су медији почетком исте године, када је у Србији било „заглављено" око 8.000 избеглица и миграната, од којих је више од 1.000 живело у неформалним сквотовима у престоници и близу граница. „Сваког дана видимо децу која путују са кријумчарима... која прелазе многе европске границе, а да их власти не региструју, или их пак погрешно региструју, као одрасле. „Ова деца прелазе хиљаде километара да би пронашла сигурност и у том процесу остају без подршке која им је неопходна.", наведено је у извештају „Изван водокруга, експлоатисани и сами" за 2017. међународних организација које брину о деци на Балкану. Инструкција Министарства рада за смештај и поступање са малолетницима без пратње у Србији је да се годиште утврђује на основу изјаве детета. Међутим, неретко према малолетницима који путују само постоји неформалан став да су довољно зрели да се старају о себи, па понекада чак и да су сигурно старији и да дају лажне изјаве, објашњава Симоновић. Прошле године су тако тројица малолетних избеглица из Авганистана, завршили у новосадском окружном затвору за одрасле, пошто нису имали новца да плате казне због покушаја да нелегално пређу границу са Хрватском. „Претучени и опљачкани“: Како хрватска полиција чува границе Погрешна регистрација је тек почетак проблема који доноси нове невоље, додаје Симоновић. Према овој деци „стално постоји сумња да нешто лажу и манипулишу системом да би остварили корист", каже. „Али наше искуство је другачије", додаје Симоновић. Деца са којима ова организација ради имају од око 14 до 17 година и најчешће су исцрпљени путем и преживели многе трауме. Многи имају тешка искуства са кријумчарима, као и војском, неки су више пута враћани са границе, или им није пружена могућност тражење азила, објашњава Симоновић. „Њихова искуства су јако тешка. То су деца која су сазрела за јако брзо време", каже Тамара Симоновић. Деца која путују сама су углавном имали јако пуно проблема у земљама из којих потичу, најчешће са ектремистичким групама, објашњава она. Породице им дају сав новац који имају да би их спасили из опасне ситуације и „од њих се очекује да дођу до Западне Европе." „Али су (они) и даље деца и имају потребу за подршком и лепом речју", истиче она. Када деца немају довољно новца или родитељи не могу да плате кријумчаре, прете злоупотребе. И у самим центрима, нарочито где нису одвојени од одраслих, постоје могућности да буду изложени опасности - физичком, психолошком, па и сексуалном насиљу, каже Симоновић. Малолетници који путују сами су прерано сазрели, и велика одговорност и тежак и неизвестан пут врло лоше утиче на њихово психичко стање, показују налази Индига. „Има, нажалост, доста случајева самоповређивања и то је јако тужно. Деца се самоповређују у ситуацијама великог притиска и безнађа, када не могу да изразе емоције", истиче Симоновић. Подршка за децу без пратње Психолошка подршка деци пружа се у различитим облицима саветовања и активности - од спорта до учења језика и пружања прве помоћи. Неки од њих су током пута радили у фабрикама текстила у Турској и „вредни су и вољни да помогну у организацији активности, каже Симоновић. Ова деца желе да буду део нечега и да допринесу, али да нажалост мало људи из институција то препознаје и разуме. „Мало је прилика да се упознају са другима и покажу своје добре стране и зато су често и жртве дискриминације и насиља", додаје она. Децу у Боговађи сада посећују тимови УНХЦР-а једном недељно, а волонтери раде са њима и организују часове српског. Неколико невладиних организација малолетницима пружа правну, психолошку и хуманитарну помоћ. Ubistvo migranta na rubu bosanske migrantske krize Деца и малолетници без пратње у Србији - у пролазу Малолетници без пратње, као и друге избеглице и мигранти, у Србији се не задржавају дуго, уз редак изузетак малобројних који поднесу захтев за тражење азила. „Све зависи од тога са колико новца њихова породица има за путовање до западних земаља - толико се и задржавају у Србији, то је индивидуално", каже Симоновић. У Србији тренутно борави око 220 непраћене деце и деце одвојене у путу, показују подаци УНХЦР. У центрима у Боговађи и Сјеници који су под надлежности Комесаријата за избеглице и миграције крајем јуна је боравило око 150 малолетника без пратње. Највише их је, око 90 одсто, из Авганистана, а међу осталима су Хазари, Ирачани, Иранци и Сиријци. „Ургентно их примамо у неке друге као што су Прешево или Сомбор, али само до упућивања у ова два центра", наводе из Комесаријата. Остали су смештени у другим специјализованим установама за малолетнике. Крајем јуна их је малолетника било мање него у мају, када је у Србији боравило 383 непраћене и раздвојене деце. То значи да су многи од њих, укључујући и дечаке жртве насиља и малтретирања у Боговађи, напустили Србију, највероватније кроз кријумчарске мреже. Многа деца без пратње одраслих су правно невидљива тиме што не желе да се региструју, те остају изван оквира заштите који организују државне или невладине организације Пропусти и проблеми - мањак старатеља и социјалних радника Београдски центар за људска права је против радника фирме фирме ангажоване за обезбеђење Центра за азил у Боговађи поднео кривичну пријаву због злостављања и мучења Основном јавном тужилашту у Убу. Поступак је још увек у току. Радник обезбеђења који се види на снимку добио је отказ, кажу из Комесаријата за ББЦ, а фирма Декаполит је ангажовала нове људе. Иако је тврдио да су га претходно напали мигранати, Комесаријат сматра да „то не оправдава овакво понашање, које Комесаријат оштро осуђује", наводи се у саопштењу. Пропусти које је утврдио Заштитник грађана „Ко је обезбеђењу дозволио да носи пластичне палице, како се добија та дозвола и ко то регулише? То је оно што нас занима", пита Тамара Симоновић. Када је реч о насиљу и малтретирању, она каже да инцидент у Боговађи нажалост није први овог типа, али да их је тешко документовати. „Чули смо и за друге инциденте у Србији и у околним земљама и радимо на томе их више не буде", каже она. Из Београдског центра за људска права за ББЦ кажу да немају података да је до сада било овако озбиљних инцидената, те да се не може се рећи да у прихватним и центрима за азил у Србији постоји систематско насиље према мигрантима. „Међутим, изоловани инциденти попут овог у Боговађи, свакако морају бити санкционисани у складу са законом. „Насиље се не сме игнорисати, а нарочито у установама у надлежности државе", закључује Марко Штамбук из Центра. Министар рада и социјалних питања Зоран Ђорђевић је рекао да је сваки вид насиља је недопустив, а нарочито над децом, и додао да се такво понашање „неће толерисати". Из Комесаријата су нагласили да ће наставити да „правовремено реагују и континуирано предузимају мере превенције за очување добробити корисника". За то време, деца и малолетници без пратње, настављају свој неизвесни пут. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk