Црна рупа - шта има тамо где нема ништа
Астрономи су направили прву фотографију црне рупе која се налази у удаљеној галаксији.
Историјска, прва фотографија црне рупе Она је пречника 40 милијарди километара - три милиона пута већа од Земље - а научници су је описали као монструозну. Црна рупа се налази 500 милиона трилиона километара од Земље, а фотографија је урађена захваљујући мрежи од осам телескопа постављених широм света. Објављене су прве слике црне рупе. Детаљи су објављени у специјализованом магазину Astrophysical Journal Letters. Професор Хаино Фалке са Радбод универзитета у Холандији, који је и предложио овај експеримент, казао је да је црна рупа пронађена у галаксији М87. „Оно што видимо је веће од целог нашег Сунчевог система. Тежа је 6,5 милијарди пута од Сунца и једна је од најтежих постојећих црних рупа. Апсолутно чудовиште. Шампион универзума у тешкој категорији црних рупа", боксерским речником се изразио професор Фалке. На фотографији се јасно види „ватрени прстен", како га је описао Фалке. Тај прстен је око савршено округле црне рупе, а настао је када је прегрејани гас пао у њу. Светло је јаче од оног које стварају милијарде звезда заједно и зато се тако јасно види чак и са Земље. Руб црног круга у центру је место на којој гас улази у рупу. Она има тако велику гравитациону силу да ни светлост не може да побегне. У центру није црна рупа, већ се на слици види како су звезде густо „спаковане" једна до друге и брзо се померају Фотографија потврђује оно како су физичари, али и холивудски режисери замишљали црну рупу, тврди доктор Зири Јунси са Универзитетског Колеџа у Лондону. „Иако се ради о релативно једноставним објектима, црне рупе отварају разна комплексна питања о свемиру али и појму времена, а коначно, и нашег постојања", рекао је Јунси. „Невероватно је да је фотографија коју видимо тако слична нашим теоретским прорачунима. За сада делује да је Ајнштајн још једном био у праву". Очекује се да ово откриће научницима помогне у овог мистеризног феномена. Биће занимљиво видети шта је код црних рупа другачије од онога што очекују физичари. Нико и не зна како се ствара блистави прстен око црне рупе. А још је интересантније питање шта се дешава са стварима које упадну у рупу. Шта је црна рупа? Професор Фалке је имао идеју о овом пројекту још на постдипломским студијама 1993. године. Тада се мислило да је то немогуће. Али он је први схватио да се око црне рупе генерише довољна јака радио емисија коју би могли да детектују телескопи са Земље. Сетио се и научног рада из 1973. године у којем се тврди да црне рупе изгледају два и по пута веће него што јесу због огромне гравитације. Због тих фактора су неке ствари, које су деловале немогуће, постале могуће. После 20 година Фалке је успео да убеди Европски истраживачки савет да финансира пројекат. Америчка Национална Научна Фондација и агенције и надлежне агенције из источне Азије су прискочиле у помоћ и учествовале у финансирању пројекта вредног 46 милиона евра. Телескоп на Јужном полу Фотографија црне рупе оправдала је ту инвестицију. Професор Фалке ми је рекао да је „мисија остварена". „Било је дуго путовање, али ово сам хтео да видим сопственим очима. Желео сам да знам да ли је стварно?". Један телескоп није био довољан да се направи слика црне рупе. Зато је у највећем експерименту те врсте до сада, који је предводио професор Шеперд Доелман са Харвард Смитсонијан Центра за астрофизику, умрежено осам телескопа. Заједно су формирали оно што је названо телескопом Хоризонт догађаја, а најлакше би га било описати као мноштво тањира величине целе једне планете. Телескопи се налазе на егзотичним локацијама попут вулкана на Хавајима, у Мексику, планинама Аризоне, пустињи Атакама у Чилеу, шпанској Сијера Невади или на Антарктику. Екипа од 200 научника је усмерила телескопе према галаксији М87 и скенирала њено срце током 10 дана. Информације су морале да буде сачуване на великом броју хард дискова који су затим пребачени у Бостон и Бон Подаци које су сакупили су били преобимни да би их слали преко интернета. Уместо тога, податке су сачували на стотинама хард дискова који су затим послати у Бостон и Бон како би се склопио цео мозаик. Професор Доелман је то назвао „изванредним научним подухватом". „Успели смо нешто што је претходној генерацији деловало немогуће. Напредак технологије, везе између радио опсерваторија и нови алгоритми - све то заједно нам је отворило нове видике ка црним рупама". Иста екипа научника покушава да сними и огромну црну рупу у центру наше галаксије, Млечном путу. Колико год чудно звучало, то је теже него направити фотографију галаксије удаљене 55 милиона светлосних година. Из још непознатог разлога, „ватрени прстен" око црне рупе у нашој галаксији је мањи и замагљен.