Корона вирус, усамљеност и рад од куће: Како да будете срећнији
Милиони људи по први пут имају канцеларију код куће.
Неки су се посадили за кухињске столове, а други се већ месецима сналазе седећи са лаптопом на каучу. Међутим, све и да се ускоро појави вакцина, многи се неће вратити у канцеларије за стално - можда никада. Рани показатељи утицаја пандемије на ментално здравље становника Велике Британије нису добри. Порастао је ниво депресије, док су у недавној анкети коју је спровео Краљевски институт британских архитеката многи људи рекли да су под већим стресом када раде од куће. Шта онда можемо да учинимо да бисмо били срећнији код куће? Пустите дневно светло у кућу „Људи имају веома разнолике типове личности", каже психијатар консултант, доктор Тана Б.С. Баламурали. „Основна концепција је, међутим, у основи иста - сунчева светлост, заједно са свежим ваздухом и природом је добра за наше ментално здравље." Сунчеви зраци подстичу мозак да лучи хормон серотонин, који помаже да се људи осећају смирено и усредсређено, побољшава расположење и смањује анксиозност. Архитекта Бен Ченон, руководилац одељења за благостање у архитектонској фирми Асаел архитектура, каже да су „добробити од дневног светла огромне". „Сунчева светлост је основ свега због тога што има веома велики утицај на наш доживљај неког простора, као и на регулацију спавања", каже он. „Понашање у складу са пандемијом је исцрпљујуће за све нас, тако да је довољна количина светлости од посебног значаја." По Беновом мишљењу, добра вест је да „људи могу да контролишу количину светлости више него што мисле". Каже да, уколико је могуће, треба поставити радни сто у близини прозора. Питали смо децу шта знају о корона вирусу Деца и епидемија: Питали смо децу како разумеју вирус корона Треба обезбедити да завесе могу да се отворе до краја и очистити прозоре, са унутрашње и спољне стране. Прљавштина на прозорима може значајно да смањи количину сунчеве светлости која кроз њих пролази. Такође је добро користити огледала јер одбијају светлост и распростиру је по просторији, као и офарбати зидове у белу или другу светлу боју, како би рефлектовали светлост. Ако је могуће, боље је бирати собе на вишим спратовима, јер у њих скоро увек допире више сунчеве светлости, као и у собе са вишим плафоном. Загушите буку Докторка Ребека Дјуи са Универзитета у Нотингему, стручњакиња за начин на који мозак интерпретира звук, каже да различити делови мозга непрекидно настоје да препознају разне врсте буке и промене звука. „То може у огромној мери да омета особу која покушава да ради", каже она. „Оштри звукови представљају већи проблем од жамора нижег нивоа гласноће". Делови мозга траже промене звука, па ће вас то „можда пореметити тек када бука престане", додаје др Дјуи. „Бука је повезана са избором организма да се бори или да бежи", објашњава њен колега неуронаучник, професор Ејдријан Рис са Универзитета у Њукаслу. Стресан звук узрокује да део мозга који се зове амигдала шаље сигнале за узбуну. Те сигнале прима други део мозга, хипоталамус, који онда подстиче надбубрежне жлезде да пумпају адреналин у крв. Крвни притисак затим расте. „Делимично зависи од тога шта вама значи та бука", каже професор Рис. Тако, на пример, ако ваше дете плаче, то ћете много теже моћи да игноришете него саобраћајну буку исте гласноће. За неке људе су чепови за уши одговарајуће решење, али ако хоћете још бољи ефекат, архитекте између осталог препоручују мекши намештај, дебље тепихе и дебље и теже завесе, ради апсорпције звука. Ако то не делује, могло би да помогне стављање дасака испод тепиха, реновирање плафона, додавање гипсаних плоча на зидове и затварање капака на прозорима (ако не спречавају у превеликој мери улазак сунчеве светлости). Поспремите животни простор Студије су показале да неред може да повећа ниво кортизола, хормона стреса. Могући разлог лежи у томе што неред изазива међусобно супротстављене стимулација мозга, који онда мора више да се напреже да би одстранио сигнале који нису корисни. „Проблем у вези са нередом је то што претерано стимулише мозак", објашњава докторка Еленор Ретклиф, еколошка психолошкиња на Универзитету у Сарију. Нормални нивои кортизола, са повременим скоковима, у потпуности су здравствено у реду, али хронично висок ниво кортизола повезан је са анксиозношћу, депресијом, главобољама и поремећајима сна. „Морате да размишљате о стању својих потреба", каже Др Ретклиф. Док одређена количина нереда у дому у ком се опуштате можда не представља проблем, сада кад је он постао и радни простор, „стање ваших потреба се променило и морате да смањите ометајуће факторе". Стога, све лепо поспремите, организујте се и, ако можете, набавите адекватан простор за складиштење. Устаните и протегните се Ако не идете на посао, можда више не идете пешке до аутобуског стајалишта, нити прелазите дугачке ходнике уздуж и попреко да бисте отишли на неки састанак. Ако сада путујете до посла из спаваће собе до радног собичка или до кухињског стола, вероватно вам недостаје телесна вежба која би вам помогла да останете здрави не само физички, већ и ментално. Бројне студије су утврдиле да је физичка активност природни третман против анксиозности, који елиминише стрес и појачава физичку и менталну енергију, те повећава осећај благостања путем лучења ендорфина. „Недостатак телесне вежбе може заиста да има значајан утицај", каже др Ретклиф. „Ако људи нису физички активни, морају да размисле о томе како да другачије организују своје време током дана и да уложе свестан напор како би део времена посветили физичкој активности." Балканска дијаспора: Коло није само игра, већ из начин да се остане у форми „Коло фит” Лондон: Коло није само игра, већ и начин да се остане у форми Једна могућност је да набавите радни сто за стајање, ако можете, као и да га правилно користите. Током једног дела дана можете да стојите, а током другог да седите. Још једна опција је да правите паузе за шетњу. „Путовање до посла и назад до куће је за многе људе такође било време када се на неки начин растерете притиска", каже професорка Гејл Кинман, сарадница у Британском психолошком друштву. „То путовање је људима омогућавало да направе јасно разграничење између посла и кућног живота, а када радите од куће, те границе се бришу." Изласци ради редовног бављења физичком активношћу многим људима који раде од куће могу да пруже растерећење које им је потребно, каже она. Окружите се биљкама Много је тврдњи о добробитима додира са природним светом по ментално здравље: снижавање крвног притиска, смањење анксиозности, стреса и мозгања (непрекидног промишљања о истим питањима), док се са друге стране побољшавају пажња, памћење и сан. Увођење биљака и других предмета и призора из природе у ваш радни простор код куће може да има значајан утицај. Др Ретклиф објашњава теорију „обнављања пажње". „Посматрање предмета из природе може за мозак да представља паузу, или пак низ 'микро пауза', у концентрацији - окупира пажњу, али не на захтеван или претерано стимулативан начин, што је корисно." Поред тога, истиче Ретклиф, „природу повезујемо са рекреацијом и опуштањем, што исто може да побољша наше расположење". Разговарајте са другим људима... и то не само преко друштвених мрежа Др Баламурали сматра да људи који су несрећни зато што раде од куће треба озбиљно да се запитају шта им недостаје у вези са одласком у канцеларију и да покушају да надоместе оно што су изгубили. Многима највише недостаје контакт са другим људима. Много већи број људи од очекиваног управо на послу остварује највећи део - око 80 или 90 одсто - контаката са другима, каже он. Било да се ради о ћаскању са колегама у канцеларији или док стоје у реду у кафетерији, док су у лифту или на степеницама - такав контакт је од значаја за огроман број људи. „Када је дошло до потпуног затварања, све то одједном је нестало", каже др Баламурали. Он додаје да је „многима потребно да остваре више правог друштвеног контакта на друге начине, иако то свакако зависи и од типа личности." „Зато у време паузе за ручак и увече изађите и дружите се са пријатељима, породицом и комшијама, са људима са којима осећате повезаност", саветује др Баламурали. Налажење са људима је свакако много теже када је на снази потпуно затварање односно забрана кретања. Др Баламурали предлаже да вежбате или пешачите у друштву. „Људи су друштвене животиње", закључује. „Буљење у екран преко Зума једноставно није довољно." Илустровала Прина Ша. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk