Истраживање: Леворуке жене не осећају мирисе као сви остали
Научници кажу да су открили биолошку аномалију која би могла да промени све што до сада знамо о чулу мириса.
Цвеће њима не мирише исто Истраживање које је објављено у часопису Неурон показује да неки људи имају уобичајено чуло мириса, упркос томе што им недостаје део мозга за који се сматра да је пресудан за мирис - олфакторне булбусе. Недостатак тих булбуса треба да изазове аносмију (неспособност особе да осећа мирисе). Занимљиво је да овај феномен углавном погађа леворуке жене, а никад није откривен код мушкараца. Како функционише чуло мириса? Како омиришемо свежу кафу, цвет у врту или прљаве пелене новорођенчета? Научници кажу да мириси улазе у нос и ту подстичу нервне завршетке. Тако се шаље сигнал који путује до специјализованог дела мозга - олфакторних рецептора. Оне обрађују сигнале који долазе из носа, како би идентификовале оно што ми њушимо. Ипак, до великог открића дошло је када су истраживачи са Вајцмановог института за науку у Израелу открили да постоје људи који имају уобичајен мирис иако немају те сијалице. Скенер мозга показује на левој страни управо те сијалице, којих нема на десној Колико је то уобичајено? Научници су наишли на први пример приликом испитивања мозга људи са здравим чулом мириса, као део потпуно неповезане студије. „Нисмо могли да нађемо булбусе у њеном мозгу, то је аномалија - ово нема смисла, зар не?", каже професор Ноам Собел за ББЦ. Жена је била леворука, а истраживачи су желели да упореде њен мозак са снимцима других леворуких жена, како би видели шта се догађа. Морали су да скенирају још девет мозгова пре него што су пронашли другу жену без булбуса, али са пуцкетавим чулом мириса. „Било је неодољиво шокантно, звонило је на сва звона", рекао је професор Собел. Тим се потом обратио јавној библиотеци у којој је било 1.113 скенова мозга - Human Connectome Project - и пронашли су још примера. Појава никада није откривена код мушкараца, али је присутна код више од четири одсто леворуких жена. Професор Собел каже да „апсолутно нема идеју" због чега се чини да су род и леворукост повезани. Како изгледа живети за мизофонијом - „осетљивошћу на звук" Шта се заиста дешава? Постоји неколико идеја, али само нова истраживања могу да утвде узрок. Једна од могућности је да жене имају олфакторне булбусе, али да су оне толико мале да не могу да се виде на неким скенерима. Међутим, ово не објашњава како задржавају тако добро чуло мириса са овако неприметним сијалицама. Друго објашњење је способност мозга да се прилагоди, позната као пластичност. Ако се дете роди без тих булбуса, постоји могућност да други део мозга преузима одговорност за чуло мириса. Али истраживачи су изнели контроверзније објашњење о разумевању чула мириса. Они тврде да булбуси можда не учествују толико у препознавању мириса и уместо тога имају другачију улогу, потенцијално за лоцирање мириса уместо за идентификацију. „То је велика разлика", рекао је професор Собел. Шта мисле стручњаци? „Чињеница да је њихова способност мириса скоро идентична оној коју имају здраве особе је веома изненађујућа," рекао је за ББЦ професор Метју Коб са Универзитета у Манчестеру. Аутор књиге која тек треба да се појави Чуло мириса: Кратак увод каже да је мозак врло флексибилан и да може да надокнади недостатак булбуса. „На пример, у Марсеју постоји мушкарац чији је кортекс - подручје мозга за које се обично сматра да је заслужно за компликоване интелектуалне функције - претворен у сићушне ћелије, а ипак је просечне интелигенције и ради као државни службеник. „У Кини једна млада жена нема мали мозак - део мозга који је пресудан за координацију - па, иако лоше говори и има лошу координацију, ови симптоми нису ни приближно тако озбиљни колико би студије на животињама сугерирале да би требало да буду." Пратите Џејмса на Твитеру. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk