Мали хероји Балкана 2019: Шетали за болесне, спасавали децу, делили оброке, књиге
„Ако желиш да видиш промену у свету, ти мораш постати та промена."
Ову Гандијеву реченицу неки од нас су, вероватно несвесно, у потпуности применили. Они су спасавали босоногу децу из саобраћајној колапса, шетали су за малишане оболеле од рака, кували су бесплатне оброке, делили књиге и правили намештај. И све то за оне који немају толико. Ово су прави мали - велики хероји Балкана са којима су репортери и репортерке ББЦ-ија на српском разговарали у 2019. години. 1. Због њих је цела Србија „пружила корак" за болесну децу Тамара и Богдан ходају да би помогли деци која болују од малигних обољења. За Тамару Кларић и Богдана Стевановића 19. септембар 2019. није био обичан четвртак, већ дан за велике ствари. Кренули су у шетњу, али ни она није обична. Наредних седам дана препешачили су Србију како би обезбедили новац за изградњу нове родитељске куће у Београду и покренули остале да се укључе у акцију. Пружи корак: Како су шетали Тамара и Богдан „У свету у каквом живимо имамо две опције: да седимо са стране, гледамо шта се дешава и критикујемо и да устанемо и предузмемо нешто", рекла је тада за ББЦ на српском Тамара Кларић док је пролазила прву планирану руту. Не само да су успели у овом походу већ је са њима пешачила и цела Србија и уз помоћ апликације коју су направили Пружи корак - сакупила 50 милиона динара за болесну децу и њихове потребе. Апликација је наставила да ради, а функционише по систему - колико корака неко препешачи, толико новца компаније донирају. Данима су пешаци на друштвеним мрежама објављивали колико су прешли корака и колико је динара уплаћених у хуманитарне схврхе. 2. Ирена, хероина о којој причају Америка и Србија: „Само сам радила свој посао" Ирена Ивић, возачица аутобуса у Милвокију, спасила је бебу која је сама трчала по зими. Возачица аутобуса у америчком граду Милвокију, Ирена Ивић-Дробњак, нагло зауставља аутобус. Напољу је јак минус, а све се одвија прошле зиме. На тротоару са леве стране угледала је босоного и једва обучено дете, које као да је недавно научило да хода. Ирена излеће из аутобуса и узима дете у наручје, а једна путница јој доноси јакну у коју га умотавају. Када су ватрогасци и полиција стигли, ушушкано дете је већ увелико сањало неке лепше снове. Ирена Ивић, родом из Прокупља, тог петка у јануару 2019. постала је медијска звезда са обе стране Атлантика. Ирена, хероина Америке и Србије за ББЦ: „Само сам радила свој посао" Њен херојски чин пренели су највећи светски медији, хит је на друштвеним мрежама, а више не зна шта ће од позива бројних новинара, од РТС-а до ЦНН-а. „O, боже, али зашто тако Слободане? Ја сам само одрадила свој посао", рекла је Ирена у интервјуу за ББЦ на српском. „Људима је то велика ствар, али наравно да никога ко не може да се брине о себи не бих оставила на улици". 3. Породица Гајић против Лафорине болести: „Да ниједан тинејџер више не заплаче" Породица Гајић побеђује неизлечиву болест Једна породица је битку за своје дете пренела на помоћ свој деци света са истим проблемом. ББЦ је 2019. писао о породици Гајић, Сњежани и Витомиру Гајићу из Бањалуке чији се „свет срушио" када је њиховим ћеркама успостављена дијагноза ретке, неизлечиве болести. Како једна породица из Бањалуке побеђује неизлечиву болест „Једног дана Татјана долази из школе и каже 'Мама шта ми се дешава, заборавила сам да ходам'", почиње причу о породичној трагедији Сњежана Гајић. Убрзо су из школе добили још један позив. „Милана, млађа ћерка, је пала. Имала је епи напад. То су били први симптоми", присећа се Сњежана више од десет година касније. Татјани и Милани, до тада здравим, активним и веселим тинејџеркама, успостављена је дијагноза Лафорине болести. „Нема лека, истраживања у повојима. Значи требате неговати децу и чекати крај. Преживљавање је од две до десет година", објашњава Гајић. Међутим, чекање најгорег за Гајиће није била опција. Адвокат и докторка из Бањалуке данас су међу највећим појединачним донаторима за истраживање лека за Лафорину болест на свету. Пре нешто више од годину дана добили су информацију да је лек - захваљујући донацијама - на помолу. 4. Бесплатни оброци за оне који немају Solidarna hrana Када је пре пет година, Нина Кокеза са двојицом другова организовала Солидарну клопицу, у Београду није било много ресторана и пекара који су делили бесплатне оброке онима који немају новца за храну. Данас је другачије - од Врачара до Раковице, све је више пекара у којима можете да купите оброк за оне којима је потребан. Ту су и ресторани у којима можете да купите условни оброк или кафу, као и експрес ресторани који деле солидарне, бесплатне оброке. ББЦ је 2019. разговарао са људима који помажу да се храна припреми и стигне до оних који не могу да је приуште. „Људи уђу у пекару, однесу оброк или оставе новац за људе који немају", каже Нина Кокеза, организаторка акције. Ту је и Оброк за породицу - акција једне фамилије из Србије. Упознајте породицу која дух Божића негује целе године Маријана Кресојевић, Мирјана Мутуц и Мина Гаврилов већ годину дана сваког викенда породицама којима је помоћ потребна деле пакете са комплетним ручковима. Оброк за породицу недавно је добио нови живот у Фејсбук групи која броји више хиљада чланова. Све је, каже Маријана, кренуло спонтано пре око годину дана, када се једна њихова познаница развела и запала у финансијске проблеме. „Ми смо врло везани као породица и често се окупљамо уз ручкове и дружење после ког нам је редовно остајало доста хране за коју нисмо знали шта ћемо са њом. „Kад можемо њој, зашто не бисмо могли и осталима", објашњава Маријана. Хуманих и оригиналних људи има и у Скопљу, а ББЦ на српском радио је причу о њима. “Ретвитни Оброк”: Они кувају храну за оне који немају Мала дружина окупљена под именом #РетвитниОброк, сваког петка након посла скува око сто оброка за бескућнике, сиромашне и социјално угрожене суграђане. Свака помоћ у храни или друштву око шерпе добро им дође, рекли су ови волонтери за ББЦ на српском. 5. Столар Миле - хармоникаш који прави и поклања столице за храњење деце Миле израђује не само дрвене столице, већ и играчке За њега је Србија чула у новембру 2019. када се одрекао пута у Њујорк. Постао је најпознатији столар у Србији, а Миле је заправо хармоникаш. Милорад Јурковић, како му је право име, већ четири и по године прави и поклања столице за храњење деце свима који не могу да их приуште. Хуманиста године се одрекао Њујорка За живот и материјал зарађује од хармонике. „Мислим да сам један од ретких, који је ишао да полаже и добије лиценцу и да плаћа порез на хармонику", рекао је Јурковић за ББЦ на српском. Славу и надимак је, ипак, стекао као столар и добротвор. Крајем новембра пријатељи из Фондације Дивац јавили су му да су дародавци из дијаспоре у Америци изабрали њега за хуманисту године. Позвали су га да дође у Њујорк на доделу награде, а да му сви трошкови превоз и смештај боравка током десет дана буду плаћени. То би му била прва прилика да види Америку. Миле је уз захвалност, ипак, одбио. „Да би се моје очи наслађивале, нећу да нечије друге заплачу. „Велика част ми је то била, али сам помислио да је боље да тај новац уплате за лечење неког детета", каже Миле. 6. Модерна библиотекарка: Девојка сакупља књиге за сеоске школе и болнице Александра често старе књиге добија од антиквара Александра Богдановић је библиотекарка, али не по занимању или радној књижици. Она је модерна библиотекарка - на интернету и на терену. Пре пет година покренула је блог Библиотекарка, а једна од њених главних акција је Књига за све - оснивање мини библиотека по сеоским школама, вртићима, домовима за старе... Блогерка прави библиотеке по селима у Србији До сада је сакупила и испоручила више од 2.000 наслова, а на превоз до српских села чека још 500 књига. „Све иде у Београд, а пошто и сама живим на селу, знам колико је људима тешко да дођу до књига, да их купе или позајме", рекла је Александра за ББЦ на српском. „То су половна издања, али свако ко отвори неку књигу први пут - за њега је она нова." 7. Нишки џедаји помажу децу без родитеља „Нека сила буде с вама", поручују нишки џедаји Иако их према актуелним дешавањима у серијалу Ратови звезда готово и нема, џедаји се већ неколико година успешно окупљају у Нишу, а препознатљиви су и по - хуманости. Поред попкултурних конвенција на којима окупљају фанове Ратова звезда, нишки џедаји организују и хуманитарне акције. Џедаји из Ниша организују камп намењен деци без родитеља Током лета 2019. су организовали камп на Власинском језеру, који је носио назив „Сила прати храбре". Био је намењен деци без родитеља. Камп за децу без родитеља није прва акција коју ово удружење организује. „Прва акција коју смо организовали била је посета дечијем одељењу онкологије КЦ у Нишу", рекао је Милан Максимовић за ББЦ, један од џедаја. „То нам је отворило очи за хуманитарни рад, па смо организовали више активности, тематских свирки за сакупљање добровољних прилога." У џедајском кампу су деца учила да напишу ЦВ, да развијају идеје и пословно комуницирају. 8. Пошумљавање: Младић сади нову шуму у селу код Чачка да би „произвела кисеоник за све нас" Стефанов циљ је да посади шуму на ливади са које је пре много година посечено дрвеће. Док се у Београду секу стабла због изградње гондоле, а и зелених површина је све мање, 150 километара даље, у селу код Чачка један младић има мисију да сади нову шуму. „Садимо 150 црвених храстића! Правимо шуму - производимо ваздух за све нас" - написао је Стефан Дрљача на Фејсбуку испод фотографије младе саднице храста када је са братом почео да прави шуму на свом плацу, у марту 2016. године. Он сади нову шуму код Чачка Три године касније, 2019. на Стефановој ливади у селу Дучаловићи у подножју планина Овчар и Каблар, расте не само будућа храстова шума, већ и саднице борова, брезе, липе и другог дрвећа и биљака. „Не само што је добробит узгајања шума да стварају кисеоник и буду наша плућа, шуме чувају тло, смањују клизишта, пружају станиште животињама, дају им храну и још много тога", рекао је Дрљача за ББЦ на српском. „Имао сам циљ да то буде моја заоставштина. „Да могу сутра, на пример моји унуци, да ту уживају и кажу, ову шуму је посадио мој прадеда", каже Стефан. 9. Они се брину о напуштеним животињама Они свакодневно доносе храну напуштеним мацама и куцама. Напуштене маце и куце нису увек саме - због ових људи. У Београду постоји једна посебна банка чији су клијенти животиње које живе на улици. Како би помогла напуштеним животињама, којих је у главном граду доста, Ана Којић је пре неколико година покренула Банку хране за напуштене животиње. Помаже јој још око 30 волонтера. Са њима прикупља храну од донатора и односи животињама које живе на улици. И нису једини, група младих одлучила је да помогне напуштеним псима у Батајници како би преживели зиму. Направили су им кућице у којима ће бар мало моћи да се угреју током хладних дана. Пси у Батајници Сличан хумани пример стигао је и из Тузле, где је Миланка Бошњаковић, власница ланца козметичких салона пронашла оригиналан и лак, а чини се, ефикасан начин да помогне угроженим животињама. Она је уз мало новца и једног мајстора направила хранилице испред локала, како би храна и вода били приступачнији псима луталицама. Напуштени пси из Тузле пронашли спас у козметичком салону „Коштале су нас 20 евра, као једна надоградња ноктију", рекла је Бошњаковић за ББЦ на српском. 10. Празници су, будите и ви мали хероји Шта је све током зиме потребно Свратишту за децу Не морате да урадите нешто посебно и оригинално, као што су ови људи урадили у 2019. Свратиште - место где деца улице могу да буду деца Довољно је да одете у Свратиште за децу улице и да током зимских месеци донирате нешто од ствари које су деци потребне: Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk