Тито и његова гробница: Стални окршаји са Кућом цвећа
Гробница Јосипа Броза Тита, доживотног председника Социјалистичке Федеративне Републике Југославије, од почетка 1990-тих представља својеврсну политичку мету са којом се обрачунавају његови идеолошки противници и неистомишљеници.
Јосип Броз Тито Једни би је селили, други уништили, а има и теоретичара завере који би да ексхумирају Тита не би ли проверили да ли је уопште ту сахрањен. Тито је умро 4. маја 1980. године у болници у Љубљани, а четири дана касније је у присуству великог броја људи сахрањен у башти његове резиденције на Дедињу, која је потом названа „Кућа цвећа". Прошле недеље се испред Музеја Југославије, у чијем комплексу се налази Титов гроб, окупила неколицина припадника екстремно десничарског клуба Цароставник носећи транспарент са натписом „Српство се пита, ексхумација Тита". Они захтевају да се посмртни остаци Јосипа Броза Тита „ексхумирају и униште", да се Музеј Југославије „збрише са лица земље" и да се том месту подигне „меморијал у спомен жртвама титоизма". Одређени појединици склони теоријама завере верују да Тито уопште није сахрањен у „Кући цвећа" Селидба и трампа Цароставници нису први који би се са ликом и делом Јосипа Броза Тита обрачунавали постхумно, преко његове гробнице. На једанаесту годишњицу Титове смрти, 4. маја 1991. године Војислав Шешељ и присталице Српске радикалне странке, донеле су пред Кућу цвећа глогов колац, не би ли онемогућили Титу да се „повампири". Тада је Војислав Шешељ захтевао да се Титови посмртни остаци изместе из Београда у његов родни Кумровец у Хрватској. Неколико деценија касније од идеје није одустао, али је променио локацију и поручио да „када радикали дођу на власт, протераће Тита са Дедиња у Загреб, да почива поред Степинца". Покрет обнове Краљевине Србије нуди другачије решење - трампу. Они су црногорским властима, после откривања споменика Титу у Подгорици крајем 2018, понудили размену „Титовог спомен комплекса на Дедињу" за „стару срушену Његошеву капелу" на Ловћену. Плави воз је кренуо у нови живот. Завирите у Титово омиљено превозно средство. Шта је Цароставник? Ова организација је јавности постала позната када је са идеолошки блиском Србском акцијом организовала скуп подршке рехабилитацији Милана Недића, председника владе у Србији током нацистичке окупације у Другом светском рату. Тада је Основно јавно тужилаштво у Београду поднело кривичне пријаве против неколико особа јер су „претњама, увредама, гестикулирањем и истицањем нацистичких и фашистичких симбола извршили кривично дело". Није познат исход правосудног процеса. На њиховој интернет страници пише да су „национал-монархисти", припадници „антидемократске монархистичке алијансе" и да не „сарађују са медијима". Портрети крајње десних идеолога и јуришника, четничка и застава Руске Империје и Српског добровољачког корпуса - страначке војске Љотићевог профашистичког и колаборационистичког ЗБОР-а из Другог светског рата окачени су на зидовима у њиховим просторијама од „70 квадрата на Палилули где се није десила република". Аутобус испред Куће цвећа у Београду Реституција Титов гроб се нашао и на удару процеса реституције 2006. године када је Владимир Лешић, унук Милоша Савчића - министра у влади Краљевине Југославије и градоначелника Београда - поднео захтев надлежнима за повраћај имовине одузете после Другог светског рата. По његовим тврдњама, имање на којем се налази Музеј Југославије „одузето је његовој породици од комунистичке власти". У почетку је Лешић планирао да „дигне зид између гроба и земљишта" и да наплаћује коришћење, да би убрзо саопштио да је „породична одлука, ако им се врати земља, да се Тито исели на гробље, где му је и место или да се плац залије армираним бетоном". Процес реституције још увек није окончан, али је Лешић временом одустао од „Титовог гроба". Теорија завере Они склони теоријама завере верују да Тито уопште није сахрањен у Кући цвећа. Та теорија се појављује још од 1980-тих, а оживела је и пре десет година, у време нових захтева за ексхумацију Титових посмртних остатака. Зато је његов унук Јосип Јошка Броз, данас народни посланик у скупштини Србије и председник Комунистичке партије, морао јавно да потврди да је његов деда заиста сахрањен у „Кући цвећа". Броз је тада изјавио да је „од Љубљане до завршетка сахране" био уз деду и да је простор у Кући цвећа напустио у два ујутру „када је постављен велики камен који покрива гробницу". Јасер Арафат Ексхумације у свету Идеја о ексхумацији Тита у 21. веку је, вероватно, била подстакнута догађајима из Румуније, где су ископани посмртни остаци бившег дугогодишњег комунистичког председника Николаја Чаушескуа и његове супруге Елене, стрељаних 25. децембра 1989. године. Њихова тела су крајем 2010. године ексхумирана ради утврђивања идентитета, на захтев сина и зета. Испоставило се да тела припадају брачном пару Чаушеску. Јасер Арафат, вођа Палестинске ослободилачке организације и политичке странке Фатах, ексхумиран је осам година после смрти - 2012, због сумње да је могао бити отрован. Радиоактивни полонијум пронађен на његовој одећи био је повод за ексхумацију, али је напослетку утврђено да тровање није било узрок смрти. У октобру прошле године, посмртни остаци десничарског диктатора Франциска Франка, шефа шпанске државе од 1939. до смрти 1975, пребачени су из маузолеја у предграђу Мадрида у породичну гробницу на северу престонице. „Операција затворена за јавност, коју је наредила социјалистичка влада Шпаније, задовољила је стару жељу многих који су сматрали непримереним да фашистички диктатор почива у грандиозном маузолеју, наспрам десетине хиљада људи који су погинули у шпанском грађанском рату", писао је лист Данас. Изузев политичара, познат је случај ексхумације познатог каталонског надреалисте Салвадора Далија. Уметника су у лето 2017. године, 28 година од смрти, ексхумирали ради утврђивања очинства. Пронађени су нетакнути и чувени Далијеви бркови, али не и родбинска веза са женом која је упутила захтев. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk.