Последњи дивљи медведи италијанских Апенина
У цик зоре, Ели Паркер редовно се пење уз планину с оцем да би провозала неколико скијашких кругова. Почетком маја, они су налетели на неочекиване посетиоце.
Дивљи медвед Успевши се преко гребена у одмаралишту Аспен Хајлендс у Колораду, Паркер је спазила шест дивокоза распршених по скијашкој стази како мирно зуре у њу. После неколико минута, крдо је одшетало до литице од црвене стене и кренуло да се спушта низ падину. Паркер скија тамо 24 године и никад није видела дивокозе усред скијашког центра. Током трајања изолације, кружиле су бројне приче о дивљим животињама које имају користи од паузе у људским активностима. У Колораду су примећени медведи и којоти како лутају напуштеним улицама центра града. У долини, мештани су упозорени да везују кућне љубимце зато што је примећено више кугуара и црних медведа. За активисте и научнике забринуте због утицаја скијашке индустрије на свет дивљих животиња, такви призори су горко-слатки; како мере изолације буду попуштале, тако ће ове дивље животиње опет бити скучене људским активностима. Постоји извесни праг људских активности које одређене врсте дивљих животиња могу да истрпе. Одржавање скијашких стаза показало се да нарушава станишта гуштера у Аустралији. Велика јаребица и тетреб у Алпима показују повишене нивое стреса близу скијашких центара и дуж рута крај стаза. Али овде у Колораду гаји се став према дивљим животињама који би могао да буде од помоћи при решавању проблема конзервације у планинама хиљадама километара одатле - у централној Италији. Проблем у Апенинима Главна поента се не налази у Колораду, већ у проширењу скијашког одмаралишта на италијанским Апенинима, на прагу дома критично угроженог медведа: марсиканског мрког. Централни Апенини, који се протежу скоро читавом дужином италијанског полуострва, дом су свега 50-60 дивљих марсиканских мрких медведа за које се зна данас. Четири планирана пројекта изградње скијашких одмаралишта предложена су управо на њиховом станишту. Многе врсте дивљих животиња постају узнемирене уколико дођу у превише контакта са планинским туристима Једно од њих, скијашко одмаралиште Овиндоли Монте Мањола у регионалном Парку Сиренте Велино у Абруцу, планира да дода седам нових повезаних скијашких стаза. Пројекат ће испресецати специјалну зону за очување медведа, каже Марио Чиполоне, пројектни менаџер за Салвијамо Л'Орса - удружење конзервациониста посвећено заштити марсиканског мрког медведа. На око два сата вожње северозападно од Монте Мањоле, још једном пројекту - проширењу скијашког одмаралишта Монте Терминиљо - противе се еколози више од деценије. Пројекат ће повезати постојеће одмаралиште код Терминиља са падинама на Кампо Стели и додати им нове стазе и лифтове. Планина Терминиљо је „веома важна успутна станица медведа" како би они могли да стигну до свог станишта у националном парку Гран Сасо, каже Чиполоне. Проширење ће проћи кроз област у којој су научници спазили марсиканске мрке медведе и друге заштићене дивље животиње као што су апенински вук и Урсини випера. Пре две године, регија Одбора за процену животне средине у Лацију одбила је сличан пројекат из разлога конзервације. Чиполоне тврди да најновијем предлогу за проширење Терминиља и даље недостају промене неопходне да би се заштитиле дивље животиње. „Они кажу 'сачувајте медведе'. С друге стране, урадиће све што је могуће да појачају економију", каже он. Погледајте како живи мрки медвед са Таре Мрки медвед воли слаткише и плаши се људи. Чини се да ће то бити дуга битка, будући да људи из туристичке индустрије тврде да је одрживо проширење могуће. Стефано Кола, оснивач и менаџер регионалног туристичког информативног портала, каже да је одрживи развој приоритет, а животињске и биљне врсте морају да буду заштићене. „Мирна коегзистенција скијашких одмаралишта и дивљих животиња постоји на многим италијанским и страним туристичким локацијама и изискује постојеће људско поштовање станишта", каже он. Други, као што су Макс Росберг, председавајући Европског друштва за дивљинy, скептични су према идеји мирне коегзистенције. „Уколико имате скијашка одмаралишта са саобраћајем и машинама за прављење снега зими, то ће узнемирити фазу хибернације медведа", каже Росберг. Планински жутокруг, дели планинско станиште са марсиканским мрким медведом У корену проблема са заштитом дивљих животиња у Апенинима налази се одсуство културе конзервације, каже Чиполоне. Он овај менталитет приписује послератним јавним кампањама за развој и модернизацију Италије после разарања у бомбардовањима током Другог светског рата. У Италији, иако су скијалишта и планинарење стицали популарност још пре рата, економски процват и технолошки развој убрзали су градњу на планинама јер се показало да је скијашка индустрија веома уносна. Одговор из Стеновитих планина Проблем можда делује нерешиво, али скијалишта у Колораду, где други крупни сисари лутају планинама, могао би да буде извор наде. Колорадо је дом канадског риса, ког је поново у природу увело Одељење Колорада за дивље животиње од 1999. до 2006. године. Они данас имају климаво упориште у САД, где се класификују као угрожена врста. Ограничено станиште рисова укршта се са многим локацијама за рекреацију под ведрим небом у овој савезној држави, укључујући скијалишта. Четворогодишња студија Истраживачке станице Стеновитих планина, истраживачке јединице америчке Шумарске службе, пратила је 18 одраслих рисова преко ГПС огрлица. Рисови су деловали као да трпе распршену људску активност, као што је скијање у дивљини, али су на њих негативно утицала крцата скијашка одмаралишта, према Лукрецији Олсон, једној од главних научница на овом пројекту. Рис, као и многе друге планинске врсте, може да истрпи само одређени степен сметње од људи Као и друге врсте, и рис се чини да има „праг" људских активности које може да истрпи, каже она. Тренутно успевају да избегну скијашке области, али ако одмаралишта буду наставила да се шире, ту би могао да настане проблем. Рисови су ограничени у стаништима на територије изнад густо насељене долине и испод линије дрвећа. „Станиште рисова је веома распарчано у Колораду. И зато они немају много опција кад их раселе однекуд", каже Ослон. Иако се зимски центри у Колораду суочавају са сличним изазовом као и они у италијанским Апенинима у смислу дељења простора са крупним сисарима, постоји кључна разлика у начину на који се приступа њиховом очувању. Да би све било занимљивије, корени тога такође се своде на послератни приступ природи. У Сједињеним Државама, послератна урбанизација изазвала је забринутост за нестанак отворених простора и покренула нови покрет заштите земљишта, према Сари Томас и Сари Рид, које су написале студију о ставовима из двадесетог века према очувању и рекреацији на отвореном у САД. „Сво наше разумевање и веровања у очување и рекреацију на отвореном су културолошког порекла", каже Рид, еколошка научница са Државног универзитета у Колораду. Несвакидашњи сусрет жене и медведа Medved se slikao s posetiocima parka Џон Сквајерс, биолог за дивље животиње из Истраживачке станице Стеновитих планина, слаже се с тим. „Постоји етика конзервације. Сматра се америчком вредношћу старати се о дивљим животињама", каже он. На западу САД-а, на пример, Сквајерс је приметио спремност грађана да заштите дивље животиње и учествују у научним пројектима. Сквајерс је био главни истраживач у студијама УФСС-а о рисовима - истраживању које се ослањало на то да људи добровољно носе ГПС уређаје. Студија је сакупила 2.000 јединствених стаза за рекреацију од корисника, укључујући ходаче кроз снег, скијаше у дивљини, возаче снежних возила и скијаше које у дивљини одбацују хеликоптером. „Пре него што сам започео ову студију, владао је огроман скептицизам да ће нам било ко помоћи", каже он. „Али људи су били заинтересовани. Они желе да иду на рекреацију која је разумна." Тај став жеље за учествовањем кључан је за успешност овог региона - али увек има простора за побољшање, примећује Рид, која би волела да види рекреативце да још више учествују. „У свету без ограничења, заиста бих волела да видим заједницу рекреативаца на отвореном како помаже у долажењу до решења за очување природе", каже она. Покушаје очувања природе у Италији отежава приступ дивљини усвојен после Другог светског рата У Италији, ова врста сарадње између рекреативаца и еколога није баш толико честа. И захтеваће прилично другачији правац, каже Чиполоне - у Апенинима, конзервација мора да буде у складу са кредибилним плановима за економски развој. Он предлаже промену нагласка на туризму и развоју у региону, мању усредсређеност на спортове на отвореном, а више на историјско и природно наслеђе региона, које је релативно запостављено. За разлику од Тоскане или Чинкве Тереа, на пример, централни Апенини нису популарна културолошка дестинација за туристе. Али Чиполоне мисли да би то могло да се промени. Регија има неколико пред-римских и римских археолошких налазишта, као што су рушевине Албе Фуценс. Очување ових рушевних села могао би да донесе живот и културолошки туризам у овај крај, нада се Чиполоне. Уместо да се нагласак стави на скијашку индустрију, која делује све крхкије како се климатска криза погоршава, регион би могао да промовише одрживе туре и пешачење кроз природу. То би укључивало регулисање броја посетилаца, успостављање бољег система стаза и подучавање људи како да смање свој отисак у природи. „Људи морају да буду свесни важности света дивљих животиња, а не да цеде ресурсе и уништавају их", каже Чиполоне. И у Колораду је актуелно питање колико ће дуго тренутни аранжман заједничког простора за спољне активности и конзервацију бити одржив, каже Рид. Уз додатни притисак на угрожене врсте од климатских промена, могло би бити теже истовремено задовољити циљеве рекреације и заштите екосистема. „Трудимо се да пронађемо сва решења на једном простору", каже она. На крају, радикалнији кораци можда ће бити неопходни на нивоу пејзажа, уз стратегије које ће задовољити спољне рекреационисте на једном месту а сачувати друга којима ће доминирати дивље животиње, каже Рид. „То ће заиста захтевати да сви буду спремни да се одрекну нечега." Follow us on Facebook, or on Twitter @BBCNewsEnts. If you have a story suggestion email entertainment.news@bbc.co.uk.