Нацисти и интернет: Рус који је направио глобалну фашистичку мрежу, а онда „нестао са лица земље“
Главни фашистички форум на интернету креирао је човек познатији као Александар Славрос. Учесници форума из целог света маштали су да пређу са „обичног" тероризма на нуклеарну апокалипсу и робијали су за убиства и тероризам.
Славрос је пак чудом избегао оптужбе, нестао са интернета и притајио се у вишеспратници на југозападу Москве. ББЦ је ишао његовим траговима. Маја 2017. године полиција државе Флорида ухапсила је 18-годишњег Девона Артурса. Дошао је у продавницу у којој се продаје марихуана, махао пиштољем и питао једног купца: „Зашто да те не убијем? Већ сам данас некога убио". Након хапшења, у стану који је Артурс изнајмљивао, нађена су два тела његових комшија: према мишљењу полиције, они су, као и сам Девон, били припадници неонацистичке организације Atomwaffen Division (у преводу са немачког „ Дивизија атомског оружја"). Њени активисти су исповедали „езотерични хитлеризам", учили да баратају оружјем и маштали да у САД активирају атомске бомбе како би испровоцирали рат између раса. Због притиска ФБИ-ја многи чланови Atomwaffen Division ступили су у сличну организацију The Base. Детаљније о њеном лидеру, новопеченом становнику Петрограда такође можете да прочитате у материјалу ББЦ-ја. Међутим Артурс који се уморио чекајући почетак тог рата дао је себи име Халид и прогласио себе за присталицу „Исламске државе" (организација која је забрањена у Русији). А комшије је решио да убије зато што су „исмевали његову нову религију". Четврти комшија, оснивача Atomwaffen Division, 21-годишњи Брендон Расел чији је надимак Један, у тренутку убиства није био у стану. Након два дана ухапшен је због поседовања компоненти за израду експлозивних направа. Према верзији истраге, бомбе су биле предвиђене да дигну у ваздух нуклеарне реакторе и синагоге. Један негира ту оптужбу, изјавивши да је детонатор, експлозивна средства и два изотопа он, као нуклеарни физичар почетник, користио за експерименте. Истина је, да је нешто пре хапшења млади научник објавио упутство за израду бомбе на форуму IronMarch.org („Гвозденог марш"). На њему су разговарали Девон Артурс (на форуму се звао „Бели вук"), Андреј Онешук („Боровиков") кога је он убио и стотина неонациста из целог света. За неколико година тај форум је из другарског пројекта прерастао, према процени новине The Sun, у "Фејсбук за нацисте". Творац „Гвозденог марша", човек са руским надимком Александар Славрос са поносом је поставио ову објаву на главну страну форума. Пет убистава Александар Славрос био је и идеолог и пропагатор Atomwaffen Division. Дизајнер, видео блогер, подкастер, аутор философских есеја и „едукативних" кратких прича, створио је нову верзију фашизма за миленијалце. Славрос је себе отворено називао фашистом и расистом. Последњи мото „Гвозденог марша" садржао је речи „Јевреји", „пећи" и „рат међу расама". Нешто пре гашења форума 2017. године администрација „Гвозденог марша" објавила је сарадњу са девет фашистичких и националистичких организација. Неке су биле званично представљене на форуму, а другима је пружио независну информативну подршку. Расправе о разликама између фашизма и неонацизма Славрос је прекидао називајући их замком која намеће учесницима форума питања о „јеврејској завери". На форуму „Гвоздени марш" величали су Чарлса Менсона, Андреса Брејвика, учеснике масакра у Колумбајну и друге масовне убице, зато што су се они својим деловањем, наводно, приближили рушењу савременог света. Учесници форума нису успели да униште свет али на својој листи имају већ неколико убистава. У децембру 2017. године, седамнаестогодишњи Николас Џампа из Вирџиније следбеник Atomwaffen Division упуцао је родитеље своје бивше девојке који су критиковали његове нацистичке ставове. Јануара 2019. године двадесетогодишњи Сем Вудворд, учесник покрета из Калифорније, заклао је познаника из школе, геја Блејза Бернштајна. Убице су добиле велике затворске казне. Резултат је: пет убистава (укључујући два у Калифорнији) извршили су људи који су живели у различитим деловима САД. Комуницирали су међусобно путем интернета и читали исте књиге. Један од најпопуларнијих аутора је амерички неонациста Џејмс Мејсон који је предвиђао скору апокалипсу. Напори Александра Славроса на форуму „Гвоздени марш" нису били ништа мање захтевнији. Према правилима форума, те ауторе су морали да прочитају сви нови регистровани чланови форума. Корисници форума и огласних табли на форумима за енглеско говорно подручје, открили су да је сајт Slavros.org, на коме су раније објављивани националистички манифести Славроса, регистрован 2011. године на име Алишер Мухитдинов. ББЦ је нашао човека са таквим именом и попричао са људима који га знају у стварном животу, и открио где би могао да се налази Александар Славрос након његовог скорашњег нестанка са интернета и јавног живота. Џелат Троцког Године 2008, студент факултета психологије на МГУ, Алишер Мухитидинов, објавио је на свом блогу на LiveInternet резултате теста „Мој однос према окружењу". Ауторитарни, агресивни, доминантни, алтруистички, описивало је његов тест. „Сазнао сам за тест од Белог Патриоте, прокоментарисао је Мухитдинов. У принципу, слажем се са свиме." Стари надимак Мухитдинова Scilent guy („Ћутљиви момак") није одговарао том опису. Он је узео нови надимак Alexander Slavros и регистровао се под њим на сајтовима за енглеско говорно подручје Tumblir и DeviantArt, на којима је постављао плакате које је сам правио против ЛГБТ популације, либерала и против троцкиста које је из неког разлога нарочито мрзео. На старим фоторграфијама Славрос позира са гуменим пендреком, бичем и пијуком. Две године за редом, на годишњицу убиства Лава Троцког одлазио је на забачена московска градилишта, где је уз патетичну музику, помоћу пијука уништавао бисту револуционара направљену од папир машеа. Видео „погубљења" постављао је на интернет и показивао колегама на паузама између предавања. Он је затим тај исти видео и плакате постављао на форум „Гвозденог марша". Убрзо након што се разочарао у психологију, Мухитдинов је покушао да се пребаци на факултет политичких наука на МГУ али је убрзо био одбијен. Покушао је на суду да оспори одбијање, доказујући да се догодило услед бирократске грешке. Међутим, суд је пресудио да је све регуларно, он једноставно није дошао на испит из историје. Наредни покушај да стекне високо образовање Алишер је пробао на факултету политичких наука. Тамо, на предавањима енглеског језика, коментаришући изјаве из западне штампе, Славрос се показао као полемичар, сећају се његове колеге. Јевгенија, колегиница са факултета којој је Алишер помагао са енглеским, описивала га је као дружељубивог, ерудиту и ненаметљивог. „Категорички не подржавам сличне ставове али његове сам увек слушала са интересовањем, били су утемељени знањем", прича она. Славрос је студирао на два престижна московска факултета, на МГУ и МГИМО (на фотографији је студентски град) „Тада није причао ни о каквом фашизму, барем не јавно. Себе је називао метанацистом, прича бивши колега Славроса, који је замолио да се његово име не објави. Он је ипак Алишер Мухитдинов, глатка кожа, не сасвим руско лице". „Очигледно да он није могао да има никакву везу са руским нацистима. А Алишера сигурно не би примили у оно што американци називају white ethnostate (држава само за белце). Он је то одлично разумео и зато је смислио сопствену идеологију". Идеологију метанационализма Славрос је осмишљавао управо на предавањима, седећи у задњој клупи окружен радовима руских и италијанских националиста. Пробне радове са постскирптумом „Слава Русији, Слава Стаљину" објављивао је на истом том сајту Slavros.org. „Ја сам полу-Рус" Мухитдинов је носио само црно. „Углавном тактички комбинезон са 15 џепова, као [публициста Анатолиј] Васерман", описује га колега са факултета. А ређе пословно одело. Производња московске фабрике „Бољшевичка" из патриотских разлога, сећа се Јевгенија. На фотографијама са енглеских форума Славрос је у војном комбинезону са балаклавом на глави. „Фокусирао се на безбедност, опрезност, сматрао је да не сме да се фотографише без маске. Иако се ми нисмо бавили ничим што је јавно забрањено", сећа се један од његових бивших компањона. „Купујем војну одећу зато што је она практична и из поштовања према мојим прецима који су ратовали", објашњава Славрос на једном од форума. Алишер Мухитдинов води порекло из утицајне узбекистанске породице: како су се уверила два извора ББЦ-ја која имају приступ бази личних података. Његов блиски рођак са очеве стране Нуритдин Мухитдинов увествовао је у Стаљинградској бици, био је на челу Узбекистана у СССР-у за време Хрушчова, а касније је био члан председништва ЦК КПСС и амбасадор СССР у Сирији. Алишерови родитељи су се упознали 80-тих година у време студирања на Московском универзитету за међународне односе МГМИО. Развели су се 90-их. Мајка је радила као спортски новинар а отац као бизнисмен, спонзор МГИМО и председник фонда за помоћ мигрантима на раду. ББЦ није успео да се чује са њим. „Ја сам полу-Рус али чак по Нирбершким законима [Закони нацистишке Немачке] ја сам ок", „правдао се" Славрос на форуму „Гвоздени марш". За време протеста на тргу Мањеж 2010. године страдала је група младих људи несловенског изгледа. Славрос је, међутим, описивао нереде као један од најбољих догађаја Један од првих корисника овог форума срео се са дописниом ББЦ-ја у кафеу у центру Москве. О дружењу са интернет фашистом бивши навијачки фанатик из руске провинције пристао је да прича под условима да остане анониман. Каже да Мухитдинова није видео од 2017. године, као и многи заједнички познаници, губи му се траг у нагађањима где би могао да буде. Првог сусрета са Славросом саговорник ББЦ-ја се сећа са иронијом и не искључује да је у то време можда био његов једини присталица. „Није ме изненадила његова азијатска спољашњост. Десница је много више анархична и постмодернистичка него што се мисли. Када смо се први пут срели у Москви је било више од 30 степени. Он је дошао у топлој, дебелој кошуљи са свим закопчаним дугмићима. Видео сам како му је лоше од врућине". Са неколико својих десничарских пријатеља, чланова блога, Славрос је ишао на камповање и играо друштвене игре. А негде између партија игре „Тамнице и змајеви" он је објавио да хоће да створи масовни покрет. Аутаркија „челичне омладине" Крајем 2000-их Славрос се појављивао у штабу ултраконзервативног покрета „Народни храм" и учествовао је са њима на митинзима против геј параде у Москви. „Народни храм" је увек био православни покрет, сматра директор центра „Сова" Александар Верховски. Иако се позиционирао као конструктивна опозиција властима са конзервативних становишта, за разлику од „неконструктивне" опозиције етнонационалиста и либерала". На акцији „Народни храм" против „геј пропаганде" у 2011. години сакупило се свега хиљаду учесника. Ипак је власт у Русији убрзо усвојила закон који је у складу са захтевима протестаната Маске су пале у децембру 2010. године. Након убиства навијачког фанатика Јегора Свиридова неколико хиљада националиста изашло је у некажњену акцију против „етничког криминала" у центру Москве. Славрос је за YouTube канал снимао како су на полицију бацали делове арматуре и бакље. А организација „Народни храм" изигнорисала је протесте и током година изгубила присталице. Након догађаја на тргу Мањеж Славрос је објавио манифест на 100 страна „Покрет руске „Гвоздене омладине" (ПРЧМ) у коме је писао: „Од детињства сам знао да сам Рус, осећао сам патриотизам и национализам, као и интересовање за политику. Прошао сам пут од комунизма до стаљинизма, а на коме је стабилно растао национализам". У манифесту је себе прогласио за „аутократу" и „апсолутног владара" ПРЧМ. Испод њега на лествици покрета налазили су се „витези", „ратници", „војводе"... Учесници покрета морали су да носе униформу, „женски одред" руску крагну и сукње до пода. Њихов дизајн на молбу Славроса направио је мексички уметник са надимком acfierro, сам „аутарк" је нацртао симболе и заставе. Манифест „Покрета руске „Гвоздене омладине" није предвиђао само ношење униформе, већ и цео кодекс понашања на акцијама и у свакодневном животу „Рат је за мушкарце исто што и мајчинство за жене", цитирао је он Бенита Мусолинија. А у каснијим радовима које је писао на енглеском више се позивао на Адолфа Хитлера. Раду који се односио на идеологију Славрос је схватао веома озбиљно, причају његови познаници. „Послао ми је шаблоне за стикере ПРЧМ, замоли ме да их одштампам и поделим по граду, прича бивши учесник „Гвозденог марша". На стикерима није било ничег што је забрањено али је дизајн био провокативан и одбили су да их штампају у штампарији. Тада је он сам одштампао стикере и послао ми их је поштом". Иако одломке из његовог манифеста као и раније цитирају у националистичким организацијама на платформи „ВКонтакт", за већину руских ултрадесничара Славрос је остао готово непозната и непопуларна фигура. „Ледени брег модерне" На последњој страници свог манифеста ПРЧМ Славрос захваљује на помоћи британцу Бенџамину Ноелсу. Како је ББЦ открио право име тог становника града Свонси је Бен Рејмонд. Он је 2013. године основао националистичку групу „Национална акција" (National Action), која је сада забрањена у Великој Британији. 11 њених припадника је осуђено за екстремизам, а четворици се суди. Бивши припадници такође су осуђени на основу закона о борби са тероризмом. Кад је дописник ББЦ-ја Данијел Сенфорд пришао Рејмондовој кући са камером, овај га је грубо отерао и побегао унутра, одбивши да одговара на питања. Као и њихови амерички „атомски" другари припадници National Actional спроводили су у шумама курсеве за самоодбрану и руковање оружјем. Инструктори су били представници међународног пројекта руског борца мешовитих борилачких вештина Дениса Никитина (Капустина) који је учествовао у националистичким акцијама по целој Европи. Бен Рејмондс, тј. Бенџамин Ноуелс је један од првобитних администратора „Гвозденог марша" који се регистровао на форуму под бројем седам (Славрос је био под бројем један). Учесници „Гвозденог марша" са заставама форума који је забрањен у Великој Британији „National Actional" и Atomwaffen Division на екскурзији у Бакингемској палати Форум испрва није био толико фашистички, каже за ББЦ бивши члан „Гвозденог марша": „Главна идеја била је да се преокрене културу политичке коректности. Било је то уточиште за људе који нису могли да говоре на другом месту". У првим годинама форума Александар [Славрос] није забрањивао људе са другачијим идејама. Сам се интересовао за њих. У 2014. години, на позив једног од учесника форума, Славрос је посетио Петроград на сусрету „интегралних традиционалиста". „Иритантна филозофско - теолошка тема по принципу округлог стола, било је аутистично", написао је касније. Сусрет је организовао „скоро па религиозни мистични московско-петроградско-новосибирски кружок" без јасне организационе структуре, прича познаник Славроса: У томе су учествовали представници неких струја традиционалног ислама са Кавказа. Били су повезани са другим струјама, нагињали су ка десници и интересовали су их разни Платони и Дугини. Тамо су били и њу ејџ хипији, који су као били „оријентисани на другу страну. Било је хакера који су причали о сајбер панку. А Славрос је био у њиховој позадини". Један од организатора скупа петроградских традиционалиста Павел Бојцов, рекао је за ББЦ да су на њему присуствовали представници различитих покрета - од православних до Харе Кришна. Гост из Москве понашао се скромно. Бојцов се сећао само његовог „доброг лица". „За мене је то трагична фигура", наставља Бојцов. „У тешким временима руски патриоти често ударају по радикализму. Али то није решење за ситуацију. То је политички ескапизам који наслеђује одлике руског секташтва." Сам Бојцов фашизам и нацизам назива „леденим бреговима модерне у океану постмодерне који се отапа", а Славрос и његови следбеници су „жртве мрачног међународног култа", помоћу кога „младе руске момке" нагоне у редове „псеудополитичке субкултуре". „Црвена таблета" Следећа станица Славроса била је Финска, где га је позвао члан „Гвозденог марша", Kombat Unit који је себе назвао „шаман у чизмама". „[Шаманизам] је кад се наједеш печурака и након тога одлазиш у шуму да удараш у бубњеве и призиваш духове", објашњава Славросов познаник. Судећи према писањима на форуму током тих дана Славрос и Kombat Unit су узимали МДМА, ЛСД, марихуану и опијате. Првог дана Славрос је повраћао и вртело му се у глави. „Тест није био тако дуг, директно сам у ве-це шољу не више од три минута", писао је он. Kombat Unit је навео другачију верзију догађаја: „Половину времена Славрос није схватао шта се дешава и често је губио свест." Неколико година касније, Финац се придружио националсоцијалистичком Северном покрету отпора и завршио са „шаманизмом", ако је веровати његовим изјавама на форуму. Таква публика била је окосница „Гвозденог марша" у првим годинама његовог постојања, каже Славросов пријатељ. Истовремено, Алишер Мухитдинов је покушао да одржи предавање о кризи либералне идеологије у Европи на Факултету политичких наука на МГИМО: окачио је то бавештење на огласну таблу и заказао састанак на платформи „ВКонтакт". Назив састанка је redpilltime, „Време за црвену пилулу", где асоцира на филм Матрикс и меме који западна ултрадесница често користи као симбол „свести" и „прихватања" нових фашистичких погледа. Предавање се није одржало „због административних питања која су се појавила", касније је објаснио Мухитдинов. Убрзо су га избацили са МГИМО. „Једино са чиме је имао проблем је француски језик", каже Јевгенија. Језик земље, која је свету дала толико левих филозофа и социјалиста, Славрос никад није савладао. Славрос без маске Дана 14. фебруара 2015. године на Дан заљубљених, на канадски аеродром Галифакс слетела је америчка држављанка из државе Илиноис и активна учесница форума „Гвоздени марш" Линзи Суванарат. Са два локална саучесника планирала је да организује пуцњаву у локалном тржном центар. Полиција је успела да их задржи, а током притвора један од саучесника Суванарат извршио је самоубиство. Она издржава доживотну казну. Последњи постови које је Линзи Суванарат оставила на форуму испуњени су мржњом према Александру Славросу, кога је називала бившим момком. Судећи по тим постовима Славрос и Суванарат се никада нису срели али су комуницирали преко Скајпа. Затим јој је Славрос наводно рекао да има другу девојку. У знак освете, Суванарат је на форумима објавила фотографију наводне Славросове девојке и посебно је објавила његову слику без маске уз саркастичне коментаре. Познаници Алишера Мухитдинова су рекли за ББЦ да су га препознали на тим фотографијама. Наводна Славросова девојка из Москве одбила је да одговара на питања. Линзи Суванарат је била опседнута масовним убицама из школа и нацизмом Конспирација је била окончана. Међутим, Славроса то није пореметило: на годишњицу стварања форума он је у Москви организовао „шетњу „Гвозденог марша". Сам администратор и неколико учесника марширали су улицама са заставама форума, фотографисали су се, истина са маскама, улазили у паб и враћали се на улице и настављали у кругу, прича сведок догађаја. Фотографију и снимак из шетње Славрос је поставио на форум: „Донео сам налепнице, маске, заставе, три дрвена јарбола које смо углавном користили као штапове скрећући пажњу свих у нашој околини. Ја сам изигравао Гандалфа [чаробњака из „Господара прстенова"]: „Нећеш проћи!" . У неком тренутку смо их користили као копља, изигравајући 300 Спартанаца и нисмо давали људима да уђу у вагон метроа". У „Опсади" Исте те 2015.године Славрос је открио књигу „Опсада" америчког неонацисте Џејмса Мејсона. Као петнаестогодишњак лутајући по различитим неонацистичким организацијама, лично познајући чланове секте „Породица" Чарлса Менсона, осуђен за завођење малолетнице, Мејсон је извео формулу: што је ближа смрт савременог света, то је боље за нацисте. Славрос је Мејсону посветио серију подкаста. „Књиге као што је „Моја борба" [Адолфа Хитлера] продају саме себе, нема потребе да се о њима много прича. „Опсада" Мејсона је остала запостављена доста дуго", објављивао је он на скоро идеалном енглеском. Неколико сати је Славрос набрајао „врлине" књиге. Џејмс Мејсон (у средини) и учесници Atomwaffen Division на догађају који су они називали „Нуклеарни самит-2019". Стари нациста је читао радове након чега су мушкарци одржали сатанистичку мису Творац форума „Гвозденог марша" претворио је дело „Опсада", које је написано још пре него што се он родио, у интернет феномен, сматрају истражитељи америчког Јужног центра за борбу против сиромаштва (SPLC невладина организација која се бори против дискриминације сиромашних, крајња десница). Према њиховим прорачунима од 2016. године до 2017. број спомињања књиге на форуму порастао је са 200 на 800. "Опсада" је више пута цитирана на сајту Atomwaffen Division и постала је приручник за учеснике покрета. Надахнут идејама Мејсона, Славрос је објавио на интернету неколико збирки есеја који осликавају исте погледе на свет. У једном од њих "Нулта толеранција" Хитлер и Мејсон су цитирани 42 пута на 110 страница. На форуму „Гвоздени марш" Славрос се хвалио да је Мејсон, који очигледно не користи интернет, веома ценио његов рад. Он се потрудио да све, од унутрашњег изгледа књиге па до илустрација, буде у складу са стандардима солидног издања. Његове публикације отишле су ван граница форума: редовно их објављују на анонимним имиџ бордовима и на форумима са фашистичком тематиком. А на форуму Fascist Forge („Фашистичка ковачница"), претходник „Гвозденог марша", налази се цела секција посвећена Славросу. Нестанак Свој последњи пост на форуму Славрос је објавио 20.новембра 2017. године, према резултатима теста једног од корисника „знање о фашизму". Након неколико дана форум „Гвоздени марш" је заувек избрисан. Заједно са њим и интернет часопис Rope culture („Култура конопца"), који је Славрос заједно са истомишљеницима издавао. Сајт и форум су се налазили на различитим хостинзима, мало је вероватно да су истовремено уништени споља. Изгледа као да је прекидач притисао сам Славрос. Али зашто? Амерички ултрадесни хакер и интернет трол, Ендрју Ауернхајмер, познатији као weew, је на основу свежих података разговарао о нестанаку „Гвозденог марша" у свом подкасту са једним од администратора форума, Kанађанином под надимком Zeiger (сада се трага за њим). Ауернхајмер је претпоставио да је Славрос нестао под притиском руских власти, а којој је на њега указала „светски закулисна заједница". Zeiger се сложио са том теоријом: према његовим речима, свега неколико дана пре гашења форума Славрос нам је слао планове развоја "Челичног марша". На последњим фотографијама Славрос може да се препозна по маски са лобањом. Међу ултрадесничарима са енглеског говорног подручја појавиле су се теорије о хапшењу, па чак и убиству Славроса. Главна платформа за њихову комуникацију била је Discord, предвиђена за онлајн игрице. Постови са те платформе чувају се на серверима корисника на који може да се приступи само ако добијете позив. Међутим, хакери су научили да проваљују у те сервере и од 2015. године објављују преписке фашиста са интернета на сајту Unicorn Riot („Побуна једнорога"). „Atomwaffen Division су окупирали сатанисти, National Action је уништен од стране шпијуна тајних служби и сада је проглашен лов на активисте покрета, а Славроса је вреоватно убио ФСБ (државна служба безбедности)" објавио је корисник под именом The Eternal Armenina („Вечни Јерменин"). „Ја сам био учесник "Гвозденог марша" до тренутка када је Славрос разљутио ФСБ сакупљањем средстава за „Азов" [украјински батаљон]. Циљ форума је био да се шире информације и он је био успешан у томе. Ја не бих био овде да није ових величанствених гадова", писао је други анонимни корисник. Иако је на форуму постојала струја посвећена „Азову", ББЦ није нашао ништа што потврђује да је Славрос сакупљао средства за батаљон. Секретар за штампу „Азова" није одговорио на питања. Други разлог због кога је угашен "Гвоздени марша", могао би да буде хакерски напад. У новембру 2019. године са мреже су исцурели подаци са 1200 налога форума који је затворен, алиаси, мејлови, пасворди, постови и приватне поруке. Амерички сајт „Јеврејски радник" претворио је цурење информација у базу података са могућношћу претраге. Иследници из целог света почели су да откривају идентитет корисника, а интернет тролови да их убацују на све могуће јеврејске мејлинг листе. Сервис Airbnb, који се бави изнајмљивањем станова по целом свету, објавио је да је блокирао 60 корисника, чији су се мејлови такође користили за регистрацију на форуму „Гвоздени марша". Славросу вероватно неће бити потребан овај сервис ускоро. На једном од форума weew је сугерисао да његов колега живи у домовини својих предака, у Ташкенту. Али, како је објаснио ББЦ, Алисхер Мухитдинов као и пре живи на југозападу Москве у трособном стану који је наследио од мајке (она сама живи ван града). Истражни органи га не траже, иако је 2017. године на врхунцу популарности форума „Гвоздени марш", руско правосуђе поднело стотињак казни на основу члана о одобравању тероризма, а та бројка расте из године у годину. Мухитдинов користи мобилни и јавља се на њега. Међутим, са ББЦ-јем није желео да разговара. Први пут је одговорио само „да" када су му се обратили са „Алишер?", а на поновни позив ћутао је око десет секунди. Славрос није одговорио ни на заштићеној платформи за дописивање Signal, на којој једино има налог. Једном прилико говорио је својој колегиници са факултета Јевгенији да хоће да се бави превођењем филмова и серија. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk