Каква је веза између метана и живота на Марсу
Европски свемирски брод потврдио је да на површини Марса има метана.
Метан је откривен 2013. НАСА је прва саопштила да је њен ровер Curiosity забележио појаву метана на површини црвене планете, а сада је то потврдио и брод Марс експрес. О природи и обиму метана у атмосфери Марса интензивно се расправља. Овај гас је интересантан јер могу да га створе облици живота, као и геолошки процеси. Животни век метана у атмосфери Марса је врло кратак што значи да је откривени метан настао недавно. Ровер Curiosity га је измерио 15. јуна 2013. године. Постојање метана на Марсу потврдили су и подаци које је следећег дана измерио Planetary Fourier Spectrometer на броду Марс експрес. Резултати две студије објављени су у часописуNature Geoscience. „Генерално, нисмо открили никакав метан, осим једне дефинитивне детекције од око 15 делова по милијарди запремине метана у атмосфери, дан након што је Кјуриозити објавио да је открио око шест делова на милијарду", каже Марко Ђиурани, главни истраживач Planetary Fourier Spectrometerа. „Иако делови на милијарду значе релативно малу количину, ово је прилично значајно за Марс - мерење одговара просеку од око 46 тона метана који је био присутан на подручју од 49.000 квадратних километара посматрано из наше орбите." У време открића, сматрало се да је метан можда настао северно од ровера - зато што су преовлађујући ветрови били на југу - и да је ослобађање дошло из унутрашњости кратера Гејл, где се Curiosityспустио. Тим је урадио две независне анализе како би дошао до потенцијалних извора метана, поделивши широки регион око Гејл кратера на решетке од око 250 до 250 квадратних километара. Биологија или геологија? Кјуриозити је први открио метан на Марсу Постоји низ начина на који је метан могао да настане на Марсу. Уколико микроби и даље постоје, они су један могући извор. Метан који су произвели микроорганизми у далекој прошлости такође би могао бити заробљен у леду. Када се лед отопи, он би тада могао да ослободи древни метан у атмосферу. Али и неки геолошки процеси могу да произведу метан и не захтевају биолошке услове. То укључује серпентинизацију - процес промене минерала у кори који укључује топлоту и воду. Метан може настати као производ серпентинизације. Марко Ђиурани сумња да метан не потиче из кратера Гејл. Научници су детаљно испитали регион око кратера због карактеристика у којима се очекује продирање гаса. Овај процес се на Земљи одвија дуж тектонских расцепа и на пољима природног гаса. Орбитер ExoMars Trace Gas, који је осмишљен да направи детаљан попис Марсове атмосфере, покренут је 2016. године. Међутим, још није објавио резултате својих научних истраживања.