Sex Pistols и God Save The Queen: Песма која је у Британији сматрана опаснијом од самог ђавола
Двадесет седми мај је идеалан за подсећање на песму God Save The Queen (Боже спаси краљицу).
Секс пистолс Штавише, идеалан је за било коју од две чувене песме истог имена. Обе почињу истим или сличним речима, али већ други стих прави разлику толико великом да су се због њега светови мењали. Ова прва, традиционална песма (алтернативно звана и God Save The King - Боже спаси краља), служи као национална химна Велике Британије, али и као краљевска химна земаља Комонвелта - песма која се у овим земљама интонира у присуству монарха. У њеном другом стиху се прижељкује дуг живот племенитој краљици (или краљу). Другу је 27. маја 1977. године, током прославе краљичиног сребрног јубилеја (прослава 25 година од доласка на престо), објавио енглески панк састав Секс Пистолс (Sex Pistols). Сингл је моментално био забрањен на ББЦ-ју и на независним комерцијалним емитерима (ИБА). Други стих ове песме се драстично разликује од оног из националне химне. Џони Ротен је био врло директан у обраћању краљици, али и целокупном естаблишменту - God save the queen, The fascist regime. Уводни стих у други по реду сингл за енглески рок састав из Лондона је, без икакве сумње, био напад на енглеску монархију, иако је Ротен (право име Џон Лајдон) на овај начин објаснио стихове: „Песму као што је God Save The Queen не пишете зато што мрзите енглеску расу. „Такву песму напишете јер је волите и зато што вам је мука што ту расу неко малтретира". Друга строфа је још директнија: God save the queen, she ain't no human being/There is no future, In England's dreaming (Боже спаси краљицу, Она није људско биће, Нема будућности, У енглеским сновима). Без обзира на ту директност, ови стихови су тумачени на различите начине. Као на саркастичан исказ о томе да се о краљици говори као о Богу, а не људском бићу, да је она само лутка на концу већ поменутог фашистичког режима или да је она само симбол државе и краљевства и настављач старе традиције. Или је Секс Пистолс, једноставно, нису волели. Енглески снови су у Ротеновим стиховима референца на енглеску опсесију према сопственој славној прошлости. Али како било, песма је без обзира на забрану и контроверзе стигла на прво место НМЕ (рок недељник New Musical Express) музичке листе и друго место званичне листе синглова коју је користио и ББЦ. Што је довело до нових контроверзи и оптужби да је та листа била „монтирана" само да песма не би стигла до водеће позиције. Прво место је и даље држао Род Стјуарт са песмом прикладног назива - I Don't Want To Talk About It (Не желим да причам о томе). Али различити извори кажу како је песма Пистолса била најпродаванија у тој недељи без обзира на забрану емитовања. Касније, она се нашла и на једином студијском албуму Секс Пистолса, плочи Never Mind The Bollocks, Here's The Sex Pistols. У сваком случају, ради се о песми која је највише променила историју рок музике. Данашња публика која први пут чује ову песму која траје три и по минута, музички тешко може да схвати о каквој се овде побуни ради. Она се оригинално звала No Future (Без будућности) и има класичну структуру једне поп песме све са строфама и рефреном. Има снажан и препознатљив гитарски риф, врло кратак гитарски соло (ипак је то панк), искривљени вокал Џонија Ротена и бас линију Глена Метлока инспирисану, како је и сам рекао, песмом Fire Brigade групе Мув (The Move). Због тога можда не би било лоше подсетити шта је то у ствари представљао панк те 1977. године. Енциклопедије кажу да је то агресивна форма рок музике која је срасла са међународним (мада пре свега англо-америчким) покретом који се одвијао крајем 70-тих година прошлог века. Врло често политизован и препун животне енергије која се крила иза фасаде негостољубивог и саркастичног, панк се брзо проширио као идеологија и естетски приступ и тако постао архетип тинејџерске побуне и отуђења. Сама реч панк је позајмљена из затворског сленга (битанга, дрипац), а у музичком контексту је први пут употребљена још почетком 70-тих у гаражном року. Али већ од 1975. панком се називала минималистичка, литерарно-музичка сцена са средиштем у Њујорку (клуб ЦБГБ). Наступима Пети Смит, састава Телевижн (Television) или састава Рамонс исписана је дефиниција новог звука: гитаре су производиле буку, бубњеви су представљали текстуру, док су вокали агресивно испаљивали непријатељске слогане. Тако се музика после хипи пасторале вратила у градове, а Лондон је био први који је усвојио термин. О настанку песме, Ротен је причао у интервјуу за амерички рок месечник Ролингстоун: „Написао сам целу песму одједном. „Пре тога сам доста радио са Крисом Спедингом (продуцент) и он ме је научио аспектима структуре песме, како да не игноришем музику и како да престанем да константно лупетам. „Музика је за мене била нешто сасвим ново. „Иако сам куповао плоче од кад знам за себе, потпуно је друга ствар када уђете у студио и када покушате да речи уклопите са музиком". Ротен се поново осврнуо на стихове и још једном објаснио да песма није била пиштољ уперен краљици у главу: „Мени су ови стихови били врло забавни. „Одражавали су моје ставове према монархији генерално, али и према онима који мисле да сви морамо да извршавамо туђе ставове, без сопственог промишљања. „То је, по мени, неприхватљиво. „Мораш да заслужиш право да ме зовеш пријатељем и захтеваш моју лојалност. „И да бих те ја подржавао, мораш да имаш добро објашњене ставове. Тако стоје ствари". Џони Ротен (право име Џон Лајдон) Омот сингла није био ништа мање контроверзан, а за то би заслуге требало приписати Малколму Мекларену, менаџеру Пистолса. Он је био свестан да се снага песме мора подцртати и проблематичним омотом. Тако је краљица Елизабета завршила са називом сингла исписаним словима исеченим из различитих новинских текстова (као у писмима отмичара који траже откуп) и налепљеним преко њених очију и називом групе написаном истим фонтом и прелепљеним преко њених устију. Парадокс садашњег времена је да се данас ова легендарна песма врти и у ударним терминима мејнстрим радио станица (Радио Београд, рецимо), нарочито када су у ротацији „стари хитови из седамдесетих". Она више не звучи ни агресивно, вероватно ни претерано увредљиво и тешко да би песма која би данас претендовала да мења свет око себе могла да звучи овако мекано и безазлено. Па ипак, ондашњи поредак је сматрао да је опаснија и од самог ђавола. Иако многи верују да је створена управо због краљичиног Сребрног јубилеја, бенд је у неколико наврата покушао да демантује то мишљење. Пол Кук, бубњар Пистолса, је рекао да они нису били ни свесни јубилеја. Али презир према монархији и симпатије према радничкој класи су били више него очигледни. На дан централне прославе Јубилеја, састав (читај: Малколм Мекларен) је изнајмио брод назван Краљица Елизабета са намером да са њега, крстарећи Темзом поред Вестминстера, изведе хит. Али на броду је дошло до малих нереда, изазваних пре свега свађом Џа Вобла (Jah Wobble, каснији члан састава Public Imate Limited, групе која је настала на пепелу Пистолса) и једног камермана. Једанаесторо људи је ухапшено истог тренутка када је брод пристао. Иако ни панк, а ни Секс Пистолс нису још много потрајали на сцени, песма је запамћена за сва времена. Изнова је проналажена и коришћена у разним варијантама. Једна од најупечатљивијих инкарнација песме је она која нас је изненадила на отварању Олимпијских игара у Лондону 2012, када је Дени Бојл искористио у двоминутном филму Путовање Темзом. Ову манифестацију је отворила краљица, за време властитог дијамантског Јубилеја. Камера иде истом рутом као и брод Краљица Елизабета 1977, од Тауер Бриџа до Вестминстера. Али најгенијалније повампирење песме се догодило 2016. године, када је један од посланика Конзервативаца, Ендрју Росиндел, тражио да ББЦ поново на крају програма почне да емитује God save the queen, у контексту Брегзита. Ова традиција свирања химне на крају програма је обустављена 1997, када је национална ТВ почела да емитује 24-часовни програм. Те вечери је емитовање Њузнајт програма на ББЦ 2 завршено тако што је водитељка Кирсти Ворк рекла да је „невероватно срећна што може да услиши Росинделов захтев" и - пустила клип са песмом истог назива групе Секс Пистолс. Росиндел, очекивано, није био задовољан. Песма је имала и неколико обрада, а издвајају се оне Моторхеда и састава Антракс. Најупечатљивију верзију националне химне, могли смо да чујемо у цртаћу Рен и Стимпи - а та верзија је сјајно препевана и на српски језик (Зелене су наше долине) у синхронизованој верзији филма. Али без обзира на све, други сингл Пистолса је опстао деценијама, а преживеће и векове, без сваке сумње. Баш као и та друга химна истог имена. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk