Унутар Ирана: Шта Иранци мисле о сукобу са Америком
И док расту напетости између Ирана, Америке и њихових савезника, ББЦ је добио ретку прилику да уђе у ову азијску земљу.
Хади (десно) каже да су америчке санкције ујединиле иранске либерале и конзервативце Иранци су и даље љути што је амерички председник Доналд Трамп прошле године раскинуо нуклеарни споразум и земљи увео погубне санкције. Дописник ББЦ-ја Мартин Пејшнс, заједно са камерманом Ником Милардом и продуценткињом Саром Свифт, посетили су Техеран и свети град Ком, како би разговарали са Иранцима о нарастајућој кризи. Док су били у земљи, њихово снимање било је контролисано - као и у случају свих других страних медија, тим је у сваком тренутку пратио владин представник. Брда пружају предах од врућине и загађења у Ирану Чак и у спарним летњим месецима, и даље се назире снег на високим пропланцима планине Алборц која чини задивљујућу позадину главног града Ирана. Најлуксузнији квартови Техерана смештени су на падинама, пружајући уточиште од врелине и загађења који гуше овај град од скоро девет милиона становника. Викендом многи Иранци - и млади и стари - одлазе у шетњу планинским стазама са ранчевима и штаповима за планинарење да би оставили град за собом. Али чак и високо на чистом планинском ваздуху нема бекства од америчких санкција. „Ко није погођен овим", један човек поставља реторичко питање. Да би илустровао суштину, показује ми планинарску копчу, која му виси са појаса. Она сада кошта четири пута више него пре годину дана. Доналд Трамп поново је увео Ирану санкције прошле године, након што је једнострано иступио из нуклеарног споразума склопљеног 2015. године. Тај споразум склопили су Иран и шест светских сила. Амерички председник изјавио је да је претходни споразум био превише великодушан према Ирану и омогућио тој земљи да слободно развија балистичке пројектиле и да се меша у ситуацију на Блиском Истоку. Трамп жели да употреби „максимални притисак" како би натерао Иран да се врати за преговарачки сто. Многи се плаше да би то могло да доведе до сукоба. Иран је бесан. Он сматра да га је Америка издала, као и да су га напустиле европске земље које и даље подржавају споразум - Велика Британија, Француска и Немачка. Одлука Америке учврстила је овдашње радикале у ставу да никада није ни смело да се верује Вашингтону. Неповерење према Америци (и Великој Британији) вуче дубоке корене у Ирану, будући да су ове две земље 1953. године организовале државни удар којим је свргнут демократски изабран премијер. Унутар Ирана: Шта мисле Ирачани о Трампу и нуклеарном споразуму „Ми, Иранци имамо веома дугу историју и увек морамо да се суочавамо са проблемима", каже Хади, власник једног од малих кафића који нуди освежење планинарима у пролазу. Његов кафић је само напола изграђен, уместо крова стоји шаторско крило, али ме он позива унутра на чај и воће - трешње, кајсије и лубеницу. Хади каже да су Американци мислили да ће санкције довести до побуне и да иранска влада неће имати другог избора него да пристане на компромис. Али он додаје да су санкције постигле управо супротно, ујединивши и либерале и конзервативце широм земље. „Овде имамо национално јединство и што је ситуација тежа, људи су јединственији." Санкције се највише осећају далеко од планина, доле у густој магли пространих јужних предграђа Техерана. На улицама Техерана То је лавиринт уских уличица и домова наслаганих једни на друге. Ту живи радничка класа Ирана. Они су већ преживљавали на маргини и пре санкција, али их је прошла година гурнула преко ивице. Цена хране више је него удвостручена и зато што је економија у кризи, многи имају проблема да нађу посао и саставе крај са крајем. „Нисам сигурна шта Доналд Трамп постиже повређујући нас", каже Зорех Фарзанех, мајка троје деце која за живот зарађује тако што слаже одећу. Она зарађује око два долара дневно. Фарзанех каже да су санкције увеле њену породицу у сиромаштво и да више не може да приушти месо за породицу, нити инхалатор за астму против које се бори. Она шаље једанаестогодишњег сина у добротворну организацију како би имао макар један пристојан оброк дневно. Понижење које осећа зато што је приморана да моли за помоћ не да јој мира. „Захваљујемо Богу што имамо да једемо комад хлеба и сира", рекла ми је она. „Макар имамо мир у Ирану - нема рата." Сваки Иранац са којим сам причао на овом десетодневном путовању сматра да је мало вероватно да ће доћи до рата са Америком. И то све упркос напетостима које су порасле након што су САД оптужиле Иран за нападе на нафтне танкере у Оманском заливу и након што је Иран оборио амерички извиђачки дрон изнад Ормуског мореуза. Бивши ирански заменик министра спољних послова Хосеин Шеикхолислам каже да је то зато што рат није у интересу ниједне од земаља. „Неће бити рата. Наравно, могуће је да ће неко починити грешку. Али ми не желимо рат." „А ја верујем да Трамп схвата да му рат не иде у корист, зато што рат против нас значи мртве америчке војнике - а он није спреман да организује сахране по Вашингтону", каже Шеикхолислам. Пењање је популарно у Ирану Назад у планинама, улажем све већи напор док се пењем уз планинску стазу, пролазећи поред потока набујале кристално чисте воде. Упознајем младу жену, Насим, која овде планинари са групом пријатеља. Питам је шта мисли о председнику Трампу. Она се смеје. Диже руке у ваздух, са длановима окренутим према горе, показујући да не зна шта би рекла. Али онда ме затиче оним што изговори. „Можда би за нас било и боље кад би избио рат", каже она. Питам: Зашто би било ко желео рат? „То би онда можда довело до промене нашег владајућег система. Можда би довело до боље ситуације. Али ако ће довести до грађанског рата, онда не, онда не би било нимало добро", одговара она. Људи попут Насим су 2009. године изашли на улице из протеста због оспореног поновног избора председника Махмуда Ахмадинеџада. То је названо „Зеленом револуцијом", због боје коју је користио један од поражених опозиционих председничких кандидата Мир Хосеин Мусави, који се од тада налази у кућном притвору. Власти су жестоко реаговале на масовне протесте и инсистирају на томе да не постоји снажан опозициони покрет у Ирану. Али ово је земља са многим политичким опцијама. Имате тврдокорне верске конзервативце, баш као и либерале - и вероватно већину Иранаца који само желе да гледају своја посла. Управо су ове поделе оно што Трамп мисли да може да искористи. Да не буде забуне, земљу тренутно воде радикали. Али кад се Иран нађе у сукобу са Америком, већина Иранаца, било конзервативни или либерални, властиту земљу ставља на прво место.