Медицина: Траже се дaваоци супер-измета
Клаудија Кампанела је тридесетједногодишња саветница за студенте на британском универзитету, а у слободно време - давалац измета.
„Неки моји пријатељи мисле да је чудно или одвратно, али то ме не брине. Јако је лако и само желим да помогнем у медицинском истраживању. Драго ми је да могу да допринесем." Њене фекалије, удружене са „доброћудним" бактеријама, биће помешане са изметом болесника, како би помогле у опоравку цревног система. Клаудија зна да је њена донација јако корисна - због тога и ради то - али да ли је њен измет заиста посебан? Научници верују да измет појединих људи садржи идеалан микс исцељујућих бактерија, које помажу код цревних обољења, што те људе чини супер-даваоцима. Клаудија каже да је хтела да постане давалац зато што је прочитала да су вегани можда посебно добри кандидати за ту функцију. Не постоје јаки докази да је измет вегана квалитетнији од осталих који практикују другачију исхрану, али стручњаци истражују какве би то фекалије могле да носе придев „супер". Доктор Џастин О'Саливен ради као молекуларни биолог на Универзитету у Окленду и истражује концепт супер-давалаца фекалија. Идеални измет? Наша црева си домаћини милионима бактерија које живе у заједници. Ови различити микробиоми су јединствени за сваког од нас - не постоје два идентична. Иако је такозвана трансплантација фекалија је релативно ново поље медицине, резултати урађених истраживања показују назнаке да би неки даваоци могли да имају идеалну каку. Доктор О'Саливан каже: „Видимо да узорци супер-давалаца достижу ниво клиничке ремисије или су чак двапут ефикаснији од просека." „Надамо се да ћемо открити како долази до овога, тако можемо да побољшамо успех оваквих трансплантација и донација и користимо их за друге болести повезане са микробиомима - попут Алцхајмера, мултипла склерозе и астме." Доктор Џон Ленди је консултант гастроентеролог у болници у западном Хартфордширу и помаже при трансплантацији фекалија. Он се слаже са идејом о супер-донору, али додаје да би било незгодно пронаћи оног правог. „Још увек нам није јасно шта и како чини супер-донора". каже Ленди. „Увек се уверимо да су донори здрави и да нису носиоци никаквих болести, али не тестирамо све микробиоме како бисмо знали како они функционишу." „То су све истраживања која морају бити спроведена." Фекалне бактерије О'Саливенова истраживања, објављена у часопису Границе у ћелисјкосј и инфективној микробиологији, указују да бипостојање мноштва микроорганизама у измету могло да буде предност. Каже да велики број микроорганизама пронађених у измету донора представља кључан фактор у ефикасности трансплантације фекалија. И пацијенти који добро реагују на трансплантацију такође развију много разноврсније микробиоме. Али истраживања показују да би успех могао да зависи од тога колико донор одговара пацијенту. И можда се не ради само о томе која је бактерија присутна у измету. „Неки случајеви дијареје која се константно враћала су излечени трансплантацијом филтрираних фекалија, којима су све живе бактерије исфилтриране, али су садржале ДНК и вирусе." „Ови вируси би могли да утичу на опстанак и метаболичке функције пресађених бактерија и осталих микроба", каже доктор О'Саливен. Clostridium difficile може бити смртоносна Докторка Џули Мекдоналд, експерткиња за микробиоме на Империјал колеџу у Лондону, изучава како да побољша успешност трансплантације фекалија. Тренутно, већина фекалија се користи за лечење опасне цревне инфекције изазване бактеријом clostridium difficile. Ова инфекција може наступити када пацијентове „добре" бактерије буду уништене антибиотицима. За најосетљивије пацијенте, може бити чак и смртоносна. Истраживања докторке Мекдоналд указују да транспланти каке имају посебну улогу, надокнађујући оно што је болест однела. „У нашој лабораторији се трудимо да откријемо како транспланти функционишу, као и да престанемо са праксом убацивања самих фекалија." Уместо да пацијентима дају инјекције фекалија, давали би им терапију базирану на измету, коју сматрају прихватљивом. Ово би можда помогло у разбијању те стигме повезане око донирања измета, додаје. Клаудија жели да људи „превазиђу ту менталну баријеру" и размисле о томе да постану донори. „Веома је лако донирати. Ако размишљате о томе, проверите да ли ваша локална болница има службу за то и ступите у контакт." „Ја соптсвене узорке сакупљам код куће у посебном контејнеру који ми је обезбедила болница. А затим оставим у болници на путу до куће. Захтева само мало труда." Клаудија такође размишља да постане и донорка крви. „Још увек нисам одлучила, али то је нешто што бих можда урадила".