Политика и Избори 2020: Шта је „грађанска Србија" и ко жели њене гласове
„Елита", „интелектуалци", „круг двојке", „другосрбијанци" - бројни су синоними за појам грађанске Србије којим се истиче посебност једног дела друштва.
Лидери странака „грађанске" опозиције протестовали су против поступања државе током ванредног стања Ипак, ни у оквирима тако подељене Србије, политичких сукоба не недостаје. „Грађанска Србија се у мору сукоба потпуно погубила, па тај термин служи нечему што не служи својој сврси. Грађанска Србија као разбијена војска лута - једни иду на изборе, други бојкотују, не могу ништа да ураде ни заједно ни одвојено", описује Ђорђо Жујовић из Либерално демократске партије (ЛДП). У тој војсци сада су странке, покрети, независни појединци, заједничке листе и коалиције. „Од доласка напредњака на власт и распада Демократске странке, као стожера грађанске Србије, грађани јесу збуњени", каже Натан Албахари из Покрета слободних грађана. Лидер ЛДП-а Чедомир Јовановић најављивао је да ће његова странка учествовати на изборима, за шта су се определиле и новоформирана листа Уједињена демократска Србија (УДС), Нова странка Зорана Живковића и Покрет слободних грађана (ПСГ) Сергеја Трифуновића - представници ових странака за ББЦ на српском говоре о циљевима. С друге стране, ДС је у блоку странака Савеза за Србију које позивају да се избори бојкотују - бар они на републичком, ако не и на локалном нивоу. Шта је уопште „грађанска Србија" Иако су дубински подељене о идеји изласка на изборе, а јединства нема ни међу онима који су се определили да не бојкотују гласање, ове странке су сагласне бар око тога шта је уопште „грађанска Србија". „То су људи који делимично или потпуно баштине стандарде Европе 21. века - имају разумевање за друго мишљење, желе и могу да дођу до информација, а у одлучивању гледају да некоме учине добро, а никоме не учине лоше", каже Зоран Живковић. Он додаје да је његова Нова странка основана управо да би наставила петооктобарску политику убијеног премијера Зорана Ђинђића. УДС и ПСГ на изборе излазе одвојено, али готово идентичним речима наводе особине грађанске Србије. „Грађанску Србију чине сви који се годинама залажу да направимо Србију европском државом владавине права, у којој постоји солидарност, поштују се људска и мањинска права, сарађује са свима у свету али жели да буде део ЕУ, сарађује са суседима и не изазива напетости", наводи Марко Ђуришић, некад члан Демократске, па Социјалдемократске странке, а данас на листи УДС-а. Марко Ђуришић (стоји скроз десно) блиско је сарађивао са Борисом Тадићем у тренутку када је ДС потписао споразум о историјском помирењу са СПС-ом „То је врло широк појам, а треба га дефинисати по заједничким вредностима - демократским, па и европским, иако у грађанској Србији има конзервативних и либералних делова", напомиње Натан Албахари, интернационални секретар ПСГ-а. За ЛДП, са непуних 15 година најстарију међу овим странкама, проблем нису вредности већ поделе. „Људи којима је грађанска оријентација блиска, тешко ће се снаћи у шуми свега и свачега. За све грешке које је начинила, грађанска Србија сама сноси одговорност", каже Жујовић. Шта је разлика међу странкама? За грађанске опције у Србији, заједничко је порекло - готово све странке и листе са овог дела политичког спектра воде порекло из Демократске странке. „Програмски међу нама нема велике разлике, разлика је у суштини што ми годинама доследно заступамо те вредности и да од њих никада нисмо одустали. Определили смо се на почетку изборне кампање да, и поред свих нерегуларних услова, учествујемо у борби у првом реду и не оставимо грађане да се сами боре против овог режима", каже Марко Ђуришић. Он је био важан сарадник Бориса Тадића док је предводио Демократску странку, а потом са Тадићем основао и СДС. На сличне адуте рачуна и Зоран Живковић који сматра да је предност коалиције „Нека маске падну", у којој су Нова странка и Зелена странка, управо дугогодишњи рад на питањима од интереса за грађанску Србију. Зоран Живковић био је премијер после убиства Зорана Ђинђића - у то време, био је члан Демократске странке С друге стране, у Покрету слободних грађана кажу да се предност стиче на потпуно супротној страни. „Велика је разлика што ми јесмо нови, мало људи са наше листе се раније бавило политиком на начин како су се бавили људи са других листа. Ми имамо нове, младе, образоване људе, са искуством у својим каријерама", каже Натан Албахари. Ипак, за Ђорђа Жујовића из ЛДП-а проблем је и у дефинисању политичких играча који желе да представе ово бирачко тело. „Не знам идентитете партија које учествују на изборима, не знам ништа о ПСГ-у, не знам ниједан њихов политички став, идеолошки темељ - не могу да нешто измерим или да кажем да се са нечим слажем, што мислим да не би било лоше. Или се све свело на оне који су тужни јер их (председник Србије и СНС-а Александар) Вучић нигде није звао, па су се сетили да буду против њега или причају о темама које људе не занимају, нису им битне и неће због тога изађи на изборе", закључује Жујовић. „Проблеми постоје на личном нивоу" Упркос смањењу цензуса за улазак у парламент са пет на три одсто, за многе политичке актере ће и овај праг бити недостижан. „Наша жеља је била да се сви нађемо на једној листи, али то што сад има више листа, што неки нису желели да идемо заједно, неки што су се предомислили - није добро. Али то је одговорност оних који су нас до такве ситуације довели", каже Марко Ђуришић. Он открива и где се, заправо, налази највећи проблем странака грађанске оријентације. „Ми смо спремни за сарадњу са свима - идеолошки, делимо вредности и оне нису проблем. Проблеми постоје на личном нивоу - али код других, за нас то никад није било спорно." Сергеј Трифуновић преузео је вођство Покрета слободних грађана после повлачења Саше Јанковића из политике За Покрет слободних грађана, спорни су они који су дуго на политичкој сцени. „Нама је најприроднији партнер на републичком нивоу Нова странка Зорана Живковића и са њима на локалном нивоу излазимо заједно на неколико места. ЛДП, као и УДС, чине политичари који су ту двадесет година и дају много обећања од којих се мало спроведе", каже Натан Албахари. Управо Живковић има допунски услов за све који би да сарађују са његовом коалицијом. „Први услов је да апсолутно нема сарадње са Вучићем, његовом партијом или неким ко је загађен присуством у његовој власти. Они који желе да раде, имају довољно енергије и храбрости да Србија више не буде само лепа земља него и добра држава - добродошли су као наши партнери" Коначно, у ЛДП-у кажу да имају критеријуме за избор будућих партнера. „За будућност ће много важније бити на којим темељима и идеолошким основама се неко окупља, а биће важно и који су то појединци који немају прилике да нешто кажу. После избора, сарађиваћемо са онима који знају ко су - грађанска опозиција је прошла тежак пут очекивања, хватања за месије и разне покрете, да би дошла до тога да се бори за голи живот и ваздух." Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk