„Поздрав из Призрена“: Упознајте норвешког чувара старих разгледница са Косова
Професор новинарства на Универзитету у Адгеру и некадашњи припадник КФОР-а Кенет Андресен има завидну колекцију старих разгледниц а са Косова.
У Ђаковици је леп пролећни дан. Бели фића се труди да скрене на раскрсници, док се у позадини шарени аутобус вуче поред дрвореда и иде му у сусрет. Небо је плаво, уз тек неколико облака. Излог оближње продавнице од сунчевих зрака штити тиркизно платно, на оближњој тераси се суши веш, а у десном углу су два натписа. Један је ћирилични, други латинични - Поздрав из Ђаковице и Të fala prej Gjakoves. Та разгледница послата је 12. маја 1973. за Београд и једна је од 1.500 са Косова које поседује Норвежанин Андресен. „Најстарија до које сам дошао је из 1906, а имам их све до 1999. године - после рата су постале другачије, па ми се колекција завршава тада", наводи Андресен у интервјуу за ББЦ на српском. Како каже, разгледнице увек савршено прикажу историју земље, али потпуно другачије од уџбеника или новина. „Суштински су биле Инстаграм прошлости", каже уз осмех. „Српско-хрватски" Андресен је на Косову први пут био током лета 1999. године, непосредно после рата, када је као тридесетчетворогодишњак био портпарол норвешке јединице КФОР-а. Његов је отац у међувремену почео да скупља норвешке разгледнице, па се и он заразио тиме. „Од 1999. често идем на Косово, па сам пре десетак година почео да скупљам разгледнице и купујем их преко интернета. „Препознао сам на њима места са Косова на којима сам био, што ми је било фасцинантно... Тако је почело". Каже, има разгледнице из тридесетак косовских места. „Из свих највећих и најпознатијих градова - Приштина, Пећ, Косовска Митровица, Призрен, Ђаковица, али и манастира попут Грачанице и Дечана". А ко их је писао? „Углавном обични људи, али занимљиво је да је већина написана на српско-хрватском језику", каже Андресен. „То је зато што су их углавном туристи или локалци слали са Косова негде у Југославију, али и у Француску, Немачку и Британију. „Има их и на албанском, али их Албанци нису толико слали једни другима по Косову". Студенти Тема је, каже, углавном иста - свакодневни живот. „На пример, студенти из других делова Југославије који су дошли да студирају у Приштини пишу кући, па кажу 'добро сам, нашао сам стан, можете ли ми послати још новца'", наводи Андресен уз осмех. „Има их од туриста који су хтели да ближњима покажу знаменитости Косова, локалаца који су писали рођацима, али и дипломата и војника". А које су му омиљене? „Највише ми се свиђају оне баш старе", одговара. „Има неких баш занимљивих из периода од 1906. до 1920. На пример, од аустроугарских војника који су писали породицама". „Лепо је видети како је Косово раније изгледало, са старим кућама из Отоманског царства, манастирима, џамијама... „Међу омиљенима су ми и оне са пијаца, на којима су обични људи, где се види како се тада живело и шта се носило". Од како је његов хоби почео много тога се у свету променило, па су неке разгледнице завршиле и на Инстаграму, али ту није крај. „Имам доста планова... Надам се да ћу направити изложбу најбољих разгледница на Косову, у Београду, Загребу, читавој Југославији. „Надам се да ће бити и књига, као сајт са дигитализованим разгледницама, како би људи могли да их виде на интернету". Медији Андресен данас има 54 године и као професор новинарства каже да је „веома заинтересован за медије на Косову". „Радио сам на различитим пројектима обуке новинара, јер на Косову није било школа новинарства ни за Албанце, ни за Србе. „Касније сам радио и бројна истраживања, написао сам докторат о косовским медијима, интервјуисао бројне албанске и српске новинаре, бавио се историјом медија на Косову." Како каже, од 1999. иде на Косово неколико пута годишње. „Имам тамо доста пријатеља међу новинарима, професорима, студентима... Покушам да одем на Косово кад год могу". Пећ А шта највише воли тамо? „Храна је одлична и људи су веома гостољубиви", одговара одмах. „Осећам се веома добродошло, зову ме на кафу, да се видимо. Пријатни су сви". „Косово је пролазило и пролази кроз веома тешка времена, тако да покушавам да допринесем колико могу и помогнем новинарима и медијима да се развију". У исто време, каже, веома је заинтересован за историју. „Желим да посетим сва историјска места и разумем историју Косова. „Први пут кад сам дошао нисам знао много тога, али сада сам научио... И даље постоје сукоби и различите верзије догађаја, тако да о свему читам и учим из различитих углова. „Морамо разумети историју да бисмо разумели садашњост", истиче Андресен. Призрен Пећка патријаршија Млади А шта мисли о тренутној ситуацији на Косову? „С једне стране постоји некакав економски развој, али су политички проблеми и даље ту", каже Андресен. „Ипак, има много младих који желе нешто да промене и који су уморни од политичих проблема са Србијом, али и унутар Косова". Како наводи, то је генерација која жели промену. „Да, и даље има доста проблема, али млади желе да раде на њима и треба да им помогнемо... Они могу да нешто ураде, старији се теже мењају. „Зато волим да радим са младима... Надам се да ће они моћи да промене ствари". Једанаест година након проглашења независности, Косово је признало више од 100 земаља. Ипак, тачан број није познат. Приштина наводи бројку од 116 земаља, а у Београду кажу да их је далеко мање. Међу земљама Европске уније које нису признале Косово су Шпанија, Словачка, Кипар, Грчка и Румунија, а када је реч о светским силама, то су Русија, Кина, Бразил и Индија. Косово је од 2008. године постало члан неколико међународних организација, као што су ММФ, Светска банка и ФИФА, али не и Уједињених нација. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk