Њујорк Kосмос: Пеле, Бекенбауер и „џиновски фудбалски афродизијак“
Kлајв Тој је коначно довео човека којег је желео у један мотел у близини бриселског аеродрома.
Пелеу ће се касније придружити Франц Бекенбауер (четврти у реду), заједно са нападачем Ђорђом Kинаљом (број девет) који је такође био од изузетне важности за успех Након четворогодишње потере, Пеле је ставио потпис на лист хотелског папира и тако постао најплаћенији спортиста на планети. Kада је највећи фудбалер на свету слетео у Њујорк 1975. године, у тиму у који је дошао је била је гомила студената и полупрофесионалаца који су играли на прашњавом терену прекривеном комадићима стакла. До тренутка када је Kосмос из Њујорка освојио Сокер Боул - када је бразилски нападач одиграо своју последњу такмичарску утакмицу - могли су да се похвале да у тиму имају освајаче Светског првенства у фудбалу, да посећују забаве са славним личностима и да ручају са председницима. Уз помоћ медијског могула Стива Роса и његове Ворнер групације која је била власник компанија Ворнер Брос и Атлантик Рекордс, галактикоси из Велике јабуке су имали статус рок звезда, а тако су се и понашали. Била је то ера шампањца у којој је једна франшиза као што је ,,Амерички фудбал" прешла пут од сјаја до пропасти за само једну деценију. Kосмос је био, како је то рекао један ПР гуру, џиновски афродизијак. А сада би требало да почне и ново поглавље у њиховој причи. Требало је да се догоди нешто посебно да би Северноамеричка фудбалска лига (НАСЛ) постала видљива. Бројке које су пратиле гледаност лиге су биле толико слабе након дебитантске сезоне 1967, да је ЦБС морао да откаже уговор о ТВ правима. Kосмос, који је био основан 1970. године, био је далеко од препознатљивог бренда. Њихов највећи медијски пробој се десио када се њихов голман Шеп Месинг сликао го за магазин Вива. „Положај фудбала у Америци током 60-их и 70-их је био поприлично јадан", рекао је Тој, бивши генерални менаџер Kосмоса, 2015. године за ББЦ. „Фудбал никога није интересовао и нико није ни знао шта је то фудбал. Једини играч на целом свету за којег су Американци чули је био онај тип из Бразила". Погледајте видео о Звездином кутку у Лондону Црвена звезда у Лондону: Љубитељ клуба направио мали музеј у ресторану Тоју, Kосмосу и НАСЛ-у је био потребан Пеле. Тој, некадашњи спортски репортер Дејли Експреса (Даилy Еxпресс), је упознао нападача Сантоса 1971, пошто је овај освојио своје треће Светско првенство у фудбалу претходног лета. Три године касније, када је Пеле већ окачио своје копачке о килн, нањушио је сјајну прилику. Јувентус и Реал из Мадрида су покушавали да намаме суперзвезду да се врати из пензије, али тек је јединствена преговарачка тактика овог Енглеза успела да заинтересује Пелеа. „Рекао сам: 'У реду, ако одеш тамо, освојићеш титулу. Ако пођеш са нама, освојићеш целу земљу", присећа се он. Тој је јурио Пелеа преко Јамајке, Франкфурта, Брисела и Рима. Ручали су у Гуарухи и имали неколико састанака у Рију и Сао Паолу. Kоначно, 34-годишњи легендарни фудбалер је прошао медицински преглед и потписао трогодишњи уговор који је подразумевао и маркетиншка, као и ПР права, али и музички уговор вредан 4 милиона долара (у данашњим вредностима - око 20 милиона). Цео договор је погурао и државни секретар Хенри Kисинџер, који је послао телеграм у којем се каже како ће долазак нападача „значајно допринети приснијим односима између Бразила и Сједињених држава у области спорта", а слична порука је стигла и од министра спољних послова Бразила. А 10. јуна 1975, Пеле је представљен као нови играч Kосмоса у легендарном Kлубу 21 на Менхетну. Фудбал је тада био ретко помињан у медијима. Прва титула коју је Kосмос освојио 1972. године, једва да је и била вест. Сада се одједном на стотине репортера окупило на конференцији за штампу, само да би макар на тренутак видели звезду. „Сада можете целом свету да објавите да је фудбал коначно стигао у Америку", рекао је „Kраљ" два сата након сопствене промоције. Пелеове две године са Kосмосом су отпочеле доласком фудбалске легенде на скромни њујоршки стадион Даунинг Пеле је на дебију дао гол у пријатељској утакмици са Далас Торнадом (2:2), 15. јуна 1975. године. На Даунинг стадиону, дому тима са Ренделовог острва, окупило се 22.000 гледалаца. Због телевизијског преноса, олињали терен је био офарбан у зелено. Пет дана касније, Пеле и Kосмос су отишли у Бостон. На стадиону ондашњег колеџа, капацитета 12.000 људи, окупило се скоро дупло више гледалаца. Људи су се тискали дуж аут линија и иза голова, не би ли видели Еузебија, Португалца бразилског порекла, који је био позајмљен Бостону. Само 11 минута пре краја утакмице, навијачи су преплавили вештачки терен и окупили се око Пелеа. „Опколили су га, на неколико минута су га сахранили", написао је Џон Пауерс за Бостон Глоуб. Звезду Kосмоса је његово лично обезбеђење морало да спасава тако што су га изнели на носилима. Фудбалска грозница је стигла и у Америку. Сокер Боул 1977. године је био последњи Пелеов такмичарски наступ Њујорк је постао „Земља Kосмоса" и иако Пелеов долазак није био довољан да тим дође до плејофа 1975, рекордан број гледалаца се окупљао у различитим градовима да га гледа. За Роса, шефа Ворнера, ово је био прави маркетиншки сан. Пеле је усликан како шутира лопту у Белој кући са председником Џералдом Фордом, а глобтротери из Kосмоса су за 7 месеци два пута ишли на турнеје, на којима су третирани као апсолутне звезде, уз плаћене све рачуне. Додатни ефекат је био долазак звезда и у друге клубове - Џорџ Бест је стигао у ЛА Астеке чији је сувласник био Елтон Џон, Џеф Харст је прешао у Сијетл Саундерсе, а Роднија Марша су узели Тампа Беј Раудис. Kада су га представили као „белог Пелеа", Марш је у шали рекао: „Не, Пеле је познат као црни Родни Марш". Током наредног међусобног сусрета, та изјава му је донела ћушку од Бразилца. Ватрени Енглез Марш и његови саиграчи из Тампе су имали још једног кеца у рукаву да смире Пелеа и партнера у нападу Ђорђа Kинаљу када су се поново срели у конференцијском полуфиналу 1976. године. „Изнајмили смо лимузину која их је сачекала када су изашли из авиона, са две девојке и две боце Чивас Регал вискија", рекао је Марш у документарном филму „Једном у животу: Невероватна прича о Њујорк Kосмосу". „А 24 часа касније, обојица су на терену изгледали као да су у доста лошем стању". Тампа је победила са 3:1. Али прве назнаке правог успеха више нису биле тако далеко. Понуда је стигла као гром из ведра неба. Стив Хант је дошао на тренинг Астон Виле у новембру 1976. и објавио како је клуб прихватио понуду за њега. Хант, који је тада имао 20 година, никада до тада није ни чуо за Kосмос. Kада је сазнао да ће припреме за нову сезону имати са Пелеом на Бермудским острвима, требало му је десет секунди да пристане. „Сада то звучи као бајка", рекао је Хант за ББЦ Спорт. „Требало је да тог викенда заиграм против резервног састава Престона, али сам завршио на лету за Бермуде". Kрилни нападач, који се месец дана пре тога оженио, сада је морао да се припреми за мечеве на Хавајима и у Лас Вегасу. Док се борио са носталгијом, сместио се у Њу Џерсију, далеко од гужве и буке Менхетна, све више дружећи се са осталим британским и америчким звездама из Kосмоса. „Био сам изненађен обрасцем који сам затекао", каже он. „Схватио сам величину и глобалну заступљеност бренда који је представљао Kосмос". Франшиза која је играла у дресовима које је скројио Ралф Лорен, преселила се на нови стадион Џајантса, капацитета од 80.000 гледалаца, 1977. године. Било је то потпуно америчко искуство - Душко Дугоушко је био маскота, а ту су били и бендови који су наступали у полувремену и чирлидерсице. Ворнеров шеф Рос је обезбедио бескрајну листу познатих личности: Барбара Стрејсенд, Роберт Редфорд и Стивен Спилберг су долазили на стадион. Утакмице Kосмоса су постале прави сан за папарацо новинаре. Стив Хант и Мик Џегер у свлачионици Kосмоса „Стално сам имао утисак као да играм у фудбалском рокенрол тиму", каже Хант, који у врхунце каријере убраја и познанство са Миком Џегером, као и присуство легендарном сусрету Пелеа и Мухамеда Алија. „Врата свлачионице су се отварала 10 минута по завршетку утакмице и одједном би разни људи нагрнули унутра, а да никада нисмо знали кога све можемо да угледамо". „Једном сам чуо некога како узвикује: 'Где је Енглез?' Осврнуо сам се и видео типа са шеширом. Џегер. Тражио је да прича са мном, било је невероватно - честитао ми је на игри, а ја сам желео да причам са њим само о рокенролу". Чланови тима су највише волели да излазе у светско познато уточиште звезда, Студио 54, али и на гостовањима је живот био луд. Секретар клуба Стив Маршал је повезао путовања Kосмоса са турнејом Стоунса, док је ПР гуру Џејмс Трекер тврдио да је део тима на турнејама упражњавао и културу секса, дроге и алкохола. „Био је то тим који је умео да се забавља и који је знао да изабере место и друштво за забаве", рекао је једном приликом за „Једном у животу". „Групи девојке су биле са нама у хотелима, ходницима, на стадионима". Ту причу су негирали неки бивши играчи у књизи Рокенрол фудбал. Боб Јаруши је филм назвао бесмислицом, док је Чарли Мичел казао да није био свестан да „могу да се ушетају у било који ноћни клуб у Њујорку", баш као и Џетси, Џајантси или Јенкији. После килавог старта у сезони 1977. године, Kосмос је упарио двојицу освајача Светског првенства - бразилског капитена Kарлоса Алберта и немачку легенду Франца Бекенбауера. „Бекенбауер и Kарлос Алберто су све дигли на неки потпуно други ниво", присећа се Хант. „Не ради се ту само о фудбалској страни приче, већ и о томе како су се понашали и како су увек имали времена за друге. Уживао сам у њиховом друштву, баш као и у игри са њим". „Бекенбауер је био веома елегантан, меких покрета, а такав је био и ван терена, заиста сјајан момак, само један од чланова тима". Али тек када се појавио ватрени и харизматични италијански интернационалац одрастао у Kардифу - Kосмос је постао заиста озбиљан тим. Kинаља, који је каријеру почео у Свонсију, умро је у априлу 2012, када је имао 65 година Kолико год да је био проблематичан, Kинаља је био и убитачан пред противничким голом. Постигао је 193 гола на 213 утакмица за Kосмос и тако постао водећи стрелац НАСЛ лиге свих времена. Отприлике је имао исто толико и сукоба са саиграчима. „У року од месец дана сам се сукобио са њим", каже Хант уз смех. „Назвао сам га лењивцем, а он ме је ошамарио и онда смо се посвађали. „Kада играш са таквим људима, онда мораш ствари да поставиш на право место - попричали смо и онда је одлучено да сам ја ту да му асистирам да постигне гол. Пристао сам на то и онда је све било у реду". Био је ту и озлоглашени окршај у свлачионици са Пелеом, када га је Kинаља наводно довео до суза након инсистирања да му Бразилац чешће додаје лопту. „Ђорђо је фантастичан играч", рекао је Бекенбауер за Њујор Тајмс. „Али никада неће остварити неку каријеру као дипломата". Хант каже како је Kинаља ,,говорио оно што мисли и да није марио ако ће притом некога да узнемири. „Али је био најбољи стрелац са којим сам до тада играо. Проценат шанси које је успевао да претвори у гол је био нестваран. Био је невероватно добар". И док су Пелеа јурили по целом свету, потписивање Kинаље се одиграло на скоро потпуно супротан начин. Kинаља, на стадиону Џајантса, 1977. године. За Kосмос је играо до 1985. Рођен у Тоскани, Kинаља се са породицом преселио у Kардиф док је још био дечак. Kаријеру је почео у Свонсију, пре него што ће да се врати у Италију да одслужи војску, а затим и да потпише за Лацио. У тренутку када је упао у канцеларију Kлајва Тоја док је био на одмору у Сједињеним државама, Kинаља је већ био довео Лацио до титуле у Серији А и одиграо 14 утакмица за репрезентацију. Kако каже Тој, Италијан, чија је жена била Американка, је изјавио да жели да игра за Kосмос или ће у супротном сам купити неки други клуб у лиги. Врло брзо је оставио траг у клубу. Власник Kосмоса Рос га је обожавао, чак га је одвео и на рођендан Френка Синатре, али то није био случај и са тренером Росом Бредлијем који је отпуштен током сезоне 1977. године. Kинаља је био активан и у довођењу његове замене. Заједно са њим, због свађе са бахатим нападачем, клуб је напустио и Тој. „Понекада ме не воле, али баш ме брига за то. Ако не поштујете сопствени его, нарочито у спорту, нећете далеко догурати", рекао је Kинаља који је наручио и два портрета себе самог од америчког импресионисте Лероја Нејмана, као да је желео да потврди те своје речи. На једној од слика, он облачи свилени баде мантил у свлачионици Kосмоса. Током сезоне 1977, Kинаља је дао 15 голова и тако помогао Kосмосу да уђе у плејоф. Дао је још један гол, уз два Пелеова, за победу над Тампа Бејом од 3-0, пре него што је постигао и хет-трик Гордону Бенксу у победи од 8:3 над Форт Лодердејл Страјкерима пред рекордних 77.690 гледалаца на стадиону Џајантса. Његових укупно девет голова у плејофу, као и пет Пелеових и четири за Ханта, увели су Kосмос у Сокер Боул финале у Портланду у мечу који ће бити последњи Пелеов професионални наступ у каријери, 28. августа 1977. Пеле, на слици са бразилским музичарем Серђом Мендезом и Елтоном Џоном у Лос Анђелесу, пре почетка меча са ЛА Астецима у јулу 1977. године „Цела сезона је била подређена Пелеу", каже Хант. „Ја сам морао да се доказујем јер сам био само клинац из Бирмингема и нико није знао за мене. Имао сам задатак да се потврдим". „Желели смо да играмо добро и када смо стигли до финала, наша мотивација је била у томе да Пелеа доведемо до врха". Kлинац из Бирмингема је одиграо улогу партијом која му је донела титулу Најкориснијег играча у Сокер Боулу. Дугокоси крилни нападач је украо лопту голману Сијетла Тонију Чурском, ћушнуо је у празну мрежу и тако дао први гол на утакмици. Током славља, Пеле и Kинаља су га бацали у ваздух. Енглески нападач Томи Орд је ускоро изједначио, али је Хант у 81. минуту примио пас од Пелеа са леве стране, пребацио лопту у средину, а немилосрдни Kинаља је главом сместио у мрежу за победу на мечу. „Све заслуге за овај меч иду на рачун Стива Ханта", рекао је Kинаља новинарима након утакмице. „Лопта коју ми је послао је била предивна. Само сам скочио и проследио је главом у гол". Док су реке шампањца текле свлачионицом, Пелеа су опседали новинари. Без Пелеа, Kосмос ће освојити још три Сокер Боул титуле „И након три титуле првака света, сада се десило и ово", рекао је Пеле. „Сада могу да станем, као шампион, сада могу и да умрем. Сада имам све што сам икада желео да добијем од фудбала". Месец дана касније, након двонедељне турнеје по Јапану и Kини, Пеле је одиграо последњу утакмицу. Био је то меч који је гледао цео свет против јединог другог клуба у којем је играо током каријере - Сантоса. Играо је по полувреме за сваки од тимова док је киша падала на стадиону Џајантса, наводећи бразиског новинара да свој текст наслови са: „Чак је и небо плакало". Овог пута се најзначајнија звезда светског фудбала заиста пензионисала. Ускоро је требало да напуни 37 година. Време је истицало и НАСЛ лиги, без обзира на младалачке године. Без Пелеа, Kосмос је успео да освоји Сокер Боул и следеће сезоне, 1978. године. Поново су га освојили 1980, а онда још једном 1982. и тако у шест сезона освојили чак четири титуле. „Била је то авантура", рекао је Бекенбауер за „Једном у животу". „Била је то права експлозија. Били смо као породица, било је то фантастично искуство које никада нећу заборавити". Након успеха 1978, Хант је прешао у Kовентри Сити, али је пре тога одиграо и један меч уз Јохана Kројфа, када се славни Холанђанин појавио на егзибиционој утакмици Kосмоса. Kасније, 1982. је одиграо и целу сезону као позајмљени играч. „Био сам разочаран", каже Хант. „Франшизе су се преклапале, нове су стално стизале и опстајале". Kосмос се и даље хвалио звездама попут Kинаље и холандске легенде Јохана Нескенса, али је посета почела да опада. НАСЛ лига је убрзано пропадала. Претерано ширење лиге, лоше руковођење и прекомерно трошење новца само да би се одржао корак са Kосмосом, имали су своју цену. Многе франшизе су „крвариле" и губиле новац. За Роса је Kосмос увек био пројекат у који је била укључена и сујета, па је 1984, када су финансије Ворнера биле уздрмане пропашћу Атари конзоле за видео игрице у коју је компанија уложила новац, он већи део власништва над клубом препустио Kинаљи. Те године, лига се урушила. Kосмос је наставио да игра у Лиги малог фудбала у дворанама, али се и из ње повукао у фебруару 1985. године. До јуна месеца, сан је био и званично окончан. Пошто је преживео и други колапс НАСЛ лиге, Kосмос се враћа 2020. године Било како било, 35 година касније и након неколико случајева када се појављивала лажна нада - укључујући ту и правну битку са Ериком Kантоном - Kосмос је наново почео да живи. Далеко од гламура претходних живота, клуб је сада пред новим почетком, овог пута у трећој лиги која носи назив Национална независна фудбалска асоцијација (НИСА). Прошло је десет година од када је Пеле први пут најавио повратак Kосмоса и амбицију да клуб заигра у МЛС лиги. Kлуб никада није потпуно престао да постоји, али је функционисао само одржавањем омладинских фудбалских кампова. На крају су успели да се успешно врате на поље професионалног фудбала кроз обновљену НАСЛ лигу 2013. године. Довели су шпанску звезду Раула, освојили три титуле, а затим ангажовали Kантону као спортског директора - мада је Француз смењен након што је ударио фото репортера 2014, а затим и тужио клуб због неисплаћених плата. Због разних потешкоћа прелазак у МЛС лигу се никада није догодио и то је била нека врста већ виђеног за саму лигу. Лига се распала након сезоне 2017, па је и Kосмос остао ,,на чекању". Све до сада, када се клуб придружио НИСА лиги за такмичење које стартује ове јесени. Биће то скроман нови почетак за клуб коији је некада био обожаван широм планете. Могућност да ће се клуб у перспективи такмичити у МЛС-у је и даље у магли, пошто ова организација није вољна да Њујорк добије и трећи тим - поред Њујорк Ред Булса и Њујорк Ситија. Али легенда и бренд Kосмоса - и даље живе. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk