Напад на ватерполисте Звезде у Сплиту - како и зашто
„Свијет воли победнике, воли златно знамење", певале су 2017. младе кошаркашице Србије и Хрватске, славећи пласман Србије у финале јуниорског првенства Европе.
Регионална ватерполо лига постоји од 2008. године, а до сада су најуспешнији били хрватски клубови Југ и Приморје Девојчице са латиницом на леђима дочекале су испред хотела вршњакиње са ћириличним словима на опреми и журка је могла да почне. Ипак, било је то само привремено отопљавање уобичајено хладних односа две земље. Српско-хрватску зиму у суботу је додатно расхладио случај из Сплита, када су на риви нападнути ватерполисти Звезде. Тројица ватерполиста су побегла, а црногорски голман Александро Краљ спас је нашао у мору. Сви су прошли са лакшим повредама. Хрватска полиција убрзо је ухапсила тројицу младића који су учествовали у нападу. Саша Чобанов, спортски новинар хрватског портала Индекс, каже да инцидент у Сплиту има најмање везе са спортом. „Долазиш 25 година после рата у један град и догоди се овако нешто... Верујем да је слична ситуација и у Србији, али пре свега гледам своје двориште. „Вероватно да владајућим елитама одговара да користе те најниже страсти и одржавају овакво стање", каже Чобанов за ББЦ на српском. Спорт? Спортски новинар из Београда Милош Шарановић истиче да се регионална ватерполо лига већ дуго игра без било каквих напетости, па и пажње. „Извештај са утакмице се вероватно не би ни појавио у медијима да инцидента није било", наводи он. Шарановић примећује да осумњичени „имају 23 и 25 година, што значи да нису били рођени у време рата". „Очигледно да оно чему смо се надали, да ће тензија бити мања када дођу неке нове генерације и прођу свежа ратна сећања, не постоји. „Иако су успели да не запамте ништа из тог периода, наследили су потребу да показују да странци нису добродошли", наводи Шарановић за ББЦ на српском. Шта се десило? Меч 13. кола Триглав регионалне лиге је после напада одложен, а екипа Звезде се вратила у Београд. Краљ је на конференцији за медије да је скоком у море само желео да „спаси живу главу". Он тврди и да је конобар из кафића на сплитској риви, у којем су седели, имао кључну улогу у нападу - видео је мајицу и питао га „какав је то грб". „Одговорио сам му да сам ватерполиста Звезде и да сам дошао на утакмицу и да сам сео у кафић да попијем кафу, а он ми је, претећи, рекао: 'Добро, попиј то'. „Најпре сам се насмејао, на шта ми је одбрусио: 'Није никаква шала'. Потом сам предложио друговима да променимо кафић". Двадесетак минута касније су их напали, а Краљ каже да је у читавом хаосу најтеже прошао јер му је у „рвању са хулиганима" спала јакна, па је насред Риве остао у Звездиној тренерци. „Мислим да су зато кренули на мене ножевима, палицама... Викали су да ће 'убити четника', тражили су ми да скинем мајицу, а ја то нисам хтео, нисам хтео да скинем обележје клуба. „Било их је седам-осам, почео сам да трчим, размишљао сам да уђем у неки кафић, хотел, било шта, али где год бих кренуо само су се појављивали и наваљивали на мене", рекао је Kраљ. Спас је нашао тако што је скочио у море. „Kада сам скочио у море почели су да ме гађају каменицама и вичу 'убиј четника'. Молио сам људе да зову полицију и помогну ми, али су чак и када су се хулигани разбежали, обични пролазници наставили да вређају и прете", казао је голман Звезде. Мечеви репрезентација Србије и Хрватске увек постану ватерполо класици Антифашизам Новинар из Хрватске, Саша Чобанов, каже да је „најгоре од свега што се то дешава у Сплиту где имате Хајдук, који је славу стекао не само великим резултатима, већ и антифашистичкој борби," за коју је овај тим „чак добио и одликовање од Шарла де Гола". Данас је, каже он, „десница гласна, а левица ћути". Он се плаши да ће владајуће елите почети да се баве проблемом тек ако неко изгуби живот - „а онда ће се питати како је до тога дошло". Чобанов наводи и парадокс да се током грађанског рата у бившој Југославији на стадионима нису чули покличи „Србе на врбе" или „За дом спремни", као што је то случај претходних година. Шта кажу хрватски медији? Александар Миладиновић, ББЦ на српском, из Загреба Све извештаје хрватских медија о догађајима у Сплиту спаја једна реч - хулигани. На тај начин описани су нападачи на ватерполисте Црвене звезде у свим медијима који су догађаје са риве пренели међу кључним информацијама. Сплитска Слободна Далмација преноси да су код хулигана пронађене мајице са грбом Црвене звезде, а на насловној страни овог листа доминира фотографија голмана Александра Краља и непознате девојке која му помаже да изађе из мора. Преносе се изјаве ватерполиста Црвене звезде, али и државних званичника Хрватске који осуђују напад. Највише спекулација изазвала је информација да ли је у напад умешан и син једног од сплитских фудбалских тренера, али ова информација није потврђена. Међу коментарима које преносе медији је и онај спортског коментатора Невена Цвијановића о коме пише Вечерњи лист. Он је, обраћајући се политичарима да су они "ово закували", поручио ватерполистима Црвене звезде да опросте на негостопримству, неукости и ускогрудости: "Молим вас, немојте се ви према нама понети овако као што смо ми према нама". Посао Шарановић истиче позитивне реакције грађана. „Било ми је драго, ако су аутентичне те анкете из Хрватске, где су неки обични грађани рекли да је срамота, потпуно погрешно и нешто што нико не жели. „Са друге стране имам утисак да су неки једва дочекали да се нешто деси, па су реаговали на врло споран начин", сматра он. Шарановић наводи да се овакви инциденти не могу решити молбама и причама „немојте људи, глупо је". „Докле год људи тих година не буду знали јасну и очигледну сврху због чега је добро бити прави грађанин и немати проблеме са полицијом, они неће избегавати проблеме. „Мислим да је то кључна ставка", каже и додаје да је осумњиченима за напад „апослутно свеједно да ли су спортисти или не". И раније је било инцидената у којима су мете били спортисти Србије или Хрватске Мрзим школу Инцидент у Сплиту није први такве природе. Kомпликована историја српско-хрватских односа често се преламала и преко леђа спортиста који су, срећом, углавном пролазили са лакшим повредама. Највећи инцидент је забележен у лето 2003. године у финалу Европског првенства у ватерполу када су хрватски навијачи прекинули утакмицу и покушали да се физички обрачунају са српским играчима и навијачима, међу којима је био и тадашњи министар одбране СЦГ Борис Тадић. Две године касније, нападнути су рукометаши Партизана приликом доласка на утакмицу са Загребом у Купу победника купова. На мети навијача били су и кошаркаши Црвене звезде у Сплиту четири године касније. Српски навијачи су потом у лето 2010. године у Краљеву напали хрватске кајакаше који су учествовали на Европском првенству. После тога је било мирно море до 2016, када су у септембру у Загребу нападнути јуниори ватерполо клуба Партизан. Два месеца касније, у Сплиту су сличну судбину доживели репрезентативци Србије у стрељаштву. У међувремену се са трибина у обе земље чуло доста погрдних песама. Међутим, инцидент на сплитској риви донео је и увреде на зидовима - „Мрзим школу и Србе", освануо је натпис на Основној школи Скалице у Сплиту. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk