Корона вирус и школе: Учење на отвореном као одговор на смртоносну болест пре 100 година
Смртоносна болест, за коју вакцина још није изумљена. И проблем како вратити децу у школе безбедно да не би назадовала с учењем.
Школе на отвореном у Њујорку Звучи актуелно? Е, па свет се суочавао са сличном дилемом пре сто година, у време кад је главна смртоносна болест била туберкулоза. На преласку у 20. век, туберкулоза је убијала сваку седму особу у Европи и САД-у, према подацима америчког Центара за контролу и превенцију болести (ЦДЦ). Вакцина ће бити направљена тек 1921. године, а проћи ће много времена пре него што буде била доступна широм света. У овом контексту, школе на отвореном чиниле су се као решење које ће деци омогућити да наставе са школовањем. Школа у Немачкој 1904. године Преносиве клупе и столице изношене су у баште, где су наставници и ђаци учили науку, географију или сликарство посматрајући природу. Идеја је настала у Немачкој и Белгији 1904. године и врло је брзо прерасла у прави покрет. Лига за образовање на отвореном одржала је први међународни конгрес у Паризу 1922. године. У Америци, школе на отвореном кренуле су са радом 1907. године, пошто су два лекара у држави Роуд Ајленд предложила да се искористе празни градски простори за организовање рада школа, према писању Њујорк тајмса. У наредне две године, отворено је 65 школа, које су заузимале празна предворја, кровове на високим зградама, па чак и напуштене бродове. И тело и ум Анемија, неухрањеност и туберкулоза су биле највеће бриге почетком 20. века Школа на отвореном у Бразилу Различита од Ковида-19, туберкулоза је болест која се преноси ваздухом. Њоме могу да се заразе појединци који удахну бактерије заостале да лебде у ваздуху више сати, према тврдњама ЦДЦ-а. Ковид се превасходно преноси преко крупнијих капљица које су потекле од заражених пацијената, преко директног контакта или контакта са зараженом површином, према тврдњама Светске здравствене организације (СЗО). Мада је ова организација недавно признала да је све више доказа да би и корона вирус могао да се преноси сићушним честицама које лебде у ваздуху. „Уз анемију и неухрањеност, туберкулоза је представљала велики проблем међу дечјим болестима", каже Андре Далбен, ванредни професор на Федералном универзитету у Сао Паулу (Унифесп). „Школе су училе децу из сиромашних породица, тако да су имале ту хигијенску представу према којој су њихова тела доживљавана као болесна." Измештајући децу из њихових нездравих окружења - као што су пренасељена настамбине - и стављајући их у додир с природом, школе су себи зацртале задатак не само да се баве потребом деце за учењем, већ и ојачавањем њиховог имунитета. „Нови идеали" Школе на отвореном постале су попучарне како су се појављивале нове идеје у образовању Дијалан Видал, професорка Историје образовања на Универзитету у Сао Паулу (УСП), истиче да су школе на отвореном цветале у периоду између два светска рата, када су се јављале нове идеје о друштву и образовању. Просветни радници су раскидали са традицијом тражећи школске моделе који су „пријемчивији и промовишу демократију", како би створили „мирнију генерацију која је спремнија на сарадњу", каже она. Професорка Далбен је пронашла списе о неколико отворених школа у Бразилу од 1916. године, па онда током 1920-их и 1930-их. Примењена школа на отвореном (Escola de Aplicação ao Ar Livre/ EAAL) држала је часове у парку Агуа Бранка пуном зеленила у Сао Паулу од 1939. до 1950. године, када је пресељена у оближњу зграду. Све историјске слике у овом чланку приказују образовно окружење ЕААЛ-а и њене часове на отвореном. Све историјске слике у овом чланку приказују образовно окружење ЕААЛ-а и њене часове на отвореном. Школа је била необична по томе што су ђаци потицали из породица из више класе које су живеле у близини. У неком тренутку, она је имала 350 ученика и листу чекања за пријем. И иако су је градски званичници сматрали легитимним моделом образовања, професор Далбен каже да није све у вези са ЕААЛ-ом било другачије у односу на традиционалне школе. „Разговарао сам са бившим ђацима, који су сада у осамдесетим годинама, и који су ми причали о веома строгим наставницима. У пракси се, дакле, можда није много разликовала од других школа", каже он. Професорка Видал каже да је циљ ових школа био пропагирање мира после Првог светског рата Он искуство школе на отвореном пореди са „кометом, у педагошком смислу", привукла је, дакле, много пажње, али је избледела до шездесетих. Након тога, професорка Видал каже да су школе преузеле фабрички модел - са фиксним временом почињања и завршавања часова и примањем онолико ђака колико у истом физичком простору може да стане како би се оптимизовали ресурси. Али пошто студије сада сугеришу да преношење Ковида-19 може значајно да се смањи на отвореном, оба истраживача верују да би идеју отворених школа вредело оживети. Погледајте видео о ученицима који су направили модну ревију маски Ученици једног интернета у Непалу искористили су паузу у настави и направили маске. Заговорници учења на отвореном Школе на отвореном већ су решење у Кашмиру под индијском управом, где деца уче са снежним врховима Хималаја у позадини. Сингапур годинама заговара учење на отвореном, као начин да ојача млађе суграђане, и физички и ментално. Учење на отвореном у Непалу Шумске школе популарне су у Финској, где су шуме и природа централни део културе ове земље. А у Данској чак постоји име за дан школе на отвореном - udeskole - а многе школе и наставници редовно га примењују. Ова земља позива на предлоге како ту праксу проширити усред пандемије Ковида-19. Професорка Видал каже да учење не отвореном не само да доводи децу у додир с природом, већ поспешује њихову ангажованост, физичку активност и емоционални развој. То такође наставнике претвара у старатеље, уместо у аутоматске преносиоце садржаја. „Природа не мора да служи само за школске излете. Бићемо приморани да користимо отворени простор, који је много бољи од затвореног. То је позив да се размишља о просторима које имамо на располагању", каже она. Многе школе у Данској имају часове и на отвореном Нова нормалност у школама у Њујорку Професор Далбен каже да школе на отвореном из прошлости могу да послуже као инспирација за преиспитивање архитектуре школа данас. „Кад сам започињао истраживање, усредсредио сам се на еколошко образовање деце. Али сада имамо проблем са пандемијом", каже он. „Могли бисмо изнова да осмислимо урбане школе и како да повећамо употребу паркова и јавних простора. Нећемо следити исте смернице као школе на отвореном из прошлости, али бисмо свакако могли да их реинтерпретирамо." Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk