Парос - грчко рајско острво одбацује пластику
Сунце залази, а Стела Кервело шета плажом држећи у рукама гомилу пластичног смећа. Ту су распаднуте пластичних кеса, светлећи штапићи бачени након рејв журке на оближњем Миконосу и кутија за храну из Турске.
Највише смећа на Паросу може се видети током туристичке сезоне „Погледајте, овде можете видети микропластику", каже Стела показујући на тачке које пливају на морским таласима. Као и на другим острвима, смећа на Паросу је највише током лета када се мештанима којих има само 13.000 придружи преко 400.000 туриста. Ипак, ово острво може постати прво острво на свету на ком неће бити пластичног отпада. То је велики изазов. Пластично смеће може се видети свуда У јеку сезоне, у бело-плавим кафићима који се налазе у центру, свакодневно се искористи око 1.000 пластичних шоља за понети. Хиљаде пластичних боца воде стиже сваког јутра, јер многи мисле да вода са чесме није за пиће. Локални водовод тврди да је са водом све у реду. „Врло брзо схватите реалност када живите близу мора", каже Зана Контаманоли која је и покренула кампању за забрану пластике. Због финансијске кризе у земљи, грчки систем управљања отпадом претрпео је велико смањење трошкова. У пракси ово значи да се отпад не одваја за рециклирање, као и да многе депоније нису у складу са стандардима ЕУ. Током шетње плажом може се сакупити много пластичног отпада Шокантних 95 одсто отпада на Медитерану је пластика. Али у року од три године то може да се промени. Зашто је Парос добро место за почетак Становнице Пароса Стела Кервело и Зана Контаманоли покренуле су иницијативу Чисти плави Парос (Clean Blue Paros) у коју су се укључили локални званичници и активисти невладиних организација. „Била сам заиста шокирана кад сам стигла. Нисам могла да верујем колико пластичних чаша се налази око плаже", каже Кервело која се на Парос доселила из Француске 2016. године. У међувремену, Џо Ројл из добротворне организације Комон Сис покушавала је да пронађе медитеранско острво које би послужило као пример острва без пластике. На аеродрому су билброди који туристе обавештавају о иницијативи „Острва су микрокосмос система који нам омогућава да јасно видимо токове материја", каже Ројл. „Имамо једно пристаниште у које све улази тако да заиста можемо да проценимо да ли процеси које примењујемо имају смисла." Парос је изабран због тога што промене у броју становништва усложњавају проблем, али и због тога што је Ројл током посете острву сазнала да се мештани већ боре против пластике. „То је оно што острву треба", каже Кервело. Први задатак тима био је да убеди што већи број локалних предузећа да не користе „бесмислену пластику" као што су сламчице и флаширана вода. „Од 70 предузећа која смо посетили, 50 се пријавило", каже Зана Контаманоли. Како предузећа да помогну Паросу Чаше које се могу више пута употребити важан су део пројекта Други велики изазов био је управљање отпадом. Четрнаест предузећа одваја пластичне шољице и флаше који имају већу вредност приликом рециклирања. Пластика се затим на копну рециклира у нешто што се може користити на острву, па се од пластичног смећа праве и клупе. Отворени контејнери на Паросу значе да ветар смеће може да однесе у море „Истраживања показују да кад се отпад раздваја због рециклирања, мања је вероватноћа да ће људи само бацати смеће и тако загађивати околину", каже Контаманоли. Велики изазови Међутим, тим се сусреће и са много препрека. Већина канти на острву се не затвара, па јаки егејски ветрови бацају отпад у море. Многи становници су одушевљени пројектом, али још увек има оних које треба убедити. „То што нисмо служили воду у пластичним флашама утицало је на наш посао", признаје Енди Кирк, власник Немобара - првог предузећа које се пријавило за пројекат. „Чак и када објаснимо да имамо филтер за воду, многим муштеријама се то не свиђа. Али, држали смо се плана." Тим је морао да убеди пекаре и апотекаре да не користе пластичне кесе. Скупили су хиљаде искоришћених хотелских постељина које обично заврше на депонији, и од њих направили цегере. „Детаљном анализом смо утврдили да се на неким деловима острва 60 одсто отпада рециклира. Очигледно је потребно образовати људе", каже Контаманоли. Зана Контаманоли скупља пластичан отпад на плажама Напоре су усмерили ка 2.500 школараца који живе на острву. Већина деце дневно попије једну малу боцу воде. Ученици на Паросу пију из флаша које могу више пута да се користе, а у школама се инсталирају филтери за воду. „Деца су снажни покретачи промена јер иду кући и разговарају са родитељима о томе", каже Зана Контаманоли. Иако на пројекту раде само шест месеци, припадници тима су оптимистични и мисли да се велике промене могу спровести чим се заврши туристичка сезона и становници буду имали више времена да реорганизују навике. „Загађење пластиком је веома сложен проблем и не постоји универзално решење", каже Џо Ројл. „Али надамо се да ће ови системи функционисати и да ће бити примењени и у другим срединама."