Фајронт за јавне куће у Невади
Јавне куће у Невади постоје још из времена златне грознице, али у једном од 16 округа у тој држави то можда више неће бити случај. Луси Еш састала се са искусном сексуалном радницом из Неваде и сазнала аргументе за и против.
Бар у Ранчу зечица Ваздухопловна Ејми њише се на високим штиклама око базена у облику зрна пасуља, показујући ми теретану у којој жене могу да вежбају између клијената. Показује ми и веранду за роштиљање и ђакузи, а затим отвара врата од гараже у којој се налазе прашњави мотори четвороточкаши. „Овде имамо све што нам је потребно, чак и шталу са понијима иза куће", каже она. „Ја их не јашем јер је превише ризично - тело мора да ми ради како треба", додаје смејући се. Од заслепљујућег пустињског сунца склањамо се у слабо осветљен салон, са розе неонским знаком „Ранч зечица" који трепће изнад шанка. Неколико девојака у доњем вешу или оскудним хаљинама седе на плишаним софама, погурене над лаптовима или телефонима. Када муштерија позвони на капији, све сексуалне раднице се окупе у салону и построје ради бирања Ово је најпознатији од 21 легалног бордела који се простиру широм руралних крајева Неваде. Иза шанка налази се ходник који води ка десетинама спаваћих соба - у њима бораве сексуалне раднице које плаћају дневни најам. „Ранч зечица" смештен је у жбуновитом крајолику прошараном пумпама, коцкарницама и продавницама оружја. Налази се у непосредној близини границе округа Лајон. Проституција је забрањена у оближњем Карсон Ситију, главном граду Неваде, као и у другим градским срединама. Саобраћајни знаци на прилазу ка имању приказују зечеве који се паре и упозоравају да ограничење брзине износи 69 миља на сат. „Само се шалимо", пише испод. Када муштерија позвони на капији, унутрашње звоно се огласи у кући, како би се се све сексуалне раднице окупиле у салону и постројиле ради бирања. Када клијент изабере жену коју жели, она га води у своју собу да се договоре око цене. Клијенти су највећим делом мушкарци, мада се с времена на време појаве и парови. Ваздухопловна Ејми је и са 53 године још увек једна од становница ранча које најбоље зарађују. Каже да годишње заради око пола милиона долара. По зидовима су окачене ретуширане фотографије Ејми у младости. Ваздухопловна Ејми у младости Са платинасто плавом косом, фигуром пешчаног сата и јаркоцрвеним ноктима, изгледа као звезда неке сапунице из осамдесетих, док ме њен живахан говор подсећа на Ме Вест, секс симбола тридесетих година у Холивуду. „Да је секс спортска дисциплина, ја бих имала гомилу златних медаља", каже. „Рођена сам са фантастичним талентом и волим свој посао. Виђам се са свим тим типовима, добро се проведемо, мени дају новац, а свој прљав веш носе са собом кући!" Признаје да сама баш и нема неки породични живот. „Зашто да се удам и чиним једног мушкарца очајним, када могу на хиљаде мушкараца да усрећујем?", смеје се. Разумљиво је што Ејми није наклоњена породичном животу. Одрасла је на селу у држави Охајо, а за себе каже да је била дивље дете и да је отишла од куће са 13 година. У школи је дозвољавала дечацима да јој свуку гаћице ако би јој дали свој џепарац за ужину. Каже да је данас у стању да препозна клијента који је пијан или опасан зато што је то научила на тежи начин као тинејџерка одбегла од куће - продајући секс на улици, да би преживела. „Да је секс спортска дисциплина, ја бих имала гомилу златних медаља", каже Ваздухопловна Ејми Ипак, Ејми је успела да дође до доброг посла у Ратном ваздухопловству САД. Крајем осамдесетих година радила је на Филипинима, учећи војнике како да бране писту у џунгли. „Неким момцима се није допадало да им жена без чина са нижим звањем говори шта да раде", присећа се Ејми. „Али ја сам само покушавала да спречим да настрадају". Каже да је у Азији доживела нека узнемирујућа искуства, након којих је боловала од посттрауматског стресног поремећаја и почела превише да пије. Када се вратила у САД, напустила је Ратно ваздухопловство и почела да ради у закључаним борделима - које неки називају „пицозатворима" - у којима је женама забрањено да напусте објекат током тронедељне смене. Након неког времена Ејми је упознала Дениса Хофа, власника „Ранча зечица", који ју је позвао да ради за њега на ранчу. Хоф каже да су жене у његовим установама слободне да се крећу како и куда желе и не зове их запосленима - радије их назива НУ, односно „независним уговорцима". Хоф је дрзак, ћелав и плавоок, и власник је трећине легалних куплераја у Невади, од којих се четири налазе у округу Лајон. По његовом мишљењу, жене као што је Ејми успешне су представнице једне живе, модерне бранше. „Ово је прљав, одвратан посао препун дроге - све док се не легализује", каже власник јавне куће Денис Хоф „Девојке су пословне жене и ми смо пословни партнери", каже док седи у салону, са руком око струка једне од сексуалних радница. Муштеријама је позната као Хани и има двадесет и нешто година, колико је отприлике имала и Ејми када је почела да се бави тим послом пре скоро три деценије. „Ми сарађујемо", додаје он. „Ово је прљав, одвратан посао препун дроге - све док се не легализује". Легалне јавне куће у Невади постоје од 1971. године. Некада су биле неупадљиве и са домаћинским угођајем, места намењена путујућим трговцима и усамљеним камионџијама. Хоф је бизнис увео у 21. век, уз помоћ холивудског гламура и лукавог маркетинга. На недељним окупљањима за подизање морала које називају „чајанкама", Хоф преноси својој радној снази своју трговачку мудрост. Као у некој канцеларији или продавници аутомобила, имена најбољих запослених у месецу приказана су на електронској табли на зиду. Раднице које су имале највећи број заказивања добијају похвале и поклоне, од козметике до електронских уређаја. Атмосфера делом подсећа на трговачку конференцију, а делом на њуејџ комуну. Жене, са бележницама у рукама, смишљају позитивне тврдње као што је: „настој да будеш дуга у нечијем облаку". Хоф их непрестано подстиче да користе друштвене мреже како би привукле што већи број клијената на ранч. „Девојке које постују највише зарађују, то је просто чињеница", говори им пућкајући цигару. Половина укупне зараде сваке од жена иде кући. У аутобиографији „Уметност макроа" Хоф се похвалио лепим профитом. С друге стране, тврди да легалне јавне куће доприносе општем добру. „Људима мора да буде јасно да бих ја, да сам власник четири Мекдоналдс ресторана у овом округу, годишње плаћао 1.200 долара пореза", тврди. „Пошто сам власник четири бордела, плаћам пола милиона долара пореза годишње. То је много новца за један мали округ." Такође тврди да његово пословање доприноси локалној економији са додатних 10 милиона долара годишње, кроз запошљавање спремачица, бармена, кувара, возача, лекара, фризера и других, а осим тога индустрија секса појачава туризам у целој савезној држави. Устину, првог јутра када смо дошли на „Ранч зечица", три мушкарца обучена у бајкерску опрему позвонила су на капији. Били су то туристи на годишњем одмору, из кинеске покрајине Сечуан, која се налази 11.000 километара далеко. „Моји пријатељи су чули за ово место и нису могли да верују да је легално", каже један од њих. „Дошли смо да видимо какво је." Легална јавна кућа Мунлајт Ранч Зечица Међутим, остаје спорно да ли је туризам таквог типа заправо у најбољем интересу савезне државе. Неки сматрају да су због јавних кућа све жене које живе у близини подложније нападима, да постојање бордела повећава ризик трговине људима, као и да одвраћа угледне фирме од инвестирања у тај регион. За сада се не чини да су куплераји зауставили економски развој у северној Невади. Компанија Тесла недавно је саградила тзв. Гигафабрику литијумских батерија вредну 5 милијарди долара, која се налази само неколико километара од једне од легалних јавних кућа у суседном округу Стори. Критичари бордела, пак, тврде да би још више фирми које се баве технологијом дошло у Неваду да бордели не постоје, а сматрају да будућност Неваде лежи управо у њиховом доласку. Такође имају етичке примедбе. Бренда Симпсон из Комитета за политичку акцију за укидање трафикинга и проституције каже да је време да сви престану да окрећу главу на другу страну. „Знате, некада се сматрало да је и довођење робова из Африке у реду", каже ми Бренда у парку испред Скупштине савезне државе Неваде у Карсон Ситију. „Све док коначно неко није смогао храбрости да каже 'не, више нећемо да имамо робовласништво'. Ово је само другачија врста ропства. Жене у легалним јавним кућама су ропкиње. Крајњи циљ кампање чији поборник је Симпсонова је укидање легалног сексуалног рада у целој Невади. Округ Лајон једини је од 16 округа у тој савезној држави у ком је довољан број становника потписао петицију за покретање иницијативе за одржавање избора у вези са затварањем бордела. Међутим, уколико затварање бордела буде изгласано, Бренда сматра да ће се и у другим окрузима вероватно десити исто. Њена група недавно је покренула кампању под називом „Затворите тржницу месаˮ. Постери, брошуре и ТВ рекламе приказују жене запаковане у посуде увијене пластичном фолијом, као да су комади пилетине или јагњетине. Мелиса Холанд, управница склоништа за злостављане жене у оближњем граду Рину, такође нема поверења у представу о „срећној секс радници". Каже да је њена организација „Пробуди се" помогла многим женама у целој Невади да напусте проституцију и пронађу друге послове. Мелиса се позива на студију о индустрији секса у Невади, коју је написао академик из Калифорније, у којој аутор закључује да легализована проституција побољшава услове рада за макрое и власнике јавних кућа, а не за жене које у њима раде. У студији је изнета оптужба против многих легалних бордела да у њима влада атмосфера скоро као у секти, која спречава запослене да искрено говоре о опасностима са којима се суочавају, које укључују дроге и сексуално напаствовање. Мелиса Холанд нема поверења у представу о „срећној секс радници" Ниједна од жена које тренутно раде на „Ранчу зечица" није ми рекла ништа критички о свом шефу или о условима рада. Ваздухопловна Ејми уверавала ме је да се не осећа експлоатисано. „И ја сам много зарадила због њега. Нисам могла толико да зарадим на улици, а и осећам се много безбедније", каже. Показала ми је дугме за позив упомоћ на зиду у близини кревета, у њеној соби украшеној светлуцавим сребрним јастуцима. Међутим, послушавши савет Мелисе Холанд, обратила сам се и неким бившим радницама бордела. Џенифер Окејн већ две године прича сваком ко је вољан да саслуша да ју је Хоф силовао. Тврди да се силовање догодило 2011. године када је почела да ради у његовом борделу „Ранч љубави" у округу Нај, на неколико сати вожње од Лас Вегаса. „Зграбио ме је за врат и рекао 'сада си моја'...нисам могла да урадим ништа сем да плачем и да га преклињем да престане", прича ми. Џенифер каже да полиција, када им се први пут обратила, није чак ни узела њену изјаву по правилима, а њеном предмету није додељен број. Пре две године је ушла на састанак званичника округа Нај и покушала да изнесе своје оптужбе против Хофа, али су је ућуткали. У окружном тужилаштву су јој рекли да чак и када би истражили случај даље, не би могли кривично да гоне Хофа због истека рока застарелости од четири године. Хоф је преко телефона категорично порекао верзију догађа коју износи Окејнова. „У питању је запослена коју смо отпустили, која је зато незадовољна. Нема нимало истине у томе", рекао је, називајући њене тврдње ‚апсурдним'. Затим је додао да „она ионако не спада у популацију девојака са каквима спавам", пре него што је одсечно спустио слушалицу. У среду 5. септембра објављено је да је краљ бордела под истрагом у истражној јединици Одељења за јавну безбедност Неваде, поводом наводног сексуалног напаствовања. Није јасно да ли се ово обавештење односи на тврдње Џенифер Окејн или на оптужбе које су 2005. и 2009. године изнеле две друге сексуалне раднице, које су такође некада радиле у Хофовим куплерајима. Хоф каже да су и те тврдње неосноване - сматра да је под нападом због тога што је „имао петље" да се кандидује за јавну функцију. Кандидовао се на изборима за Скупштину савезне државе, у 36. изборној јединици, која се налази око града Парампа, близу Лас Вегаса. Када је победио на републиканским примарним изборима, почео је самог себе да назива „Трамп из Парампа". „Та иницијатива за одржавање избора како би се затворили моји бордели, као и лажне оптужбе о ‚сексуалном напаствовању', све је то дело мојих политичких противника", тврди Хоф. „Они су мислили да ћу одустати ако ме нападну и покушају да ми одузму посао. Е па није им успело. Само сам постао снажнији." Ејми подржава свог шефа, делећи објаву на Твитеру о дану отворених врата за локалну заједницу у његовој јавној кући, „са послужењем на бази шведског стола". Ваздухопловна Ејми посећује коње иза ранча у којем ради Док храни јабукама поније у штали иза „Ранча зечица", замишљена је. Кажем јој да сам прочитала интервју који је дала још 2001. године, у ком је изјавила да ће у року од годину дана напустити проституцију, зато што је превише напорна за њено тело и зато што је „зглобови боле као играча бејзбола". Имала је план да уштеди новац и да отвори агенцију за некретнине. Шта се с тим десило? „Не желим нову каријеру после ове", каже Ејми. „Ово је оно што хоћу. Волим да чиним људе срећним и да рушим баријере њихових сексуалних проблема - шта је тако лоше у томе?" Шали се да је у последње време „шетају седамдесетпетогодишњаци", али није спремна да се преда. „Наставићу овде да радим све док могу да ходам...па чак и ако не будем могла! Можда ћу бити прва проститутка у колицима? Гарантујем да ће се у овом борделу постављати рампе за инвалиде због мене!"