Кина неспремна за људе којима секс не значи ништа: Ко су асексуалци и шта осећају
„Могу да прођем као нормална, сексуална особа."
Илустрација Дајен Сје није забринута због тога што не осећа сексуалну привлачност и не може да замисли да има сексуалне односе. „Мислим да никад нисам осећала сексуалну привлачност", каже. „Али мислим да је за мене добро што сам ослобођена сексуалне жеље јер мислим да је секс стварно бесмислен и да није продуктиван." У Кини не постоје тачне бројке када су у питању људи који се идентификују као асексуалци, док канадски професор психологије Ентони Богерт процењује да асексуалне особе чине око један посто одрасле популације у Уједињењом Краљевству. Према тој сразмери, кинески истраживачи сматрају да у Кини има око 10,8 милиона асексуалних особа, с обзиром на то да према последњим подацима има 1,08 милијарди људи старијих од 20 година. Асексуалци у Кини су данас активни на неколико онлајн форума у оквиру неких од најпопуларнијих апликација друштвених мрежа у тој земљи. Многи од њих редовно размењују и деле искуства и чак су развили и сопствени речник. Идентификовати се као асексуална особа За Дајен, која живи у Шангају, као и за друге жене у Кини које се идентификују као асексуалне, тај статус представља њихову сексуалну оријентацију. То није исто што и целибат, који представља избор, или сексуална дисфункција, која подразумева да људи са поремећајима осећају стрес због тога што не осећају сексуалну привлачност. Дајен има мало више од двадесет година и студирала је у Хонг Конгу, Уједињењом Краљевству и Холандији. Почела је да се идентификује као асексуална особа после састанка са једним Холанђанином кога је упознала на факултету. Након састанка, била је збуњена тиме што није осећала никаква сексуална осећања према том дечку, иако је уживала у романтичном сусрету. То ју је навело на пут самодијагнозе тако што је истраживала своје „симптоме" на интернету. Током истраживања је наишла на АВЕН, Мрежу за видљивост асексуалности и едукацију, која представља највећу онлајн заједницу за асексуалце на свету. Након што је прочитала дефиницију асексуалности АВЕН-а, закључила је да је и сама асексуална. „Све девојке око мене биле су луде за романтиком и познатим личностима и причале су о момцима, али ја никад нисам била склона томе", објашњава Дајен. Каже да јој је, као Кинескињи, било веома тешко да својим родитељима каже да је асексуална. Разлог је био то што је у кинеској култури породица изузетно важна, па се родитељи забрину због најмање вероватноће да се њихово дете неће венчати и имати децу. Притисак са врха Притисак да се људи венчају и имају децу присутан је и на државном нивоу, због све веће забринутости око демографске кризе у Кини. Нарочито је велика бојазан да ће мушкарци, којих је у Кини од седамдесетих година прошлог века више него жена, услед абортуса вршених по основу пола, имати све мање успеха у потрази за супругама. „Много пута сам покушавала да објасним својим родитељима. Моја мајка сада коначно схвата и обећала је да ме неће терати на брак у ком ћу бити несрећна, али мој отац је веома тврдоглав. Убеђен је да ћу осећати сексуалну привлачност чим упознам некога ко ми се допада", каже Дајен. Особе које се идентификују као асексуалне, често су пропитиване у вези са тим и њихов идентитет је често занемарен и одбачен. Иако се нека истраживања о асексуалности врше, у Кини је још увек раширен недостатак знања у вези са тим. „Једна велика замка" Дајен је само једна од све већег броја жена у Кини које преиспитују не само секс и везе, већ и вредност брака и репродукције. „Мислим да институција брака није у корист жена, то је једна велика замка", каже. „Ако би се репродукција вршила без секса и брака, људи би стекли много више личне слободе." Интервју са Дајен завршавам питањем да ли може да замисли себе у романтичној вези и да ли се некада осећа усамљено. Каже да има блиске пријатеље али очекује да ће бити сама до краја живота, јер ће бити тешко да нађе асексуалну особу са којом је компатибилна у романтичном смислу. Професор Деј Вонг истражује асексуалност у Кини Неромантични или романтични? Асексуалност постепено постаје све познатија сексуална оријентација у Кини, услед појављивања заједница асексуалних особа на разним друштвеним мрежама. Само Доубан група за асексуалност има више од 10.000 корисника. Апликације које су популарне у Кини, као што су Џиху, Вичет и Кјукју, све имају заједнице асексуалних особа, чији чланови такође броје на десетине хиљада. Поред тога, појавиле су се и агенције и веб сајтови за упознавање који спарују асексуалне особе ради брака, као што је www.wx920.com. Професорка Деј Вонг проучава сексуалне мањине у Кини последњих пет година. У свом истраживању не бави се постојањем само једног начина да особа буде асексуална, већ читавим спектром начина на које особе могу да се идентификују као асексуалне. Професорка Вонг сматра да постоји неколико категорија, али је свесна све присутнијег настојања да се класификација у распону од сексуалног до асексуалног учини још репрезентативнијом. Романтични асексуалци не осећају сексуалну привлачност, али осећају романтичну привлачност. Неки људи користе појам „платонска љубав" за описивање врсте несексуалне љубави којој теже. Особа може да буде хетеро-романтична, хомо-романтична или би-романтична. Панроматични асексуалци доживљавају романтичну привлачност у односу на друге, али она није ограничена полом или родом друге особе. Неки неромантични асексуалци радије одржавају само пријатељства, док други признају да не испољавају наклоност и нежност према другима, укључујући породицу и родитеље. Су из Пекинга се идентификује као панроматична асексуална особа, што је током студирања поделила са својим дечком (који није асексуалан). Још су у вези. „Он поштује то што не желим да имам такву врсту интимности. За мене је то и даље веза која ме чини задовољном", каже Су. „Не осећам се баш пријатно током сексуалног односа, али мој дечко је хетеросексуалан и осећа сексуалну жељу, тако да нам је било врло тешко да пронађемо решења." Чини се да је Су ипак прилично оптимистична у погледу тога да асексуалност неће за њу изазивати било какве потешкоће. „Не сматрам то болешћу, асексуална особа може да живи удобним и срећним животом. Нема потребе од тога правити патологију", каже. Ипак, још увек није у потпуности рекла истину родитељима. Каже да када је покушала да разговара са њима о томе, они су се само смејали на рачун свега што им је рекла. Стигма Асексуалне жене нарочито се суочавају са потешкоћама у кинеској култури, каже професорка Вонг. Према онлајн анкети која је спроведена 2015. године међу асексуалцима у Кини, 80% учесника одредило је свој биолошки пол као женски, а већина њих стекла је универзитетско или виши степен образовања. „Након реформи у Кини, отворене су многе клинике за сексуално здравље, које су потврђивале и стављале акценат на значај складног брака. Из тог разлога, ако не осећате сексуалну жељу, бићете стигматизовани, зато што угрожавате брачну хармонију и стабилност друштва", додаје професорка Вонг. У онлајн сексуалним групама које професорка Вонг прати, хетеросексуални мушкарци често пишу коментаре као што је: „ако будеш имала секс са мном, осећаћеш се другачије." „То је заправо један облик сексизма, та идеја да су мушкарци бољи у сексу и да могу да вас науче како да будете сексуална жена", каже она. Нови језик Уместо да поклекну пред нетрпељивошћу, професорка Вонг објашњава да асексуална заједница ствара сопствени језик и идентитет. Користе појам „зен" или „зелени тип" да опишу „стање мира у оквиру свог окружења, али без испољавања наклоности и нежности према другима". У Кини је у току јачање и пораст тзв. „ДПБД" породице (дупла примања, без деце). Таква породица представља идеал за један део асексуалних парова - веза која има предности брачне заједнице, а без сексуалне компоненте. Поред тога што омогућавају развој новог језика и културе за асексуалне особе, онлајн форуми такође по први пут пружају свима који се идентификују као асексуалци платформу за повезивање са другима сличнима себи. Гуо Су се сећа упознавања са једним хомо-романтичним асексуалним мушкарцем на факултету, који јој је рекао да се осећао као да ни са ким не може да подели свој идентитет. „Веома ме је дирнуло то што је рекао, зато што мислим да се већина асексуалаца осећа тако, осећамо се као да морамо то да кријемо". Наглашава колико је важно да човек може да подели свој идентитет и да га други прихватају. „Ако мислите да сте асексуална особа, онда то и јесте, а морамо да поштујемо различитост асексуалних појединаца". Илустрације: Суми Сентинејтан Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk