Жестоке соларне олује које прете Земљи
Жестока олуја на Сунцу могла би на Земљи да оштети системе за комуникацију и узрокује огромну економску штету, упозоравају научници. Зашто соларне олује представљају толику претњу?
Године 1972. десетине морских мина необјашњиво су експлодирале недалеко од вијетнамске обале. Недавно је потврђено да су узрок експлозије биле соларне олује које могу значајно да поремете Земљино магнетно поље. Данас би таква олуја имала још озбиљније последице - ометала би технологију на коју се ослањамо, од сателита до мреже далековода. Процењује се да би штета само по британску економију била 16 милијарди фунти. Постоје разлози за то што догађаји који се одигравају милијардама километара од Земље утичу на нас. Шта узрокује екстремне соларне олује? Сунце је звезда, кључала маса наелектрисаног водоника. Како се та течност креће, ствара енергију унутар сложеног магнетног поља. Та магнетна енергија ослобађа се кроз интензивне бљеске светлости познате као соларне бакље и кроз снажне ерупције магнетних поља познате као короналне експлозије или соларне олује. Док бакље могу да ометају радио комуникацију на Земљи, соларне олује представљају највећу опасност. Ове олује енергетски су једнаке комплетном светском нуклеарном арсеналу увећаном 100.000 пута, али се шире непрегледним свемиром. Поларна светлост изнад Финске Сунце се окреће попут огромног заротираног ватромета, одашиљући ерупције у свемир у свим правцима. Ако се нека од њих запути ка нашој планети са магнетним пољем супротним од магнетног поља Земље - поља се мешају. Када соларна олуја прође, део Земљиног магнетног поља остане искривљен у виду дугачког репа. То искривљено магнетно поље враћа се на место повлачећи убрзано наелектрисане честице ка Земљи. Оне ударају у више слојеве атмосфере, загревају се и производе светлосни спектакл познат као северна и јужна поларна светлост. Искривљено земљино магнетно поље има, међутим, и друге, значајније последице. Сматра се да је оно окинуло морске мине давне 1972. године. Мине су конструисане тако да детектују мале варијације у магнетном пољу које производе металне палубе бродова док им прилазе. Али инжењери који су их осмислили нису предвидели да ће соларна активност имати исти такав ефекат. Када ће се поново десити екстремна олуја? Научници покушавају да установе шта покреће те огромне ерупције, као и да открију како да их прате кроз међупланетарни простор. Подаци о земљином магнетном пољу који се прикупљају од средине деветнаестог века, показују да се екстремне олује у свемиру догађају отприлике једном у стотину година, иако се мање олује одигравају чешће. Године 1859. због догађаја Карингтон - најекстремније досад забележене соларне олује - телеграфски систем је варничио, док се северна поларна светлост видела јужно чак до Бахама. Посматрачи на лансирању сателита Следећи пут кад се то деси, последице могу бити много озбиљније. Све више зависимо од технологије - сателити су кључни за глобалну комуникацију и навигацију, авиони повезују континенте, а распрострањене мреже далековода пресецају цео свет. Последице екстремних соларних догађаја могле би жестоко да утичу на све то. Енергетске честице могле би да спрже минијатурне електронске делове на свемирским летелицама и авионима, док би на тлу мреже далековода преплавиле сувишне електричне струје. Предупређивање Већ је довољно сателита и далековода страдало због соларних олуја да постане јасно да се Сунце мора помније пратити не би ли се предвидело када ће соларне олује утицати на Земљу. Метеоролози широм света раде на томе, од Метеоролошке службе у Великој Британији до Метеоролошког завода Аустралије и Центра за предвиђање времена у Сједињеним Државама. Када је све како треба, у стању су да примете да олуја иде ка Земљи шест сати пре него што стигне до наше планете. То нам оставља релативно мало времена да се припремимо, али прогнозе би британској економији сачувале између 16 и 3 милијарде фунти. Опсерваторија на врху Мауна ки, Хаваји Временске прилике у свемиру сада су уврштене у Британски национални регистар ризика, поред нама познатијих ризика као што су пандемија грипа и катастрофалне поплаве. Ниво ризика је једнак ризику од екстремних врелих таласа или избијања нове инфективне болести. Државне агенције сада проверавају да ли електране, свемирске агенције и авио-агенције имају спремне планове за ублажавање удара екстремних соларних олуја. На пример, од кључног је значаја да се обезбеди довољно електричне енергије за чување намирница и лекова, као и довољне количине воде и горива. У случају губљења везе са сателитима, системи као што су сателитска навигација и сателитска телевизија престали би да раде. Стручњаци који раде на изради свемирских летелица проучавају соларне олује са циљем да летелице учине отпорним, уграде сигурносне системе и заштите осетљиву електронску опрему. Прецизне прогнозе времена у свемиру омогућиле би особљу да додатно заштити опрему тако што би их благовремено обавештавале о олујама. Велики број авиона прелеће северни пол на путу између Европе и Северне Америке. Током соларних олуја, пилоти мењају трасе авиона како би се склонили од поларног неба, где највећи број енергетских честица продире у земљину атмосферу. То чине како би смањили изложеност увећаним дозама радијације и обезбедили поуздану радио комуникацију. Научили смо много о временским приликама у свемиру од догађаја из 1972, али како модерне технологије напредују, тако морамо осигурати да буду у стању да претрпе оно најгоре чиме Сунце може да нас заспе. О овом чланку Овај аналитички текст ББЦ је наручио од стручњака који ради за спољашњу организацију. Крис Скот је професор свемирске и атмосферске физике на Универзитету у Редингу. Пратите га на Твитеру на @ProfChrisScott. Текст је уредила Еленор Лори