Сат за нашу планету у доба корона вируса: Шта (ни)смо урадили да је сачувамо
Данас је 28. март. Од почетка године прошло је 87 дана и време је да вечерас на сат времена угасимо светло за нашу планету.
Имамо само једну планету, за сада Већ 14. година, последње суботе у марту светла се широм планете искључују како би се указало на важност очувања планете. Ове године, Сат за нашу планету обележиће се другачије, због пандемије корона вируса. Уместо масовних окупљања испред грађевина које не светле сат времена, из Светске организације за природу (WWF) кажу да догађај ове године треба да да „светлост и наду ка бољем сутра". Овај догађај треба да буде „нешто што нас упућује да заштитимо себе и нашу планету у будућности", кажу из ове организације. Свако може да га обележи тако што ће остати код куће и снимити видео којим ће послати поруку читавом свету. „Искључење светла је постало симболична акција и видљив начин да људи, државе, компаније покажу шта мисле и шта желе - а то је да морамо урадити нешто за климатске промене", кажу у Светској организацији за природу у Србији за ББЦ на српском. Човечанство мора да „промени начин опхођења према планети. Потребно је прећи на циркуларну економију, на одржива решења која не загађују планету, и самим тим и човека", додају. 10 ствари које (ни)смо урадили за планету у последњих 366 дана 1. и 2. - Пластика Вероватно сте приметили да је одлазак у куповину од почетка ове године другачији. Многи су почели да носе цегере и торбе, пошто су бесплатне танке кесе забрањене, а оне за вишекратну употребу и папирне се наплаћују. Можда се чини малим, али забрана употребе пластичних кеса у Србији, заправо је велики корак. Према ранијим проценама, док је употреба оваквих кеса била дозвољена, на депонијама, али и по природи, годишње је завршавало чак девет милиона врећица за једнократну употребу. У просеку је раније свако користио годишње од 60 до сто кеса, а за разградњу само једне од њих потребно је неколико стотина година. Одлуком о забрани употребе, уштедели смо стотине година пред нама за разградњу кеса, а неке будуће генерације, које можда неће ни знати да су такве кесе и постојале, биће нам захвалне. Творац пластичне кесе замислио ју је како би сачувао планету. Пре тога су углавном коришћене папирне кесе, због чије производње су страдала бројна стабла. Како би то спречио, Стен Густаф Тулин осмислио је пластичну кесу која би се користила небројано пута. Пластичне кесе: Како је изум који је требао да спаси планету постао узрок загађења Ипак, ни папирне кесе, као ни памучни цегери, нису толико добри за животну средину, пошто је њихова производња доста загађује. Добра алтернатива могле би да буду биоразградиве кесе. Кад ће се разградити Европска унија је донела одлука да се на нивоу ЕУ од 2021. године забрани употреба једнократне пластике попут тањира, прибора за јело и сламки за пиће. Док се свет труди, понекад не баш успешно, да смањи употребу пластике, плаже, мора и океани и даље су преплављени пластичним отпадом. Прошле године на Филипинима је угинуо кит у чијој утроби је пронађено 40 килограма кеса. Kit koji je progutao 40 kilograma plastike Више среће имала је фока која је спасена пошто јој се врат заглавио у пластичном ђубрету. Млада сива женка добила је надимак Саксија, јер је тако изгледала када су је пронашли на плажи у британском округу Норфолк. Овај сисар је 51. животиња коју су одвели на лечење у болницу у Ист Винчу, због повреда насталих од отпада. 3. и 4. - Глобално загревање Баш као што се последњих дана интензивно извештава о вирусу корона и глобалној пандемији с којом се суочава свет, вести су пре неколико месеци биле пуне информација о глобалном загревању. У протеклих 366 дана имали смо најтоплије лето, пораст глобалних температура, остали смо без великог процента глечера, а у већем делу Србије снега готово да ове зиме није ни било. Главни разлог за то су климатске промене, а главни кривац - човек. Колико је топлији ваш град Изгореле су током 2019. огромне шуме широм света, од Амазоније до Аустралије. У њима су нестале хиљаде биљних и животињских врста. Упркос бројним споразумима за смањење емисија гасова стаклене баште, одржавање температуре испод 1,5 степени у односну на прединдустријски ниво и напорима влада, свет се немилосрдно суочава с последицама чoвековог деловања. Глобално загревање постало је евидентно, али се прошле године видео и трачак наде да се може, ако не зауставити, макар успорити. У причу су се укључили и најмлађи, предвођени девојчицом из Шведске Гретом Тунберг, која је покренула протесте петком широм планете. Скупови под називом Петак за будућност одржавани су широм света, а и Србија је била међу земљама у којима је заживео овај покрет. klimatske promene Да није све тако црно, показала је и Етиопија, у којој је у једном дану оборен рекорд у садњи дрвећа. Крајем јула прошле године, у мору вести о климатским променама, Етиопија је саопштила да је за један дан посадила 350 милиона стабала. Било је касније вести о томе да ипак то није могуће урадити у једном дану, али било како било, свако посађено стабло значи много за нашу планету. 5. и 6. - Загађење ваздуха Интернетом ових дана кружи илустрација планете Земље пре и после корона вируса. На слици пре короне, планета се гуши у штетним гасовима, а на слици после короне - планета је срећна, процветала и више се не гуши. Неки медији пишу о томе да је загађење ваздуха последњих дана смањено, због тога што значајно мање људи циркулише светом, а саобраћај је готово заустављен. maska - zaštita ili mit? Ипак, Београд је у петак био најзагађенији град на свету. То неславно место, главном граду Србије припадало је често почетком 2020. године. Главни кривац за повећани ниво загађујућих честица у ваздуху су ложишта и издувни гасови аутомобила, тврде званичници. Бор је један од градова у Србији који се годинама гуши због повећане концентрације загађујућих супстанци које долазе из топионице бакра. Мештанима у околини Костолца од загађења пуцају чак и куће. Живот у селу у Србији у којем пуцају куће Трачак наде доносе измене којима се забрањује увоз старих аутомобила, а предвиђају субвенције за куповину електричних и хибридних возила. Али, шта ће од тога бити, тек ћемо видети у будућности. 7. и 8. - Изумирање животиња и заштита врста Пожари у Аустралији крајем прошле и почетком ове године оставили су неизбрисив траг - стотине хиљада животиња је угинуло у разорним ватрама. Недавно је стигла вест да су две жирафе које припадају врсти јако ретких животиња, убијене су на североистоку Кеније. Прошле године угинуо је и последњи мужјак суматранског носорога у Малезији, а слонови су све веће жртве људске похлепе - убијају се због коже. Студија објављена у магазину Nature Communication, садржи и листу сисара, птица и гмизавца који би могли да буду нови представници врста које нестају. Животиње које су ушле на листу: Подаци IUCN Црвене листе угрожених врста указују да је више од 30 одсто процењених врста под претњом изумирања. Тај процес данас је 1.000 до 10.000 пута бржи него што би био у природним условима. Текуница, алпска ровчица, ливадска волухарица, шарени твор, рис и медвед су само неке од најугроженијих врста сисара, наводе из Завода за заштиту природе Србије. Једна од најугроженијих врста на овим подручјима је мрки медвед са Таре, а његовом опстанку можемо помоћи тако што нећемо уништавати резерват. Прошле године у Србији је спасена женка белоглавог супа Добрила, а британске трупе помогле су да се пребаци група изузетно угрожених црних носорога из Јужне Африке у Малави како би их заштитили од ловокрадица. Тим ветеринара је успео да извуче десет јајних ћелија из последња два северна бела носорога у Кенији. Надају се да ће јајне ћелије бити оплођене уз помоћ замрзнутих сперматозоида преминулих мужјака. Мрки медвед воли слаткише и плаши се људи. Последњи мужјак Судан угинуо је у марту 2018. године. Ови носорози су доведени до ивице опстанка због криволова и губитка станишта. 9. и 10. - Заштита и уништавање природних резервата Један од проблема који је у категорији као нешто што је урађено и што ипак није урађено - јесте градња мини-хидроелектрана. Захваљујући протестима и дословце одбрани река, неке локалне самоуправе у Србији забраниле су градњу мини-хидроелектрана које би уништиле живи свет. Ипак градња и даље није свуда потпуно забрањена. Жене на стражи Србија је прошле године добила неколико нових заштићених подручја, али је истовремено Копаоник, као национални парк, дошао до ивице да то више не буде. Чак је најављена измена законодавства по којој више и неће бити национални парк. Оно што такође нисмо успели је да престанемо да бацамо смеђе где стигнемо, па тако широм земље и даље можемо да видимо бројне дивље депоније. Како штетне материје из отпада са депонија заврше назад у нашим тањирима Данас се обележава сат за нашу планету, а било би добро када бисмо сваког дана мало више рачуна повели о њој. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk