Секс и жене у Србији: Инстаграм блогерка која жели да се о сексу и сексуалности прича отворено
Када је блогерка Маријана Кашић на Инстаграму објавила своју фотографију праћену текстом о погрешном ставу да (добар) секс имају само лепи и згодни људи, добила је рекордан број реакција оних који су у томе пронашли.
Док у Србији постоји мања заједница блогерки које говоре о позитивном односу према телу, Маријана је једна од ретких која отворено и опуштено пише о питањама која се тичу сексуалности и репродуктивног здравља жена. Од тога шта све треба знати пред „први пут", о сексу током менструације, спрези менталног здравља и секса, женском оргазму, али и личним границама, прихватању свог тела, самопоуздању - ова блогерка пише комбинујући лично искуство и проверене информације. „То је једна заједница људи. Имам осећај као да причамо заједно о свему, а не само као да им ја држим неко предавање - што је заправо много готивно", каже Маријана за ББЦ. Иако је често питају за конкретне савете, Маријана истиче да није стручна, али да може да подели оно што је и сама научила као и да упути на стручну помоћ у одређеним ситуацијама. Сексуално образовање не постоји у школском систему у Србији, а у породици и друштву је то већином табу темав Ретка истраживања показују да су млади знатижељни, али да не добијају корисне информације од родитеља или наставника, због чега се окрећу лако доступним изворима - интернету и вршњацима. Шта се деси када је секс табу Двадесетосмогодишња Маријана, која живи у Београду и ради у ИТ индустрији, Инстаграм блог је започела пишући о позитивном односу према телу када је и сама пролазила кроз пут самоприхватања. „Дотакла сам се теме секса неколико пута и по реакцијама сам видела да људи то добро прихватају и да им је занимљиво", објашњава она. Одлучила је да блог у потпуности посвети сексу. У јулу је објавила први пост о томе зашто је секс табу, шта су последице и које све проблеме то доноси. Проблеми које људи имају у сексуалном животу или чињеница да немају са ким да причају о њима су само неке од њих, објашњава Маријана. „Неки људи не могу да причају ни са својим партнерима, јер осећају стид или притисак да ће неко да их осуди", каже она. Када одрастате у породици где сте научили да су питања о сексу срамота, да га не треба имати пре брака да не бисте брукали фамилију - то оставља последице, сматра Маријана. „Шансе су да кад започнете сексуални живот, исти ће бити пропраћен осећајем срамоте и стидљивошћу, одсуством задовољства и оргазма и великом фрустрацијом као последицом свега тога", пише на њеној првој објави на тему секса. А када је секс табу - неће се причати ни о сексуалном насиљу. „Дете са којим нису причали о сексу, већ само наговестили да је то забрањена и прљава тема је много лакше изманипулисати да ћути о насиљу и убедити да ће њега кривити кад проговори", пише Маријана у свом блогу. Велики број позитивних реакција на овакве објаве и поруке захвалности које добија убеђују Маријану да је „ради праву ствар". Блог расте - сада има више од 5.000 пратилаца. „Када чују да пишем о сексу, људи мисле да их учим како да имају секс. Али слика је много шира. Мој циљ је да кажем да 'Могу да причам о овоме наглас и то је у реду, можете и ви да причате и то је нешто нормално'", каже Маријана. Кристина из Сингапура предаје тантру и учи људе да буду слободнији. Сексуално образовање у Србији Деца која су одрастала у Србији почетком 1990-их се можда и данас сећају мелодије уводне шпице анимиране образовне емисије „Моје тело и ја" која се емитовала на РТС-у у склопу школског програма. У емисији бака без околишања објашњава унуку и унуци све што их занима о сексу и њиховом телу. Оваквих програма у Србији више нема, нити постоје посебни школски програми сексуалног образовања у школама. Из Министарства просвете кажу да се „примерено потребама узраста ученика, одговоран однос према здрављу, па тако и репродуктивном, развија кроз предмете - природа и друштво, физичко и здравствено васпитање, биологија, грађанско васпитање, здравље и спорт, али и кроз друге активности као што су часови одељенског старешине". У Националном програму oчувањa и унапређењa сексуалног и репродуктивног здравља грађана Републике Србије описан је „низ озбиљних проблема" којима је оно оптерећено. Као најважнији, издвајају се доминантно конзервативна контрола рађања, ризично сексуално понашање адолесцената и младих, низак ниво знања и незадовољавајући обим ангажовања у очувању сексуалног и репродуктивног здравља целокупне популације. Наводи се да су адолесценти склони полно преносивим инфекцијама и да већина не предузима одговарајуће мере заштите. Резултати мањих истраживања упозоравају да је међу сексуално активним адолесцентима оба пола из Београда учесталост гениталне хламидијске инфекције 20-30 одсто. Учесталост гениталне инфекције хуманим папилома вирусом код адолесцената у Србији није проучавана, наводи се у програму. Стопа адолесцентних трудноћа се током једне календарске године у Србији се процењује на 50 од 1.000 девојака, док удео прекинутих трудноћа чини четири до пет одсто оваквих интервенција у земљи. На основу званичних докумената и изјава стручњака може се оценити да постоји сагласност да би сексуално образовање требало да постоји у Србији, али су досадашњи покушају да се оно уведе били безуспешни. Разговори о сексу - од породице до Инстаграма „Моја мама је са мном прилично отворено разговарала о сексу и јако сам јој захвална на томе", каже Маријана. Када је имала око 11 или 12 година, од мајке је добила књигу „Секс за почетнике". Ова књига је намењена младима „који више нису деца, али још увек нису ни одрасли" и треба да створи простор за разговор о сексуалности, првенствено у породици, као и међу вршњацима, како би свом будућем сексуалном животу пришли са корисним информацијама, а без предрасуда и фрустрација. За Маријану је та књига представљала добар први корак у схватању да је у реду читати, сазнати и причати о сексу. Она је прва четири разреда основне школе похађала у Србији, а све до краја средње школе образовала се у Русији, где се њена породица привремено преселила. Каже да ни у Русији није сексуалног образовања у школама, а док је била у основној у Србији једном приликом су у склопу маркетинг акције произвођача уложака долазили људи да говоре о менструацији и да поклоне улошке. „Доста људи мисли 'Ма, кад напуни 15 година, кажи му да треба да користи кондоме и то је то'. Али сексуално образовање почиње много раније, када се деца запитају шта је ово или шта је оно", каже она. Маријана каже да је Инстаграм добра платформа да се прича о овим темама, јер се на њој деле информација и искуства, али и јер је људима битно да могу да се са неким повежу и стекну поверење. Ипак, Инстаграм не може да буде замена за сексуално образовање, сматра она. У школама је сексуална едукација замена за оно о чему са родитељима не причају код куће и то је, каже Маријана, довољно добро ако не постоји образовање у породици - али је проблем што делује да изостаје и једно и друго. „Ја се надам да барем наше генерације младих, који су мало отворенији, сутра са својом децом отворено причати о сексу. Сада причамо и на Инстаграму о томе и ствари се померају", додаје. Неуспели кораци ка увођењу сексуалног образовања У оквиру иницијативе да се у школе уведе ваннаставна активност „Здравствено васпитање о репродуктивном здрављу", коју је покренуо Покрајински секретаријат за спорт и омладину 2012. године, хиљаде ђака је пролазило кроз радионице и неколико десетина школа у Војводини. Реакције једног дела конзервативне јавности, као и организације попут Српског покрета Двери и СНП Наши су критиковале идеју да се овакав програм уведе у школе, а пројекат је убрзо угашен. Сличну судбину доживео је и покушај да се уведе приручник намењен наставницима у основним и средњим школама „Образовни пакет за учење о сексуалном насиљу над децом" Инцест траума центра, настао као резултат Националне студије о друштвеном проблему сексуалног злостављања деце у нашој земљи. Студија је показала веома забрињавајуће податке да на узрасту од 10 до 18 година у сваком школском одељењу у Србији постоје четири детета која су преживела одређени вид сексуалног насиља, а да у две трећине случајева када деце испричају одраслима шта им се догодило, више од половине одраслих не предузме ништа. Млади највише користе изворе којима мало верују, али који су им лако доступни - а то су вршњаци, друштвене мреже и интернет, па тек онда родитељи, показало је истраживање које је међу тинејџерима узраста од 15 до 16 година спровео Новосадски хуманитарни центар. Сви остали извори - школа и наставници, телевизија, особа са којом су у вези - имају знатно мањи значај. Док скоро 60 одсто испитаних мисли да би родитељи требало да буду ти који информишу о сексуалном и репродуктивном здрављу, навели су да су информације које добијају од родитеља ограничене, да су старомодни и недовољно упућени и да са њима не могу да причају о свему што их занима. Школу и наставнике већина младих не сматра важним извором информација јер кажу да се у школи о овим темама скоро уопште не говори и да нису стекли довољно знања, наводи се у истраживању. „Не мораш да будеш млад и згодан да би имао добар секс" По броју реакција, коментара и лајкова, најпопуларнији постови на Маријаниној Инстаграм страници су управо они који се тичу односа према свом телу и самопоуздања. До сада најомиљенија тема је о томе да није битно да ли сте млади, стари, лепи, згодни, ружни, дебели, мршави - сви људи имају секс, иако се у филмовима представљају обично лепи и згодни глумци и глумице. "У суштини, обично имамо само ту слику секса. А истина је да сви људи имају секс и да то није ништа спектакуларно", објашњава Маријана. Инспирацију је добила због коментара на који је наишла на интернету после гостовања на ТВ Прва, где је у једном сегменту емисије причала о свом блогу, док је други гост у студију седамдесетдеветогодишњи психијатар Иван Марић говорио о сексу из угла његове струке. „Па нико од њих не изгледа као да може нешто да нас научи о сексу", гласио је коментар. Маријана се тада запитала како уопште изгледа особа која „може да научи о сексу". Да ли је то „неко ко има много секса"? Да ли она треба да буде лепша, згоднија, сексипилнија да би могла да прича о овој теми? Како достићи оргазам и друге популарне теме Објава коју су Маријанини пратиоци сачували највише пута је о томе како достићи први оргазам и како оргазам код жена заправо изгледа. Издвојио се и пост о клиторису и томе како изгледају женски репродуктивни органи, пропраћен илустрацијом. „То су неке информације које људи чувају да би им се вратили и можда проучили касније", објашњава Маријана. Лични пут самоприхватања и позитивног односа према свом телу Маријана се нашла у зачараном кругу мршављења и неприхватања себе док је кроз пубертет пролазила са вишком килограма. „Када сам била млађа, нисам своју слику окачила на Фејсбук ниже од појаса. То су стварно неке тужне приче, страхови да неко види како ти изгледаш", објашњава она. Међутим, почела је да на друштвеним мрежама прати девојке које деле садржај о позитивним односу према телу и које „одскачу од стандарда", причају о облачењу и приказују модне улове одеће за крупније. „Онда сам схватила да оне једноставно облаче шта желе и живе свој живот независно од тога како изгледају", прича Маријана. Иако је успела изградњи сампоуздање пратећи на мрежама како то друге жене и девојке раде, каже да није довољно само гледати - неопходно је и укључити се у однос са собом. Тако је почела да на Инстаграму дели кораке кроз које пролази на путу ослобађања себе, а видела је да то помаже и другима. „Та слобода да сада могу да окачим снимак како ђускам и целу себе и себе из различитих углова и оне углове који нису ласкави, без шминке, без филтера на Инстаграму.... За мене је све то заједно има терапеутски ефекат", каже Маријана. Ипак, пут самоприхватања је дугачак и не дешава се преко ноћи, а каже да за њу још увек траје. Већину њених пратилаца чине жене, од 24 до 34 година, а најчешћа питања стижу управо од оних које немају са ким да причају. Некада траже и савете, али Маријана истиче да није стручњак, да може да објасни оно што је и сама научила, али и да за неке проблеме упути на стручну помоћ. Маријана каже да би поручила девојкама да најпре добро упознају себе, да сазнају како функционише њихов репродуктивни систем и како изгледају њихови интимни делови тела. „(Треба) да истраже себе и сазнају шта оне воле и желе, али и да знају да је секс ту ради њиховог задовољства и да треба да имају секс само кад оне то желе. „Да знају када да кажу не партнеру, да никада не жртвују нешто због жеља партнера, посебно у сексу", истиче она. Зашто људи лажу када им је секс на уму Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk