Borka Pavićević (1947-2019): „Treba puno voleti da bi se stvarala pozorišta“
„Treba puno voleti i biti prijatelj da bi se stvarala pozorišta."
Borka Pavićević je osnivačica i direktorka Centra za kulturnu dekontaminaciju Ovako je, ne znajući da to čini, pre samo dva meseca jednostavno objasnila svoj dugogodišnji rad dramaturškinja Borka Pavićević, koja je u nedelju preminula u Beogradu. Zapravo je u kolumni za dnevni list Danas pisala o svojim prijateljima i kolegama kojih više nema, a koji su obeležili umetničku i aktivističku scenu Srbije i regiona. Pisala je o osnivaču BITEF-a Jovanu Ćirilovu i osnivačici „Ateljea 212" Miri Trailović. Borka Pavićević zatvorila je ovaj krug i najduže pokušavala da veže umetnike - mirom. Kao ženu koja je prva 2008. godine pokušala da dovede mlade albanske umetnike sa Kosova u Beograd i intelektualku koja je rekla 'ne' nacionalizmu devedesetih - ovako će je pamtiti publika čitavog Balkana. Mirdita, dobar dan i Beogradski krug Borku Pavićević mlađi građani znaju po ulozi u formiranju festivala Mirdita, dobar dan. Ona je u svojim prostorijama Centra za kulturnu dekontaminaciju, čiji je bila direktor, ugostila festival, koji je konačno doveo albanske mlade umetnike u Beograd i dao im glas. Oni sa više staža znaju je kao osnivača Beogradskog kruga. Obe ideje imaju nešto zajedničko - borbu protiv nacionalizma na Balkanu i otvaranje granica kroz umetnost i aktivizam. Centar za kulturnu dekontaminaciju godinama je domaćin festivala Mirdita, dobar dan sa idejom predstavljanja aktuelne kosovske kulturne scene u Beogradu. Inspiracija za festival je Bekim Fehmiju, poznati albanski, kosovski, beogradski i jugoslovenski glumac koji predstavlja simbol jedinstva i mogućnosti povezivanja dva kulturna prostora u jednu jedinstvenu celinu. Festival svake godine obezbeđuje policija. Beogradski krug, čiji je Borka Pavićević bila koosnivač, 1992. godine okupio je beogradske intelektualce koji su otvoreno govorili protiv militarističke politike u Srbiji, ali i etno-nacionalizma, populizma, ratnih zločina i etničkog čišćenja na teritoriji bivše Jugoslavije. Krug je reagovao na ono što je nudio Memorandum Srpske akademije nauka kao otpor nacionalizmu. Upravo je osnivanje Beogradskog kruga otvorilo temu Prve i Druge Srbije, odnosno podele Srbije na one koji su za vlast i one koji su protiv, na nacionaliste i nenacionaliste, na rusofile i pro-zapadne intelektualce. Ipak, iz Beogradskog kruga su na to odgovarali - „Ako vas pitaju šta je Druga Srbija, ozbiljno im odgovorite - to je Srbija koja se ne miri sa zločinom". U pozorištima od Splita do Skoplja Borka Pavićević u istoj toj kolumni za Danas, pod nazivom „O prijateljstvu i ljubavi", piše o Jugoslaviji kroz umetnost - temi kojoj je posvetila čitav život. Rođena je 1947. u Kotoru u Crnoj Gori, a diplomirala i magistrirala dramaturgiju na Akademiji za pozorište, film, radio i televiziju u Beogradu sa tezom „Nerealistička drama u Srbiji između dva rata". U kolumni se seća finalne probe predstave Dekameron 81, jedne u nizu koje je napisala tokom rada u Ateljeu 212. Piše i o BITEF-u i zajedničkom radu sa Jovanom Ćirilovim. Njena dela obišla su celu bivšu Jugoslaviju - radila je u Zenici, Splitu, Skoplju, Ljubljani, Subotici i Beogradu. Učestvovala je u umetničkom pokretu KPGT, što je akronim za reč pozorište u Hrvatskoj, Srbiji, Crnoj Gori, Sloveniji i Makedoniji. Bila je art direktorka Beogradskog dramskog pozorišta, ali je 1993. godine smenjena nakon javnih i političkih izjava. Dobitnica je velikog broja internacionalnih nagrada među kojima su i Otto Rene Castillo nagrada za političko pozorište u Njujorku; nagrada Hirošima fondacije za mir i kulturu (2004); Osvajanje slobode koju Fondacija Maja Maršićević Tasić dodeljuje „ženi čija dela potvrđuju principe ljudskih prava, vladavine prava, demokratije i tolerancije". Kako je govorila Pratite nas na Fejsbuku i Tviteru. Ako imate predlog teme za nas, javite se na bbcnasrpskom@bbc.co.uk