Шта је „Исламска држава"?
Џихадистичка група Исламска држава експлодирала је на међународној сцени 2014. године кад је заузела огромне делове територије Сирије и Ирака. Постала је озлоглашена због своје суровости, чинећи масовна убиства, отмице и обезглављивања. Ова група је, међутим, стекла подршку других места из муслиманског света - а коалиција предвођена Сједињеним Државама зарекла се да ће је уништити.
Како међународна заједница треба да третира поражене борце такозване Исламске државе? Шта жели Исламска држава? У јуну 2014. године, група је званично објавила оснивање „калифата" - државе којом у складу са исламским законом, илити Шаријом, управља божји изасланик на Земљи, илити калиф. Она је захтевала да се Муслимани широм света закуну на верност њеном лидеру - Ибрахиму Аваду Ибрахиму Али Бадрију ел Самараију, познатијем као Абу Бакр ел Багдади - и преселе се на територију под његовом контролом. Исламска држава такође је поручила другим џихадистичким групама широм света да морају да прихвате њену врховну власт. Многе то већ јесу учиниле, међу њима чак и неколико огранака ривалске мреже Ал Каида. Исламска држава жели да уклони све препреке повратку Божје власти на Земљи и одбрани муслиманску заједницу, илити „уму", од неверника и отпадника. Група је подржала могућност директне конфронтације са коалицијом предвођеном Сједињеним Државама, доживљавајући је као весника судњег обрачуна између Муслимана и њихових непријатеља описаног у исламским апокалиптичним пророчанствима. Како је настала? Исламска држава корене вуче од покојног Абуа Мусаба ел Заркавија, јорданског држављанина. Заркави се 2004, годину дана после инвазије на Ирак предвођене Сједињеним Државама, зарекао на верност Осами Бин Ладену и формирао Ал Каиду у Ираку, која је постала носећа сила побуне. Тактику Абуа Мусаба ел Заркавија лидери Ал Каиде сматрали су сувише екстремном После Заркавијеве смрти 2006. године, Ал Каида је у Ираку створила кишобранску организацију, Исламску државу Ирака. Исламску државу Ирака редовно су ослабљивали напади америчких трупа и стварање савета Сахве („Буђење") међу сунитима који нису прихватали њену бруталност. Багдади, бивши заточеник Сједињених Држава, постао је лидер 2010. године и почео да обнавља војну способност Исламске државе Ирака (ИСИ). До 2013. године, она је поново извршавала на десетине напада месечно у Ираку. Придружила се и побуни против председника Башара ел Асада у Сирији, основавши Фронт ел Нусра. У априлу 2013. године, Багдади је објавио припајање својих снага у Ираку и Сирији, и оснивање „Исламске државе Ирака и Леванта" (ИСИС). Лидери Ел Нусре и Ал Каиде одбацили су овај потез, али су се борци лојални Багдадију отцепили од Ел Нусре и помогли да ИСИС остане у Сирији. Исламска држава напада верске мањине, поготово ирачке Јазиде Крајем децембра 2013, ИСИС се поново усредсредио на Ирак и искористио политички окршај између владе предвођене шиитима и мањинске заједнице сунита. Уз помоћ племена и бивших лојалиста Садама Хусеина, ИСИС је преузео контролу на централним градом Фалуџа. У јуну 2014. године, ИСИС је окупирао Мосул на северу, а потом почео да напредује на југ ка Багдаду, масакрирајући непријатеље и претећи да ће избрисати бројне етничке и верске мањине у земљи. Крајем месеца, након консолидације власти над десетином градова и мањих места, ИСИС је објавио стварање калифата и променио име у „Исламска држава". Колико територије је под контролом Исламске државе? Коалиција коју предводи Америка против Исламске државе (ИС) тврди да је 98% територије, коју су држали џихадисти широм Ирака и Сирије, повраћен. Ирачка влада најавила је у децембру да је рат против Исламске државе завршен, четири године након што је ова група по први пут заузела неке делове ове земље. Тог месеца је руски председник Владимир Путин најавио делимично повлачење руских трупа из Сирије, пошто Исламска држава контролише само неколико малих области у земљи. Преузимање контроле над Раком у октобру, које је извео савез сиријско-курдских и арапских бораца са америчком подршком, сматра се огромном победом над Исламском државом. Овај град је био дефакто престоница калифата који је успостављен. А у јулу, ирачке снаге преузеле су Мосул, који је Исламска држава заузела 2014. када су припадници јединица ИС истерали ирачку војску. На свом врхунцу, Исламска држава је контролисала територију са 10 милиона становника. У септембру 2014. године, тадашњи директор Националног центра за контратероризам Сједињених Држава Метју Олсен изјавио је да Исламска држава контролише већи део басена Тигра и Еуфрата - област по величини сличну Уједињеном Краљевству, илити око 210.000 квадратних километара. Годину дана касније, Министарство одбране Сједињених Држава саопштило је да је већина фронтова Исламске државе у северном и централном Ираку и северној Сирији у значајној мери померено уназад ваздушним нападима и копненим операцијама коалиције предвођене Сједињеним Државама. Исламска држава више није могла да оперише слободно у отприлике 20 до 25 одсто насељених области Ирака и Сирије где је то некада неометано могла, речено је. Министарство одбране проценило је да је Исламска држава изгубила отприлике 15.000 до 20.000 квадратних километара територије, илити око 30 до 37 одсто онога што је контролисала у августу 2014. године, и 2.000 до 4.000 квадратних километара у Сирији, илити око 5 до 10 одсто територије. Упркос овоме, Исламска држава успела је у истом периоду да заузме нове територије од стратешког значаја, укључујући град Рамади у ирачкој покрајини Анбар и град Палмиру у сиријској покрајини Хомс. Аналитичари су истакли и да америчке бројке не одражавају нужно ситуацију на терену. У стварности, милитантне снаге Исламске државе држе контролу над само малим делом те територије која садржи градове и места, главне путеве, нафтна поља и војна постројења. Они уживају слободу покрета у углавном ненастањеним областима изван онога што Институт за студије рата назива „зонама контроле", али ће се борити да и њих одбране. Исто тако, није сасвим јасно колико људи тачно живи под потпуном или делимичном контролом Исламске државе широм Сирије и Ирака. У марту 2015. године, председник Међународног комитета Црвеног крста ту бројку проценио је на више од 10 милиона. У областима у којима је Исламска држава применила строго тумачење Шарије, жене су присиљене да буду забрађене, јавна обезглављивања уобичајена су појава, а немуслимани присиљени су да бирају између плаћања посебног пореза, мењања вере или смрти. Колико бораца она има? Хиљаде странаца бори се за Исламску државу у Сирији и Ираку У фебруару 2015. године, директор америчке Националне обавештајне службе Џејмс Клепер изјавио је да Исламска држава може да сакупи „негде између 20.000 и 32.000 бораца" у Ираку и Сирији. Али је он истакао и да је дошло до „значајног осипања" у њеним редовима откако су у августу 2014. године започели ваздушни напади коалиције предвођене Сједињеним Државама. У јуну 2015. године, заменик америчког државног секретара Ентони Блинкен рекао је да је убијено више од 10.000 бораца Исламске државе. Да би лакше надоместила губитке у људству, Исламска држава се у неким областима окренула регрутацији. Ирачки експерт Хишам ел Хишами сматра да су само 30 одсто бораца групе „идеолози", док се остали групи придружују из страха или принуде. Значајан број бораца Исламске државе нису ни Ирачани ни Сиријци. У октобру 2015. године, директор Националног центра за контратероризам Николас Расмусен рекао је Конгресу да је група привукла више од 28.000 страних бораца. То обухвата најмање 5.000 Западњака, од којих су око 250 њих Американаца, рекао је он. Студије лондонског Међународног центра за студије радикализације и политичког насиља и њујоршка Суфан Група сматрају да је, иако око четвртине страних бораца потиче са Запада, већина из околних арапских земаља као што су Тунис, Саудијска Арабија, Јордан и Мароко. Шта је са њиховим метама изван Ирака и Сирије? Крајем 2015. године, Исламска држава почела је да преузима одговорност за нападе изван своје територије. Египатски огранак, Покрајина Синај, саопштила је да је оборила руски путнички авион на полуострву Синај, убивши свих 228 путника. Она није обелоданила друге детаље, али су Велика Британија и Сједињене Државе касније саопштили да је пад авиона вероватно проузрокован активирањем бомбе - било да је бомбаш повезан са Исламском државом или не. Француски председник је нападе у Паризу - за које је одговорност преузела Исламска држава - назвао „чином рата" Исламска држава је преузела одговорност и за две експлозије које су одјекнуле у либанском главном граду Бејруту и у којима је убијена најмање 41 особа. Милитантни припадници либанског покрета Хезболах борили су се у суседној Сирији на страни непријатеља Исламске државе, сиријског председника Башара ел Асада. А онда је 13. новембра, 128 људи убијено у таласу напада у Паризу. Исламска држава је саопштила да она стоји иза тог насиља - француски председник Франсоа Олан описао га је као „чин рата". Која оружја поседује Исламска држава? Исламска држава постала је једна од најмоћнијих џихадистичких група на свету Борци Исламске државе имају приступ и способни су да користе широк дијапазон лаког и тешког наоружања, укључујући митраљезе посађене на камионе, ракетне бацаче, противавионску артиљерију и преносиве ракетне системе земља-ваздух. Они су и присвојили тенкове и оклопна возила од сиријских и ирачких армија. Њихов возни парк преузет од ирачке војске садржи оклопне хамвије и камионе отпорне на бомбе првобитно прављене за америчку војску. Неки су били напаковани експлозивима и употребљени у разорном дејству у самоубилачким бомбашким нападима. Сматра се да група има флексибилан ланац набавке који се стара да располаже сталним залихама муниције и лаког наоружања за њене борце. Њихова поприлична ватрена моћ помогла им је да заузму положаје курдских Пешмерги у северном Ираку у августу 2014. године и ирачке војске у Рамади у мају 2015. године. Одакле Исламској држави новац? У областима под њеном контролом, Исламска држава контролише трговину и сакупља порез и намете Сматра се да је ова милитантна група најбогатија на свету. Испочетка се ослањала на богате приватне донаторе и исламске добротворне организације са Блиског Истока жељне свргавања сиријског председника Асада. Иако се таква средства и даље користе за финансирање путовања страних бораца у Сирију и Ирак, група се сада у великој мери финансира сама. Америчко министарство финансија процењује да је 2014. године Исламска држава зарађивала чак неколико милиона долара недељно, илити укупно 100 милиона долара, од продаје сирове нафте и нафтних деривата локалним посредницима, који су их потом кријумчарили у Турску и Иран, или их продавали сиријској влади. Али сада се сматра да су ваздушни напади на нафтну инфраструктуру умањили те приходе. Киднаповање је такође донело најмање 20 милиона долара у откупима током 2014. године, док Исламска држава убире неколико милиона долара месечно од милиона људи који живе у областима под њеном пуном или делимичном контролом, према подацима америчког Министарства финансија. Сматра се да Исламска држава зарађује неколико милиона долара месечно пљачком, отимањем и изнудом. Новац се убире од оних који ту пролазе, воде посао или напросто живе на територији Исламске државе под привидом пружања услуга или „заштите". Верске мањине присиљене су да плаћају специјалне намете. Исламска држава зарађује од напада на банке, препродаје старина и крађе или контролисања продаје стоке и усева. Отете девојке и жене у међувремену се продају као сексуално робље. Зашто примењују толико бруталну тактику? Припадници Исламске државе су џихадисти који се држе екстремистичког тумачења сунитског Ислама и сматрају се јединим правим верницима. Они верују да је остатак света сачињен од неверника који желе да униште Ислам, оправдавајући тако нападе подједнако против других Муслимана као и против немуслимана. Обезглављивања, разапињања на крст и масовна убиства користе се за терорисање њихових непријатеља. Припадници Исламске државе таква зверства правдају позивајућу се на Куран и Хадит, али су их се већински Муслимани одрекли. Чак је и лидер Ал Каиде Ајман ел Завахири, који се одрекао Исламске државе у фебруару 2014. године због дела почињених у Сирији, Заркавија упозорио 2005. године да ће таква бруталност одвратити „муслиманска срца и душе".