Русија и шпијуни: Зашто је ГРУ, руска војна обавештајна служба, толики страх и трепет
Ако је дефиниција успешне обавештајне службе количина непознаница, онда је ГРУ вероватно најуспешнија руска шпијунска агенција.
Седиште ГРУ-а у Москви, слика из 2018. У комунистичка времена, на Западу је „КГБ" постала универзална реч за све совјетске шпијуне, било да су се инфилтрирали у кулоаре у иностранству или осујећују дисиденте код куће, али је мало људи чуло за ГРУ. А опет је војна обавештајна служба - ГРУ је акроним од „Главна обавештајна управа" (Гла́вное разве́дывательное управле́ние) - надживела КГБ кад се Совјетски Савез распао 1991. године, а чини се да цвета и дан-данас. Велика Британија је криви за напад нервним агенсом у Солзберију 2018. године - кад је бивши официр ГРУ-а који је живео у Великој Британији отрован заједно са својом ћерком - а САД је сматра одговорном за масовне сајбер нападе. Верује се да су њени оперативци били активни и у сукобима у Украјини и Сирији. Овог месеца су двојицу наводних агената ГРУ-а оптужених за напад у Солзберију власти у Чешкој Републици повезале са смртоносном експлозијом складишта оружја на својој територији 2014. године. Шта поуздано знамо о служби ГРУ? Русија има формалну војну обавештајну службу већ више од 200 година, још откако је основан Специјални биро током Наполеонових ратова. После Октобарске револуције 1917. године, он је реорганизован и постао познат као ГРУ 1942. године - на врхунцу Другог светског рата, кад је задатак ГРУ-а био сакупљање обавештајних података из иностранства о Немачкој и њеним савезницима. Током Хладног рата, један од њених запажених раних успеха било је убацивање у британски програм за атомску бомбу. Полиција је објавила снимке са сигурносних камера двојице осумњичених како стижу на Гетвик аеродром, 2. априла, ѕа које се верује да су припадници службе ГРУ Поред тога што води агенте, ГРУ има и властите спецназ командосе (специјалце), чија је мисија да врше извиђање и шпијунажу. У совјетска времена, били су активни у ратним зонама широм света, а предводили су и инвазију на Авганистан 1979. године. Кад се распао Совјетски Савез, ГРУ-ов велики ривал, тајна полиција КГБ-а, поделила се на два дела - на домаћу верзију звану ФСБ (коју је некад предводио руски председник Владимир Путин) и страну службу по имену СВР - али је ГРУ остао нетакнут. Име јесте промењено 2010. године из „Главна обавештајна управа" у „Главна управа" (ГУ), али се акроним ГРУ примио. Нове уставне промене учиниће могућим да Путин остане на власти до 2036. Извештај поднет америчком Конгресу описао је ГРУ као „велику, експанзивну и моћну организацију", али врло мало тога се зна засигурно о њеној величини и операцијама. Њена улога као стране обавештајне службе помиње се само укратко на интернет страници руског Министарства одбране - а нема властити сајт. Министарство каже да је њен задатак „обезбеђивање услова за успешну примену одбрамбене и безбедносне политике Руске Федерације" и пружање званичницима обавештајних података „који су им потребни за доношење одлука у политичкој, економској, одбрамбеној, научној, технолошкој и еколошкој сфери". ГРУ окружује тако велика тајновитост да, кад је њен директор Игор Сергун изненада умро 2016. године, Кремљ у првобитном саопштењу није навео ни разлог нити место његове смрти. По чему је ГРУ познат данас? Сергун је 2011. године завршио на листи санкција Европске уније и Америке усмерених против руских званичника после руског припајања Крима од Украјине 2014. године. ЕУ га је сматрала „одговорним и за активности официра ГРУ-а" који су пружали подршку побуњеницима у крвавом сукобу у источној Украјини. Игор Гиркин (у средини) са телохранитељима у Доњетску, јул 2014. године Аналитичари безбедности приписују заслуге Сергуну за изградњу ГРУ-а након што је овај доживео драстична смањења буџета, а агенција се показала ефикаснија на терену у Украјини од ФСБ-а. Један од главних команданата на страни побуњеника - Игор Гиркин, познат као Стрелков - у ЕУ је оптужен да је оперативац ГРУ-а, због чега је завршио на листи санкција. Сергун није поживео да види последице једне веома другачије врсте тајних операција приписаних ГРУ-у: хаковање председничке кампање Хилари Клинтон и америчке Демократске странке 2016. године, када је објављено десетине хиљада приватних писама у покушају да се дискредитује кандидаткиња доживљена као непријатељски настројена према Русији. Министарство правде је на крају оптужило 12 Руса за тај сајбер напад. Сви су били оптужени да су официри ГРУ-а. Кремљ је одговорио рекавши да не постоје докази који повезују ову дванаесторицу са војном обавештајном службом или хаковањем. Ако је ГРУ заиста покренуо операције у Украјини и против америчких демократа, онда је свакако постигао оно што се претпоставља да су били његови циљеви: побуњеници су задржали контролу над својом територијом у источној Украјини све до данашњег дана, а Хилари Клинтон је 2016. године славно изгубила на изборима од Доналда Трампа. Али друге операције приписане агенцији чини се да су биле спектакуларни промашаји, мада са фаталним последицама као у Солзберију, када је умрла једна жена. Два наводна агента ГРУ-а који су путовала у Велику Британију не само да нису успела да ликвидирају своју мету, Сергеја Скрипаља, већ су за собом оставила низ трагова као да се радило о неспретним аматерима - осим, наравно, уколико њихово необраћање пажње на сигурносне камере није било намерна дрскост, са циљем да се пошаље порука да је Русија спремна да предузме велике ризике како би постигла своје безбедносне циљеве. Скрипаљ, осуђен за издају и смештен у затвор у Русији , пуштен је у размени шпијуна 2010. године. Четири особе осумњичене да су агенти ГРУ-а путовале су у Холандију са дипломатским пасошима Исте године кад је извршен напад у Солзберију, четири друге особе за које се сумња да су агенти ГРУ-а ухваћене су на делу у Холандији у покушају да хакују ви-фи мрежу организације за контролу хемијског наоружања ОПЦВ, која је водила истрагу о тровању Скрипаља, као и о нападу хемијским оружјем у Сирији. Баш као и осумњичени у Солзберију, оставили су за собом низ доказа, и онлајн и на папиру, иако су им холандске власти допустиле да се врате у Русију. „ГРУ је био изузетно активан и неизбежно је да неке од тих операција буду раскринкане", рекао је у оно време аналитичар за безбедност Марк Галеоти за ББЦ Њуз. „То не значи да су они неспособњаковићи. Очигледно су смернице које добијају, у разумним оквирима: заправо није битно. Не брините превише за последице." Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk