Независност Нигерије: Шест фотографија из шест декада
1960 -те - Стварање афричког гиганта
Док се Нигерија припрема за прославу годишњице независности, ББЦ новинар Ндука Орјинмо бира шест фотографија, по једну из сваке деценије, које представљају преломне тренутке током 60 година самоуправљања у овој земљи. Након деценија британске колонијалне владавине, премијер Абубакар Тафава Балева преузео је власт и повео нову независну коалициону владу Нигерије. Прославе су трајале недељама у неким деловима земље, а за присутне на Тркачкој стази (данас Трг Тафава Балева) у Обалендеу у Лагосу, 1. октобра 1960, било је то једно незаборавно искуство. „Непосредно пред поноћ, угасили су светла и спустили националну заставу Уједињеног Краљевства", за ББЦ је рекао Бен Ируемиобе, тада 16-годишњи студент блиставих очију који је био сведок подизања нигеријске заставе. „Тада су у поноћ светла поново укључена и зелено-бело-зелено је стајало величанствено, да сви виде. Уследила је салва ватромета, затим је свирао војни оркестар, а ми смо се радовали." 1970-те - Грађански рат који је однео милионе живота Седам година после проглашења независности, избио је грађански рат док је источни регион Нигерије покушавао да формира сецесионистичку државу Бијафру. Трогодишњи сукоб, завршен предајом Бијафрана, резултирао је смрћу више од два милиона људи, већином жена и деце умрлих од глади у источној Нигерији. За многе људе са истока земље, седамдесете су биле период опоравка и у емотивном и у финансијском смислу, посебно за оне који су изгубили куће - назване напуштеним имањима - и сву њихову уштеђевину. Амерички романописац Океи Ндибе, који је био дете током овог рата, описује то као пресудан догађај у тешкој историји Нигерије. „Главни циљ [владе] је постигнут, али уз тешку људску и моралну цену. „Дух Бијафре и даље прогања Нигерију. Све веће насиље у североисточној зони, ново агитовање за Бијафру и захтеви становника делте Нигера богате нафтом за контролом ресурса, последице су тога што Нигерија не користи правду као арбитра јавних политика ", рекао је за ББЦ. 1980-те - „Гана мора да оде" Током 1983. влада Шеху Шагарија наредила је да више од милион западноафричких миграната, већином Гањана, да напусте Нигерију у кратком року јер се земља суочила са економском кризом. Црвена, бела и плава коцкаста пластична торба у каквим су очајни Гањани, који су одлазили, носили своје ствари, постала је позната као „Гана мора да оде". Али сада их у Нигерији чешће доживљавају као симбол љигавости, торбе које корумпирани политичари преферирају да превозе огромне количине новца. 1990-те - Повратак демократије после више година војне владавине После 16 година бруталне војне владавине, са прекидом од 82 дана цивилне владе 1993. године, демократија се вратила у Нигерију 1999. године. Генерал Абдулсалам Абубакар предао је власт Олусегуну Обасањоу, који је победио на националним изборима. Деведесете су биле интензивна деценија у нигеријској политичкој историји - укључујући поништавање војних избора 1993. године, глобалну осуду вешања девет активиста за заштиту животне средине 1995. године, међу којима и Кена Саро-Виве, по наредби војног владара генерала Санија Абаче, као и смрт самог Абаче 1998. Многи су на прелаз у демократску владавину гледали као на врхунац ова три догађаја. Наредна 21 година представља најдуже непрекидно постојање републике у историји Нигерије. 2000-те - „Црни смо, лепи смо и тражени смо" Када се 16. новембра 2001. године група жена надметала за пажњу судија на избору за лепоту Мис света у Јужној Африци, само је неколицина Нигеријаца знала за догађај. Али до краја дана, милиони у најмногољуднијој афричкој земљи сазнали су име 18-годишње Агбани Дарего - прве црнкиње Африканке која је крунисана као Мис света. „Пре него што је Агбани победила, није било лако натерати Нигеријце и Африканце да учествују на такмичењима, јер нису видели себе како побеђују. „Али од 20 до 50 учесника, дошли смо до стотине хиљада оних који су желели да учествују. Сада свет жели афричку музику, људи желе афрички плес. Ми смо црнци, лепи смо и тражени смо", Бен Мареј-Брусе, бивши организатор такмичења Најлепша девојка у Нигерији, рекао је за ББЦ. 2010-те - Отмица девојчица из Чибока У априлу 2014. године, исламистичка милитантна група Боко Харам отела је 276 девојчица из њихове школе у Чибоку на североистоку Нигерије, где још увек траје побуна. Боко Харам је и раније киднаповао многе девојке и жене, али је отмица ученица покренула глобалну кампању са хештегом #ВратитеНашеДевојчице (#BringBackOurGirls) Буки Шонибаре, један од вођа групе Вратите наше девојчице у Нигерији која је неуморно протестовала тражећи интервенцију владе како би помогли ослобађању девојчица, каже да је отмица у великој мери утицала на образовање на северу Нигерије. „Деца - дечаци и девојчице - уплашила су се одласка у школу, а родитељи су морали да одлуче да ли ће децу одржати живим или их послати у школу. „Ово је нанело огромну штету напорима у постизању родне равноправности. Претходни забележени успеси, посебно у области образовања девојчица, изузетно су нарушени", рекла је она. После шест година, више од 100 девојчица и даље се води као нестало. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk