Дијета са мало угљених хидрата може да скрати живот, показују студије
Дијета са ниским садржајем угљених хидрата могла би да вам скрати животни век до четири године, показују студије.
Дијете које бране угљене хидрате превагу дају животињској масти и протеинима Дијете као што је Еткинсова постале су све популарније међу онима који покушавају да изгубе килограме и показале су добре резултате у смањењу ризика од неких болести. Али, америчка студија, на којој истраживачи раде већ 25 година, указује на то да је умерено смањивање потрошње угљених хидрата - здравије. Студија се ослањала на податке људи о томе колико су угљених хидрата унели у организам. „Освајање широке популарности" У студији објављеној у The Lancet Public Health, 15.400 људи из САД је попунило упитнике о врсти и количини хране и пића које су конзумирали. Из овога су научници проценили број калорија које су добили од угљених хидрата, масти и протеина. Након што су групу пратили у просеку 25 година, истраживачи су открили да су они који су добили од 50 до 55 одсто енергије из угљених хидрата (што је умерена количина угљених хидрата према упутствима за исхрану у Великој Британији) имали незнатно мањи ризик од смрти, у поређењу са онима који су их конзумирали више или мање од тога. Угљени хидрати су у поврћу, воћу и шећеру, али их највише има у намирницама попут кромпира, хлеба, пиринча, тестенина и житарица. Истраживачи су проценили да ће, када су у питању људи од 50 година, они који су умерено конзумирали угљене хидрате, вероватно живети још 33 године. Ово је: • четири године више од људи који су добили 30 одсто или мање своје енергије из угљених хидрата (група са екстра ниским количинама угљених хидрата) • 2,3 година више од групе која је уносила мање количине угљених хидрата • 1,1 година више од групе која је уносила високе количине угљених хидрата Налази су слични претходним студијама, у којима је било укључено више од 400.000 људи из више од 20 земаља. Они који имају 50 година, а конзумирали су умерено угљене хидрате, вероватно ће живети још 33 године. Научници су затим упоредили дијете са ниским садржајем угљених хидрата које су богате беланчевинама животиња и масти, са онима које су садржавале пуно биљних протеина и масти. Открили су да је конзумирање више говедине, јагњетине, свињетине, пилетине и сира уместо угљених хидрата повезано са благо повећаним ризиком од фаталних болести. Али замена угљених хидрата са више биљних протеина и масти, као што су махунарке и ораси, заправо благо смањује ризик од морталитета. Докторка Сара Седелман, истраживачица кардиоваскуларне медицине из Бригама и Женске болнице у Бостону, која је водила истраживање, рекла је: „Исхране са ниским садржајем угљених хидрата, а са протеинима или мастима, постају све популарније као здравствена стратегија и стратегија губитка тежине. „Међутим, наши подаци сугеришу да ни дијете са ниским садржајем угљених хидрата заснованим на животињским намирницама, које превладавају у Северној Америци и Европи, могле бити повезане са краћим укупним животним веком. Такву истрану треба обесхрабрити. „Уместо тога, ако се неко одлучи да се храни с ниским садржајем угљених хидрата, треба да их замени биљним протеинима и мастима. Тако ће здраво старити." „Није довољно само сеусредсредити на хранљиве материје" Аутори студије наводе да западни типови дијета који ограничавају угљене хидрате често обухватају нижи унос поврћа, воћа и зрневља и доводе до веће потрошње животињских протеина и масти, који су повезани са упалама и старењем организма. Професорка Нита Форохи, са Одељења за епидемиологију на Универзитету у Кембриџу, која није била укључена у студију, рекла је: „Заиста важна порука из ове студије јесте да није довољно пазити на хранљиве материје, већ и водити рачуна да ли су намирнице животињског или биљног порекла. „Када се смањује унос угљених хидрата, боље је увести биљне масти и протеине, него оне животињског порекла, попут меса." Међутим, студија има ограничења. Панк парастос: 40 дана без Ентонија Бордејна Белмужијада: Трбух чува традицију од заборава Налази говоре више о томе шта су истраживачи посматрали, него што даје резултат на бази „узрока и последице". Такође, налази су засновани на подацима о понашању корисника које су они сами давали, а који можда нису тачни. Аутори признају да су мерили грађане само на почетку и након шест година, а да су дијететски обрасци корисника могли да се промене у наредних 19 година. Том Сандерс, емеритус професор, који се бави исхраном и дијетом на King's College London, такође је истакао да је постојање упитника о исхрани у студији довело до тога да људи потцењују калорије и масти коју су унели. „Једно објашњење резултата у овој и другим америчким студијама јесте да може да се повећа ризик од смрти код гојазних људи, који ће се можда пријавити на популарне кампове за мршављење. Ти кампови фаворизују исхрану са високим садржајем меса, а ниским угљених хидрата."