„Једно је сигурно - 2020. ће бити још бурнија": Избори, бојкот, Косово и комшијске свађе
Да, 2020. година ће бити политички бурна, исто као 2019. и 2018. и она пре ње... И тако неколико деценија уназад. А можда и дуже.
Било је бурно у 2019. години... А биће и у 2020. Тако је увек са политиком на овим просторима. Међутим, 2020. су на репертоару избори, тако да следи нешто бурнијих 365 дана него иначе. А кад се томе дода увек актуелно питање Косова, избори у Хрватској и Македонији, бура у Црној Гори и разна друга регионална превирања, јасно је да ће у 2020. бити свега и свачега. „Само би пророк могао прецизно да каже шта ће се све десити, али неке ствари су већ наговештене... И не изгледа добро", каже за ББЦ Александар Попов из Центра за регионализам. Дубина А криза је и у 2019. било на све стране - од случаја Јутка, преко доктората министра Малог, до трговине оружјем, Крушика и хапшења Александра Обрадовића. „Једно је сигурно - 2020. ће бити још бурнија, пре свега зато што ће само бити продубљене кризе започете у овој и претходној години", каже Попов. Пред сам крај 2019. године дошло је до велике буре у Црној Гори због Закона о слободи вероисповести. Нешто слично сматра и Ђорђе Павићевић, професор Факултета политичких наука. „Све наговештава да ће бити бурно, велике су тензије и доста је заоштрена ситуација", наводи Павићевић. „Раније је власт контролисала пуно тога, а сада не може, тако да би могла да буде прилично бурна година", додаје он. Ништа боље није било у региону - година је завршена инцидентима у скупштинама Црне Горе и Србије због спорног Закона о слободи вероисповести. „Наши се тога чувају и не мешају прсте, то се јасно види по изјавама Вучића и Ане Брнабић. Сигурно да неће бити неке оштрије реакције из Србије", каже Попов. Попов као један од најважнијих догађаја из 2019. године, барем када је реч о региону, истиче Макроново „не" Северној Македонији и Албанији. Једна од главних препрека даљим европским интеграцијама Македоније било је име земље, па су Македонци у 2019. - у договори са Атином - постали Северни Македонци. Међутим, ни то није било довољно за почетак преговора са Европском унијом. Попов сматра да се то одразило на све земље бивше Југославије. „То је и властима у Србији дало алиби да кажу 'они нас неће' и да морамо кренути својим путем. Зато на унутрашњем плану немају ни оне минималне обзире који су постојали раније", наводи Попов. Једна од ретких фотографија Александра Вучића и Мила Ђукановића - сусрет у време кад су обојица били премијери, на маргинама регионалног скупа у Бриселу Избори Усред свега тога, за само неколико месеци, грађани Србије ће изаћи на биралишта. Међутим, датум се још не зна. Председница Скупштине Србије Маја Гојковић изјавила је да су могући термини избора 26. април - тај датум је најавила и Политика - или 2. мај. Дакле, не зна се кад, а не зна се ни ко, пошто већ месецима трају приче о потенцијалном бојкоту. Ко ће где? Тим бојкот Двоуме се Тим излазак на изборе „Бојкот је тема која дели опозицију, али и власт оставља у дилеми", каже Павићевић за ББЦ. „Ако опозиција не изађе то је удар на легитимност избора, а захтева и неку врсту прерасподеле власти", каже он. Многи сматрају да ће ту бити веома важна улога Покрета слободних грађана - који и даље не зна шта ће. „Проблем је што су и они подељени по том питању, као што је подељено и њихово бирачко тело", каже Павићевић. „Тешка је то одлука - чак и ако одлуче да изађу питање је колико би гласова добили јер се не зна колико ће изаћи оних који их подржавају". Премијерка Ана Брнабиће је током 2019. године постала чланица Српске напредне странке. Шта кажу политичари? Власт, наравно, прича о изласку на биралишта. Лидер напредњака Александар Вучић каже да „свако има право да бојкотује, посебно они који имају никакву подршку народа". „Тако да могу да бојкотују, или не морају. Право да вам кажем, мени је свеједно. Волео бих да изађу на изборе и јасно виде како и колико стоје", каже он. Таблоиди за то време нападају социјалисте, оптужујући их да ће сарађивати са опозицијом, на шта председник СПС-а Ивица Дачић одговара предлогом да социјалисти и напредњаци заједно изађу на изборе. „Ту су две важне ствари: Једна је да се те игрица стално воде пред изборе - ко ће шта и како добити - а друга је да позиција СПС-а никада није била слабија у том погледу. Најјача странка - СНС - има разлога да захтева да им узме део колача", каже Павићевић. А када је реч о опозицији... Па, ставови су подељени, а пале су и неке тешке речи. Председник Народне странке Вук Јеремић каже да ће на изборе изаћи само „власт, режим и они који буду глумили опозицију". „Изаћи ће Шешељ, Миша Вацић, 'разне метле, четке'. За изборе нема услова и ништа се неће променити", рекао је Јеремић у емисији ОКО на РТС-у. Савез за Србију жестоко заговара идеју бојкота избора 2020. године. Међутим, лидер Спаса Александар Шапић изјавио је за НИН да не види ниједан аргумент за бојкот избора. „У свету из ког долазим, спорта, нико никада није победио тако што је седео код куће и чекао да се противник сам победи", рекао је за НИН некадашњи репрезентативац у ватерполу. Исто сматра и Зоран Живковић, истичући да његова Нова странка треба да се угаси ако одлучи да учествује на изборима. Како наводи, бежање од проблема није решење проблема. „Изборни услови су катастрофални, могу да буду нешто бољи, али ако ми са грађанима направимо озбиљан фронт за борбу, можемо да остваримо оно што смо 1996 - да узмемо пет београдских општина, пет градова у Србији, 60 посланика у Скупштини Србије, 20 у Војводини и натерамо Вучића да 2021. иде на председничке изборе, нађемо доброг противкандидата и победимо га", истиче Живковић. Павићевић истиче да „то јесте нека врста дилеме, али да треба освојити неколико градова". „Можда би неки градови и били узети, али је ту сада питање цене - да ли због тога вреди додавати на легитимитету власти", наводи он. Шта мислите - да ли ће СПС изаћи на изборе самостално или у коалицији са напредњацима? Регион Ситуација је компликована у Србији, али и у читавом региону. Попов каже да земљама бивше Југославије у 2020. следи „престројавање", а да свуда осим у Словенији постоје „турбуленције разних врста". Једна од најважнијих речи 2019. за регион био је „мини-шенген" - споразум Србије, Северне Македоније и Албаније о слободном протоку робе и људи. Међутим, Попов каже да је реч о „политичком пројекту који нема велику перспективу због заједничког именитеља те три земље - Косова". „Србија би следеће године требало да уђе у наставак преговора са Косовом, у Македонији и даље постоје сепаратистичке тенденције и проблеми са албанском мањином, а није ни мртва прича о уједињену Косова и Албаније", истиче он. Зоран Милановић се 2019. вратио у хрватску политику на велика врата. Када је реч о односима са Хрватском, Попов каже да они зависе од резултата новогодишњих председничких избора. „До сада се показало да челни људи дају позитиван или негативан тон односима. На пример, Јосиповић се 2010, када је изабран, срео са Тадићем и то је опустило атмосферу и дало добар тон", наводи он. „Међутим, у последњих неколико година све иде силазном путањом, а свака прилика се користи за оштру реторику". Попов наводи да ће односи Србије и Хрватске остати исти ако победи Колинда Грабар Китаровић, а да би „до ресетовања могло доћи ако којим случајем победи Зоран Милановић". Милановић је био најбољи у првом кругу (29,55 одсто), Грабар Китаровић друга (26,65), а Мирослав Шкоро трећи (24,45). Разлика је мала, тако да главно питање пред нови излазак на биралишта гласи - за кога ће гласати Шкорови гласачи? Уколико Китаровић остане председница, ништа се неће променити у односима Србије и Хрватске, сматра Попов. Ситуација у Хрватској је неизвесна, као и у Црној Гори због спорног Закона о слободи вероисповести, али Попова највише брине Босна и Херцеговина. Како каже, због Предлога стратегије одбране и националне безбедности који је недавно представљен у Скупштини Србије. „Та стратегија је проблематична по много чему, али нарочито по ставу да ће Србија бранити Србе у Републици Српској и било где да се налазе", каже Попов. Како наводи, то је „опасна варијанта" и отворено мешање у питања друге земље. Проблеми Дакле, следи нам бурних 365 дана. Шта ће бити не зна се, али ће бити свега и свачега. „Нарочито зато што се политика током 2019. иселила из политичких институција - и ту не мислим само на улице, већ и на универзитет и јавна предузећа", каже Павићевић. Он зато сматра да би могло да дође до још већих сукоба власти и опозиције - и то не само у институцијама. „А ти сукоби на доста фронтова многу да буду доста исцрпљујући за све", закључује. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk