Шерлок Холмс - филмска звезда међу књижевним звездама
Можда је данас прави дан да погледате неки филм са Шерлоком Холмсом, највећим детективом свих времена.
Наравно, може то да буде било који од ових новијих, модернијих адаптација - Британци пажљиво чувају и прилагођавају новим временима властите јунаке, па макар и оне фиктивне - али филмови о Холмсу се праве већ више од 100 година. Шерлок се чита још од 1887. године, а озбиљно се гледа од 1939. године. Тада је, у марту месецу, дакле пре 82 године, започет серијал од 14 филмова по делима Артура Конана Дојла. План је био амбициозан: Фокс је произвео прва два филма (Баскервилски пас и Авантуре Шерлока Холмса) са великим буџетима и познатим глумцима - Бејзил Ретбон је играо детектива, док је за Вотсонов лик био задужен Најџел Брус. Фокс је замислио много тога, али је од целе приче одустао већ после другог филма - почео је рат, а запело је и у преговорима са Дојловим наследницима. Студију Универзал није било потребно много, па је серијал настављен већ 1942. Буџети су се истопили, рат је наметнуо неке другачије заплете, али су Ретбон и Брус остали носиоци главних улога. У наредне четири године, они су створили још 12 дугометражних, црно-белих филмова (неки су касније колоризовани). Били су то класични холивудски Б-филмови, али позиција Шерлока Холмса у историји кинематографије је тек отпочела. Буџети никада више нису представљали озбиљан проблем. Тако да… изаберите сами. Проверите да ли су ови филмови издржали тест времена. Дојлови романи и приче свакако јесу. Шерлок и Вотсон, нема сумње, опстају у свакој епохи. Артур Конан Дојл није био писац који је створио првог детектива у литерарној фикцији - ова почаст припада Едгару Алану Поу који је свог Огиста Дупена по први пут представио још 1841. године причом Убиства у улици Морг. У време када је Конан Дојл почињао да пише о Шерлоку, приче о господину Лекоку из пера Емила Габориоа су текође биле невероватно популарне. Уосталом, већ у првој причи, на самом почетку, Дојлови Холмс и Вотсон коментаришу Дупена и Лекока. Прва инкарнација славног детектива није прошла сјајно, али матрица је успостављена. По је подарио књижевности нови жанр и нове конвенције. Једна од њих је била и та да о главном јунаку говори његов не тако харизматични пријатељ, познаник или партнер, углавном нека осредња фигура задивљена главним протагонистом. Била је то огромна револуција, која је створила и многе имитаторе - Дикенса, Честертона, Стивенсона и Конана Дојла. Такође, По је успоставио и нека друга правила. Логика је била његов главни метод истраге, а управо је Артур Конан Дојл био тај који је то усавршио и распалио машту читаве планете. Дојл је доследно поштовао све обрасце - Холмс је приватно лице, а не полицајац (прави полицајци ће се у крими литератури појавити тек касније), има оданог, иако не превише бистрог помоћника (Вотсон) и слично. Енглезе је тада пре свега занимала чиста, детективска анализа, без икаквих авантуристичких момената. Без обзира што се обе ове гране детективске прозе, и аналитичка и авантуристичка, у то време нису превише волеле, оне су имале и многе заједничке црте. Најпровереније обрасце жанра је чувало британско удружење детективских писаца звано Клуб детекције. У њему се полаже и заклетва: Заклињете ли се да никада нећете сакрити кључни доказ од читалаца? Да ли обећавате да ћете се пристојно и умерено држати употребе банди, завера, смртоносних зрака, духова, хипнозе, скривених врата, Кинеза…и да ћете се потпуно и заувек одрећи тајних отрова непознатих науци? Чистој фикцији овде није било места. Остала је само интелектуална загонетка. Логички кораци, а не крвопролиће. Касније ће се ствари променити, помешати и размножити, појавиће се трилер, саспенс и ноар, али на том самом почетку имали смо детективе који су били углађена господа и који су имали невероватно знање из природних и друштвених наука, као и социјалних конвенција. Били су радознали и начитани. У таквом свету, Шерлок Холмс је био апсолутни шампион. А ако се мало изместимо из овог литерарног контекста, Холмса проналазимо, како сам Дојл тврди, у Џозефу Белу, хирургу из Единбурга и сер Хенрију Литлџону, још једном лекару из Шкотске. Обојица су, попут Холмса, имали ту моћ дедукције која ће инспирисати Дојла да створи највећег детектива на свету. „Гримизна студија" је био роман у којем се први пут појавио Шерлок Холмс. Холмс има на десетине хиљада појављивања у разним публикацијама, позоришним адаптацијама, филмовима и серијама, радио драмама, цртаћима и видео играма. Стекао је и репутацију коју му је подарила чувена Гинисова књига рекорда по којој је он литерарни лик са убедљиво највише појављивања у историји филма и телевизије. Ипак, највеће фанове његовог лика и дела је понекада тешко убедити да он није стваран лик. Уосталом, зар у Лондону не постоји и улица у којој је Шерлок Холмс живео? Улица Бејкер Замислимо да сте се нашли у Лондону (пре неког времена, свакако, док је то још увек могло макар да се замишља), у шопингу. Или најобичнијем туристичком викенду, свеједно. Али у центру града није само улица Оксфорд. Област Мерлибон је јако близу, а у њој се налази и улица Бејкер, названа по познатом енглеском градитељу из 18. века, Вилијаму Бејкеру. На почетку је била једносмерна и тако је било све до 2019, када је саобраћај почео да се креће у оба правца. У њој се некада налазио и музеј Мадам Тисо, којем је то била прва локација. Сада се налази иза ћошка, али ипак у другој улици. Метро станица у Лондону - Бејкер стрит У њој је становао и један Херберт Џорџ Велс, Епл бутик Битлса је ту био смештен крајем 60-тих, ту се одиграла и чувена пљачка Лојдс банке 1971, а зашто не поменути и централу Маркс и Спенсера, као и Дасти Спрингфилд која се овим својим комшилуком шеткала током 60-их година. Да је остала тамо и током 70-тих, вероватно би у свом вокмену (да је постојао) тада слушала само Герија Рафертија и његов интерпланетарни хит Бакер Стреет. А у броју 221Б, живео је Шерлок Холмс. Његов први комшија, баш у броју 221, стан Б, био је доктор Хаус, познат по дедукцији примењеној на пацијентима у ТВ болници у Принстону. Још ближи комшија му је био Велики мишји детектив Бејзил, који је становао у броју 221 и по, практично у мишјој рупи у Шерлоковом стану. У поштанском стубу поред броја 221Б становао је Дејнџер Маус, цртани лик заљубљен у Џејмса Бонда, никако у Шерлока. Ла Форж из Звезданих стаза, барем према сведочењу Дате, такође је могао да се нађе на, гле чуда, броју 221Б. Велики Ијан Мекелен, маскиран у Холмса, тврди да је ову адресу измислио сам Вотсон, не би ли заварао траг. Али Шерлок је, чини се, ипак био ту негде, у улици Бејкер, и гледао кроз свој прозор ко све долази на лажну адресу. Постоје и неке теорије завере које тврде да у улици Бејкер тада уопште није постојао број 221, а камоли улаз Б. Наводно, тек је касније никло неко здање на том броју, у продужетку улице. Као и у свим сличним теоријама и овде влада прави хаос. Прво је ту била нека грађевинска фирма, па затим и музеј Шерлоку. Који се у ствари налази на броју 237-241. Права мистерија. Но, без обзира на све, оно што данас знамо је то да је жена која се бринула о броју 221Б и Ц, дакле Шерлокова газдарица, била извесна госпођа Хадсон. Знате је из прича и филмова. Обично Холмсу доноси телеграме са позивима у помоћ. Вероватно је Шкотланђанка и није бог зна каква куварица, барем то мисли Шерлок. Али ни Конан Дојл није од најдоследнијих: постоје приче у којима Марта Луиз Хадсон (коју грешком у другом роману зове госпођом Тарнер) припрема спектакуларне доручке. Ко би га знао. Најбитније је да је кирија плаћана на време. Све што је сер Конан Дојл написао о Шерлоку Холмсу стало је у четири романа и 56 кратких прича. Тако имамо укупно 60 прича које чине срж „канона Шерлока Холмса" или званичне библиографије детектива. Све почиње још 1887. романом Гримизна студија, а завршава се Књигом случаја Шерлока Холмса из 1927. у којој су сабране последње приче Конана Дојла. Популарност Холмса је инспирисала бројне ауторе да стварају дела у којим је главни јунак, са одређеним варијацијама, нико други до Шерлок лично. Први такав пастиш је, још 1893. године, под називом Покојни Шерлок Холмс, створио Дојлов близак пријатељ Џеј Ем Бери. Да, онај Бери који је написао Петра Пана. Ентони Бурџис, Нил Гејман, Стивен Кинг, Танит Ли…сви су они писали Шерлок Холмс пастише. Дојлов савременик Морис Леблан је спојио сопственог јунака Арсена Лупена са Холмсом, иако је касније због ауторских права морао да га преименује у Херлока Шолмса. Чувени Џон Диксон Кар је са Дојловим сином, Адријаном, 1954. године, додатно експлоатисао лик Холмса у сопственој колекцији. Вотсон Доктор Џон Вотсон је не само цимер Шерлока Холмса, већ и његов најбољи пријатељ и асистент. Господин из викторијанске ере, наратор из скоро свих прича, не претерано занимљив, али интелигентан тип, без имало знања и вештине у дедукцији случајева. На Холмсов рачун, и он је јунак бројних књига, филмова, серија и свега другог. Легенда каже да га је Дојл прво назвао Ормондом Сакером, што данас звучи помало комично. Иако без много препознатљивих квалитета, он је савршен катализатор Холмсовог менталног процеса. Он за нас смртнике, понекада преводи Холмсове идеје. Стога, хвала Дојлу на Вотсону. Злобници тврде да је и сам Вотсон производ Едгара Алана Поа. Вотсон је медицинску диплому зарадио на Универзитету у Лондону, а у британској армији је био хирург. Борио се у Индији, учествовао је и у Другом енглеско-авганистанском рату. Рањен је јула 1880. када га је погодио арапски куршум. Тада је зарадио и тифус. Због свега је послат у пензију која је износила 11 шилинга и 6 пенија. 1881. је упознао Шерлока. Некада је играо рагби за Блекхит. Низак је, али набијен. Има седе бркове. Некада покушава да и сам реши случај, користећи Холмсове методе. У Баскервилском псу, сам разрешава неке од мистерија. Вотсон је и Шерлоков биограф. Да се не лажемо, штагод мислили о Вотсону, тешко би Шерлок опстао без њега. Процењује се да је Холмс најплоднији лик у историји филма. Први филм о њему (Збуњени Шерлок Холмс) је трајао само један минут, можда и нешто краће. Почетком 20. века, створени су многи филмови, углавном у Данској. Играо га је Виго Ларсен. Сачуван је само један од ових 13 филмова. Глумили су га бројни глумци, на десетине њих само у филмовима. Џон Баримор, Рејмонд Меси, Реџиналд Овен, Бејзил Ретбон (14 филмова), Питер Кашинг, Кристофер Ли, Џон Невил, Кристофер Пламер, Мајкл Кејн, Роберт Дауни Џуниор, Иан Мекелен, Џони Деп, Вил Ферел, Хенри Кавил. И то су само они најпознатији. Све у свему, око 40 дугометражних филмова. Укупно, са ТВ серијама, око 250 комада. Укуси варирају, али пажњу ипак треба обратити на серију филмова која је почела да се емитује 1939, са Бејзилом Ретбоном. Наравно, кад се поведе разговор о глумцима, увек остаје и та вечита дилема најзагриженијих фанова - Ретбон или Џереми Брет који је Холмса играо у фантастичној Гранадиној серији из 80-тих. Сви остали су одавно отпали из те трке за највећег Шерлока свих времена). Па на филм Билија Вајлдера из 1970, са сер Робертом Стивенсом. У овом филму Холмс не успева да до краја реши случај, али све се опрашта Вајлдеру због романтичног приступа лику детектива. Ледени Мајкрофт је у овом филму сензационални Кристофер Ли. Па затим они Шерлоци са Робертом Даунијем. Џуд Ло је Вотсон, Гај Ричи редитељ. Поред зараде од по пола милијарде долара по филму и Златног глобуса, ови филмови су имали и две номинације за Оскара. Гранадина мини-серија (четири сезоне) је апсолутно за памћење. Емитована између 1984. и 1994, са Џеремијем Бретом у главној улози. Кажу да је Брет био опседнут Дојловим романима које је више пута ишчитао и створио лик који је непогрешиво осликавао детектива онако како га је аутор и замислио. До детаља. Бенедикт Камбербач. У награђиваној ББЦ серији овај глумац је просто фантастичан. Чак и онима које његова појава нервира. Хладан, неустрашив, генијалан. Серија Елементарy. Као и код Ричија, и овде се све дешава у садашњости. Холмсови чистунци су били пренеражени овом серијом. Сви други су били одушевљени. Холмс овде тесно сарађује са њујоршком полицијом. Противници Џон Клеј, познат и као Винсент Сполдинг. Себастијан Моран. Чарлс Милвертон. Ирена Адлер. А победник је - Професор Џејмс Моријарти. Холмс га назива Наполеоном криминалног света. Моријарти никада сам не прља руке, увек неко други наступа у његово име. Једино на оним водопадима када обојица гину у причи Последњи проблем. Не знамо шта њих двојица разговарају, јер Шерлок унапред предвиђа шта ће се догодити и то пише Вотсону. Тело Моријартија је пронађено, али не и Холмсово. Иако се појављује у само две Дојлове приче, Моријарти је славу стекао у бројним адаптацијама и већ поменутим пастишима. На Рајхенбаховом водопаду Моријарти гине, али је пре тога представљен као заштитник свих зликоваца Енглеске, у замену за њихову послушност и, свакако, део криминалног профита. Холмс чак и бежи у Европу плашећи се његове освете. Моријарти је екстремно висок и мршав, увек обријан, блед, аскетског изгледа. Има високо чело и упале очи и заобљена рамена. Носи штап у којем је сакривен ваздушни пиштољ. Неколико пута је покушао да убије Шерлока. Језив тип. Дојл га је написао имајући на уму Адама Ворта, чувеног немачког криминалца, такође поређеног са Наполеоном. Најпознатији је по крађи портрета Џорџијане Кевендиш Томаса Гејнсбороуа. Астрономи широм света тврде да је Моријарти у ствари славни канадски астроном Сајмон Њукомб. Нико није био тако интелигентан, а у исто време и злобан као он. Хоби му је био да уништава каријере и репутацију ривала. Шерлок Холмс је владар и у другим медијима. На радију је, током 30-тих година прошлог века, Едит Мајсер била одговорна за то што су америчке уши биле пуне његових прича. Њене Авантуре Шерлока Холмса на НБЦ мрежи су биле не само адаптације Дојлових прича, већ и њене авантуре. Ове радио драме су биле изузетно популарне. Чувена је и адаптација из 1938, у којој је Орсон Велс у улози Холмса. А колико је радио био моћан медиј у то време, говори и серија радио драма у којима је Холмса глумио нико други до Бејзил Ретбон и то после филмске адаптације Баскервилског пса. На радију је и Џон Гилгуд играо ову улогу. Крајем 19. века Шерлок је владао и бродвејским репертоаром. Глумио га је Вилијам Џилет у чак седам различитих продукција. Мјузикли о Холмсу су премијерно приказани 60-их година прошлог века, а био је ту и један балет. Видео и компјутерске игре о Холмсу иду у категорију пастиша, осим оне која се бави Баскервилским псом, али и ту заплет иде у смеру натприродног. У свету стрипа, Холмс углавном служи као још један ДЦ-јев борац против неправде и криминала. Ипак, у Лиги изузетних џентлмена Алана Мура, Холмс се појављује у флешбек секвенци која приказује климакс са чувеног водопада. Не би требало заборавити ни популарне новинске стрипове из америчке штампе које су биле објављиване током 30-их година. Има још много стрип издања, а богами постоји и манга адаптација ББЦ серије Шерлок. ББЦ је са Шерлоком продро и на интернет са пет кратких прича на свом Калт вебсајту у виду аудио прича. Доказ да неке лепе ствари остају у породици јесте да Леа Мур, ћерка познатог стрип сценаристе, пише стрипове о Шерлоку Холмсу које објављује издавачка кућа Дајнамајт. Има ли Шерлока на Балкану? Издвачка кућа Весели четвртак објавила је три албума Четворке из улице Бејкер, стрипа о лондонским сирочићима које Холмс ангажује као агенте на случајевима. Домаћи љубитељи девете уметности упознати су са француским стрип серијалом о Шерлоку Холмсу сценаристе Силвана Кордурија. Занимљиво је да је за цртеж задужен Нишлија Владимир Крстић Лаци. Три Холмсове авантуре, распоређене у шест албума, Лондонски вампири, Некрономикон и Временски путници, на овим просторима је објавила хрватска издавачка кућа Либелус. Међутим, Лаци није једини Нишлија који је лондонском детективу подарио нове авантуре. Шерлок Холмс је протагониста три романа нишког писца Милоша Петковића (Тајна старе воденице, Пољубац принцезе Илдико и Теслин времеплов). Нетфликс постао је још једно место за ширење Холмсовог универзума. Тако је у септембру 2020. године на овом стриминг сервису објављен филм Енола Холмс, који прати авантуре Шерлокове млађе сестре, коју глуми Мили Боби Браун, позната по улози у још једном Нетфликсовом хит наслову - Stranger Things. Шерлок се овде појављује као споредан лик, а тумачи га Хенри Кавил, кога је публика заволела као Супермена у филмовима Зека Снајдера. Ипак, најновији наслов из Нетфликсове кухиње, створен за окореле шерлоковце, стигао је крајем марта ове године у виду серије The Irregulars. Серија прати групу младих људи без дома, који помажу Холмсу и Вотсону у решавању случајева. Слично као и у Четворки из улице Бејкер, само су случајеви доста мрачнији, чак и надреални. Нема краја овоме, зар не? Имамо и луткарске представе, друштвене игре, музички игроказ на контрабасу и концептуалне прог-рок албуме. Један је Шерлок Холмс. У трећем смо веку како се Холмс чита или гледа, али неке ствари никада нећемо разрешити. Зашто Шерлок стално носи онај качкет, а да га Конан Дојл никада није ни поменуо у својим причама? Да ли се Шерлок првобитно заиста звао Шеринфорд? Да ли је основни метод славног детектива био дедукција или абдукција? Да ли се Шерлок заиста дрогирао? Кокаин и опијум? Који су били легални у то време? Да ли је његов старији брат Мајкрофт заиста паметнији и од њега самог? Да ли је истина да је Фридрих Ниче био модел по којем су настали ликови и Шерлока и Моријартија? Да ли је могуће да је Шерлок у свим Дојловим делима само два пута пуцао из пиштоља? Да ли је Шерлок ултимативни краљ прерушавања? Од чега је направљена његова лула и да ли је заиста дуван крио у својим папучама? Да ли је стварно био непобедив у борби песницама? Да ли је имао надљудску снагу? И коначно, зашто је Конан Дојл убио свог Шерлока 1893. године? Да ли је истина да је на хиљаде становника Лондона тих дана носило црнину? Наравно, сви одговори су тачни. Јер Шерлок одавно није више ни Дојлов, ни британски. Шерлока данас може свако да пише, игра, црта или тумачи, јер он одавно припада свима. То је увек судбина оних највећих и то је ваљда и та елементарна истина. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk