Злостављање деце: Џени је у глави створила 2.500 личности да би преживела очев терор
Тог дана је на суђењу у својству сведока позвана само једна жена, али је из ње изашло шест особа спремних да сведоче о екстремном злостављању које је преживела.
Џенине вишеструке личности биле су њен начин да сакрије своје право ја од злостављања „Ушла сам на суд, села, положила заклетву, неколико сати касније вратила се у сопствено тело и изашла из суда", рекла је Џени Хејнс за ББЦ. Као дете, Џени је силовао и мучио њен отац Ричард Хејнс, што аустралијска полиција назива једним од најгорих случајева злостављања деце у историји ове земље. Да би се изборила са свим тим ужасима, њен ум употребио је изузетну тактику - стварао је нове идентитете како би се дистанцирала од бола. Злостављање је било толико екстремно и непрестано и она тврди да је на крају створила 2.500 јасно препознатљивих личности како би преживела. На револуционарном суђењу, одржаном у марту ове године, Џени се суочила с оцем како би представила доказе против њега преко својих личности, укључујући четворогодишњу девојчицу Симфони. Сматра се да је то први случај у Аустралији, а можда и на читавом свету, у ком је жртва која има дијагнозу Поремећаја вишеструке личности (ПВЛ) - илити Дисоцијативни поремећај идентитета (ДПИ) - сведочила у улогама других личности и на тај начин довела до пресуде. „Нисмо се плашили. Чекали смо толико дуго да свима испричамо шта нам је радио и сада није могао да нас ућутка", рекла је она. Суд у Сиднеју је 6. септембра осудио Ричарда Хејнса, који данас има 74 године, на 45 година затвора. Упозорење: Чланак садржи описе насиља и злостављања деце 'Нисам била безбедна у властитој глави' Породица Хејнс се преселила из Лондона у Аустралију 1974. године. Џени је имала четири године, али њен отац ју је тада већ увелико злостављао, да би у Сиднеју то ескалирало у садистичка, скоро свакодневна малтретирања. „Злостављање мог оца било је искалкулисано и планирано. Било је с намером и уживао је у сваком тренутку", рекла је Џени суду у исказу жртве у мају. Да би њен отац могао да буде идентификован она се одрекла права на анонимност, на коју има право као жртва злостављања, „Чуо ме је како га преклињем да престане, чуо ме је како плачем, видео је бол и страх који ми је наносио, видео је крв и телесне повреде које ми је направио. И наредног дана би само одлучио да све то настави." Хејнс је и испрао ћерки мозак тако да мисли да јој чита мисли, рекла је она. Претио јој је да ће убити њену мајку, брата и сестру само ако помисли на злостављање, а камоли ако им исприча за њега. „Тата је обузео читаво моје унутрашње биће. Нисам се осећала безбедно чак ни у властитој глави", рекла је Џени. „Нисам више могла да анализирам шта ми се то дешава и извлачим властите закључке о томе." Она је своје мисли исказивала кроз текстове песама, како би их сакрила: „He ain't heavy/he's my brother" - кад би се бринула за брата и сестру. „Do you really want to hurt me/ Do you really want to make me cry" - кад би размишљала о властитој патњи. Отац јој је ограничио друштвене активности у школи, како би минимизовао контролу других одраслих над њом. Џени је научила како да остане невидљива и ћутљива, јер кад би је „приметили" - као кад се њен тренер пливања обратио њеном оцу да би охрабрио њен природни таленат - била би кажњена. Ричард Хејнс са троје деце - Џени је десно Џени је такође била ускраћена медицинска нега за повреде од батина и сексуалног злостављања, које су се развиле у озбиљна, доживотна стања. Сада са 49 година Џени има непоправљиву штету по вид, вилицу, црева, анус и тртичну кост. Све је то захтевало опсежне операције, укључујући и колотомију 2011. године. Злостављање се наставило све док Џени није имала 11 година, кад се породица вратила у Велику Британију. Њени родитељи су се убрзо развели 1984. године, али она сматра да нико, чак ни њена мајка, није знао шта јој се дешава. Бојан Јовановић: Црква се дуго соучава са појавом педофилије 'Он је заправо злостављао Симфони' Аустралијски експерти Џенино стање зову Дисоцијативни поремећај идентитета и кажу да он има велике везе с искуствима екстремно злостављане деце у нечему што би требало да је за њих безбедно окружење. „ДПИ је заправо стратегија преживљавања", каже за ББЦ докторка Пем Ставропулос, експерт за трауме из детињства. Џени каже да је она била Симфони током већег дела раног детињства „То служи као веома софистицирана стратегија преживљавања која се нашироко сматра екстремном. Али не смете да заборавите да је то реакција на екстремно злостављање и трауму кроз коју је дете прошло." Што се раније одигра траума и што је злостављање екстремније, већа је вероватноћа да ће дете морати да се ослони на дисоцијацију да би се изборило с тим, што доводи до ових „вишеструких само-стања". Прва особу за коју Џени каже да ју је развила била је Симфони, четворгодишњакиња која, каже она, егзистира у властитој временској реалности. „Она је пропатила сваки минут татиног злостављања, а кад је злостављао мене, ћерку Џени, заправо је злостављао Симфони", рекла је Џени за ББЦ. Како су године пролазиле, Симфони је створила друге личности да би истрпела злостављање. Свака од више стотина њих имала је одређену улогу у зауздавању неког аспекта злостављања, било да се радило о прилично застрашујућем атаку или призору или мирису који би је узнемирио. „Алтернативна личност би изашла на Симфонин потиљак и постајала дистракција", рекла је Џени за ББЦ. „Моје алтернативне личности постале су моја одбрана од рођеног оца." Док причамо о овоме, појављује се Симфони, после неких пола сата од почетка нашег разговора. Џени нас је упозорила да би тако нешто могло да се деси и указује се јасан знак да ће до тога доћи - она се мучи да артикулише одговор пре него што се трансформише. „Здраво, ја сам Симфони. Џени се мало спетљала, зато сам дошла ја да вам испричам све о томе, уколико немате ништа против", изговара она у брзом налету. Симфонин глас је виши, тон веселији, девојачкији и без даха. Причамо 15 минута, а њена сећања на догађаје старе више деценија у вези са „татиним гадостима" су запањујућа. „Урадила сам следеће - узела сам све што сам мислила да је драгоцено у вези са мном, све што је битно и лепо и сакрила сам то од тате како не би, кад ме злоставља, злостављао свесно људско биће", рекла је Симфони. Неки од 'људи' за које Џени каже да су јој помогли да преживи Илустрација Џени Хејнс са њеним вишеструким личностима У марту је Џени било дозвољено да сведочи на суду као Симфони, али и као и пет других личности, од којих је свака причала о другом аспекту злостављања. Суђењу су присуствовале само судије, зато што су адвокати сматрали да би случај био исувише трауматичан за пороту. Против Хејнса је испрва била подигнута оптужница са 367 тачака, међу њима вишеструке тачке силовања, аналног сношаја, непристојног напада и полног општења са дететом млађим од десет година. Џени је, у улогама њених личности, суду могла да пружи детаљне доказе за сваки прекршај. Одвојене личности омогућиле су да сачува сећања које би иначе била изгубљене због трауме. Тужиоци су довели и читав дијапазон психолога и експерата за ДПИ, како би извели доказе о њеном стању и поузданост онога што је Џени имала да каже. „Моја сећања као особе са ПВЛ једнако су беспрекорна данас као што су била оног дана када су настала", рекла је она за ББЦ, пре него што се кратко пребацила на множину. „Наша сећања су напросто замрзнута у времену - ако ми требају, само одем тамо и покупим их." Симфони је намеравала да поново до „болних детаља" проживи особености злочина током седам година проведених у Аустралији. Мишић, здепасти 18-годишњи табаџија, дао би доказе физичког злостављања, док би Линда, елегантна млада жена, сведочила о последицама по Џенино школовање и везе. Породични дом Хејнсових у Гринејкеру у западном Сиднеју Симфони се „надала да ће искористити сведочење да и сама одрасте", каже Џени. „Али стигли смо тек до 1974. године пре него што је изгубио живце и предао се. Није могао да се суочи са тим." Другог дана суђења - након реконструкције две и по године у Симфонином сведочанству - њен отац је променио изјашњавање о кривици и признао да је крив по 25 тачака оптужнице - „оних најгорих" - каже Џени. Придодато је још десетак пред само изрицање казне. 'ПВЛ ми је спасло душу' „Овај случај представља прекретницу у судству јер, колико ми знамо, ово је први пут да је сведочанство различитих делова неке осове са ДПИ-ом у потпуности уважено у судском систему и довело до осуђујуће пресуде", каже докторка Кети Кезелман, председница Фондације Плави чвор, аустралијске организације која помаже жртвама траума из детињства. Ричард Хејнс је признао кривицу за више од две десетине тачака оптужнице у вези са сексуалним злостављањем детета Џени је први пут пријавила злостављање 2009. године. Полицији је требало 10 година да се истрага заврши пресудом Ричарду Хејнсу и затворском казном. Он је 2017. године изручен из Дарлингтона у североисточној Енглеској, где је служио седмогодишњу затворску казну за неки други злочин. Живео је међу Џенином даљом родбином, којој је ћерку представио као лажова и манипулатора. Откако је сазнала за њено злостављање, Џенина мајка - која се развела од Хејнса 1984. године - постала је њен најтврдокорнији поборник у борби за истеривање правде. Међутим, Џени се деценијама мучила да добије помоћ. Она каже да су је саветници и терапеути одбијали зато што нису веровали у њену причу или је она за њих била толико трауматична да нису могли да изађу на крај с њом. Дисоцијативни поремећај идентитета Извор: Mind Иако је ДПИ у данашње време нашироко прихваћена и доказана дијагноза, обично изазива сумњу код опште популације и чак и у неким медицинским круговима. „Природа стања је таква да изазива неповерење, неверицу и нелагоду због узрока - делимично зато што је људима тешко да поверују да деца могу бити подвргнута толико екстремном злостављању", каже докторка Ставропулос. „Зато је Џенин случај толико важан, зато што шири свест о овом веома тешком, али не и неуобичајеном стању које и даље није довољно прихваћено." Џени каже да јој је ПВЛ спасао живот и спасао душу. Али исто то стање, и траума која јој је остала, довели су и до велике патње. Неколико Џениних личности су веома интелигентне и софистициране одрасле особе Живот је провела учећи, стичући мастерс и докторат из студија права и филозофије, али је имала проблема да одржи запослење са пуним радним временом. Живи са мајком, од њихових инвалидских пензија. Док је давала исказ Џени је рекла да она и њене личности „проводе своје животе на опрезу, стално у гарду". „Морамо да кријемо нашу бројност и тежимо доследности у понашању, ставу, разговору и веровању, што је често немогуће. Имати 2.500 различитих гласова, мишљења и ставова је изузетно тешко постићи." „Ја не бих смела да морам да живим овако. Немојмо се заваравати, мој тата ми је изазвао мој Поремећај вишеструких личности." Џени је седела свега неколико метара од оца у судници 6. септембра гледајући како га осуђују на 45 година затвора. Хејнс, који је лошег здравља, мора да одслужи најмање 33 године пре него што стекне право на условну слободу. Сара Хагет, суткиња која је изрицала казну, рекла је да ће он највероватније умрети у затвору. Његови злочини су „истински узнемирујући и изопачени" и „потпуно ужасни и гнусни", додала је, истичући да је „немогуће" да казна одражава озбиљност штете коју је нанео. „Страсно желим да моја прича буде испричана", рекла је Џени за ББЦ пре изрицања пресуде. „Желим да моја десетогодишња борба за правдом буквално буде пожар који се разбуктао пољем како би људи који долазе после мене имали много лакше путовање." „Ако имате ПВЛ као последицу злостављања, правда је сада за вас могућа. Можете да одете у полицију, испричате то и повероваће вам. „Ваша дијагноза више није препрека за правду."