Протести у Србији: Корона вирус, демонстрације и насиље – зашто се дијаспора придружила протестима
Док су у Београду и другим градовима Србије трајале вишедневне демонстрације против власти и најављених мера у борби против корона вируса, у знак подршке протести су организовани и у Америци, Немачкој, Француској и Аустрији.
Протест у Њујорку „Праг трпљења великог броја људи у Србији, а и у дијаспори пређен, и нема назад. И власт је тога свесна, очајнички потез извођења оноликог броја полиције, батинаша и којекакве силе то потврђује", каже за ББЦ на српском архитекта Филип Поповић из Њујорка. Овај 37-годишњак је у Америци је од 2011. када је добио зелену карту на лутрији. Са још педесетак људи изашао је на улице Њујорка у недељу 12. јула у подне по локалном времену испред седишта Уједињених нација како би изразио незадовољство стањем у Србији - политичким и здравственим. „Махом су ту били млађи људи, последња два таласа емиграције од 90-тих па на овамо", каже Филип. Истог дана одржан је протест и у Берлину, испред Бранденбуршке капије, а било их је протеклих дана и у Паризу, Хамбургу и Бечу. Неки захтеви били су свуда исти - да се прекине са полицијским, параполицијским, али и хулиганским насиљем. Затим, да власт у Београду транспарентно саопштава све податке о оболелима, и стању лекара и болница током епидемије корона вируса, али и да страни медији објективније извештавају о дешавањима у Србији. Зашто су се окупили? „Најгоре је седети и не радити ништа. Апатија, неделовање и песимизам је луксуз који ми овде, а ни наши доле, у овој ситуацији не смемо себи да допустимо", каже Петар Марковић, који је у Немачкој већ девет година, а рођен је и одрастао у Београду. Он има 26 година и тренутно је студент педагогије за основну школу, а бивши је ватерполиста. Православна нова година: Како мирише славље на песку у Дубаију Заједно са Николом Марићем покренуо је иницијативу и сајт Oдливени мозгови, а протестни скуп су пријавили полицији. Било их je, каже, стотинак. „Лично ми је јако тешко да гледам како моја породица, пријатељи и сународници немају најосновније здравствене услове и умиру због бахатости једног човека. „Од уторка сам под страшним стресом, који је врхунац вишегодишње бриге за моју породицу и грађане Србије, уопште", каже Никола у писаној изјави за ББЦ. Он има 30 година, а већ четири године живи и ради у Немачкој. Из родног Ваљева отишао је најпре на студије софтверског инжињерства на Електрoтехнички факултет у Београду, а затим у Немачку. Чиме су незадовољни Срби у иностранству? Укратко, стањем које већ три деценије траје на Балкану и у Србији. „С обзиром да сам кренуо у први разред 1990, хтео - не хтео, моје одрастање су обележили догађаји попут 9. марта, избегличких колона из Хрватске, протести 96/97 и свега што је уследило", сећа се Филип из Њујорка. Овај Ваљевац ради у фирми која се бави пројектовањем кућа за одмор. Кап која је прелила чашу биле су слике насиља на улицама и провођења. Препознаје се, каже, и сада исти рукопис, само још софистициранији. „Додајмо на то ситуацију везану за корона вирус, где су моји родитељи два месеца били таоци нечијих нељудских мера, не могу ђубре да оду да баце", истиче он. Током пандемије он није могао да напусти Америку јер нема летова. За то време, председник Србије Александар Вучић навео је да је погрешио што је дозволио улазак људима из дијаспоре. „Председник и његови медији проглашавају људе из дијаспоре за државне непријатеље, да би месец дана касније окренули плочу и причали како ће `тата да се врати из Немачке`", каже Филип. Уверен је да до тог обрта дошло због избора или да је власт схватила да „тате годишње пошаљу више новца у Србију, него што су сви инвеститори донели у последњих 20 година, са све радним местима од по 250 евра". Иако ће ове године сигурно бити мање личних трансфера, што је глобални проблем, слање пара из дијаспоре представља један од најстабилнијих прилива новца у Србију. Примера ради, 2018. је од рођака и пријатеља из инстранства укупно стигло 3,1 милијарду евра. Бруталност полиције Слике насиља су подстакле глумицу Машу Дакић да се прикључи протесту у Њујорку. „Била сам испровоцирана привођењем пријатеља. Један је приведен због поста на Фејсбуку чиме је угрожена слобода изражавања, а други испред Скупштине, задржан je два дана и сломљени су му сви прсти на рукама", наводи она у изјави за ББЦ. „Нисам могла да седим код куће и цокћем над њиховом судбином, него сам желела да урадим нешто конкретно", истиче глумица. И Биљана Илић, продуценткиња која живи у Њујорку, данима је, каже веома узнемирена вестима из Србије. „Ужаснута сам полицијском бруталношћу, потпуном контролом медија и институција неколицине људи, чињеницама да доктори у неким домовима здравља имају само један пар рукавица и једну маску по смени за време короне". Напомиње да су скуп организовали за мање од 12 сати и успели да окупе више од 50 људи у Њујорку, упркос раздаљинама где живе и смањеном превозу због пандемије. Један од захтева било је и извештавање власти у Србији о преговорима које се воде о Косову. Пошто је 2020. година америчких избора бројни аналитичари сматрају да ће администрација Доналда Трампа пре тога подстаћи Београд и Приштину да дођу до финалног споразума. Корона вирус Да су протести много више од одговора на тренутну ситуацију, сматра уметница Наташа Прљевић, која живи у Њујорку. Она тврди да се „манипулише медијима, регионално не признају ратни злочини, чиме се онемогућава исцељење и солидарност у борби против ратних профитера и криминалаца који прекрајају животе читавом Балкану". „Мој град Ужице је тренутно у катастрофалној ситуацији са 400 заражених остављено на милост и немилост шаци стручних медицинских радника који обољевају и гомили нестручних лица", наводи она. „Зато се закаснило са отварањем ковид амбуланти које су сада препуне", додаје Прљевић. О тешкој ситуацији у Златиборском округу говорили су и званичници. Корона је била тема и протеста у Берлину, где је говор једне труднице био врло упечатљив. Део говора за ББЦ преноси Тијана Милуновић, једна од организатора протеста и другарица будуће мајке Радмиле Радовановић, која већ деценију живи ван граница Србије. „За месец и по дана постајем мајка по први пут и плашим се да неко од старијих чланова моје породице до краја године не подлегне корони и не упозна своје унуче (део породице се већ заразио) - а све због аутократије Александра Вучића, неодговорности и неспособности његове владе, као и њихове одвратне и незајажљиве жеље за влашћу. „У последње време толико је људи у Србији страдало, укључујући и пуно медицинских радника од којих су неки били врхунску стручњаци у својим областима. Kаква је то власт којој је победа на изборима битнија од живота својих грађана?" Београђанка Тијана има 34 године, а већ готово деценију живи у Немачкој. По завршетку студија у Београду, завршила је мастер мировне студије на Гете Универзитету у Франкфурту на Мајни, где је студирао и бивши премијер Зоран Ђинђић. Једно време је радила и у немачком Бундестагу и као новинарка, а данас је музичарка. „Историја се понавља" Тијана се сећа времена Милошевићевог режима и сматра да је „поражавајуће је да смо се након четврт века опет вратили на исто". „Чињеница да смо протест у Берлину одржали на 25. годишњицу геноцида у Сребреници само додатно подсећа на то промашено време". Ипак, Петар и Никола који су заказивали протест и пријављивали полицији кажу да су случајно одабрали тај датум, јер је било лакше да буде за викенд. „Kажу да се историја увек дешава двапут, први пут као трагедија, а други пут као фарса - ово чему управо сведочимо је ништа до једна пародија на деведесете. Тврди да је поражавајуће да ЕУ и Немачка, у којој живи, „подржавају Вучића и његову аутократију" „Надам се да ће наша порука допрети - престаните да подржавате диктатуру јер је можда у скоријој будућности и на сопственој кожи осетите. Шта се збива на периферији, пре или касније се лако прелије у центар", закључује Тијана. Пре Њујорка и Берлина, још 9. јула у Паризу су се окупили српски студенти како би дочекали српског председника Вучића који је долазио у посету француском колеги Емануелу Макрону. Носили су транспаренте „Tи си ковид Србије" и „3а ћалета" - пароле које су се могле видети и на демонстрацијама у Београду. Хоће ли се и када поново окупити највише зависи, кажу, од догађаја у Србији. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk