Играчка плачка: Хемија, лутке и лопте - да ли су деца у Србији безбедна
Вукан је озбиљан момак - хода као велики, једе све што треба, а чак и с времена на време промрмља коју реч.
Извештај Алхема је део кампање „Играчка плачка" којом, како наводе, желе да скрену пажњу јавности на могућност присуства опасних хемикалија на играчкама Ускоро ће напунити две године. То значи рођенданску журку, а рођенданска журка значи поклоне. Много, много поклона - лопте, роботе, аутиће и све друго што може занимати једног озбиљног момка. Међутим, недавно истраживање организације Алтернатива за безбедније хемикалије (Алхем) показало је да би међу тим поклонима могао да се нађе и неки „мућак". Седам од 15 испитаних играчака и предмета за негу деце садржало је опасне хемијске супстанце, од чега је неких било у дози чак 300 пута већој од дозвољене. „Играчке које купујемо су углавном из реномираних и брендираних продавница за децу, али и оне са пијаце могу да буду врло лепе и квалитетне", каже за ББЦ на српском Сања Марковић, Вуканова мама. А шта је за избегавање? „Никада не залазимо у радње са азијским производима, док на пијаци избегавам да му купим играчке од пластике, већ је акценат на играчкама од дрвета. „Додуше, Вукан се игра и са играчкама које добије на поклон за које нам није познато где су купљене, док за играчке из вртића не знамо ни ког су састава, ни где су купљене". У једној болници у Великој Британији, осмишљена је метода којом се деци умањује страх од операција Играчка плачка Алхем је у неким играчкама пронашао фталате - супстанце које произвођачи намерно стављају у пластику да би она била савитљивија и мекша, а које су забрањене у концентрацији већој од 0,1 одсто. Та граница је далеко прекорачена. На пример, у „жутој паткици за купање" фталата има 25,9 одсто, на глави Маше - без медведа - има их 22,9 одсто, док је рекордер глава једне пластичне лутке - 31,5 одсто, наводи се у истраживању. Углавном је реч о играчкама из кинеских робних кућа и фирми за увоз, док се две - пластична књига за купање и мекана рагби лопта, која има 19,9 одсто фталата - продају у познатим Декси ко продавницама. ББЦ на српском контактирао је компанију Декси ко, али до објављивања текста компанија није послала коментар на наводе из истраживања. „Реч је о играчкама које су направљене од такозване ПВЦ пластике - поливинил хлорид, а која се препознајте по томе што има троугао у којем је број три", каже за ББЦ на српском Јасминка Ранђеловић из Алхема. „Циљано смо бирали такве играчке, јер је највећа вероватноћа да ћемо пронаћи фталате. Најчешће су то паткице и друге животињице за купање, мекане лопте или лутке, нарочито на деловима који се савијају - лице, лактови или колена". Како каже, постоје три начина изложености фталатима - удисањем прашине у којима има фталата, у контакту са кожом и стављањем играчака у уста. А колико су они штетни? „Могу да утичу на смањење плодности и развој плода, штетни су за труднице, ремете хормонски систем, успоравају говорни развој код деце и доводе до ранијег пубертета, нарочито код девојчица", упозорава Ранђеловић, позивајући се на прописе Европске агенције за хемикалије, надлежно тело за управљање хемикалијама у оквирима Европске уније. Тек 30 одсто анализираних играчака испуњава законски прописане услове за садржај декларације и оне су углавном купљене у специјализованим продавницама играчака, наводи се у истраживању Алхема Шта кажу надлежни? Не много. Ранђеловић истиче да су комплетну документацију и лабораторијске анализе Института за јавно здравље „Др Милан Јовановић Батут" још 10. јануара предали Министарству здравља и њиховој Санитарној инспекцији, тражећи да се спорне играчке повуку са тржишта. „Баш сам уторак сам свратила у једну радњу и као доказ купила играчку која је била део истраживања... Имам и рачун. Дакле, та роба је и даље присутна", изјавила је Ранђеловић. Како каже, у међувремену су добили обавештење од Санитарне инспекције у којем се наводи да је обављен „ванредни надзор" и да је пронађено „35 играчака које нису исправне, а које су потом повучене са тржишта". Проблем постоји и у сарадњи надлежних институција. На сајту Министарства трговине постоји база података небезбедних производа - НЕПРО, у којој грађани могу да пронађу фотографије и податке о небезбедним производима. Санитарна инспекција има дужност да Министарству трговине достави обавештење о опасним производима - што се није догодило, истичу за ББЦ на српском из Министарства трговине. „О овoј врсти ризика за безбедност потрошача сазнали смо на основу информација у штампи и електронским медијима", наводи се у писаном одговору Министарства за ББЦ на српском. „Како нисмо добили обавештење од Санитарне инспекције, управо смо јој упутили захтев, тражећи да поступи у складу са законским обавезама за достављање обавештења о опасним производима". Из Министарства здравља нису одговорили на питања ББЦ-ја на српском. Упознајте маму која због сина мора да се одрекне посла Ранђеловић ту наводи да је питање безбедности играчака и фталата велики проблем и Европске уније, а да су играчке „најнебезбеднији производ у Европи". На пример, у извештају Система брзе размене информација о небезбедним производима у земљама ЕУ (РАПЕКС) за 2017. годину, на првом месту по броју небезбедних производа налазе се играчке (29%), затим моторна возила (20%), одећа и текстил (12%), електрични уређаји (6%), предмети за негу деце (5%) „Дакле, проблем није националне природе, веома је присутан и у Европској унији", каже Ранђеловић. Ко је одговоран? „Снабдевачи. Произвођач, увозник, дистрибутер и трговац - тим редоследом", одговара она. Свест Негде у том ланцу је фирма „Бој комерц" из Београда која се бави велепродајом играчака - у истраживању Алхема они се наводе као увозници спорне „мекане рагби лопте". Из „Бој комерца" за ББЦ на српском кажу да је роба повучена са тржишта „чим је Министарство здравља предузело одређене мере" и да је у току процедура уништења. „До таквих ситуација долази када ви као увозник са фабриком договорите одређени квалитет играчака, за шта добијете сертификате и то тако прође три, четири пута, али се у петом или десетом провуче нека количина са фталатима", наводе из компаније. „Пошто смо ми микротржиште које није никоме интересантно, онда се они понашају тако". Како истичу, сличних ситуација има код свих увозника играчака, али да „наравно нико нема жељу или намеру да некоме угрози здравље". Међутим, спорних лопти и даље има у продавницама. „Званично смо, писменим путем, за шта имамо доказе, обавестили све купце да нам врате нам робу и да је ми уништимо о свом трошку, али не можемо никога да натерамо на то. „Ако у некој радњи тих играчака и даље има, не можемо да утичемо на савест људи да ли ће вратити робу коју су платили". ЦЕ знак је ознака која означава да је играчка пројектована и произведена у складу са здравственим, безбедносним и другим прописима ЕУ који су релевантни за ту играчку. Српски знак усаглашености су три слова „А" која формирају троугао. Како се заштити? Једноставно, читајте декларације и пазите шта купујете, каже Ранђеловић. „Што уреднија декларација, то боље. Ако играчка на паковању има назив произвођача, контакт адресу и назив увозника, већа је вероватноћа да ће бити у складу са прописима". А да ли сте безбеднији у брендираним и специјализованим продавницама у односу на пијацу? Да, али ни то није сигурно. „И тамо све зависи од тога одакле им роба - да ли је од познатих произвођача, поузданих и познатих марки. Од порекла робе све зависи". Због тога ево неких савета из истраживања Алхема која би могла да вам буду од помоћи: Истраживање о штетним ефектима времена проведеног испред екрана има изненађујуће закључке. Рођендан У међувремену, припреме за Вуканов рођендан су увелико у току. Његова мама Сања каже да од играчака увек тражи да подстичу дечју машту и развијају њихове способности. „Она може бити од било ког материјала. На пример, имам пуно поверење у Лего коцкице које су потпуно пластичне. Гумене играчке су углавном за бебе или евентуално за купање и њих најмање користимо, док је пластика заиста најзаступљенија, а затим дрво/папир - књиге обожава". До сада је гледала „да ли играчка има ЦЕ знак, ко је произвођач - да ли је домаће производње - али након најновијих информација ћу сваку декларацију детаљније прочитати". Ту негде на сцену ступа новац и поставља важно питање - колико цена утиче на избор играчке? „Сви родитељи теже да детету пруже најбоље и највише, али те могућности нису исте за све. На пример, у нашој земљи је много више породица које не могу детету да приуште оно што сви имају, па купе кинеску копију непровереног квалитета и декларације", каже Сања. Једноставно, играчке су прилично скупе, без обзира од ког су материјала, додаје она. „Код нас су често и остали производи нижег квалитета него у развијеној Европи - на пример, Нутела, Милка или Ариел - па зашто би играчке биле квалитетније? „Задатак државе и надлежних институција је да уведу механизам који ће да постави високе критеријуме, али и да контролише и јавно декларише објекте који крше ове критеријуме, јер нема сврхе постављати правила, ако нема казне за кршење.... „Ипак су деца најбитнија". Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk