Одлазак Мистера: Зашто ће Манчестером и Лутоном заувек одјекивати име Радомира Антића
Вест о смрти Радомира Антића потресла је читав свет, али нарочито Лутон - град од око 200.000 становника, недалеко од Лондона.
Радомир Антић је легенда светског фудбала, али нарочито Лутон тауна - клуба из друге енглеске лиге. Плави део Манчестера добро памти тај 14. мај 1983. године и име Ради (Raddy) Антић. Сити и Лутон таун играли су за опстанак у првој лиги. „То је историјска утакмица, морали смо да победимо, а Ситију је био потребан бод. Играли су пред 40.000 својих навијача... Нико од нас није очекивао да победимо", каже за ББЦ на српском Рики Хил, некадашњи фудбалер Лутона. Меч се полако приближавао крају и деловало је да ће на семафору остати 0:0. Онда је дошао тај 85. минут и... Па, ако навијате за Сити већ сада сте тихо опсовали себи у браду. Центаршут са десне стране, голман Ситија боксује лопту до ивице шеснаестерца - право до Антића. „Видео сам да лопта иде ка њему и одмах сам помислио - он је права особа за то", каже Хил. Ударац десном ногом, лопта пролази низ играча и завршава у мрежи. Фудбалери Ситија на земљи, на стадиону мук, Антић диже руке и трчи у загрљај саиграчима... Као на филму. „Тако се постаје легенда", истиче Хил. Окупљање Радомир Антић ће остати упамћен по много чему - мечевима у дресу Партизана или чињеници да је једини у историји био тренер и Барселоне и Реала и Атлетико Мадрида. На врху те листе је и онај одлазак репрезентације Србије у Јужну Африку, када смо (последњи пут) сви веровали. Међутим, ту негде је и тај мали, а велики Лутон таун - клуб основан давне 1885. године - у којем је Антић провео четири године. Та прича често заврши неиспричана, иако се траг који је Антић тамо оставио и даље јасно види. „Онај гол је историјски... Синоћ сам га поново погледао, а вечерас ћу репризу целе утакмице. Баш ме је погодила вест о смрти Радија", каже Брајан Хортон, тадашњи капитен Лутона, за ББЦ на српском. Снимак из времена када су косе биле дуге, а шортсеви кратки, поново је погледао и Пол Волш, такође један од фудбалера Лутона у то време. „После тог гола се играло још пет минута, а онда је почела прослава. Е, то су неке од легендарних сцена енглеског фудбала", присећа се он. „Сви су утрчали у терен, па и легендарни тренер Дејвид Плит у неким ципелама крем боје. Али херој те утакмице био је Ради... Баш сам данас гледао фотографије и присећао се година из Лутона. Баш сам се шокирао кад сам чуо шта се десило", додаје. Некадашњи фудбалери Лутона кажу да су се са Антићем последњи пут видели пре неколико месеци, на окупљању старе екипе. „Био је у Лутону пред Божић. Причали смо, изгледао је добро, није се жалио ни на шта", наводи Хил. „Лепо смо се провели то вече, присетили смо се лепих дана из Лутона. Увек је био модерно обучен, добро је изгледао, био је насмејан... Није деловало да је био болестан", додаје Хортон. Фудбалери Лутон тауна сада су поново у контакту - силом прилика. „Неки од момака из те екипе и ја смо причали синоћ да, када прође ово са короном, одемо у Мадрид и посетимо његову супругу Веру и децу", каже Волш. „Да изађемо на вечеру и присетимо се старих добрих времена", додаје он. Антић је као селектор водио репрезентацију Србије на Светском првенству у Јужној Африци - памти се победа против Немачке, али и несрећан пораз од Аустралије. Играчи су га звали Мистер. Добра стара времена Антић је каријеру почео у ужичкој Слободи, из које је оног варљивог лета 1968. прешао у Партизан, где је провео скоро десет година, освојивши титулу у сезони 1975/1976. После Партизана играо је за Фенербахче, па Реал Сарагосу, да би на крају каријере стигао у Лутон, клуб који је већ тада био близу стотог рођендана, али који је играо у другој енглеској лиги. „Годину дана пре мене је дошао у клуб. Одмах сам схватио да је талентован фудбалер", каже Хортон. „Данас сам баш причао са саиграчима, била је то сјајна група играча у Лутону. Тај тимски дух се пренео на терен", додаје он. Лутон је тако у сезони 1981/1982 успео да уђе у прву лигу - освојивши рекордан број бодова - а онда у њој и опстане у чувеном мечу против Ситија. „Навијачи Лутона на Мејн роуду 1983, после гола Радија Антића који је клуб спасао од испадања из прве лиге и у нижи ранг послао Манчестер сити". „Ради Антић, легенда Лутон тауна, отишао је, али није заборављен", написао је овај твитераш. Волш, који је после Лутона играо за Ливерпул и Тотенхем, каже да се увек дивио свему што Антић зна да уради са лоптом. „Кад сам дошао у Лутон био сам клинац од 19 година и то ми је била премијерна сезона у ондашњој првој лиги. На почетку Ради није играо много, чешће је улазио са клупе. На неки начин био је жртва тактике која је била доминантна у енглеском фудбалу, другачије се играло у Шпанији", каже он. Хил каже да о Антићу на почетку ништа нису знали. „Тада није било интернета, нисмо знали какву је каријеру имао, осим што су нам рекли да је као играч Сарагосе добио награду за најбољег страног фудбалера у Шпанији", наводи Хил. „Ипак, радовао сам се његовом доласку, одувек сам поштовао играче из Југославије, технички су били одлични. Тако је и било - ради је био најбољи техничар којег сам упознао у каријери". „Помогао ми је да будем бољи играч, касније сам заиграо и за репрезентацију Енглеске". Вечити дерби „иза сцене": Лош фудбал, ватра и дим Како наводи, Антић је у Лутон стигао без знања иједне речи енглеског, али се брзо уклопио. „Довео је породицу, учио је језик веома брзо. Стално је постављао питања, носио књигу са собом, био је посвећен. Иако скроман, увек је имао неку ауру око себе", истиче Хил. „Навијачи су га заволели од првог дана. Када год је имао лопту, деловао је да је господар на терену", додаје. Хортон ту истиче да је са Антићем у Лутону провео три прелепе године. „Ради је хтео да научи све о историји енглеског фудбала, све га је занимало, слушао је, упијао... Одмах се видело да би могао да постане тренер", наводи. Пренос уживо Од Антића се опростио и његов Лутон таун - направили су на Твитеру уживо пренос меча из 1983. године. „Измена у 63. минуту - Дејвид Плит у игру убацује Радија Антића уместо Вејна Тарнера. Лутон - Манчестер сити 0:0". А онда гол. „Ради Антић је послао лопту иза леђа Ситијевог голмана Алекса Вилијамса. Да ли ће ово постати најславнији гол у историји Лутон тауна?" Крај! Лутон је опстао! Трк Дејвида Плита по терену међу навијачима Лутона познат је као „поскакивање среће" (jig of joy). А на интернету је освануо и интервју који су расположени фудбалери Лутона дали после меча. „На уму сам само имао како да постигнем гол за победу", изјавио је Антић. Лутон се данас такмичи у Чемпионшипу - другој енглеској лиги. Умереност Антић је по завршетку каријере одмах упловио у тренерске воде. Сео је на клупу Реал Сарагосе. После тога је водио Реал Мадрид, Реал Овиједо, Атлетико Мадрид, Барселону, Селту, а последњих неколико година је провео у Кини. Хортон о Антићевим тренерским подвизима прича са дивљењем. „Када видите ко се све опростио од њега - Серхио Рамос, Фернандо Торес, Икер Касиљас, Реал, Барселона, Атлетико... То показује колико је био велики", наводи. Ипак, некадашњи фудбалери Лутона га највише памте као дугокосог Југословена који им је показао неколико трикова. „Повремено је причао о Партизану и Звезди, па и после о Шпанији. Сећам се да смо проводили сате после тренинга, учио нас је како се изводе слободни ударци", каже Хил. Антић је једини тренер у историји који је водио и Барселону и Реал Мадрид и Атлетико Мадрид Волш каже да је Антић живео фудбал сваког дана и обожавао га. „Сећам се пре двадесетак година сам са породицом био у Марбељи и срео сам га на улици. Позвао нас је све да будемо гости у његовој кући, опходио се према нама као према сопственој породици. „У Лутону су га сви обожавали и много ће нам недостајати", истиче. Хортон каже да је живео у истом крају Лутона као и Антић, па су заједно ишли на тренинге и утакмице, па је имао прилику да га упозна и ван терена. „Волео је да попије чашу вина, волео је квалитетну храну. Био је интелигентна особа, посвећен породици", наводи. Хил ту истиче да је Ради увек био фит и умерен. „У то време у култури енглеског фудбала је било и то да играчи умеју да попију мало више. А Ради је био умерен, попио би понекад чашу вина или пива уз вечеру", наводи. „Синоћ сам се са Хортоном присетио тимског духа у то време. Нигде у каријери више није било тако. Дружили смо се, после тренинга ишли на ручак или билијар... „Привилегија је што сам Радија могао да га зовем пријатељем и саиграчем". Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk