"Novi horizonti": Poslednje instrukcije sondi u dalekoj galaksiji
Kontrolori NASA poslali su poslednji set komandi sondi Nju horajzons pre istorijskog preleta kroz daleki ledeni svet koji se očekuje u utorak.
Ilustracija: Naučnici još uvek ne znaju kako tačno izgleda Ultima Tula Sonda će preleteti pored objekta Ultima Tula, širokog 30 kilomentara, čime će biti postavljen novi rekord za istraživanje najdaljih delova Sunčanog sustema, jer je ovo svemirsko telo udaljeno 6,5 milijardi kilometara od zemlje. Naredba sadrži vremensku korekciju u trajanju od dve sekunde, koja obezbeđuje da sonda tačno zna gde i kada treba da uperi kamere dok prolazi pored ciljanog tela brzinom od 14 kilometara u sekundi. „Svemirski brod je ispravan i svi smo jako uzbuđeni!" izjavila je menadžerka ove operacije Alis Bouman u obraćanju novinarima u kontrolnom centru u okviru Laboratorije za primenjenu fiziku Univerziteta Džons Hopkins u Merilendu. Na Plutonu nađene dine od metana Pravougaoni ledeni breg sa Antarktika Nju horajzons će biti udaljen 3.500 kilometara od površine ovog svemirskog objekta, što je tačka najmanje udaljenosti u utorak u 05:33 po griničkom vremenu. Sonda je isprogramirana da pribavi što više gigabajta fotografija i drugih naučnih podataka pre i posle susreta s ovim svemirskim telom. Ultima se nalazi u Kajperovom pojasu, to je prsten smrznutog materijala koji kruži oko Sunca, van osme poznate planete Neptuna. Ultima se nalazi čak i dalje od patuljaste planete Pluton, koju je Nju Horajzons posetio 2015. godine. Procenjeno je da u Kajperovom pojasu postoji više stotina tela poput Ultime i zbog njihovog smrznutog stanja moguće je da sadrže podatke o postanku solarnog sistema pre 4,6 milijardi godina. Hal Viver, naučnik koji radi u ovoj misiji, kaže da ovo majušno telo „verovatno najprimitivniji objekat kome se ikada približio svemirski brod, ostatak rane faze Sunčevog sistema". Zašto Nju Horajzon posećuju Ultima Tulu? NASA želi da istražuje svemir čak iza Plutona, a ovo telo je bilo u domašaju. Ono što je iznenađujuće, otkriveno je tek pre četiri godine uz pomoć Habl teleskopa. Prvobitno obeleženo kao (486958) 2014 MU69, dobilo je pitkiji nadimak Ultima Tula, nakon javne rasprave. To je latinska izreka koja znači nešto poput „mesto izvan nama poznatog sveta". Kao i mnoa slična tela njene veličine, Ultima Tula je najverovatnije sastavljena od mnogo leda, prašine i možda velikih stenovitih delova, spojivši se u celinu na začelju solarnog sistema. Teorijski gledano, takva tela bi trebalo da formiraju izduženi ili lobatni oblik. Zamislite krompir ili kikiriki. Dalekosežna teleksopska posmatranja ukazuju da je njena površina jako mračna, sa retkim crvenim nijansama. Ta tama je rezultat toga što je Ultima Tula „spržena" usled visoke radijacije - kosmičkih zraka. Nju Horajzon će istraživati oblik, rotaciju, sastav i okruženje Ultima Tule. Šta možemo da očekujemo od ekspedicije? Ne trepćite, inače ćete propustite. Za razliku od susreta sa Plutonom iz 2015. godine, neće biti fascinatnih slika sletanja kojima možemo da se divimo. Ali NASA bi trebalo da pokupi poruku „Hej, dobro sam i imam tonu vrednih podataka" tačno u 15:28 po griničkom vremenu. Detalj s ekspedicije na Pluton Koliko je veliki izazov ovo putovanje u svemir? Na neki način, ovo putovanje je teže od odlaska na Pluton. Objekat kome treba pristupiti je skoro hiljadu puta manji. Nju Horajzons će se Ultima Tuli približiti više nego Plutonu, što je dobro za fotografije; ali može da se desi da sonda pošalje fotografije praznog svemira. I to jeste glavna briga. Kako je Ultima otkrivena tek pre četiri godine, njena pozicija i kretanje su još uvek nepoznati i ne tako stabilni kao Plutonovi. I ne zaboravite, sve ovo se dešava na 6.62 milijarde kilometara od Zemlje. Sa tolike udaljenosti, radio signalima je potrebno šest sati i osam minuta da stignu do kuće. Tek će kasno u utorak stići prve fotografije sa sonde, a septembra 2020. godine će biti preuzeta i poslednja fotografija sa Nju Horajzons.