Торнадо и Србија: Ретка олујна појава које се треба клонити
Слика огромног тамног левка као из холивудских филмова, који се спушта са неба и при додиру са тлом креће да носи све пред собом, многима је пред очима када се помене торнадо.
Торнадо Иако се ова ковиталјућа олујна појава најчешће доводи у везу са северноамеричким континентом, у Европи се сваке године, посебно лети, такође догоди велики број торнада. Од ове временске непогоде није изузета ни Србија - пре свега Војводина и планински предели, где је торнадо редак и са много мање снаге. Тамо где је разорна снага торнада велика, он за собом оставља порушене куће, преврнуте аутомобиле, почупане бандере и дрвеће, а ни људске жртве нису непознаница. У лову на торнадо Професор Владан Дуцић са Географског факултета у Београду је био један од истраживача који су проучавали торнадо у околини Ваљева, јула 1992. године. У штампи је писало да су услед невремена у селима Пауне и Рајковић „куће биле оштећене као да је пуцано на њих рафалном паљбом", што је био повод да Дуцић оде на терен. Тамо је са тимом истраживача уцртао трагове рушења, направио анкету са локалним становништвом и тако успео да „реконструише целу појаву". „Очевици су били застрашени и описивали су да се небо смрачило, да је било као усред ноћи - што је последица високе облачности која онемогућава сунчевом зрачењу да допре до тла", објашњава Дуцић за ББЦ на српском. Уз много труда и ограничених могућности - без авио и сателитских снимака, утврдили су да је зона штете била широка око 250 метара, а дужина око један километар. Брзина ветра, односно вртлога, била је до 300 километара на час, док је снага била један до два на скали фујита. Интензитет торнада у свету се мери од 0 до 5 на скали фујита, док се у Европи чешће користи скала торро која има 12 подеока. На простору од неколико десетина метара, висине неколико десетина центиметара, истраживачи су наишли на велику количину предмета, те су помислили да је у питању локална депонија. „Од локалаца смо сазнали да је то настало након торнада и онда смо утврдили да се то догодило кад је ослабио и све што је носио ка облаку ту изручио", додаје Дуцић. Најзанимљивији предмет који су пронашли била је црно-бела слика са свадбе старијег брачног пара. Услед разлике у ваздушном притистку приликом торнада долази до такозване имплозије, када ствари, као и људи, излећу из куће, што се догодило и тада. „Једна бака је чула да је невреме, пошла је да види шта се дешава и у том моменту изнад њене куће је наишао торнадо који је проузроковао да прозори испадну напоље. „И она је испала кроз прозор, али није била озбиљно повређена, јер је у питању била висина од једног и по метра", присећа се професор Дуцић. Од Северне и Јужне Америке, до Русије и Србије Торнадо настаје лети у континенталним деловима умерених ширина, у којима се налази већи део Европе, Северне Америке и Аргентине. У Европи ове олујне појаве најчешће настају у равницама од Немачке до Русије, посебно у деловима од Урала до Балтичког мора. Регистрованих има на десетине годишње, а понекад се забележи и преко сто торнада у години. „Најбољи услови за појаву торнада су умерене и суптропске ширине, док се веома ретко или уопште не јављају у пустињама и поларним пределима", каже професор Дуцић. Настанак торнада је везан за нагло загревање услед кога се формирају кумулонимбусни облаци који погодују његовом стварању. Потребно је и сукобљавање ветрова из различитих смерова и брзина на одређеној висини, објашњава Дуцић. „Тада долази до стварања вртлога који се спушта из базе облака ка површини и који постаје видљив захваљујући прашини и воденој пари која се кондензовала", каже. Дужина пута и ширина торнада у свету варира и креће се од десетина до више стотина метара, па и неколико километара. Брзина премештања вртлога је неколико десетина километара на час, док је максимална брзина вртложног кретања између 500 и 600 километара на час. Приликом кретања торнадо носи предмете или материјал срушених објеката. Када његова транспортна моћ ослаби предмети почињу да