Амнести: Насиље, протеривања, притисци, али и одговорност ЕУ за злостављање миграната на западном Балкану
Бројна сведочења о злостављању и протеривању миграната у Хрватској потврђена су и у извештају водеће организације за људска права Амнести интернешнал објављеном само дан након што су се у медијима појавили снимци хрватског полицајца који тера групу миграната да певају „За дом спремни".
Поред критика да хрватска полиција врши насиље над мигрантима и незаконито их протерује у „несигурне избегличке кампове у Босни", у извештају „Гурнути до ивице: Насиље и злостављање избеглица и миграната дуж Балканске руте", Амнести оптужује и Европску унију да је „саучесник у полицијском насиљу и злостављању избеглица и миграната". Називајући Хрватску „последњом циглом у зиду Европе", Амнести критикује европске владе што, дајући приоритет граничној контроли, игноришу насилне нападе хрватске полиције на мигранте, настављају да финасирају такве инциденте, подстичући тако растућу кризу на самој ивици ЕУ. У истраживању спроведеном од јуна 2018. до јануара 2019. године, истраживачи ове организације су интервјуисали 81 мушкарца и 13 жена који су тренутно заглављени привременим камповима у јако лошим животним условима у Босни и Херцеговини. Свих 94 су потврдили да су барем једном присилно враћени у Босну из Хрватске или Словеније. Трећина интервјуисаних каже да су директно били жртве насиља хрватских полицајаца који су их шутирали, ударали палицама и гурали, док су многи други сведочили о прекомерној употреби силе против мушкараца који су путовали у њиховим групама. Случај Хрватска МУП Хрватске је потврдио да је у случају полицајца дошло до „непримерене комуникације", те да је удаљен из службе, преноси Н1. Међутим, министар унутрашњих послова Давор Божиновић оштро одбацује све тврдње Амнестија. Од 202 пријаве о насиљу које хрватска полиција наводно извршила над мигрантима, као и о одузимању и уништавању њихове имовине - ни у једном случају теренска провера и истрага нису утврдиле да су полицијски службеници кршили закон, тврди Божиновић у писму Масиму Моратију, директору за истраживања у Европском бироу АИ. Божиновић тврди и да незадовољни због спречавања уласка у земљу, „мигранти најчешће лажно оптужују полицијске службенике за насиље, очекујући да ће им такве оптужбе помоћи у новом покушају уласка у Републику Хрватску и наставку пута према земљама одредишта". Опасна игра: Ирански мигранти покушавају да изађу из Србије Међутим, истраживачи Амнестија су забележили сведочења избеглица који описују како су их тукли, украли документе и личне ствари, што упућује на систематску и смишљену политику хрватских органа власти која има за циљ спречавање будућих покушаја уласка у земљу. „Успели смо да два пута пређемо у Хрватску, али су нас оба пута притворили. Иако смо рекли полицији да желимо да затражимо азил, речено нам је да у Хрватској нема више места. „Држали су нас у полицијској станици сатима и возили комбијем до границе са Босном. Нису нам дали никакав документ. Само су нас избацили заједно са осталим људима из групе, близу Бихаћа, и наредили нам да ходамо ка граници", рекла је истраживачима Амнестија Фатима из Авганистана. Упркос личним сведочанствима и информацијама које је АИ објавио у извештају, у одговору хрватског МУП-а тврди да се према мигрантима који су незаконито ушли у Хрватску спроводе прописани поступци или су легалним мерама „одвраћани". „Рекли су нам је да се скинемо. Један човек из наше групе је добио наређење да скине сву своју одећу и да тако го стоји", рекао је Рашид из Марока. Када је рекао полицајцу да може да га претресе али да не жели да се скине го, добио је ударце, наводи се у извештају. Видљиви tрагови удараца на једном од миграната Заглављени у Босни, принудно враћање у Србију Око 5.500 жена, мушкараца и деце „заглављени су" у босанским градовима Бихаћу и Великој Кладуши, где живе у напуштеним фабрикама, без основних услова за живот. Босна и Херцеговина им не може понудити заштиту, нити адекватне услове за живот, а импровизовани кампови су нехигијенски, нема топле воде, неопходне здравствене заштите, као ни довољно хране, каже се у извештају. Лекари без граница (МСФ), међународна организација која је пружала медицинску помоћ избеглицама и мигрантима у кампу у Великој Кладуши је између јуна и новембра 2018. имала око 80 пацијената са тешким телесним повредама, укључујући преломе на рукама, ногама и ребрима, озбиљне посекотине и модрице. Волонтери Језуитске организације за избеглице, која обезбеђује медицинску пратњу избеглицама у Босни, рекли су истраживачима Амнестија да је готово свака друга особа којој су током новембра и децембра пружали услуге тврдила да је претрпела батине, понижавање или пљачкање, а као починиоце препознају хрватску полицију, наводи се даље у извештају. Сиријац Закарија на путу кући Хрватски МУП није реаговао ни након што је организација Border Violence Monitoring објавила видео снимке са скривених камера који показују 54 инцидента колективног протеривања и присилно враћања које су починили хрватски полицајци и који су се наводно десили између 29. септембра и 10. октобра 2018. године у шуми на граници између Босне и Хрватске. Загребачки центар за мировне студије (ЦМС) поднео је пријаву против неидентификованих службених лица са снимака. Амнести је тражио информације од хрватског МУП-а о томе да ли је против ових службеника покренут дисциплински постпупак, али да до објављивања извештаја одговор није стигао. И гранична полиција Босне и Херцеговине је саопштила да на њихову територију пристижу групе људи враћене из Хрватске, те да их хрватска гранична полиција обавештава када доведе групе миграната близу границе и тражи да их пусте назад у Босну, наводи се у извештају. „Увек их примимо и пребацимо у камп Мирал да би се регистровали и сместили. Ово се дешава без икакве формалне процедуре и мимо споразума o реадмисији између Босне и Хрватске", рекао је за Амнести један званичник граничне полиције БиХ у Великој Кладуши. У извештају се каже да је најмање 12 људи погинуло у првих десет месеци 2018. године у покушају да пређу границу између Хрватске и Словеније. Један од случајева принудног враћања избеглица из Хрватске у Србију, који се завршио трагичном смрћу петогодишње девојчице Мадине Хусини из Авганистана крајем 2017. године, привукао је посебну пажњу јавности и организација цивилног друштва. Њена породица је тврдила да су током ноћи прешли границу, али да су хрватски полицијаци одбили њихов захтев за азил и натерали их да се пешке врате назад у Србију. Неколико минута касније, док су у мрклом мраку ходали дуж пруге ка Шиду, Мадину је ударио воз, након чега је убрзо преминула. Хрватске власти су негирале да су у сред ноћи натерали породицу да се врати пешке у Србију, као што је породица Хусини тврдила. Њена породица је касније опет покушала да азил потражи у Хрватској, али је убрзо завршила у затвореном кампу, а волонтер организације Are You Syrious - AYS, који им је асистирао да од полиције затраже азил оптужен је за кријумчарење. Председница удружења Милена Зајовић за ББЦ на српском каже да на самом почетку рада, док су у камповима делили храну и пелене, покретали одрживе интеграцијске програме и волонтерски радили оно за шта у њихово држави постоје плаћени људи, добијали су похвале. Међутим, када су почели да постављају питање о пребијању избеглица и смрти Мадине, одједном су постали проблем. „Умјесто да на та питања одговори, МУП нас је покушао ушуткати", каже Зајовић. Волонтери су сатима држали у полицијским станицама без икаквог објашњења, уз претње и упозорења. „Све је кулминирало гротескним случајем у којем је МУП прекршајно гонио једног нашег волонтера за наводно помагање у преласку границе обитељи мале Мадине, иако тај човјек никада није имао изравни контакт с њеном обитељи", каже она. Док је пракса хрватске граничне полиције добила значајну међународну пажњу током поседњих месеци, колективно протеривање из других земаља које се налазе на спољној граници ЕУ одвија се и даље, али дискретније. Словенија и у некој мери Италија, по кратком поступку враћају људе који су у ове земље ушли на „ирегуларан" начин преко Балканске руте и игноришу њихове захтеве за азил, наводи се у извештају. Критички извештај о односу европских власти према избеглицама и мигрантима објављен је уочи трогодишњице споразума између ЕУ и Турске о спречавању прилива „нерегуларних" миграната на тло Европске уније, који је Амнести раније критиковао и описао као „срамну мрљу на колективној свести Европе". Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk