Немачка, Други светски рат и Гинтер Грас: Како је прошао пут од моралног ауторитета Немачке до „издајника послератне генерације"
Гинтер Грас, добитник Нобелове награде за књижевност, који је преминуо 13. априла 2015, године важи за једног од највећих немачких послератних аутора, али је 2006. другим поводом доспео у центар пажње светске јавности.
Гинтер Грас Тада је откривено да је током Другог светског рата био припадник елитних и озлоглашених СС јединица нацистичке Немачке. Књижевних, песник и сценариста који се није плашио да погледа у очи ратној прошлости Немачке често је био називан савешћу целе једне генерације. Прославио се 1959. романом Лимени добош у којем је на помало дивље-комичан начин осликао успон и пад нацизма кроз очи младог дечака Оскара. У образложењу одлуке да му се 1999. додели Нобелова награда за књижевност, представници Шведске академије истакли су његову храброст да „подсети на заборављене и оне којих су се сви одрекли: на жртве, губитнике и лажи које људи хоће да забораве јер су некад веровали у њих". Грас је јавно подржавао западнонемачког канцелара Вилија Бранта Али његов морали ауторитет озбиљно је нарушен седам година касније када је откривено да је пред крај рата постао припадник СС јединица, елитне борбене формације која је била одговорна и за управљање концентрационим логорима. Многи Немци су били шокирани. Грас је стекао углед као интелектуалац који је нагињао левој страни политичког спектра позивајући сународнике и сународнице да се суоче са нацистичком прошлошћу, а сам је 60 година скривао да је био део те машинерије. Можда је све критике на рачун Граса најбоље сумирао његов биограф Михаел Јургс. „Дивили смо му се као симболу морала... На неки начин је издао целу генерацију". Грас је рођен 1927. у некадашњем Данцигу, данашњем Гдањску у Пољској. Као и многи вршњаци, Грас је постао члан Хитлерове омладине. У званичној биографији стоји да је Грас био „флакхелфер" - био је задужен да управља противавионским топовима. А у ствари, Грас се 15 година добровољно пријавио да буде део посаде подморнице, али није примљен, Године 1944, као седамнаестогодишњак је добио позив да се придружи СС јединицама. 'Осећај срамоте' Грас је прво рекао да га није било срамота што је био члан и истакао да никад није испалио метак. Ипак, касније је написао: „Оно што сам прихватио са глупим младалачким осећајем поноса, после рата сам хтео да сакријем због осећаја стида који се повремено јављао. То бреме је остало и његову тежину нико не може да олакша". После рата, Грас је прво радио као рудар и помоћник каменоресца, а потом као вајар и песник. Али роман Лимени добош му је донео светску славу. Гинтер Грас и Салман Рушди Главни јунак Оскар је намерно се као трогодишњак бацио низ степеннице како не би порастао. Оскарови коментари, захваљујући Грасовим провокавитивним и безочним играма речи, сјајно су осликали ужасе, неправде и ескцентричности рата и послератне свакодневнице у Немачкој. То је било потпуно супротно у односу на оскудну и хладну литературу током 1950-тих, када су многи немачки аутори осећали као да пишу језиком који су загадили нацисти. После Лименог добоша, Грас је имао великог успеха код критике и читалаца са још две књиге - Мачка и миш и Псеће године. Грасов контроверзан потез била је и поема о Израелу коју је написао 2012. Грас је био познат и као политички коментатор, често је критиковао комунистички режим у Источној Немачкој, али и оно што је назвао „ускогрудим радикалима" у студентском покрету. Подржавао је немачке социјалдемократе, поготово западнонемачког кенцалара Вилија Бранта у чијим кампањама је и учествовао током 1960-тих и 1970-тих година прошлог века. Када је 1989. године пао Берлински зид, Грас је постао усамљен у неким ставовима. Залагао се за конфедерацију две немачке државе упозоравајући да ће уједињена земља у неком тренутку пожелети да другима покаже мишиће. Грас је о уједињењу Немачке писао у роману Широко поље. У другим делима писао је о рату у Вијетнаму, разликама између полова, претњи од избијања нуклерног рата и проблемима животне средине. Политичким ставовима наставио је да изазива подељена миљења, а 2012. године је поново доспео у центар пажње јавности због поеме у којој је упозорио да би Израел могао да нападне Изран нуклеарним оружје и да преставља претњу по мир у свету. Критичари су га оптужили за антисемитизам, а Грас је одговорио да је често подржавао Израел и да му је циљ био напад на политику премијера Бењамина Нетанјахуа. Али таква ситуација за Граса није биле нова и непозната, пошто су његова књижевна дела и политички ставови често изазивали контроверзе. Погледајте видео о библиотеци Зорана Ђинђића Зоран Ђинђић: Све тајне личне библиотеке бившег премијера Србије Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk