Видео надзор, приватност и права потрошача: Ко и како сме да нас снима док купујемо
Таман сте изабрали боју мајице која вам одговара, пронашли сте кабину, једва чекате да у великом огледалу видите како вам стоји и - схватате да то види још неко.
У бутику изнад кабине за пробу ствари постављена је надзорна камера. „Сви смо приметили камере у тржним центрима и бутицима. Мени је то потпуно неприхватљиво. „У реду је снимање због спречавања крађе, али то важи до кабине у којој се пресвлачим", каже Анка Јаковљевић, наставница из Београда. Стручњаци сматрају да адекватан закон који уређује ову област не постоји и да је примена постојећих закона недовољно добра и недовољно темељна. „Сувишан је сваки коментар - мени је то једнако идеји да снимате ученице у свлачионици. „Предвиђена је за то да се особа која ту уђе пресвуче, обуче и нешто проба, снимати тај простор је потпуни нонсенс", каже Родољуб Шабић, бивши повереник за информације од јавног значаја и заштиту података о личности. Шта кажу прописи? Неовлашћено фотографисање и видео надзор у некој мери уређују Кривични законик и Закон о заштити података о личности. Постоје и неки специфичних прописи који се баве видео надзором, али они уређују рад приватног обезбеђења и овлашћених државних органа и не односе се на случај снимања у продавницама. Ана Тоскић Цветиновић, извршна директорка организације „Партнери Србија", каже да видео надзор у пословним просторијама и у стамбеним зградама није регулисан законом. „Закон о заштити података о личности регулише општа начела, правила, обавезе и казне које се односе на сваку врсту обраде података о личности, па тако и видео надзор", додаје она. Тоскић Цветиновић усмерава пажњу на то да онај ко се снима и чији се подаци обрађују мора да буде унапред информисан о томе ко га снима, зашто га снима, шта ради са тим снимцима, колико се снимци чувају, и коме може да се обрати да би остварио нека права. Шабић сматра да „Србија има катастрофалан Закон о заштити података о личности". „То је невешта компилација два документа Европске уније - опште уредбе и полицијске директиве, а чак је и лоше преведена и није прилагођена конкретним условима", каже Шабић. Тоскић Цветиновић сматра да да се закон најчешће крши управо када нисмо довољно информисани, када не знамо шта се ради са нашим подацима, када обрада није транспарентна и када је обрада прекомерна. „Потребно је да имамо довољно информација да бисмо могли да одлучимо да ли томе желимо да будемо изложени или не. „Илустрације су корисне, а најбоља је комбинација натписа и илустрације, да се јасно може разумети на шта пристајете", закључује она. На нивоу Европске уније, додаје, ствари су се прилично промениле због њихових регулатива и високих казни које су изрицане. „Код нас казне нису толико високе, али мислим да се ствари полако мењају и да су људи барем нешто опрезнији када пристају на неке праксе и на обраду података", закључила је она. Надзор Повереника због наводног снимања у „Бершки" На тврдње и фотографије објављене на друштвеним мрежама да се у београдској радњи бренда „Бершка" камера за надзор налази на месту са кога снима и оне који пресвлаче у кабини за пробу гардеробе реаговао је Повереник за заштиту података о личности. „Повереник за информације од јавног значаја и заштиту података о личности ће отворити поступак надзора ради утврђивања релевантних чињеница. „О исходу надзора јавност ће бити благовремено обавештена", наводи се на сајту Повереника. На сајту Б92 објављен је и одговор „Бершке" у коме се наводи да компанија ради на заштити здравља и сигурности купаца и запослених. „Компанија Бершка уопште и ни под којим условима не снима клијенте у кабинама за пробу. „Камера за коју питате снима искључиво подручје благајне и то је једина сврха због које је тамо постављена." Коме се обратити? Ана Тоскић Цветиновић каже да је веома важно да се о овој теми све више говори. „Нажалост, ове праксе су врло честе - сетите се колико сте пута улазили у радње, да сте видели камеру, а да ништа од наведеног није испуњено. „Ово није изолован случај, то је више правилност која је некоме запала за око. „Срећом, сада смо почели мало више да говоримо о овоме.", примећује Тоскић Цветиновић. Уколико посумњате да вас без дозволе посматрају, процедура упућује да се обратите Поверенику за информације од јавног значаја и заштиту података о личности. „Повереник у оваквим ситуацијама покреће надзор и може да каже ако је прекршен Закон о заштити података. „Пошто се ради и о кривичном делу, може да се поднесе кривична пријава и то по приватној тужби ради онај ко је оштећен. „Уколико неко сматра да му је учињена нека штета, било материјална или нематеријална, рецимо ако је нечији снимак објављен, може да се обрати суду у поступку по накнади штете", додаје Тоскић Цветиновић. Шта кажу купци? Анка Јаковљевић наглашава да није пристала да је „гледа неки тамо радник обезбеђења, нити да он гледа било чије пресвлачење у кабинама". „Постоје такозване зујалице на одећи коју пробате и служе да спрече крађу. „Постоје ормарићи у које могу да се оставе торбе и сопствена одећа, за које добијете кључ, па нема могућности да људи изнесу ствари", додаје. Највише је погађа осећај беспомоћности. „Шта можеш да урадиш поводом тога? Нарочито ако те неко није ни обавестио. „На тај начин се нарушавају и моја интима и моје поверење у ту продавницу", додаје Анка. илустрација Да постоје други начини, препознаје и Родољуб Шабић. „Снимање у кабинама је потпуно, потпуно недопустиво - али кад немате закон и адекватну контролу, онда ће људима свашта падати на памет. „Кључна ствар у вези са видео надзором јесте да он буде сврсисходан и сразмеран", каже Шабић. У случајевима снимања, неопходно је да постоји јасна сврха која се жели постићи видео надзором и она мора бити оправдана и законита. „Када је реч о пословним просторијама, сврха је најчешће заштита имовине или безбедности", каже Ана Тоскић Цветиновић, из организације „Партнери Србија". Према њеним речима, ако постоји било које друго средство које мање задире у права људи који се снимају, онда се мора одабрати тај други начин. „Ако желимо да заштитимо имовину, нећемо снимати тело некога ко се пресвлачи у кабини", каже Тоскић Цветиновић. Шабићу је разумљивије и логичније ако се снима јавни простор у ком је изложена роба. „Уз услов да је видно назначено да улазите у зону видео надзора, уз назначену адресу за контакт коме можете да се обратите у случају реалне или претпостављене сумње да вам је повређено неко право да бисте затражили заштиту", додаје он. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk