Светски дан веганизма: Пет тема за размишљање
Циљ веганског начина живота је да се не искоришћава ниједна животиња.
Животиње нису састојак - кажу вегани на протесту у Француској То значи да на вашем тањиру нема меса, нема живине, нема рибе, нема млечних производа, нема јаја, нема меда. Ово правило примењује се и у другим аспектима живота: нема, дакле, ни ношења коже, вуне или бисера. Иако захтева посвећеност, све више људи се окреће веганству. Количина новца коју трошимо на веганске производе је у константном порасту широм света. У САД, број људи који се представљају као вегани порастао је за 600 одсто између 2014. и 2017. године (GlobalData), док је у Великој Британији у последњој деценији порастао за око 400 одсто (Веганско друштво). Откако је покрет узео маха, ланац ресторана брзе хране Мекдоналдс сада нуди „Меквеган бургере", а мноштво утицајних вегана и њихове атрактивне фотке хране ничу свуда по друштвеним мрежама. За оне који 1. новембра славе Светски дан веганизма - али и све друге - ево пет чињеница о животу у складу са овом филозофијом.. 1. Здравствени разлози за и против Многи постају вегани јер мисле да је то здравије Резултати анкете спроведена недавно у Великој Британији показују да скоро 50 одсто људи који желе да смање унос меса, желе то да ураде из здравствених разлога (Минтел). ИИстраживања показују да унос црвеног меса (говедина или јагњетина, на пример) и месних прерађевина (кобасице и сухомеснати производи) повећавају ризик од добијања рака црева. Светска здравствена организација додала је месне прерађевине на списак канцерогена, а из ове организације наводе да „здрава исхрана која је пуна влакана и садржи много воћа и поврћа може да смањи ризик од неких карцинома". Али да ли су вегани стварно здравији? Влада извесна скепса око дугорочне користи коју би могла да донесе веганска исхрана. Истраживања показују да, иако биљоједи можда имају мање здравствених проблеме, они не живе нужно дуже. Можда је здравље вегана боље уопштено гледано - само зато што су они склонији да пазе на здравље. Међутим, исхрана заснована на биљкама доноси друге проблема: они који је упражњавају ризикују мањак витамина Д (кључан за здравље костију), витамина Б12 (кључан за здраву крв и нервни систем) и јода (кључан за мозак и функцију тироидне жлезде). 2. Одговорност према животној средини Краве су окривљене да изазивају емисију метана ... али проблем није у надимању Упркос све већем интересовању за веганизам, потрошња меса такође је у порасту широм света. Како се земље са великим бројем становника - као што су Кина и Индија - развијају, тако се њихово становништво све више окреће месу. Потрошња меса један је од узрока загађења животне средине: 2013. године, из Организације за храну и пољопривреду Уједињених нација навели су да узгој стоке доводи до 14,5 одсто свих емисија гасова који изазивају ефекат стаклене баште, што је једнако емисији издувних гасова свих аута, возова, бродова и авиона на нашој планети. Због производње меса троши се и много ресурса: док је за производњу 450 грама зелене салате потребно 104 литре воде, иста количина говедине захтева 23.700 литара воде (Револуција у исхрани Џона Робинса). У овом тренутку на нашој планети има седам милијарди људи (УН), а између 550 милиона и 950 милиона њих исхрану заснива на биљу, показују подаци које су сакупила веганска удружења широм света. Али УН процењују да ће до 2050. године светско становништво достићи 9,8 милијарди и да ћемо морати „одрживо да производимо 70 одсто више хране него данас, уколико не желимо да нам она понестане. Вегани тврди да суштина није у усвајању најновијег помодног тренда у вези с исхраном, већ разумнији - и одговорнији - начин живота. 3. Бизнис у процвату: веганизам узима маха Славни и лепи људи на друштвеним мрежама су кључни фактори за пораст веганске индустрије Из Вегануара - британског добротворног друштва које подстиче и подржава људе да покушају да постану вегани током јануара (у нади да ће наставити да га се држе и остатак године) - кажу да се број учесника више него дуплира сваке године, откако је покрет покренут пре пет година. Преко 250.000 људи пријавило се 2019. године у 190 земаља. И како тржиште за алтернативне изворе протеина расте, веганство је постао глобална индустрија: потражња за производима без меса удесетостручила се 2018. године у САД, док је часопис Економист предвидео да ће прелазак на веганство бити највећи тренд у исхрани 2019. године. Друштвене мреже - место где вам насмејани људи који обећавају вечно здравље уколико следите њихове савете за исхрану - постале су идеалне лансирне рампе за веганске гуруе и сродна пословања. При последњем бројању, било је преко 92 милиона веганских постова само на Инстаграму. Визионарски настројени предузетници не оклевају да искористе пословну прилику: многи верују да ће веганска индустрија сира, предмет спрдње последњих година, вредети 4 милијарде долара до 2020. године. Не изненађује ни да су велике мултинацоналне компаније за производњу хране почеле да обраћају пажњу. Из једне од највећих компанија за производњу хране, Нестле, кажу да овај тренд „никуда не иде" и да дају све од себе да намире све већу потражњу за производима заснованим на биљу - другим речима: вегански производи не припадају више искључиво уже стручној индустрији. Друге етаблиране фирме за храну такође се позиционирају у овом све уноснијем новом бизнису - покрећу властите линије производа без меса или преузимају пионирске стартапове. Тајсон Фудс (Tyson Foods) - други највећи произвођач и продавац пилетине, говедине и свињетине на свету - 2018. године је откупио 6,5 одсто деоница нове веганске фирме Бијонд Мит (Beyond Meat) која ланцима ресторана продаје пљескавице без меса. Годину дана касније, Тајсон Фудс је продао ове деонице за 79 милиона долара (Ројтерс) и покренуо властиту линију која нуди имитацију пилећих нагета и бургера с алтернативним протеинима. А чак је и сектор „доставе" с једнаким ентузијазмом прихватио веганизам: Из Џаст Ита (Just Eat), међународног сервиса за доставу хране, кажу да је то последњих година највећих потрошачки тренд. Како објаснити убрзани раст веганског покрета? „Видљивост!", каже Рич Харди, шеф кампање при Вагануару. „Будући да више није контра-култура, 'веган' је сада реч коју виђамо и чујемо свуда - у продавницама и ресторанима, у разговорима људи на улици, у новинама и часописима. То није некаква помама или краткорочни тренд." 4. Тамна страна екстремног веганства Активисти за права животиња протестују у Манили, Филипини Етос веганског покрета да се воле и поштују животиње и животна средина хваљен је у многим културама - али последњих година је радикални веганизам изазвао контроверзу и критике. Неки фармери и месари нашли су се на мети екстремних активиста за борбу за добробит животиња: нападани су излози продавница, а многи су се оградили од примењених насилних тактика. „Кад вас називају убицама и силоватељима, то је пуко претеривање, из прилично очигледних разлога", рекла је за ББЦ Алисон Воу, британска фармерка. Организације као што су Save Movement - активистичко удружење 42 групе у Великој Британији и 100 широм света - каже да примењују ненасилни приступ активизму. Активисти држе бдења испред кланица и желе да регрутују нове вегане дељењем слика о опхођењу према животињама на друштвеним мрежама. С друге стране, неки вегани су називани лицемерима зато што једу авокадо, бадем и броколи - три намирнице које чистунци не сматрају увек прихватљивим. Биљке зависе од пчела због опрашивања, а ако пчеле то раде спонтано, онда је у реду. Али ови усеви обично се узгајају на местима на којима нема довољно пчела и да би се то надоместило, кошнице се селе од фарме до фарме - успостављајући ротацију између воћњака бадема и авокада, и кршећи тако веганско правило о неискоришћавању животиња. 5. Веганство није ништа ново Јесте ли икада чули за Питагорину дијету? Он је био много више од филозофа и математичара Строго узев, реч „веган" настала је четрдесетих година прошлог века, кад је Доналд Вотсон основао Веганско удружење у Великој Британији. Као посвећени вегетаријанац, постао је толико згрожен степеном свирепости и искоришћавања животиња у млечној индустрији да је пожелео да се дистанцира од других вегетаријанаца као „вегетаријанац који не користи млечне производе". Али идеја о исхрани без меса већ је постојала у древним индијским и источно медитеранским друштвима више од 2.500 година. Корени вегетаријанске традиције могу се наћи у Индији где је она део хиндуизма, будизма и ђаинизма (ђаинисти верују да људи не смеју да наносе бол другим животињама) и повезан је са концептом свете краве и пресељења душа. У Европи, идеја о исхрани заснованој на биљкама потиче из Старе Грчке где је Питагора - познатији по доприносу филозофији и математици - био страствени заговорник благонаклоности међу врстама. Он је сматрао да је „зло уносити месо у наше властито месо, гојити наша похлепна тела товећи их другим телима, да се једно живо биће храни смрћу другог живог бића". Штавише, пре него што је реч „вегетаријанац" постала општеприхваћена, за људе који нису јели месо говорило се да следе „Питагорину дијету".