падају, како из базе облака, тако и из вртлога. Дешавало се да поред шљунка, камења и песка, торнадо понесе и делове кућа, аутомобиле, животиње, дрвеће и слично. Забележено је да су и возови измештани из шина, а од удара торнада страдала су и читава насеља. Велику штету може да нанесе и у пољопривредним усевима. Амерички рекорди Највећи број торнада бележе Сједињене Америчке Државе. Само прошле године у САД је регистровано више од 1.500 торнада. У близини Оклахома Ситија (САД) је јуна 2013. године забележен највећи торнадо до сада - Ел Рено. Његова ширина је била око 4,2 километра, а брзина вртлога око 475 километара на час. Најсмртоноснији торнадо, који се уједно имао и најдужи пут, такође је забележен у САД, 18. марта 1925. године. Такозвани „Торнадо три државе" захватио је Мисури, Илиној и Индијану, и на свом путу дугом 352 километара усмртио 695 људи и више од 2.000 повредио. Торнадо Соса У Србији, где га још називају вихор, ређе чеврнтија, појава торнада је званично забележена у околини Инђије, Сомбора, Јагодине, Ваљева, Нове Вароши... У мају 2010. године торнадо је погодио салашко насеље Градина, недалеко од Сомбора. На лицу места се нашао Дејан Зорић који је невреме забележио камером. Супруга и он су се сасвим случајно нашли у супермаркету на неколико километара од места настанка. Када су изашли, имали су шта и да виде - вртлог који је кренуо да се спушта ка земљи. „Отприлике на пола пута сам јој рекао: ,Јелена, торнадо, брзо узми да возиш - идемо колима према вртлогу да снимимо'. „Запутили смо се ка торнаду и он је ту почео да се спаја са земљом", каже за ББЦ на српском 36-годишњи Дејан Зорић, музичар из Пригревице, покрај Апатина. Пришли су му на два, три километра одакле су јасно могли да виде вртложни део торнада. Каже да је велики љубитељ метеорологије и да му је тиме испуњена жеља о којој је маштао. Додаје да се ни он, ни супруга нису уплашили. „Више смо били узбуђени што смо га видели, него што би се сад нешто уплашили. Био је више атракција за посматрање јер није ни ишао према нама, вртео се буквално у месту", наводи Дејан. Ипак, медији су пренели да је торнадо Соса, како су га назвали, у Градини носио цреп са кровова, чупао металне стубове и превртао камп приколице. Приликом повратка у Пригревицу уочили су из кола још два или три врлога како се спуштају са неба, али нису успели да дотакну тло и формирају торнадо. Професор Дуцић каже да је само појава коју „визуелно региструјемо" заправо торнадо, док „левкова који се спуштају са неба" може бити више и не морају бити видљиви. Када паре и жабе падају са неба Једна од најзанимљивијих појава насталих услед торнада у Србији била је такозвана киша жаба - 7. јуна 2005. године на периферији бачког места Оџаци. „Појавила се ситна површина, као магла која је прекрила део града. На почетку нико није обраћао пажњу на то, међутим сутра ујутру су мештани приметили велики број жабица које су прекриле тло", говори Дуцић. То се догодило јер је торнадо, прелазећи преко водене површине, понео жабе и када је његова снага ослабила, изручио их у близини Оџака. „Практично их је спустио на тло, а због мале тежине и мале висине базе облака, већи део тих жабица је преживео пад", додаје Дуцић. Мештани Вест Палм Бича у САД и Горког у Русији имали су више среће од становника Оџака јер је уместо жаба, са неба падао новац. На Флориди је септембра 1997. године торнадо са „непознате локације - можда куће" понео новац и изручио га у околину Вест Палм Бича, каже професор Дуцић. „Буквално су апоени од једног долара падали на периферији тог града. Можете замислити које је то изненађење било за локално становништво". Слична судбина је 11. маја 1940. године задесила становништво руског града Горког, али су уместо долара, са неба падали сребрњаци. „Услед обимне кише, одрон тла је открио закопано благо, онда је то закопано благо захватио торнадо и кад је ослабио, изручио га је на периферији Горког", додаје Дуцић. Каже да је транспортна снага торнада била велика и чим је ослабила, новац је почео да пада из базе облака и покрио подручје испод њега. „Ма како необично звучало, заиста се догађало да је падао новац са неба", осмехујући се прича Дуцић. Равнице и планине Торнадо у Ваљеву који је професор Дуцић истраживао је други описани торнадо у Србији, док је први био у близини Нове Вароши и забележен је у литератури седамдесетих година. Бележење присуства торнада на територији Србије почело је тек у 20. веку, али га је сигурно било и раније, тврди Дуцић. „Постоји податак о торнаду у Славонији из 1932. године и то је изашло у нашој Политици - да је дужина пута била најмање 20 километара, а ширина разарања до 500 метара. „А с обзиром на то да се догодило у Славонији, није искључено да би се могло догодити и код нас - у Бачкој, због сличних климатских услова, или се догодило а није регистровано", наводи он. Дуцић сматра да је мало стручних радова о торнаду, јер су они ретка појава, те да се јављају на малом простору у Србији, где их неретко нико не уочи. Такав је случај у ретко насељеним планинским пределима са малим бројем становника. „Али се и тамо јављају зато што постоји узлазно кретање ваздушних струјања уз планинске падине, интензивнија кондензација и процес формирања облака, па су интензивније и појаве торнада", објашњава Дуцић. Торнадо се поново појавио у околини Ваљева 2014. године, а регистрован је и у Јагодини маја 2016. Последњи забележени случај невремена налик торнаду догодио се новембра 2019. године у Инђији. Метеоролог Недељко Тодоровић је тада за РТС изјавио да се радило о „вртлогу" од кога би, „да је било летње време - дошло до стварања торнада". Пијавице и ватрени торнадо У приморским областима, током зиме, настаје посебна врста торнада - пијавица. „Ја сам чак на мору видео и морску пијавицу, тако да сам успео да испуним себи све жеље за невременима", каже Дејан Зорић. Спазио ју је на Јадранском приморју, између Будве и Бечића. Професор Дуцић каже да се пијавице јаваљају уз обале Медитерана и у деловима западне Европе које запљускује Атлантски океан. „Пошто усисају воду, онда добијају форму пијавице, изгледају као левак који се спушта са неба у виду сурле, која усисава воду и уноси ваздух, па онда кад ослаби то негде испусти", објашњава Дуцић. Редак природни феномен представаља и такозвани ватрени торнадо, који се ових дана појавио на северу америчке државе Калифорније. Пијавица на Јадрану Претпоставља се да га је извазвао нагли раст и интензитет шумског пожара. „Температура ваздуха који ватра ствара много је већа од ваздуха око њега. Тако да се и даље подиже све док је топлији од ваздуха около", рекла је Шејн Снајдер из хидрометеоролошког завода у Рену, пренела је Ал Џазира. Дижући се ствара вртлог који увлачи околни ваздух, док у исто време промене брзине ветра које се јављају на већој висини узрокују да се ваздух окреће док се убрзава, додала је Снајдер. „Уз то брзо подизање, ствара се ватрени вртлог". „Људи беж'те" Поред материјалне штете, торнадо може да узрокује и људске жртве. „Људи страдају због непажње и неприлагођености појави торнада. Понекад из знатижеље приђу сувише близу и буду захваћени вртлогом, што се дешавало у Америци", наводи Дуцић. Ипак, данас се појава торнада у Америци, где је цивилна заштита најразвијенија, може пратити и предвидети. Дуцић каже да је помоћу доплеровог радара могуће утврдити појаву торнада 15-20 минута пре него што се надвије над неком области или насељем. Стога мештани имају времена да се склоне у подруме или у поуздане колективне смештаје, где је најсигурније сачекати да торнадо прође. У Србији цивилна заштита није завела торнадо као објективно угрожавајућу појаву, тврди професор. Каже да је у Србији мала вероватноћа за сценарије попут америчких, али је ипак изричит у ставу да торнаду не треба прилазити јер су истраживања на којима је радио показала да то „може да буде опасно, чак и код нас". Путања торнада је непредвидива, па може за кратко време да скрене десетинама метара ка свим странама света. Због тога професор препоручује: „Кад видите торнадо - беж'те људи". Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk