Корона вирус и изолација: Како боравак у затвореном утиче на наш имунитет
И док нас остајање код куће током пандемије боље штити од заразе, пропуштање времена које иначе проводимо напољу може да промени ризик од добијања болести на неке друге начине.
Последња два месеца, добар део светске популације провео је затворен у својим домовима, излазивши само по најосновније намирнице. Иако је то могло да смањи наше шансе за изложеност корона вирусу, можда је имало и мање очигледан ефекат по наш имунитет учинивши нас рањивијим за неке друге инфекције. Људи су се развили на овој планети са 24-часовним циклусом светла и мрака, а наша тела су наштелована тако да раде у садејству са сунчевим светлом. Један од најочигледнијих примера овога је производња витамина Д у кожи као реакција на изложеност УВБ-у. Ова дневна доза витамина Д може да помогне да нам ојачају кости и зуби, али има дејство и на наше имуне ћелије. Витамин Д омогућава макрофагима у нашим плућима - првој линији одбране против респираторних инфекција - да испуштају антимикробски пептид звани кателицидин, директно убијајући бактерије и вирусе. Он исто тако подешава активност других имуних ћелија, као што су Б и Т, које покрећу дугорочније реакције. Људи са ниским нивоом витамина Д угроженији су од виралних инфекција респираторног тракта као што је инфлуенца. Истраживачи сада испитују да ли суплементи витамина Д уопште могу да смање ризик од неких од тежих компликација повезаних са Ковидом-19. Почетком месеца, Роуз Кени, геронтолошкиња са колеџа Тринити у Даблину и њене колеге објавили су податке који сугеришу да европске популације са највећом стопом смртности од Ковида-19, укључујући Италију и Шпанију, имају најниже нивое витамина Д. То би могло да звучи контраинтуитивно, имајући у виду њихову сунчану климу, али сматра се да су промене у начину живота навеле ове људе да проводе више времена унутра, што је у комбинацији са већом употребном креме за сунчањe у тим земљама можда било заслужно за нижи ниво витамина Д. Онима који нису имали приступ башти или дворишту било је тешко да добију довољно природног сунчевог светла током изолације због пандемије Иако би и други фактори могли да помогну у објашњењу стопе смртности од Ковида-19 у овим земљама, „постоје јаки посредни докази за везу између витамина Д и имуних путева за које знамо да су важни код Ковида, а посебно за снажне реакције на Ковид", каже Кени. Прво, витамин Д изгледа да смањује ниво биохемикалије која изазива запаљење по имену интерлеукин-6, која је повезана са тешким проблемима са дисањем код ове болести. Витамин Д такође мења доступност истог АЦЕ2 рецептора на плућним ћелијама који Сарс-ЦоВ-2 - вирус који изазива болести Ковид-19 - користи да уђе у ове ћелије и изазове запаљење. Уколико је витамина Д већ изменио те рецепторе, онда то можда отежава вирусу да завлада читавим телом. Иако су неопходне насумичне контролисане пробе да би се потврдио овај заштитни ефекат, Кени сугерише да би сви одрасли требало да размисле о узимању суплемената витамина Д током актуелне кризе. Али постоји и јак аргумент да се доза витамина Д добије провођењем времена напољу кад у многим земљама буду попустиле мере - нарочито зато што од њега може бити и неких других користи. Иако не постоје конкретни подаци који доказују да нас редовна вежба чини мање подложним добијању Ковида-19, разне студије сугерисале су да онa појачава нашу одбрану од других виралних инфекција, укључујући инфлуенцу и обичну прехладу, као и да појачава имуну реакцију на вакцинацију. Једно објашњење за ове благодети је смањење стреса. „Ми знамо да људи користе вежбу као тампон за стрес и врло је очигледно да високи ниво хроничног стреса није добар за имунитет", каже Нил Волш, који проучава утицај вежбања на имуни систем на ливерпулском Универзитет Џон Мурс у Великој Британији. „Дакле, уколико можете да смањите ваше ниво стреса тако што ћете бити активни, то ће онда имати позитиван ефекат на ваше здравље." Уколико то можете да урадите вежбајући у парку, шуми или на некој другој зеленој површини, утолико боље. Бројне студије показале су да излазак у природу - чак и у урбани парк - смањује брзину откуцаја срца и крвни притисак, као и да нормализује лучење хормона стреса кортизола. На дуже стазе, живот близу природе и учествовање у њој повезано је са смањеним ризиком од кардиоваскуларних болести, дијабетеса типа 2 и преране смрти. Мимо веће количине физичке вежбе и витамина Д, разне теорије покушале су да објасне ове налазе. Једна је да време проведено напољу може да помогне у борби против стреса и усамљености тако што нас доводи у контакт са другим људима. А онда је ту и Теорија повраћаја пажње, што сугерише да природни обрасци и кретање лако ангажују нашу пажњу, пружајући нашим напетим мозговима прилику за одмор и опоравак. Милиони људи нису били у прилици да вежбају и добију витамин Д који би нормално добијали на путу до посла или школе Такође је, међутим, могуће да дрвеће директније утиче на наше имуне системе - неколико студија сугерисало је да неколико дана проведених у шуми доводи до повећања броја и активности наших природних ћелија убица - имуних ћелија које помажу да се нађу и униште вируси и ћелије рака - у нашој крви. Научници у Јапану су предложили да удисање честица по имену фитонциди, које отпушта дрвеће, може да буде фактор који доприноси овоме. За њих је доказано да мењају активност људских природних ћелија убица кад су биле узгојене ван тела, мада је потребно још много рада да би се потврдило да ли њихово удисање има сличан ефекат. „У пракси, мислим да ти различити путеви раде у синергији", каже Катарина Ворд Томпсон, директорка истраживачког центра ОПЕНСпејс на Универзитету у Единбургу и коауторка извештаја Светске здравствене организације о урбаним зеленим површинама и здрављу. „Фитонциди можда јесу важни, али вероватно морате неко време да будете потпуно уроњени у природно окружење да бисте осетили њихове предности, док је можда лакше доћи до психолошких користи као што су опуштање и смањење стреса." Излазак напоље могао би и да побољша квалитет нашег сна. Време које проводимо затворени током изолације могло је да наруши наш циркадијални ритам - интерно генерисани скоро 24-часовни циклус у активностима бројних биолошких процеса, укључујући и сан. Наш циркадијални ритам обично је у синхронизацији или уигран са периодом дана који проводимо напољу преко активности јарког светла које погађа групу ћелија осетљивих на светло на задњој страни ока. Ове очне ћелије комуницирају са парчетом можданог ткива званим супракијазматичко јегро, које функционише као главни часовник у нашем телу. „Унутрашње светло је обично сувише слабо да би истакло неку другу забаву, тако да ако неко не излази напоље током читаве недеље, овај ритам се нарушава, што за последицу има прекинут сан", каже Маријана Фигуеро из Центра за проучавање светла у Троју, у држави Њујорк. Њена истраживања показала су да канцеларијски радници изложени јаркијем светлу ујутро, обично током шетње до посла, примећују да им је лакше заспати ноћу, и мање им је нарушен сан, у поређењу с онима који су изложени пригушенијем светлу. (Прочитајте више о томе зашто је природно светло толико важно за наш сан.) Осуђена на затворен простор током пандемије, већина људи морала је да буде креативна по питању вежбе, али од изласка напоље има и других користи „Нарушавање циркадијалног ритма и поремећени сан повезани су са смањеном реакцијом имуног система", каже Фигуеиро. „Дакле, док светло можда нема директан утицај на имуну функцију, може да остави снажан индиректан траг преко његове способности да уигра циркадијални систем и побољша сан." Изложеност јарком светлу ујутро има позитиван утицај и на расположење људи и могло би да штити од депресије. Што се тиче тога колико времена морате да проведете напољу да бисте осетили ове благодети, тешко је рећи. Иако је јутарње светло посебно важно за синхронизовање циркадијалног ритма, оптимална синтеза витамина Д дешава се око поднева, кад су УВБ зраци на врхунцу. Дакле, уколико услови изолације то дозволе, треба тежити томе да изађете напоље током дана најмање једанпут, док водите рачуна о томе да одржавате социјалну дистанцу и пазите да не изгорите. Сунчево светло и природа су сјајни исцелитељи, а уз то су још и бесплатни. Линда Гедиз је ауторка књиге Потера за сунцем: Нова научна потка сунчевог светла и како оно утиче на наша тела и умове Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk