Палмино уље: Може ли свет да се одрекне овог производа да би спасао прашуме
Готово је сигурно да сте данас већ користили палмино уље.
Ширење плантажа уљаних палми сматра се одговорним за масовно крчење шума у Индонезији и Малезији Вероватно се налазило у шампону којим сте прали косу, сапуну којим сте очистили руке, пасти којом сте опрали зубе, у витаминским пилулама које сте прогутали или шминки коју сте ставили. Возило којим се возите - аутобус, воз или ауто - иде на гориво које садржи палмино уље. Највећи део дизела или бензина које користимо, садрже компоненту додатог биогорива, које углавном потиче од палминог уља. Чак и електрична енергија која покреће уређај на ком ово читате, настала је делом од спаљивања језгра уљане палме. Палмино уље је најпопуларније биљно уље на свету То је најпопуларније биљно уље на свету и може се наћи у 50 одсто потрошачких производа, а игра кључну улогу у различитим индустријама. Убрзани раст понуде у глобалној производњи Узгајивачи су 2018. године произвели 77 милиона тона палминог уља за глобално тржиште, а очекује се да ће до 2024. године то нарасти на 107,6 милиона тона. Али убрзано ширење плантажа уљаних палми сматра се одговорним за масовно крчење шума у Индонезији и Малезији. Ове шуме су биле станиште угрожених животиња, као што је, на пример, орангутан. У ове две државе, плантаже уљаних палми простиру се на око 13 милиона хектара. То је готово половина свих плантажа уљаних палми на свету. У организацији Глобал форест воч кажу да је Индонезија изгубила 25,6 милиона хектара шумског омотача, област велику скоро као Нови Зеланд, у периоду између 2001. и 2018. године. У организацији Глобал форест воч кажу да је Индонезија изгубила 25,6 милиона хектара шумског омотача, област велику скоро као Нови Зеланд, у периоду између 2001. и 2018. године Због тога расте притисак на владе и компаније да пронађу алтернативе за палмино уље. Али заменити један чудотворни производ није тако лако. Британски ланац супермаркета Ајсленд био је похваљен 2018. године кад је најавио да ће избацити палмино уље из свих производа које продаје под властитом робном марком. А, опет, избацивање палминог уља из неких производа испоставило се толико тешким да је компанија одлучила да уклони име са производа. Џиновски произвођач хране Џенерал милс - један од највећих купаца палминог уља у САД - сусрео се са сличним проблемима. Употреба палминог уља у горивима је ургентан проблем „Иако смо се већ бавили овим у прошлости, палмино уље поседује врло јединствене карактеристике физичких перформанси које је веома тешко копирати", рекла је портпаролка Моли Вулф. Други ургентни проблем је коришћење палминог уља за гориво. Упркос свеприсутности у оставама и купатилима, више од половине увезеног палминог уља у Европску унију 2017. године било је ради горива. ЕУ је најавила 2019. године да биогорива настала из палминог уља и других јестивих усева морају да се избаце због штете по животну средину која настаје током производње. Производи који садрже палмино уље, имају дуг рок трајања Палмино уље постало је свеприсутно у нашим животима делом због његовог јединственог хемијског састава. Извучено из семења западноафричке уљане палме, оно је бледе боје и без мириса, што га чини сјајним адитивом за храну. Уље има високу тачку топљења и садржи велику количину засићених масти, што је идеално за прављење кремова који се топе у устима и посластичарских производа. Већина других биљних уља мора да буде делимично хидрогенизована - када се атоми водоника хемијски додају молекулима масти - како би се постигла иста конзистентност, што је процес који за последицу има настанак нездравих транс масти. Јединствени хемијски састав палминог уља може и да преживи високе температуре при кувању и веома је отпорно на кварење. То производима у којима се појављује дарује дуг рок трајања. Највећи део дизела или бензина које користимо садрже компоненту додатог биогорива, које углавном потиче од палминог уља Уље може и да се сагорева ради добијања горива, баш као и језгра палме која остају после обраде. Љуске могу да се разбију и користе за прављење цемента, а пепео који остаје после спаљивања палминих влакана и језгара, може да се користе као замена за цемент. Уљане палме су и веома лаке за узгој у тропским пределима и веома уносне за узгајиваче. То објашњава зашто се површина одређена за узгајање ове биљке рапидно повећавала последњих година. Може ли, међутим, палмино уље да се замени? Најчешћи приступ до сада је био да се нађу друга биљна уља која нуде слична својства. Научници за храну и козметику справљају мешавине са још егзотичнијим алтернативама, као што су уља из шеиа, сала, јојобе, кокума, илипеа, јатрофе и коштица манга. Кад су у питању горива, једна опција су алге. Уље се може извући и из алги Уља из одређених врста алги могу да се претворе у „биомазут". То, потом, може да се дестилује у читав дијапазон горива која могу да замене дизел, млазно гориво, па чак и тешку бродску нафту. Ово можда није толико необично као што на први поглед изгледа: већина нафтних поља широм света фосилизовани су остаци алги. Изазов економске конкурентности Ексон мобил и Синтетик џеномикс су саопштили да су створили сорту алги која производи двоструку количину уља у односу на њеног претходника 2017. године. Прошле године је произвођач аутомобила Хонда отворио експерименталну фарму у Охају која хвата уљен диоксид из тест центара за моторе. Али главна препрека је довођење ових производа до тачке где они могу економски да се такмиче са палминим уљем. Производња палминог уља је јефтина и релативно лака Уколико не можемо да ископирамо палмино уље, можда можемо да ограничимо његов утицај на животну средину мењајући начин његове производње. Да бисмо то урадили, морамо да направимо корак уназад и видимо шта уопште покреће потражњу за палминим уљем. Јединствено и јефтино Поред његовог јединственог хемијског састава, палмино уље је и јефтино. А јефтино је зато што је уљана палма нека врста чудотворне биљке - расте релативно брзо, лако ју је обрати и спектакуларно је продуктивна. Хектар уљане палме може поуздано да произведе сваке године четири тоне биљног уља, за разлику од 0,67 тона у случају уљане репе, 0,48 тона у случају сунцокретовог уља и само 0,38 тона у случају соје. У идеалним условима, узгајивачи уљане палме са високим приносом могу да произведу 25 пута више уља него што то може соја на истој величини земљишта. Стога би, да иронија буде већа, забрана палминог уља довела до катастрофалног пораста крчења шума, јер би све што би га заменило захтевало много више земље за узгој. Орангутани спадају у врсте које угрожава производња палминог уља Међутим, уљана палма раста само у области од 20 степени у односу на екватор - територија на којој расту прашуме и која је дом за 80 одсто свих врста на свету. Могуће је узгојити уљану палму на начин који ће ограничити њен утицај на животну средину. Већина компанија са Запада купује палмино уље које је сертификовао Округли сто за одрживо палмино уље (RPSO). Али потражња за одрживим палминим уљем и спремност да се плати висока цена за њега је ограничена. Шта би се десило кад бисмо успели да смањимо притисак на тропске прашуме створивши биљку која је једнако продуктивна као уљана палма, али може да расте било где? Могуће је узгојити уљану палму на начин који ће ограничити њен утицај на животну средину Управо у то верује Кајл Рејнолдс, научник за усеве који је донедавно радио у Аустралијском истраживачком центру ЦСИРО. „Уљана палма не може да расте предалеко на југ или предалеко на север, то је једна веома тропска биљка", каже Рејнолдс. „Нешто што има високу биомасу морало би да буде прилагодљивије, да може да расте у различитим климама." Нови лист У њиховој лабораторији у Канбери, истраживачи ЦСИРО-а убацили су гене за високу стопу производње уља у листасто биље као што су дуван и просо. Биљке могу да се самељу, а уље да се извлачи из њихових листова. Нормално, листови дувана садрже мање од један одсто биљног уља, али Рејнолдсово биље може да се похвали са и до 35 одсто, што значи да доноси више биљног уља од соје. Још увек има много тога да се постигне: тестирање овог високог уља из листова у САД није успело, можда због локалне климе (трансгенске биљке не смеју законски да се узгајају у Аустралији). А уље добијено из дувана је „прилично далеко" од палминог уља, будући да су масне киселине од којих се састоји дуже и више незасићене. Научници су су гене за високу стопу производње уља у листасто биље као што су дуван и просо Међутим, Рејнолдс каже да за стварање новог и унапређеног дувана који даје уље може да буде потребно око 12 месеци - да ли је неко уопште вољан да уложи толико у неопходно истраживање. „То је огромна индустрија, тренутна вредност уљане палме је 67 милијарди долара", каже Рејнолдс. „Требало би да је могуће произвести палмино уље у биљки која не садржи палмино уље. Можемо ли ми то? Наравно. Али колико ће конкурентна она бити у погледу цене?" Очигледно је да, за сада, палмино уље не иде никуда. Готово га је немогуће избећи, а једнако га је тешко заменити. Али научни потенцијал да ублажимо наш утицај на овај свет и даље постоји. Потребна је само добра воља да се та промена оствари - и да та воља постане једнако свеприсутна као и само палмино уље. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk