Шпијуни на Балкану: „Државе и царства долазе и пролазе, али шпијунажа остаје“
Од времена када је Југословен Душко Попов , двоструки агент, љубитељ брзих аутомобила и лепих жена, харао Европом и инспирисао Јана Флеминга да осмисли Џејмса Бонда, променило се готово све - осим саме шпијунаже.
Власница овог двогледа била је Мата Хари, легендарна шпијунка Методи и технике су напредовали, али агенти широм света су и даље активни по страним земљама и дају све од себе да не буду ухваћени. Ипак, нико није као легендарни агент 007, а мало их је и као Попов. Све су чешће на мети истражних органа широм Европе, па и на Балкану, појединци који се сумњиче да „раде за Москву". „Тога је било и биће. Државе и царства долазе и пролазе, али шпијунажа остаје", оцењује за ББЦ на српском новинар Времена Милош Васић. Шта се сад догодило? Министарство спољних послова Бугарске затражило је крајем октобра од руског амбасадора у Софији да опозове дипломату оптуженог за шпијунажу и депортује га за Русију. Дан раније, 28. октобра, Пољска безбедносна агенција саопштила је да је ухапшен један службеник Министарства одбране због сумње да је шпијунирао за Русе. Бугарска, најближи савезник Москве током Хладног рата, приступила је Европској унији и НАТО-у у последњих 15 година, али је и даље готово у потпуности зависна од руских енергената, преноси агенција Ројтерс. Захтеву Министарства спољних послова претходило је саопштење бугарског тужилаштва које је водило истрагу о овом дипломати, првом секретару у амбасади Русије у Софији. Од септембра 2018. године, овај дипломата је имао редовне састанке с Бугарима, укључујући високог званичника који има приступ поверљивим подацима о Бугарској, ЕУ и НАТО, а нудио им је надокнаду у замену за информације, тврди тужилаштво. Слично се догодило и месец и по дана раније, када је бугарски тужилац оптужио Николаја Малинова, челника једне проруске невладине организације, да је радио у интересу Москве. Званичници Русије нису коментарисали ове случајеве. Малинов је, међутим, почетком новембра у Москви примио награду - од руског председника Владимира Путина лично - „за допринос у сарадњи две земље", пренела је агенција Блумберг. Пријатељски кит или шпијун? Мека шпијунажа „Мека шпијунажа" све је важнији сегмент руских обавештајних активности, истиче за ББЦ Гжегорж Кузински, експерт пољске невладине организације Варшавски институт. „Ова стратегија не укључује прикривене дипломате, који су обично под будним оком локалних контраобавештајаца, већ подразумева ангажовање утицајних агената - који некада својевољно, некад јер су изманипулисани, а некада и несвесно, раде за интересе страних држава", објашњава Кузински. Русија шири утицај у иностранству користећи русофилске кругове - као и покретање бизниса и медијске пројекте, наводи Кузински, аутор публикације Руски хибридни рат на Западном Балкану. „Руски олигарси блиски Кремљу често финансирају овакве потезе", истиче. На тај начин, Москва обезбеђује већи степен безбедности, јер је локалним властима теже да открију овакве активности. „Лакше је осудити класичног шпијуна за конкретно кривично дело, него доказати малициозне поступке новинара или активиста цивилног сектора", подвлачи Кузински. Зашто им је Балкан важан? Руски агенти појачали су активности на Балкану после 2014. године, оцењује Кузински. „Данас је Балкан прво и основно бојно поље између Русије и Запада", истиче. САД су, подсећа, постигле успех у Црној Гори, када су тамошње власти недавно наредиле протеривање и хапшење групе руских шпијуна. „У Софији је Москва све јача, јер националистичка и социјалистичка опозиција земље као и владајућа странка ГЕРБ не крију проруске симпатије", додаје пољски аналитичар. Турска и Кина улазе у регион претежно кроз економска улагања. „У одмеравању снага, чини се да Пекинг и Анкара играју у истом тиму са Русијом", оцењује. Недавно одбијање ЕУ да отвори преговоре о приступању са Северном Македонијом и Албанијом учинило је Америку јединим ефикасним западним актером у региону, сматра Кузински. „Ако Запад не жели да изгуби овај део Европе - којег је још Винстон Черчил сматрао стратешки кључним када су савезници разговарали о месту инвазије - мора чврсто да се одупире руском, као и кинеском и турском утицају", напомиње он. Узајамне посете руских и срспких званичника, као и преговори о набавци наоружања показатељ су блиских односа Москве и Београда Где су упоришта руских агената на Балкану? Србија и Република Српска сматрају се се виталним балканским метама за руске обавештајне операције, истиче овај аналитичар. „Београд је дом неформалног седишта руске цивилне обавештајне агенције која стоји иза обавештајних операција у суседним земљама". Он сматра да Москви иде на руку прећутно одобравање српских власти и проруско расположење дела локалних власти. „Наравно, у настојању да одржи такво стање, Русија додатно подстиче анти-западне ставове у Београду, темељећи свој наратив на паду Југославије, ваздушним нападима на Србију (1999. године), губитком Косова и отцепљењем Црне Горе", наводи Кузински. Друга кључна земља за Русију на Балкану је Бугарска, напомиње он. „Што је још важније, она (Бугарска) је чланица и НАТО-а и Европске уније. Тамо је смештено седиште Руске војне обавештајне агенције", тврди Кузински, додајући да се одатле координирају активности Москве у региону. Ове наводе није било могуће проверити из других извора. Шта раде овде? Новинар Времена Милош Васић истиче да „Русија под Путином обнавља своју империјалну величину и ту је шпијунажа потпуно неодвојива". Васић као примере наводи покушаје утицаја на разне унутрашње политике, прикупљање, али још више пласирање информација. „Што би рекао Матија Бећковић, у списак тужних ствари спадају и државне тајне малих народа", каже он. Васић иронично поручује да страни агенти великих сила немају много тога да сазнају у државама попут балканских. „Не знам шта ће да прошпијају, њима је много више стало да утичу. „Тај утицај се могао видети у Македонији, као и у Црној Гори - у тој крајње незграпној и мусавој операцији званој државни удар", истиче Васић. Руски програмер или „политички трол" Државни удар са 13 особа Пролетос је пред судом у Подгорици завршено такозвано „суђење века" за аферу државни удар. Тринаест особа осуђено је на вишегодишње казне затвора за „покушај да у државном удару сруше црногорску власт на дан парламентарних избора 16. октобра 2016. године". На вишегодишње казне затвора осуђени су лидери црногорске опозиције Андрија Мандић и Милан Кнежевић , још један црногорски држављанин, осморо Срба, као и двојица Руса - припадници обавештајне службе ГРУ. Руски држављанин Едуард Шишмаков осуђен је на 15, а Владимир Попов на 12 година затвора за помагање и стварање криминалне организације. Шишмаков и Попов се, колико је познато, не налазе у црногорском затвору, јер су Балкан напустили десетак дана после избора 2016. У то време, у посети Београду био је руски секретар Савета за безбедност Николај Патрушев. бБритански Гардијан је убрзо објавио да је Београд тихо протерао групу руских држављана осумњичених да су умешани у покушај пуча у Црној Гори, цитирајући неименоване изворе да је уследило извињење Патрушева због „руских националиста који су намеравали да убију црногорског премијера." „Ради се о класичној провокацији са циљем да се свесно шире лажне информације," реаговала је Марија Захарова, представница за штампу руског Министарства иностраних послова. Иконографија која је пратила суђење за аферу државни удар Москва, Собрање, Лазански Само неколико месеци касније, у априлу 2017. демонстранти су упали у зграду македонског парламента, противећи се избору Талата Џаферија из Демократске уније Албанаца за председника Собрања. Дошло је до сукоба у којима је повређено неколико чланова странке Социјалдемократског савеза Македоније Зорана Заева и он лично. „Руски утицај већ се осећа преко повећаног кадровског присуства и изјава руског министра за спољне послове, као и преко активности Амбасаде Русије у земљи", рекао је тада Заев у интервјуу за Јуроњуз. Заев је касније као премијер Северну Македонију окренуо европским и НАТО интеграцијама, а заслужан је и за постизање договора око имена са Грчком које је скоро 30 година кочило Скопље на путу ка Бриселу. У упаду у Собрање учествовао је бивши саветник за безбедност у Амбасади Србије у Скопљу и официр Безбедносно-информативне агенције (БИА) Горан Живаљевић. Живаљевић је дугогодишњи обавештајац, а од јануара 2003. до марта 2004. био је и заменик директора БИА. Од 2005. је у дипломатској служби. Он је селфијем овековечио своје присуство у македонском парламенту, пренео је Крик. Крик је, позивајући се на документе македонских обавештајаца, објавили да је у Собрању тада био и председник Демократске партије Срба Иван Стоилковић, који је наводно имао честе сусрете са руским дипломатама, као и и посланик СНС-а и новинар Мирослав Лазански. Лазански је сада на позицији амбасадора Србије у Москви. Дипломате склоне обавештајном раду нису ретке на овим просторима. Раде Булатовић је на место шефа БИА 2004. дошао после вишегодишњег искуства у дипломатији. Том позиву се вратио убрзо после смене у БИА 2008. године и доскоро је обављао дужност амбасадора Србије у Украјини. И Небојши Родићу, првом човеку БИА у периоду од 2012. до 2013. године, сада тече други амбасадорски мандат. Са места представника званичног Београда у Азербејџану 2018. премештен је на позицију амбасадора Србије у Бечу. Како се јужнокорејски шпијун убацио у елиту Северне Кореје Ко су дипломате, а ко шпијуни? Испреплетаност дипломатије и обавештајног рада објаснио је професор Ентони Глис, директор Центра за безбедносне и обавештајне студије при Универзитету у Бакингему. „У свакој амбасади на свету има шпијуна", рекао је Глис за ББЦ када је британска премијерка Тереза Меј 25 протераних руских дипломата назвала „прикривеним шпијунима". . Пошто све државе то раде, постоји „неписано правило" да се не завирује превише у оно што се дешава унутар амбасада, објашњавао је Глис. Тај прећутни споразум, ипак, има границе и престаје да важи када дође до очигледног кршења закона. „Зато је тровање бившег шпијуна Сергеја Скрипаља и његове ћерке толики проблем", каже професор Глис. Душко Попов радио је за британску обавештајну агенцију МИ5 и сматра се претечом Џејмса Бонда. Кодно име Трицикл добио је, наводи ББЦ, јер је уживао у такозваним тројкама у кревету Васић каже да се „искусне државе јако добро труде да обичне дипломате буду ван контакта са обавештајним радницима." „Између њих се вероватно добро зна ко је ко, али они о томе не причају", истиче новинар Времена. Сличног става је и Глис, који каже да се „шпијунирањем се, у ствари, баве агенти који то раде за новац, зато што су уцењени или из идеолошких разлога." „Обавештајци у амбасадама управљају тим агентима. Тако не морају сами да прљају руке," каже професор. Шпијун Чедо Агенти Безбедносне информативне агенције (БИА) су 2. септембра 2016. у Београду ухапсили 57-годишњег мушкарца под сумњом да се ради о „хрватском шпијуну", који има српско и хрватско држављанство. Наредног дана, тадашњи хрватски премијер Тихомир Орешковић изјавио је да, према информацијама тамошње Сигурносно-обавештајне агенције (СОА), та особа није хрватски шпијун. Експедитивну акцију хапшења пратило је и муњевито суђење - четири дана касније, је Виши суд у Београду саопштио је да је ухапшени Чедо Чоловић признао да је радио за хрватску обавештајну службу. Осуђен је на три године затвора, и казна је недавно истекле. Јулија и Сергеј Скрипаљ били су централни део највеће шпијунске афере у Европи у последњих неколико година. Ово двоје бивших руских обавештајаца отровани су у марту 2018. нервним гасом новичок у Солсберију, а британске власти су за то оптужиле руске агенте. Сергеј Скрипаљ био је двоструки агент - руски и британски. Шта се дешава са протераним руским агентима? „Ништа. Добиће укор разредног старешине, ако је нешто забрљао па су га ухватили његово кривицом", сатирично поручује Васић. „Наставља каријеру, али не више у иностранству, јер је проваљен. Вероватно ће остати у Министарству спољних послова - централи СВР (спољне обавештајне службе), али за неким писаћим столом", закључује он. Одјеци афере Скрипаљ Након прошлогодишњег напада на бившег руског агента Сергеја Скрипаља у Солсберију, за који Велика Британија сумњичи Москву, до марта ове године више од 25 земаља је протерало руске дипломате. На другој страни, руски председник Владимир Путин тврди да је само током 2018. у Русији откривено више од 600 страних шпијуна. „Нисмо достигли ниво Хладног рата кад су протериване на десетине шпијуна, али не би ме изненадило да дође до тога", истиче Васић. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk