Убиство Дафне Каруане Галиције: У потрази за правдом за моју убијену мајку
Једном у неколико месеци морам да седим у просторији са човеком који истражује убиство моје мајке. Моја породица га је први пут упознала пре шест месеци, када је дошао у наш дом да је ухапси.
Daphne Caruana Galizia published scathing reports alleging official corruption Моја мајка је на дан малтешких избора објавила сатирични блог о кандидату за премијера, а један од његових присталица је полицији поднео пријаву против ње. И тако је детектив послат у наш породични дом усред ноћи са потписаним налогом за хапшење. Ухапшена је због злочина који може да се назове само `незаконитим изражавањем`. Ја сам радио на другом крају света и људи су ми слали видео снимке њеног пуштања из полицијске станице у 01:30. Носила је кошуљу мог оца. Неколико сати касније, поново је била онлајн и писала о злостављању које је доживела, подсмевајући се несигурностима новог премијера и збијајући шале на рачун властитог изгледа. „Извињавам се што сам у потпуном расулу, али кад се припадници одељења за убиства појаве у вашем дому усред ноћи да вас ухапсе... не размишљате о чешљању, наношењу пудера и руменила и одабиру одеће", написала је она. Исти детектив који је те ноћи ухапсио моју мајку сада је задужен за истрагу њеног убиства. Метју као дете са мајком Дафне На дан када је убијена, моја мајка Дафне Каруана Галиција одвезла се до банке како би повратила контролу над властитим рачуном који је био замрзнут на захтев министра. Управо је напунила 53 године и налазила се на врхунцу 30-годишње новинарске каријере. Пола килограма експлозива ТНТ постављено је испод њеног аутомобилског седишта, и бомба је даљински активирана. Следбеници владе отворено су прослављали атентат, подсетивши ме на оне који су славили кад је убијен турско-арменијски уредник Хрант Динк. Други су инсинуирали да сам ја испланирао убиство или да је моја мајка радо ризиковала живот - иста клевета коришћена је против Џејмса Фолија, америчког дописника који је отет и обезглављен у Сирији. Убиство Дафне Каруане Галиције Зашто су ова убиства толико важна? „Слободан проток информација и мишљења, основно новинарско средство за рад, гради праведнија и слободнија друштва", рекао је мој брат окупљеним европским дипломатама, док се још увек нисмо опоравили од нашег губитка. „Он ствара богатија и отпорнија друштва: другим речима, друштва у којима вреди живети." После убиства наше мајке, једина светла тачка биле су изјаве подршке, саучешћа, туге и кајања које су стигле од разних људи. То ме је изненадило и подсетило на нешто што ми једном рекао један пријатељ: „Добрих људи има свуда, само их треба наћи." Жеља да се живи у друштву које је слободно и отворено, где је закон исти за све и поштују се људска права, постоји свуда. Али као што је случај са већином жеља, она расте и опада. Често прекасно схватимо да је власт преузела неколицина лоших људи, оних који ће увек постојати - попут болести. Задатак који смо моја браћа, мој отац и ја преузели после убиства наше мајке је огроман: обезбеђивање правде за њено убиство, правде за њене истраживачки рад и старање да се тако нешто више никад не понови. Сада је преостало мало времена за било шта друго. Метју (лево) и његов брат Пол испред зграде суда у Валети У нашој породици понекад разговарамо колико мало стрпљења имамо за неделање и незаинтересованост других, поготово на позицијама моћи. Тешко нам је да не нападамо њихов цинизам и њихову лењост. Деца турског истраживачког новинара Угура Мумцуа рекла су ми да им се шеф полиције правдао што не води истрагу, након убиства њиховог оца аутомобилском бомбом, речима: „Не можемо ништа да урадимо, налетели смо на зид од цигала." „Е, па онда извуците једну циглу, па другу, и тако све док се не сруши читав зид", био је одговор њихове мајке. То је оно што ми радимо откако нам је убијена мајка. Моја мисао водиља на почетку била је да дамо све од себе - шта год да се деси. Сада мислим да је сам процес једнако важан као и наши циљеви. Тиме што терамо државу да ради и донесе правду, ми намећемо културолошке промене и осигуравамо поштовање слободе говора. Придружили смо се другима који раде на искорењивању болести „неслободе" и успут учимо свет новом поштовању људских права. Један од протеста на Малти на којем се тражило расветљавање убиства новинарке „Слобода почиње слободом савести", рекао нам је новинар Јамин Рашид пет дана пре него што је 2017. године избоден на смрт испред своје куће на Малдивима. „Без те фундаменталне слободе ума, шта бисте радили са другим слободама?" Као и у случају убиства моје мајке, његово убиство показало је да се у нашим земљама те слободе не поштују. Није само на нама који смо остали да се упустимо у борбу за слободу: на члановима породице, партнерима и пријатељима убијених и заточених новинара. Та огромна одговорност пала је на наша плећа, али ми њу можемо да носимо сами. Морају да нам се придруже добри људи из свих делова света. Светски дан слободе штампе Знам да нас има још. Не заборавите да је саудијски колумниста Џамал Кашоги био омиљен свуда. Била је потребна само једна особа која га је мрзела довољно да наручи његово убиство. У случајевима убистава новинара, као и у случају убиства моје мајке, има мало показатеља да држава улаже било какав напор да осуди починиоце. Саудијски новинар Џамал Кашоги убијен је у октобру 2018. године И тако смо кренули да уклањамо прву циглу - захтевом да држава Малта покрене јавну истрагу о томе како убиство најважније новинарке у земљи није спречено. Потом ћемо се пребацити на следећу циглу. Свакога дана жалим што је моја мајка морала да поднесе ову жртву и више бих волео да је остала жива. Али као што је рекла Кадија Исмаилова, азербејџанска новинарка чије су хапшење групе за заштиту људских права описале као скандалозно - „ако заиста волимо, желимо да наши вољени буду оно што јесу." „А ово је оно што је Дафне стварно била - боркиња и хероина," рекла је Исмаилова. Оно што моја мајка никад неће сазнати јесте да је њена смрт инспирисала хиљаде херојских дела, на Малти и другим местима. А волим да верујем да је свако од тих дела, на овај или онај начин, заштитило друге храбре новинаре од тога да не прођу као моја мајка. О овом чланку Метју Каруана Галиција је истраживачки новинар и син новинарке Дафне Каруане Галиције, која је убијена у аутомобилској експлозији у октобру 2017. године. Можете га пратити на Твитеру овде.