ТВ Слагалица: Наставник Марко Протић одржао час из хуманости
Марко Протић је наставник математике из Љубовије, а ових дана је у Србији одржао још један час - хуманости.
Марко Протић са супругом и једногодишњом ћерком У финалу чувеног квиза ТВ Слагалица заузео је друго место и добио 50.000 динара. Одмах је питао да ли новац могу да проследе на други рачун - хуманитарне организације Подржи живот. „Имам довољно колико је човеку потребно за једноставан живот. „Искрен да будем, не знам ни шта бих урадио са тим новцем", каже Марко, по мало стидљиво, за ББЦ на српском. Више од 5.000 људи је до сада учествовало у Слагалици Група школских другара и сећање на оца Иако су сви раштркани по Србији и иностранству, Марко се свакодневно дописује са друговима из средње школе - из Војне гимназије. У групи их има чак 128. „Пишемо ко шта ради, али мало - мало, па неко пошаље поруку како је болесном детету нашег другара потребна помоћ за лечење. Тако је било и у јануару када је мој другар Милош послао поруку да се помогне детету његовог колеге војника. „Свако је покушао да помогне и сакупи ту и тамо неки новац." Како су размењивали поруке, Марко је био све огорченији. „Схватио сам колико је најнемоћнијима потребна помоћ. „Размишљао сам - зар морамо да прибегавамо СМС порукама и позивима на групама, да бисмо лечили нашу децу, зашто то није решено? „Онда сам се пријавио за квиз и то размишљање ме је држало." Непосредно након тога, Марку се разболео отац. Тренутак када му је отац преминуо био је тренутак када је одлучио да евентуалну победу посвети њему, а да новац да „ономе ком је то најпотребније". Марко је победу посветио сећању на Раденка Протића, свог оца који је преминуо непосредно пре такмичења Поносни разред и рефлектори Марко, опет стидљиво, каже да се деци у основној школи у којој предаје, идеја свидела. „Деловало је да им се идеја допала. „Добро, признајем да су се одушевили. Мислим да су поносни на мене." Каже и да је квиз „потпуно другачији него када се гледа из фотеље". „Сви ти рефлектори и снимања, био сам стварно уморан. „Био сам тих дана код тетке у Београду и нисам се баш добро наспавао." Маркова омиљена игра је „мој број" - некима очекивано. „Шалили смо се да зато и предајем у основној школи - јер не знам баш најбоље да сабирам", критичан је Марко због пар грешака у квизу. ТВ слагалица је први пут емитована 22. новембра 1993. године Само један страх Марко живи једноставно у малом граду. Предаје у основној школи, отац је једногодишње ћерке, а његова супруга је незапослена. Ипак, он има другачију недоумицу. „Одмах сам питао да тај новац проследе да рачун хуманитарне организације, али су ми рекли да то није могуће. „Сад ме брине - шта ако будем морао да платим порез на ту трансакцију? Ја немам новца за то." Одушевљене обичних људи У тренутку када је Марко на крају квиза објавио да награду даје у хуманитарне сврхе, водитељка квиза се мало збунила, али је убрзо честитала добитнику на хуманости. Глумац и политичар Сергеј Трифуновић, који води хуманитарну организацију Подржи живот, захвалио се Марку на Твитеру. Остали корисници друштвених мрежа били су одушевљени овако хуманим гестом, а неки су коментарисали и да је ово „домаћи задатак" за све. „Кад видим да има још оваквих људи, схватим да још има наде, да није све изгубљено", написао је један корисник на Твитеру. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk