Лига шампиона: Невероватни мечеви као узрок потпуне промене у фудбалу
Љубитељи фудбала широм света потпуно су одушевљени након два невероватна преокрета у полуфиналима Лиге шампиона. Међутим, управо би ти мечеви могли да буду прекретница када је реч о будућности такмичења.
Да ли би ово могао да буде тренутак који ће заувек променити Лигу шампиона? Ливерпул је у финале прошао након предности Барселоне од 3:0 - славили су на Енфилду 4:0. Тотенхем је био у још тежој ситуацији - на 45 минута до краја имали су три гола заостатка, али је онда Лукас Моура постигао хет-трик, од чега је последњи гол дао у петом минуту надокнаде. Љубитељи фудбала широм света су након тога цео дан изјављивали најважнијој споредној ствари на свету - од председника Гане... ... до ББЦ новинара. У финалу ће први пут од 2008. - и сусрета Манчестер Јунајтеда и Челсија - бити два премијерлигашка клуба, а Арсенал и Челси су у финалу Лиге Европе. Дакле, сад кад је Лига шампиона постала фудбалско савршенство, ко би хтео да је мења? Па, велики број клубова из ње саме, за почетак. Сви ти невероватни преокрети у полуфиналима додатно ће оснажити притиске неколицине клубова да радикално промене формат Лиге шампиона. Зашто? Разлог нема много везе са спортом - у питању је новац. Много новца Енглеска Премијер лига је далеко најбогатија лига у фудбалу. На светском нивоу више новца доносе само три америчке лиге - НФЛ (амерички фудбал), НБА (кошарка) и МЛБ (бејзбол). Велики део тог колача Премијер лиги долази од телевизијских права. Када је реч о Британији, права на утакмице су продате Скају и БТ спорту, па такмичење два гиганта доноси велике приходе. На пример, платили су укупно 4,4 милијарде фунти за емитовање 160 премијерлигашких утакмица у сезони. Када томе додате и продају клупских производа широм света, онда се догоди да Хадерсфилд, као последњи у Премијер лиги, заради више него Јувентус, који је осми пут у низу освојио Серију А. Управо су те разлике у примањима довеле до идеје да се Лига шампиона преобликује. У Премијер лиги се такмичи шест великих имена - Ливерпул, Манчестер Сити, Челзи, Арсенал, Манчестер Јунајтед и Тотенхем - који се редовно боре за врх табеле и та њихова борба се одлично продаје. Пораз Барселоне значи да први пут од 2013. године у финалу Лиге шампиона неће бити ниједан шпански клуб За то време у Шпанији, Немачкој, Италији и Француској - четири најјаче европске лиге, уз Премијер лигу - најбољи клубови доминирају, али се осећају заробљено. Бајерн Минхен ће готово сигурно освојити седму Бундеслигу у низу, ПСЖ је освојио шест од последњих седам и има далеко веће богатство од свих осталих француских екипа, док је шпанска лига углавном трка Реала и Барселоне, у коју се понекад умеша Атлетико Мадрид. У том зачараном кругу шампионска титула гарантује учешће у Лиги шампиона, што доноси још новца, који омогућава нове победе на домаћем нивоу. Међутим, та доминација у шампионатима није атрактивна за публику. Паневропска лига Јувентус је добар пример тога - редовни су шампиони лиге која је привлачила најбоље играче готово 50 година, од средине педесетих до средине двехиљадитих. Сви су желели тамо да играју, али је то време одавно прошло. Директор Јувентуса Андреа Ањели сада предводи покушаје велике реформе. Он жели много више утакмица у Лиги шампиона, чиме би се она временом преобликовала у паневропску лигу која би привукла много публике и још више прихода. Ањели је прошлог месеца писао члановима Европске асоцијације клубова - телу које представља најбогатије европске тимове - тражећи да се после 2024. формира највиша лига Европе, у коју ће клубови моћи да се квалификују, али и да испадну из ње. Тиме више не би било могућности директне квалификације из домаћих лига. У писму се наводи да је „више европског фудбала добро за игру - навијаче, друштво, културни, спортски и финансијски развој". Председник Јувентуса Андреа Ањели предводи идеју о Европској лиги То је управо оно што неке чланице Европске асоцијације клубова желе да чују, али не и оно што Премијер лига жели. Договор при формирању Премијер лиге је био да моћ буде једнако расподељена између клубова - један члан, један глас. Сваку велику промену мора да подржи барем две трећине клубова, због чега највећи и најбогатији не могу да раде оно што желе. Премијер лига се од тада продаје као „најбоља лига света" и тај став углавном може да докаже и у пракси - комбинује квалитет, страст и спортско такмичење као ниједна друга лига и у њој играју најпознатија имена. Потенцијална паневропска лига би јој онда била велики ривал. Дакле, тиме што је дошла до спортског врхунца, Лига шампиона је можда покренула своју трансформацију.