Порез и утаја: „Невидљиве" измене Кривичног закона
У животу су само две ствари неизбежне - да се умре и плати порез.
У Србији то баш и не важи, наводи за ББЦ на српском порески стручњак Иван Раонић. Изостанак пореске дисциплине, благонаклон однос надлежних према том проблему и дуг пут до пресуде, представљају само неке од проблема у овој области, сматра. У таквој атмосфери једноставно су „испод радара" прошле измене члана Кривичног закона о пореској утаји којима је предвиђено да се утаја пореза сматра кривичним делом - уколико избегнете да платите или обрачунате порез у вредности од милион динара, а не досадашњих пола милиона динара. Стручњаци кажу да нове одредбе показују да држава жели да кривично гони „крупне рибе" и повећа наплату пореза. Да би се ово заиста и догодило, кажу да је неопходно закон примењивати једнако на све. Утаја до милион динара је такође кажњива, али се сматра привредним преступом или прекршајем. Из Пореске управе за ББЦ кажу да је разлог за повећање основице „сужавање криминалне зоне на оне случајеве када је санкционисање оправдано". „Уколико се избегава да се плати испод милион динара, процена је да то није опасно по друштво толико да би се прогласило кривичним делом", наводи се у одговору управе. Новим законом подигнута је и најнижа запрећена казна са шест месеци на годину дана затвора. Пореска недисциплина Истовремено пооштравање казни за утајиваче пореза, надлежни сматрају оправданим. „Од запрећене казне затвора очекујемо да има пре свега, превентивно дејство", истичу у Пореској управи. Додају да се уз помоћ нових мера растерећују ресурси служби за откривање пореских кривичних дела и правосудних органа, а смањују се и трошкови. Подизање цензуса је порука да ће кривично да гоне само такозване „крупне рибе", каже Раонић. „Вероватно се иде на варијанту, дај да наплатимо шта можемо, јер нема држава ништа од тога да они иду у затвор. Али то треба иде паралелно, јер је код нас велика пореска недисциплина", каже он. Раонић наводи да је због психолошког утицаја потребно да постоји кривична одговорност и запрећена казна затвора. „Свака толеранција на то дело је неки вид затварања очију - нулта толеранција је нула", истиче он. Како гласи измењени члан 225.Кривичног закона о пореској утаји? На листи највећих пореских дужника у Србији налазе се фирме познатих бизнисмена, показују последњи доступни подаци Пореске управе из 2017. године. Неке од компанија су у стечају. Осим компаније Марка Мишковића, сина власника Делта холдинга Мирослава Мишковића, међу дужницима су и фирме у стечају из концерна Фармаком Мирослава Богићевића, као и Драгана Ђурића, власника компаније Зекстра. Због помагања сину у утаји пореза током продаје путарских предузећа, Мирослав Мишковић је првостепено осуђен на две и по године затвора и казну од осам милиона динара. Како из празног новчаника подмирити дажбинe држави? Тајкуни на Балкану - као сав нормалан свет Најбогатији делови друштава на Балкану, бар кад је реч о плаћању пореза, изгледа деле уврежени став обичних грађана - ако не мора, ја не бих. Слично је и у Црној Гори. Председник Атлас групе Душко Кнежевић, некада блиски сарадник црногорског председника Мила Ђукановића, осумњичен је да је створио криминалну организацију и спровео вишемилионску утају пореза и прање новца, саопштио је зимус главни специјални тужилац Миливоје Катнић. У априлу је против њега подигнута оптужница за злоупотребу положаја у привредном пословању и расписана Интерполова потерница, али случај још није стигао до суда. И Жељко Жужић, хрватски тајкун близак бившем председнику Стјепану Месићу, својевремено се нагодио са тужилаштвом због утаје - у периоду од 2007. до 2010. није платио више од шест милиона евра пореза. „Гледају благонаклоно" Надлежни тврде да се на сузбијању пореских малверзација ради пуном паром. У периоду од јануара до априла 2019. године, Сектор пореске полиције је надлежним тужилаштвима поднео 473 кривичнe пријавe против 656 особа. При томе је избегнуто плаћање пореза у износу од 4,4 милијардe динара, а прибављена је и противправна имовинска корист у износу од 742 милиона динара, подаци су Пореске управе. Укупна наплата пореза је повећана, али без наставка реформи не можемо да очекујемо даљи раст, оценила је недавно директорка Пореске управе Драгана Марковић. Колико Пореска управа наплати је једно питање, а колико се људи кривично гони сасвим друго, истиче Раонић. Став Врховног касационог суда (ВКС) је да сваки утајен порез на доходак грађана мора да се „цепа" на године, објашњава. „Рецимо, ако неко сваке године утаји 500.000 динара и то ради пет година за редом, збирно, ту има кривичног дела. Међутим, кад поделите на године, нема", објашњава Раонић. ВКС је донео став и о порезу на додату вредност наводећи да се утаја дели на порески период - месечни или тромесечни период плаћања ПДВ. „Дизањем цензуса и ставом врховне судске инстанце ви већ жмурите на то или гледате благонаклоно", каже порески стручњак. Коверат са новцем Светлосне године до пресуде Поступак гоњења тече тако што пореска полиција, уколико утврди да је било утаје, покрене поступак принудне наплате и поднесе кривичну пријаву. Затим тужилац испитује да ли је постојала намера да се утаји порез и може ли да оптужи ту особу. Суд одлучује само ако тужилаштво покрене случај. Ипак, поред бројних и медијски пропраћених акција хапшења, мало тих случајева добије судски епилог. „Знате колика је раздаљина од пореске пријаве до пресуде - то се мери светлосним годинама", наводи Раонић. Он истиче да пореска полиција пише пријаве на основу Закона о пореском поступку који се у добром делу не ослања на Кривични закон. „Оно што пореска полиција сматра пореском утајом, то тужилац може да тумачи као случај у ком нема кривичног дела". Он каже да се дешавало и да пореска полиција нађе да је утајен порез, а да особа дуг плати пре доласка код тужиоца. „То се такође толерише. Ако вас нико није ухватио - ви настављате да то радите, ако вас ухвате - ви платите и опет сте чисти", каже Раонић. Из досадашњег искуства, тврди, најчешће решење тужилаштва је постизање нагодбе са окривљеним. Роналдо, Меси, Шакира... С обзиром на то колико се новца обрће у спорту, није чудо да ни најпознатији спортисти нису остали имуни на „болест" звану утаја пореза. На овом степенику пали су двојица најпознатијих фудбалера данашњице, Лионел Меси и Кристијано Роналдо. Обојица у Шпанији. Аргентинац Меси и његов отац проглашени су кривим за утају пореза - добили су условне затворске казне од по 21 месец. Али то није било све. Морали су да плате укупно 3,1 милион евра, а фудбалер Барселоне бранио се тврдњом да није био упућен у процедуру плаћања пореза и да је све препустио оцу и адвокатима. И Месијев љути ривал у трци за назив најбољег фудбалера данашњице, Кристијано Роналдо, имао је невоља са шпанским пореским властима. Он је 2018. године проглашен кривим за утају пореза. Добио је две године затвора условно и морао је да плати чак 18 милиона евра. На удар шпанских правосудних органа дошли су и бивши тренер Реал Мадрида и Манчестер Јунајтеда Жозе Мурињо, као и фудбалер Лука Модрић и многи други. Мурињо је прихватио да плати три милиона евра и казну од годину дана затвора, коју није морао да служи, док је Модрић прихватио да плати више од 800.000 евра. Уз фудбалере, очекивано, иду и манекенке и певачице. Овогодишња водитељка Евровизије и израелски супермодел Бар Рафаели на име пореза мора да плати више од два милиона евра. Колумбијска певачица Шакира је оптужена да је избегла да плати више од 14,5 милиона евра за три године које је провела у Каталонији. Већи проблем селективна примена закона Није било неопходно мењати законе, сматра Јелисавета Василић из Савета за борбу против корупције Владе Србије. Она истиче да су у овој области и досад били добри закони, али каже да је проблем селективна примена. „Ако неко с врха власти каже да неким појединцима или фирмама не наплаћујете порезе, што се дешавало, то је проблем, а по томе су све владе исте", истиче Василић. Адвокат Зоран Атељевић, међутим, каже да повећање основице не значи се повећава толеранција на ова кривична дела, већ је то прилагођавање реалним друштвено-економским односима. „Могуће је да ће и то бити јака превенција, с аспекта запрећене казне - не иде то на руку утајивачима", каже Атељевић. Он је на суђењу Мишковићу био бранилац власника Нибенс групе Мила Ђурашковића - осуђеног, између осталог, и за дело пореске утаје. „Измене Кривичног закона нису нешто неуобичајено. И раније је тај основни цензус померан са 150 на 500 хиљада, сад је милион динара", закључује Атељевић. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk