Аполо: Слетање на Месец променило је наше животе на осам начина
„Ово је мали корак за човека, али велики за човечанство".
Астронаут шета по Месецу 1969. Чувена изјава Нила Армстронга током првог слетања на Месец 20. јула 1969. године доводи се у директну везу са научним и технолошким успехом, који ових дана пуни 50 година. Међутим, то је била прекретница и за наше свакодневне животе. Процењује се да је пројекат Аполо, који би у данашњим вредностима коштао око 200 милијарди долара, направио изненађујуће помаке и у областима за које нико не претпоставља. Погледајте неке од њих. 1. Распремање постало много мање компликовано Године 1979. (10 година после слетања на Месец) појавио се у продаји усисивач попут оног који су користили астронаути Апола Бежични апарати постојали су и пре Апола, али су захваљујући тој мисији постали онакви каквим их познајемо. Амерички произвођач Блек енд декер, на пример, имао је већ 1961. у понуди усисивач без кабла. Али је ова компанија за потребе НАСА-е направила посебан уређај да би прикупила узорке са сателита. Знање које је било потребно за развој ове технологије и батерија омогућило је компанији Блек енд декер да направи читав спектар нових апарата, укључујући и први бежични усисивач 1979. Дастбастер је продат у преко 150 милиона примерака за 30 година. 2. Унапређено је мерење времена Баз Олдрин, други човек који је ступио на Месец, носио је сат током мисије Аполо 11 Тачност је била кључна током слетања на Месец - делић секунде могао је да значи живот или смрт астронаутима. Зато не чуди што је НАСА тражила најтачније сатове које је могла да набави за контролу мисије. Решење је нађено у унапређеној верзији кварцних сатова, који имају одступања од једног минута за годину дана. Иронично, славу су однели механички ручни сатови „старе школе" које су носили Армстронг и његов другар у шетњи по Месецу Баз Олдрин. 3. Дали су нам чистију воду Захвалите се НАСА ако вас очи у базену више не пеку Технологија пречишћавања воде коју су користили у летелицама Апола, данас се примењује за убијање бактерија, вируса и алги у воденим изворима. Програм је имао пионирски подухват који није користио хлор за дезинфекцију воде, већ јоне сребра. Данас то има широку примену у базенима и фонтанама широм света. 4. Добили смо отпорнију обућу... захваљујући посебним оделима Технологија која је коришћена за свемирска одела унапредила је спортску обућу Астронаути и даље носе одела дизајнирана 1965. која су штитила мисију Аполо током одласка на Месец. Ипак, технологија је инспирисала произвођаче обуће - спортска обуће је постала флексибилнија и отпорнија на ударе. Последњих неколико деценија то је хит на тржишту. 5. Незапаљиви материјал који је коришћен у свемиру данас се употребљава на Земљи Незапаљиво одело је НАСА користила прво у свемиру, па тек онда на земљи Ватра је уништила Аполо 1 током пробне вежбе 1967. и усмртила три астронаута, потпуно пореметивши амерички свемирски програм. Такође, подстакла је НАСА да направи нову врсту незапаљиве тканине која се сада доста користи на Земљи. У ствари, систем хлађења који је коришћен за хлађење астронаута током лансирања - данас помаже разним људима, укључујући пацијенте са мултипле-склерозом, па чак и коњима. 6. Развијена технологија која може да спаси живот срчаним болесницима Уграђени дефибрилатори редовно се користе код лечења особа са поремећеним срчаним ритмом Уграђени дефибрилатори, уређаји који се на дневном нивоу користе код лечења особа са поремећеним срчаним ритмом, првобитно су развијени захваљујући напретку НАСА у развоју технологије минијатурних кола. За разлику од дефибрилатора које су користиле хитне службе, ове минијатурне верзије могу да се уграде испод коже пацијената и да надгледају ритам срца. Одступања се исправљају електронским импулсима. Прва верзија је коришћена осамдесетих. 7. Оброци су постали компактнији Оброци мисије Аполо инспирисали су производњу сувих и вакумираних јела У походу на Месец, НАСА је морала да размишља о уштеди простора и oдржи летелице што је могуће лакшим. То је, поред потреба за очувањем, довело до истраживања хране за мисије Аполла. За разлику од кратких претходних летова из програма Меркјури и Гемини (1961-66), мисије на Месец трајале су до 13 дана у свемиру. Решење је било у процесу сушења замрзавањем, у коме се вода екстрахује из свеже куване хране на веома ниским температурама - да бисте то јели, само додате топлу воду. Било је добро за Нила Армстронга, а било је добро и за генерације планинара и кампера - поготово зато што се може купити за нешто мање од четири долара. 8. Дали су нам спасилачко ћебе Свемирско ћебе је врло важно и на Земљи - често се примењује у хуманитарним кризама Свемирско ћебе је назив за сјајни изолатор коју користи свемирска агенција за заштиту летелица Аполо од топлоте Сунца. Изгледало је као да је свемирски брод делимично омотан лименом фолијом, али је на том принципу направљено ћебе које и данас виђамо. Израђен од пластике, филма и алуминијума, овај покривач данас не штити само астронауте. Технологија НАСА је коришћена за стварање топлотних прекривача за хитне случајеве, који се користе у спасилачким и хуманитарним мисијама. Они су такође јако присутни током маратона јер су корисни у заштити тркача на дуге стазе од хипотермије. Болнице редовно користе ову свемирску технологију за побољшање услова за пацијенте и особље.