"Нови хоризонти": Последње инструкције сонди у далекој галаксији
Контролори НАСА послали су последњи сет команди сонди Њу хорајзонс пре историјског прелета кроз далеки ледени свет који се очекује у уторак.
Илустрација: Научници још увек не знају како тачно изгледа Ултима Тула Сонда ће прелетети поред објекта Ултима Тула, широког 30 киломентара, чиме ће бити постављен нови рекорд за истраживање најдаљих делова Сунчаног сустема, јер је ово свемирско тело удаљено 6,5 милијарди километара од земље. Наредба садржи временску корекцију у трајању од две секунде, која обезбеђује да сонда тачно зна где и када треба да упери камере док пролази поред циљаног тела брзином од 14 километара у секунди. „Свемирски брод је исправан и сви смо јако узбуђени!" изјавила је менаџерка ове операције Алис Боуман у обраћању новинарима у контролном центру у оквиру Лабораторије за примењену физику Универзитета Џонс Хопкинс у Мериленду. На Плутону нађене дине од метана Правоугаони ледени брег са Антарктика Њу хорајзонс ће бити удаљен 3.500 километара од површине овог свемирског објекта, што је тачка најмање удаљености у уторак у 05:33 по гриничком времену. Сонда је испрограмирана да прибави што више гигабајта фотографија и других научних података пре и после сусрета с овим свемирским телом. Ултима се налази у Кајперовом појасу, то је прстен смрзнутог материјала који кружи око Сунца, ван осме познате планете Нептуна. Ултима се налази чак и даље од патуљасте планете Плутон, коју је Њу Хорајзонс посетио 2015. године. Процењено је да у Кајперовом појасу постоји више стотина тела попут Ултиме и због њиховог смрзнутог стања могуће је да садрже податке о постанку соларног система пре 4,6 милијарди година. Хал Вивер, научник који ради у овој мисији, каже да ово мајушно тело „вероватно најпримитивнији објекат коме се икада приближио свемирски брод, остатак ране фазе Сунчевог система". Зашто Њу Хорајзон посећују Ултима Тулу? НАСА жели да истражује свемир чак иза Плутона, а ово тело је било у домашају. Оно што је изненађујуће, откривено је тек пре четири године уз помоћ Хабл телескопа. Првобитно обележено као (486958) 2014 МУ69, добило је питкији надимак Ултима Тула, након јавне расправе. То је латинска изрека која значи нешто попут „место изван нама познатог света". Као и мноа слична тела њене величине, Ултима Тула је највероватније састављена од много леда, прашине и можда великих стеновитих делова, спојивши се у целину на зачељу соларног система. Теоријски гледано, таква тела би требало да формирају издужени или лобатни облик. Замислите кромпир или кикирики. Далекосежна телексопска посматрања указују да је њена површина јако мрачна, са ретким црвеним нијансама. Та тама је резултат тога што је Ултима Тула „спржена" услед високе радијације - космичких зрака. Њу Хорајзон ће истраживати облик, ротацију, састав и окружење Ултима Туле. Шта можемо да очекујемо од експедиције? Не трепћите, иначе ћете пропустите. За разлику од сусрета са Плутоном из 2015. године, неће бити фасцинатних слика слетања којима можемо да се дивимо. Али НАСА би требало да покупи поруку „Хеј, добро сам и имам тону вредних података" тачно у 15:28 по гриничком времену. Детаљ с експедиције на Плутон Колико је велики изазов ово путовање у свемир? На неки начин, ово путовање је теже од одласка на Плутон. Објекат коме треба приступити је скоро хиљаду пута мањи. Њу Хорајзонс ће се Ултима Тули приближити више него Плутону, што је добро за фотографије; али може да се деси да сонда пошаље фотографије празног свемира. И то јесте главна брига. Како је Ултима откривена тек пре четири године, њена позиција и кретање су још увек непознати и не тако стабилни као Плутонови. И не заборавите, све ово се дешава на 6.62 милијарде километара од Земље. Са толике удаљености, радио сигналима је потребно шест сати и осам минута да стигну до куће. Тек ће касно у уторак стићи прве фотографије са сонде, а септембра 2020. године ће бити преузета и последња фотографија са Њу Хорајзонс.