Балкан и Стрип са маргине: Простор за младе ауторе из бивше Југославије
Без обзира на светску популарност коју добија захваљујући холивудским блокбастерима који обарају рекорде гледаности, још увек се може чути како је стрип у Србији и земљама региона „уметност на маргини".
Додуше, последњих неколико година се ситуација мења и има све више издања, и то актуелних, као и издавачких кућа, а ако питате те издаваче да у једној реченици опишу сцену, кратко би вам рекли - „увек може боље". Али и у „уметности на маргини" постоји додатна маргина, некако вечно резервисана за неафирмисане цртаче и сценаристе и њихове радове који не спадају у домен мејнстрим стрипа. На самом крају ванредног стања, стања, домаћа стрип сцена је једним издањем показала снагу. Како би њихове радове представили што широј публици, неафирмисани домаћи аутори и сценаристи окупили су се око издања занимљивог наслова и, барем у стриповском свету, провокативне насловнице - Стрип са маргине. Милош Симић, уредник овог издања, каже да је сарадња са ауторима била лака, и да је било задовољство радити на таквом пројекту. „Пре свега јер је то пројекат који ће широј публици представити стрипове, таленат, приче и стил непознатих аутора", каже Симић за ББЦ. Шта нас очекује на страницама Стрипа са маргине? Стрипови који се визуелно и наративно разликују, како једни од других, тако и од наслова који се могу наћи у књижарама и на киосцима. Различитим стиловима приповедања и цртања приказан је велики потенцијал аутора са простора бивше Југославије. „Ту имамо реалне теме и реалистичне цртеже, али карикатуралне који осликавају извитоперену стварност коју проживљавају сами аутори", каже Симић. Такав је и стрип Један сасвим обичан понедељак и необично дивно јутро Новице Миливојевића, чије табле отварају Стрип на маргини. Његова комична и помало апсурдна прича о нервозним комшијама у реду за пекару је омаж нечему што је вероватно свако доживео. Нажалост, или на срећу, епилог ове приче још увек није остварив у данашњој Србији. Стрип са маргине садржи и - за домаће стрип стваралаштво неизбежне - историјске приче. Једна од тих стрипова, Освајачи усвајачи, који је написала и нацртала Јелена Вучковић, нуди занимљив увид у викиншка освајања. Заиста, заиста занимљив. А млађим ауторима су се овога пута придружили и неки од искуснијих стваралаца са сцене. Марко Стојановић, кога домаћа публика зна по серијалима Вековници и Бескрвни, док су француски љубитељи девете уметности могли да читају његов Croix Sanglant који је објавила издавачка кућа Делкур (Delcourt), удружио са се Александром Анђелковићем, учеником школе стрипа из Лесковца. Њихова прича визуелно доста подсећа на неке од Бонелијевих стрипова, од којих очекујете да буду дужи од неколико страна. Држе се палчеви да ова прича доживи такав сценарио. Нема места за суперхероје Барем не за оне светски познате. Иако се налазе на насловној страни, неки од најпознатијих ликова америчке и европске школе стрипа не гостују на страницама Стрипа са маргине. Како Милош Симић каже, то је и била иницијална идеја. Насловна страна „Драго нам је што је баш насловница изазвала толико пажње. Приказано је дете које чита неки непознат стрип, поред свих познатих хероја који га окружују и чуде се зашто не чита прича о њима, већ неки потпуно непознат стрип", објашњава Симић. Насловницу је нацртао Новица Миливојевић, а Симић каже да су и родитељи почели да шаљу слике деце како читају Стрип са маргине, као мали омаж самој насловници. Простор за неафирмисане стрип ауторе Младим ауторима са простора бивше Југославије није тешко да дођу до издања, па и до публике, али се зато теже долази до средстава. „Стрип увек могу да објаве у неком од часописа који промовишу ову уметност у земљи и у региону, као и на сајтовима попут Стрип Блога који објављују радове непознатих уметника", каже Симић. „Друга страна је та што у свему томе нема новца и зараде за ауторе, зато смо ми желели да дигнемо причу на виши ниво и да, самим тим што нисмо имали пара да платимо ауторска права за стрипове, направимо добро и квалитетно издање, а затим и изложбу радова када епидемија попусти." Тек први број Симић уверава да ће Стрип са маргине наставити да излази. „Као и у првом броју, инсистираћемо на различитим причама, стиловима и људима са простора бивше Југославије, уз сво поштовање језика и дијалекта којима говоре, као и писама којима пишу." „Сва писма, ћирилица и латиница, као и сви језици, српски, хрватски, бошњачки, црногорски били су равноправни у овом издању. То је још једна идеја ове збирке." Стрип са маргине може да се набави путем Фејсбук и Инстаграм странице Стрип блога, као и у стрипарницама Алан Форд на Новом Београду и Свет стрипа у Крагујевцу, као и у Клубу љубитеља стрипова Сомбор. Пратите нас на Фејсбуку и Твитеру. Ако имате предлог теме за нас, јавите се на bbcnasrpskom@bbc.co.uk