Здравко Мамић и сарадници чекају пресуду за корупцију
После три године суђења - прекиданог, настављаног, обележеног сумњивим сведочењима, заменом адвоката, милионима евра кауције - Жупанијски суд у Осијеку изрећи ће првостепену пресуду саветнику у загребачком фудбалском клубу Динамо Здравку Мамићу.
Медији су пратили сваки корак Здравка Мамића на суђењу у Осијеку Канцеларија за сузбијање корупције и организованог криминала (УСКОК) терети Мамића, његовог брата Зорана, бившег директора Динама Дамира Врбановића и порезника Милана Пернара за извлачење око 16 милиона евра из Динама и наношење штете буџету од најмање 1,6 милион евра за неплаћен порез. УСКОК захтева да се оптужени осуде на затворске казне, без могућности условног пуштања на слободу. С друге стране, одбрана тражи да оптужени буду ослобођени сваке одговорности и наводе да УСКОК није доказао неправилности приликом трансфера фудбалера. За два дела, за која се терети Мамић, запрећена је затворска казна од по десет година, док јединствена казна не може износити више од 15 година затвора. Уколико буде осуђен на казну дужу од пет година затвора, Мамић ће одмах бити спроведен у затвор у Осијеку. Седамнаест хиљада страница судских списа Пред телевизијским камерама, баш као што ће се водити и цео процес, браћа Мамић и остали у процесу ухапшени су у јулу 2015. године. У потрази за доказима за пореске преваре, полиција је упала у Мамићеву кућу, фудбалски клуб Динамо, Фудбалски савез Хрватске, али је Мамић притворен тек када се вратио са припрема свог клуба у Словенији. Повратак у Загреб је одложио објашњавајући да „мора маму водити још једном на поподневно купање" у Моравским Топлицама, где је боравио. После десетак дана и положене кауције од 1,6 милион евра, сви оптужени пуштени су на слободу. Поново су приведени у новембру исте године, УСКОК их је тада оптужио за извлачење из клуба новца од трансфера играча. Провели су месец дана у притвору, да би суд прихватио Мамићеве гаранције у виду куће у Сесветама и новца. Судски процес води се у Осијеку, а судски списи броје невероватних 17 хиљада страница. Мамић је током суђења променио адвокате - са Јадранком Слоковић и Чедомиром Продановићем посвађао се у судници, извређао их је и отпустио. Дејан Ловрен (лево) и Лука Модрић (десно) сведочили су у одбрану Мамића, али се сумњиче за лажно сведочење Саслушано је 97 сведока, од којих и два хрватска репрезентативца - Дејан Ловрен и Лука Модрић. Обојица су оптужени за лажно сведочење. Мамић је са суђења удаљаван због вређања суда и непримереног понашања - седам месеци, докази су извођени без његовог присуства. Доласке на суђења користио је да би се сликао са грађанима Осијека, давао им новац, а посебно је частио грађевинаре који су обнављали зграду осијечког Суда. На последњем рочишту, Мамић је у завршној речи рекао да му је породица „самлевена" и замолио судију „да се води струком и правдом". Сазнајте колико сте корумпирани Прича о женском фудбалу кроз 10 музејских експоната Трговачки путник пре фудбала Пут Здравка Мамића до суднице у Осијеку почео је у Бјеловару, граду где су се његови родитељи доселили после гастарбајтерског стажа у Немачкој. Породица Мамић води порекло из Томиславграда (некадашњег Дувна), у Босни и Херцеговини - одакле и данас Мамићу често стиже подршка на друштвеним мрежама. У том граду је у августу 2017. године рањен пуцњима у ногу док је био на гробљу. Брзо се опоравио и вратио редовним активностима. Здравко Мамић се у младости бавио фудбалом, али је убрзо проглашен за неталентованог - за разлику од брата Зорана, који је био успешнији играч, потом и тренер, партнер брату у различитим подухватима, али у једном тренутку и велики ривал. Често истиче да му је први посао било продавање стиропора навијачима Динама, са којима је готово целу каријеру у сукобу, да би могли да седе на стадиону у Максимиру. Дванаест година радио је као трговачки путник за Кожарско-текстилни комбинат из Зајечара, па за словеначку Леснину. Покушао је да се опроба у политици. Иако себе описује као присталицу ХДЗ-а, 2009. године подржао је кандидатуру градоначелника Загреба Милана Бандића за председника Хрватске. Рекао је тада за РТЛ да у том случају, „не треба искључити" могућност да се он сам кандидује за градоначелника хрватске престонице. Мамићева ера у Динаму Од загребачког Динама, Мамић је направио центар развоја играча који је увезан са читавим низом других клубова у којима фудбалери имају прилику да се развијају и играју утакмице. Наизглед једноставан систем функционише тако што Мамић доводи младе и неафирмисане играче које потом продаје за милионске своте европским клубовима. „Пронашао сам избеглице из Обровца и Зенице, улагао у њихов развој, довео их својим ауторитетом у Динамо, продао их, донео клубу милионе, играчима милионе, држави уплатом пореза, и овде седим као окривљеник", рекао је сам Мамић током суђења пред Жупанијским судом у Осијеку. Динамо је у 21. веку освојио 13 титула првака Хрватске и 11 трофеја победника Купа Хрватске - на слици је прослава последњег трофеја Фудбалски функционери у региону често на његов систем гледају као на узор јер - доноси зараду од продаје играча уз титуле и успехе у европским куповима. Са друге стране, Мамић је у константном сукобу са навијачима Динама јер га оптужују да је власништвом над играчима оштетио клуб. Кроз менаџерске агенције, чији је био формални или неформални власник, Мамић је управљао каријерама већине хрватских репрезентативаца. Неки од ових трансфера, али и односа Мамића са играчима, део су судског процеса који стиже до краја. „Гладан" пажње Мамићеве године у Динаму обележене су и његовим медијским наступима који су били веома чести и увек су привлачили велику пажњу. Последњи у низу имао је две вечери пред доношење пресуде. У директном преносу на својој Фејсбук страници, показао је наводне СМС поруке које су размењивали челници УСКОК-а и судије у његовом процесу. Тврди да не зна ко му их је доставио, спекулишући „да је то можда сам бог учинио". Мамић је задржан у полицијском притвору и у Шведској 2011. године, када је после утакмице Динама са Малмеом покушао да спречи полицију да ухапси навијаче Динама Модел је то по коме је Мамић функционише пуне три деценије. У више наврата, снимљен је како плеше уз тактове фолк музике, готово да изводи комплетан стриптиз, виче и псује. Далеко су озбиљнији случајеви били називање новинара Борута Шипса „мучким ђубретом" уз читав низ вулгарности и увреда, због чега је кажњен са две хиљаде евра. Осуђен је и због дискриминације и узнемиравања некадашњег хрватског министра просвете и спорта Жељка Јовановића. Мамићеве увреде Јовановића биле су на националној основи и оспоравале су право да Србин буде министар спорта у Хрватској. Морао се јавно извинити и ЛГБТ заједници због опаске да хомосексуалца „не може да види као члана репрезентације већ само као балетана, текстописца и новинара". Јавно се сукобљавао са венчаним кумом, тренером Мирославом Блажевићем, па и са братом Зораном. Три деценије афера Мамић је од 90-их година актер многобројних афера, од којих су неке дошле и до суда. Приватизација бјеловарске Дрвне индустрије Чесма, претње директору свог фудбалског клуба, клеветање награђиване новинарке, шамарање ријечког шефа тајне полиције, претње смрћу оцу једног младог фудбалера, откривање досијеа навијача Динама - листа случајева где фигурира Здравко Мамић веома је дуга. Трансфер Едуарда да Силве из Динама у Арсенал вредео је више од 13 милиона евра и један је од највиших у региону Све до актуелног процеса, једно од најпознатијих суђења Мамићу било је у спору са хрватским репрезентативцем бразилског порекла Едуардом да Силвом. Најпре је загребачки Општински суд 2014. године прогласио ништавним уговоре Здравка Мамића и његовог сина којим су остварили право на четвртину свих примања да Силве, и то све до краја његове каријере. Ипак, Жупанијски суд је 2015. године ову пресуду поништио, а да Силва најавио да ће се жалити и Врховном суду и ФИФА. На крају су се да Силва и Мамић све договорили, па је било речи и о његовом повратку у Динамо 2016. године.