Ни мирис, ни укус, али може да помогне: Микроалге као суперхрана будућности
Истраживање тржишта нам говори да је много људи спремно да плати вишу цену како би јела суперхрану. Aли да ли бисте баш јели језерску скраму?
Смути Ништа не брините, нећете морати сами да је скупљате са површине воде. Већа је вероватноћа да ће вам је послужити као дречаво зелени колачић или чак као смути - додуше неочекивано јарко плаве боје. Пре него што наберете нос, размислите о овоме - очекује се да број људи на Земљи достигне осам милијарди становника до 2023. године (подаци УН-а). Aли скорашње студије указују на то да наш тренутни систем може да нахрани само становништво од 3,4 милијарде људи пре него што се наруше кључна ограничења планете. И ту сад наступа скромна језерска скрама. Може ли свет микроалги и цијанобактерија да помогне да се нахрани све веће становништво света или је ово само још једна пролазна помама кад је у питању храна? Али прво оно најважније: Шта су микроалге и цијанобактерије? Упознајте хлорелу и спирулину Микроалге су једноћелијски микроорганизми који живе у сланој или слаткој води и енергију добијају кроз фотосинтезу - процес преко ког биљке и други организми претварају светло у енергију како би се снабдели животним горивом. Цијанобактерија, илити Цијанофита, такође је морска и фотосинтетичка. Иако су структурално исте, микроалге су сложеније од цијанобактерија и на различит начин врше фотосинтезу. Постоји огроман дијапазон микроалги на свету, али хлорела и биомаса цијанобактерије позната као спирулина две су најчешће произведене и коришћене као суплементи храни. Сензација на Инстаграму Феномен друштвених мрежа Пре неколико година, #спирулина је постала сензација на друштвеним мрежама. Милиони су делили слике „смутија сирена" и „океанских здела" обојених у раскошно јарко цијан плаво спирулининим природним пигментом. За неке неземаљска боја можда је указивала на здравље - одједном је то постала нова суперхрана. Спирулина и хлорела у таблетама и прашку рекламиране су као пуне витамина и минерала, гвожђа и протеина. У Јеотаун кичену близу Падингтона у Лондону, спирулина и хлорела кључни су састојци при кувању. Тамо можете да пробате зелени спирулина палео колач, сладолед од спирулине без млечних производа, зелене спирулина енергетске куглице и плави спирулина чизкејк. А све то само као предјело. Али професорка Алисон Смит, шефица Катедре за науку биљака на Универзитету у Кембриџу и једна од водећих научница за алге на свету, објашњава како је једење алги традиција која је постојала много пре Инстаграма: „Људи једу плаво-зелене алге већ дуго времена. Постоје извештаји стари неколико стотина година о људима у Јужној Америци који су извлачили спирулину из језера као додатак исхрани." Које су, дакле, предности? „Људи једу плаво-зелене алге већ дуго времена. Постоје извештаји стари неколико стотина година о људима у Јужној Америци који су извлачили спирулину из језера као додатак исхрани." Високи протеински садржај чини микроалге узбудљивом веганском алтернативом месу. Тренутно се обично додаје храни у малој мери, више као штос који храну чини здравијом. Али Ендрју Спајсер, генерални директор Алџинуитија, жели да користи хлорелу вулгарис да замени јаје у јелима као што су колачи и паста. Спирулина чак може да се користи за прављење мајонеза, зато што функционише као беланце. Кад га измутите, она се отвори и има способност да споји две течности које се иначе не би помешале. Које су лоше стране? Изгелд је бољи од мириса „Најлакши начин да их опишете је кад стојите у луци и нањушите помешани мирис рибе и гвожђа или метала", каже кувар Сајмон Перез. И боја представља проблем: кад људима дате зелену векну хлеба, већина то не жели да једе. Уз све то, постоји контроверза око правих здравствених предности микроалги. И спирулина и хлорела су обилате протеинима, али тврдње да су нутритивни одговор на све наше проблеме нису широко прихваћене у науци. „Спирулина се по тежини практично састоји од између 55 и 70 одсто протеина и заиста има бољи профил амино-киселина од друге биљне хране", каже нутриционисткиња Рианон Ламберт, „али то не значи да је боља од животињског протеина који можемо да једемо." Микроалге заиста садрже Омегу 3 - масну киселину - тако да је та тврдња истинита, али је она биљног извора познатог као ДХА (докосахексаноична киселина). Иако је веома здрава, мање нам је биодоступна и приступачна него Омега 3 коју налазимо у риби. Исто важи и за витамин B12 из микроалги, микронутријент који нам је свима потребан за енергетски метаболизам и наш нервни систем. „Проблем са спирулином која се хвали високим садржајем компоненте Б12 је да она заправо не функционише", кађе Рианон. „Јесте, садржи неку количину Б12, али он није биодоступан телу." Не можемо да га сваримо и користимо као Б12 који добијамо из других извора. Јесу ли микроалге храна будућности? Да ли је ово ваш будући оброк? Упркос лошим странама, укључујући сумњива својства суперхране, микроалге заиста нуде неке огромне предности. Како се популација буде повећавала, а земљиште доступно за земљорадњу буде постајало тесно, морамо да пронађемо нове начине да повећамо продуктивност. За разлику од других извора протеина, микроалге не захтевају пољопривредно земљиште високог квалитета. „Микроалге и спирулина могу да се узгоје на свакаквим местима. У води, у океанима, у језерима, у барама, и тако даље. Чак и на вашем трему и на снегу", каже Алисон Смит. То значи да можемо ове организме да узгојимо у градовима. Микроалге могу да се узгоје чак и у свемиру - и могу да се користе да нахране астронауте на дугим мисијама до Марса. Начинити језерску скраму укуснијом Будимо искрени, ово би могла бити тешка продаја Дакле, једење алги је згодно, али не и сасвим привлачно за многе од нас. Али можда постоји решење за ту обесхрабрујућу боју и мирис. У Алџинуитију покушавају да уклоне те препреке развијајући читав спектар алги из којих је одстрањен хлорофил - тако стварајући састојак који уместо тога има неутралне, суптилне боје и укус. „Покушавамо да уведемо у исхрану вегански извор протеина који је релевантан и правовремен и који може да иде у много врста јела", каже директор Ендрју. „Време је да се размотре нове могућности исхране и нови начини за употребу хране уместо да се само трудимо да се слично заменимо сличним." Јесу ли микроалге храна будућности? То би могло да зависи од нас - је ли неко расположен за плаве колачиће? Овај чланак адаптиран је из „Емисије о храни" са ББЦ Радио 4, коју је оригинално водила Шила Дилон. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk