messages: Hei og hopp og velkommen til nok en utgave av store lille Trondheim. Fra det store studioet i rådhuskjelleren. Ja stort og stort kan sikkert diskuteres men ja vi kaller det Det er relativt. Mitt navn er Tone Fagerholt. Og jeg er Harald Schjølberg. Og i dag så skal vi møte ei som står på og brenner for å skape en enda bedre eldreomsorg i Trondheim, og det gjør hun gjennom å engasjere seg i brukerrådsarbeid. Det er nemlig sånn at her i kommunen så skal alle skoler, barnehager, sykehjem, hjemmetjenesten med flere ha hvert sitt brukerråd, så det betyr at det er mange innbyggere som gjør en viktig jobb med det å være med i brukerråd. Vi skal da møte ei av dem. Brit Anna Lie er gjesten vår herre gangen. Og det her kommer til å bli alle tiders. Velkommen til store lille Trondheim Brit Anna Lie. Tusen takk. Vi spør deg som vi gjør med alle som kommer på besøk til studioet vårt her i rådhuskjelleren, hva er det beste med å bo i Trondheim? Det beste med å bo i Trondheim for meg det er at vi har bymarka. Kort og godt. Bymarka bruker sommer som vinter på ski og på til fots og ja altså det er en stor glede for meg. Neste spørsmål det bruker jo å være hva er favorittstedet ditt så det spørs om du allerede har svart på det da. Da er svaret det samme, det er bymarka overalt i bymarka. Ja yes. Du er her er en lang tittel så jeg må nesten ta sats her nå koordinator for nettverket av brukerrådsledere ved sykehjem og helsehus. Trekk pust trekk pusten godt nå. Ja veldig bra Tone veldig bra. Ble det rett ja yes. Men det er da sånn at sånn som jeg har forstått det så har alle sykehjem og helsehus sine egne brukerråd med egne ledere og du er nå her og representerer da et nettverk av disse brukerrådslederne. Ikke sant? Ja. Ja. Hvorfor har du engasjert deg i brukerråd? For noen år siden så da var mora mi, eller mamma da som jeg sier, åttini år gammel var fortsatt i arbeid ikke for at hun trengte å tjene penger men for at det var naturlig å holde seg i aktivitet. Satt også eksamensvakt, men søstera mi og jeg vi begynte å merke at mamma begynte rote litt. Fikk etter noen uker så ble mamma diagnostisert med langtkommende Alzheimer og fikk plass på Brundalen helse- og velferdssenter. Der ble jeg mer eller mindre pressa inn i et brukerråd på det første pårørendemøtet og det var mitt første møte med et sykehjem. Så sånn var min sånn inntreden til brukerråd. Ja og siden så har du holdt på med det. Holdt på Ja Vært ustoppelig nærmest. Ja nesten. Hva er det for hva er det dere gjør i et brukerråd? Nå er vi jo så heldige i Trondheim kommune at politikerne tilbake i totusenogfire vedtok at brukerråd skulle være kommunens formelle organ for brukermedvirkning så, i kommunen vår til motsetning til veldig mange andre kommuner så er det politisk vedtatt.  det er også vedtatt at brukerrådet skal være et rådgivende organ for enhetsleder, egne retningslinjer for brukerråd som også er politisk vedtatt. Og saker i brukerrådet kan være enhetens kompetanseplan, bemanning, aktiviteter, for beboerne. Altså ingen sak er for liten og ingen er for stor, men brukerrådet skal ikke behandle personalsaker og ikke enkeltsaker. Har dere noe reell innflytelse, eller er det litt sånn sandpåstrøingsorgan? Klart det herre her altså basert på dialog det at man skal bringe opp saka og enhetsledere på sykehjemmet eller på helsehuset. Jeg har jo en sekretærfunksjon. Men retningslinjene sier også det at det skal mye til for at en enhetsleder ikke lytter, men i og med at vi har organisert oss i et nettverk som jeg kan si litt om litt seinere så mener vi at vi ja vi har innflytelse. Dere representerer da på en måte pårørendestemmen. I hvordan eller i eller i det i det her da hvordan er det vanskelig å få pårørende som ofte kan ha en litt tøff situasjon til å engasjere seg i og være med i brukerråd? Ja det der går litt i perioder ut på enhetene. I perioder så kan det være ganske mange pårørende som er engasjert og så kan det være mere utfordrende. For vi må jo huske på det at de her pårørende har jo det ganske tøft og i og med at de har fått sin kjære på sykehjemmet, selv om sikkert størsteparten er veldig glad og for at deres kjære har fått plass så er det jo noe i det at i tillegg til å være pårørende da så er det en forventning om at man skal stille opp i brukerråd.  så svaret er ja det kan være utfordrende. Ja for jeg vil jo anta at alle ikke nødvendigvis har ork til det. Ja enig du har rett.  Så blir det sånn da at det blir det blir noen ildsjeler som drar lasset? Det og er litt ulikt altså. Den enkelte enheter har veldig stabile brukerråd hvor beboerne bor gjennom flere år. Noen av oss velger å delta etter at vår kjære er dø, så det er litt ulikt. Det er jo tjuesyv enheter så det her ja det er litt det er ganske stor variasjon. Du fortalte litt om mora di innledningsvis som årsak til at du ble at du begynte å være med i brukerråd. Hva er det gir deg det engasjementet du har der? Mamma sa selv om mamma var langtkommende dement eller med Alzheimer så sa mamma du må stå på for eldreomsorgen Brit Anna og det er nesten sånn at jeg kjenner på at det er i arva etter mamma at det er rett å gjøre det her. Og i tillegg til at jeg har et annet familiemedlem som også er alvorlig syk og som til tider er på noen av byens helsehus, så gir det meg også noe selv i forhold til det at jeg vet at saken er viktig og det at man snakker. Ja du nevnte at vi snakker på vegne av pårørende, men man snakker jo og på vegne av de sykeste blant oss den skrøpelige eldre sykehjemsbeboeren som ikke da har en stemme ut i den offentlige debatt. Så sånn sett synes jeg det er det er todelt. Det er viktig for meg selv, men og viktig for alle sykehjemsbeboere og det er vel ett tusen fem hundre sykehjemsbeboere i Trondheim kommune. Det er jo mange meninger om eldreomsorgen i Trondheim kommune. Hvordan står det til ut ifra ditt ståsted? Det som vi har lagt som grunn for den her organiseringa av nettverket er at mye er bra i eldreomsorgen, mye kan bli bedre. En visjon til nettverket er sammen for en god eldreomsorg. Vi ser at på mange områder så har Trondheim kommune kommet langt det i forhold til det at det er kompetanseplaner det at det nå er tilsatt serviceverter det at det er vedtatt en eldreplan som går fra to seksten til to tjueseks som har en opptrapping i forhold til bemanning. Men på andre områder som det har jo med bemanning det og da det er jo en marginal bemanning på ettermiddag og på helg og på natt. Så det gir jo ja hvert fall meg påfyll for oss å stå på videre at vi må vi må komme oss litt høyere på bemanning spesielt på ettermiddag og helg og natt. Hvordan skal dere i brukerrådene bidra til å få til det? Altså vi har jeg kan jo blant anna fortelle det vi har gjort i dag. Vi har sendt ut invitasjon til speeddate til alle gruppelederne og alle fraksjonslederne i helse og velferd i helse- og velferdskomiteen. Inviterer dem tredje og sjette juni på møterom opp her i rådhuset. Og hvor vi utfordrer dem blant anna på å si noe om fremtidens sykehjem, heldøgns omsorgsbolig og helsehus. Spesielt rundt områdene økonomiske prioriteringer, på sykepleiere, på vernepleiere, helsefagarbeidere og sykehjemslegens rolle og funksjon. Så vi tror at det at vi utgjør altså at vi snakker på vegne av vi har tenker litt sånn at når det er ett tusen fem hundre sykehjemsbeboere, hver sykehjemsbeboer har kanskje fire eee pårørende. Noen har jo mange flere. Noen har ingen. Så tenker vi at vi representerer en seks til sju tusen personer. Så sånn sett så vi utgjør jo egentlig en sånn maktfaktor uten at vi skal utnytte det. Så sånn sett så tror vi at vi kommer til også i fremtida å bli hørt og vi er blitt hørt på veldig mange områder siden vi starta den her organiseringa. Vi hadde jo en gjest her forrige gang Ane Bjøru Fjellseter som er en av kommunens to eldrepsykologer og hun hadde en veldig klar visjon om at Trondheim skulle bli verdens beste by å bli gammel i intet mindre Ja Hva tenker du om det? Jo men jeg kan eee slutte meg til det. Ane er jo ei dyktig dame hun sånn at ja kan være enig i det. Det kan jeg. Er det noe realisme i det? Verdens beste ja altså det er jo lov å ha hårete mål. Ja hvis det skulle være noen plass så må det nå være i Trondheim. Ja det var bra sagt ja det ja. Sant ja et av målene for helse- og omsorgstjenestene er at dem skal styrke samarbeidet med pårørende for å oppnå et best mulig tjenestetilbud og sikre at pårørendes behov blir ivaretatt. Det står det i handlings- og økonomiplanen. Hvordan bør kommunen gjøre det tenker dere? Da er vi jo så heldige i den her kommunen at vi har en kommunaldirektør for helse og velferd som heter Helge Garåsen. Han mener vi er en ildsjel på det her området hvis man kan kalle en kommunaldirektør en ildsjel. Han har sånn som vi opplever det siden vi ble organisert i totusenogfemten ønska oss velkommen inn, lytter til oss, deltar på møter, involverer oss i ulike prosesser. Vi har blant anna deltatt i plangruppa for bygging av nye Risvollan helse- og velferdssenter. Deltatt i den her økt pasientnær pleie referansegruppa til rådmannen i forbindelse med den her organisasjonsendringa med i forhold til tilsetting av avdelingsledere. Har også gitt innspill på de her retningslinjene for tildeling av heldøgns omsorgsbolig og sykehjemsplass til eldreplan. Helge Garåsen opplever vi stiller opp alltid for oss og det at vi mener at han er en ildsjel i forhold til det å lytte til pårørendes stemme. Ja pårørende kan si mye forskjellig. Og da er det selvfølgelig tror vi også enklere for Helge Garåsen når vi har organisert oss og at det her nettverket har satt ned en arbeidsgruppe og da hvor jeg er koordinator og hvor man da lettere og kan samhandle på toppnivå i kommunen. Men valgene til Helge Garåsen med det å ønske oss velkommen inn og være en døråpner mener vi er helt unikt i landssammenheng. Jeg er hvert fall ikke noe eksempel fra andre kommuner hvor en kommunaldirektør for helse og velferd har gjort det samme som Helge Garåsen. Så han skulle ha vært rett og slett inn i inn i ramme Han skulle det og så må dere invitere han på neste sånn oppfølgingsmøte i forhold til eldreomsorgen som vil utfordre Helge Garåsen på ulike områder. Nei det var jo i uhemma skryt. Det er jo ikke så ofte de herre kommunaldirektørene får såpass til godord med seg. Nei men det er på sin plass men vi presiserer og herre her at mye er bra i eldreomsorgen og mye men mye kan også bli bedre. Så selv om vi altså nå skryter i forhold til Helge Garåsen som er vel fortjent så sier alltid Garåsen og at dere må komme med det som også er negativt. Men det hvordan man i disse relasjonelle tider så er det jo litt hvordan man snakker til hverandre hvordan man bringer sakene frem.  vi har bevisst valgt det er jo første gangen vi egentlig er i media, for vi har valgt en nedtona rolle nettopp for å gjøre oss mere robust. Det å knytte god kontakt og ha legitimitet hos alle enhetslederne, hos rådmannen, hos Helge Garåsen, hos stab det har vært viktig for oss sånn at vi ikke blir en motpol men at vi sammen kan få til en god eldreomsorg. Hvis vi går litt ned på sånn enhetsnivå hvordan få til eller hva er det som gjør at det man får til en god dialog og godt samarbeid mellom ja helse- og velferdssentre og de pårørende? Alt tror vi har med ledelse. Det må være en enhetsleder som ser nytten og viktigheten av en god dialog. Det må ligge inn i kompetanseplan. Det må være noe som snakkes om på personalmøter. Har jo i Trondheim kommune herre helhetlig pasientforløp hvor ulike stoppunkter er blant anna herre kontakten med pårørende. Men vi liker jo også herre her og så snu lyset mot oss selv. Vi hadde jo senest. Du nevnte jo eldrepsykologen Ane. Vi hadde jo Ane og på et møte for noen uker siden hvor Ane da snakka om hvordan man kommuniserer best mulig for også å nå frem med saker. Så klart velger man en dialogform for kommunikasjon så tror vi at det og bidrar til at alle parter på et sykehjem får en bedre tone mellom hverandre. Og når man da har opparbeida tillit så tror vi at det også er lettere da både for ansatte og pårørende å ta opp alvorlige saker eller eventuelt et brudd for da ligger tilliten i botn. Men det krever noe av pårørende, og det krever noe av ansatte og lederne. Hvordan fungerer det der i dag? Altså vi synes at. Det vi i hvert fall får tilbakemelding på fra brukerrådsledere at de mener at etter at nettverket ble organisert og det at ja vi har jo blant anna et sånt dialogforum med deler av enhetsledernettverket. Det at vi alltid har møtene i nettverket har fire møter hvert år med ulike faglige tema ute på enhetene det at man snakker sammen det. Altså vi opplever at den her kommunikasjonen på enkelte altså på de fleste enhetene er god men at den største utfordringa fortsatt i Trondheim kommune og sikkert mange andre kommuner det er at det er store ulikheter rundt på enhetene. Så et av våre mål er at likhet på det her er også viktig Hva slags ulikheter tenker du på da? Nei det kan være ulikt i tjenestetilbudet. Et eksempel kan være ved innføring nå av serviceverter som Trondheim kommune og er helt spesielle på. Det at det er tilsatt personell som ikke har helsefaglig utdanning men som skal jobbe på kjøkkenet. Det å se den enkelte beboer hva beboeren ja liker til frokost liker til lunsj sikre at det bakes. Det snakkes så mye om ernæring og kosthold, men Trondheim kommune har allerede holdt på med herre her nå i jeg tror det er cirka ja jeg tror det er sytti stykk sytti serviceverter som er tilsatt. Men klart vi hører at de her servicevertene de gjør litt ulikt ut på enhetene. Så målet hvis vi bruker det som et eksempel da er da likhet. Det at ja. Mest mulig likt tilbud overalt. Ja men da snakker vi ikke om den individuelle pleien men tjenestetilbudet. Lik ulikhet ja. Ja. En annen ting men det snakkes ofte om pårørende som ressurs at pårørende skal være en ressurs. Altså men så tenker jeg samtidig at det kan jo kanskje være litt sånn krevende noen ganger å være det for det er jo krevende nok i seg sjøl å være å være pårørende ja skjønner dere hva jeg hvor jeg vil hen? Jeg skjønner hvor du vil. Og klart i forhold til at jeg og er pårørende så kjenner man jo til tider at man kan bli sliten. Men så har vi for å sette det litt på spissen stilt oss noen spørsmål at et av våre ønsker i nettverket er at man kunne ha starta noen type pårørendeforening på alle sykehjemmene. Fordi hvis man går til småkommuner som for eksempel Tydalen eller Klæbu som vi nå vi skal slå oss sammen med. Klæbu sykehjem har hatt pårørendeforening i tjuefem år. Vi hører veldig ofte at pårørende er veldig sliten og da har vi lurt på hvorfor er dem mere sliten i Trondheim enn dem er i andre kommuner i forhold til det med etablering av pårørendeforening. Noen sier ja men Brit Anna herre her er det er en storby. Oppi Klæbu så kjenner alle hverandre. Så vi har forståelse for at vi pårørende kan være sliten men hvis du har din kjære i flere år på et sykehjem så kanskje den her slitenheta går over håper vi sånn at du kanskje orker å engasjere deg i brukerråd eller i en pårørendeforening. Men du vil gjerne ha en pårørendeforening. Hva er det den kan bidra med? Altså til motsetning til brukerråd så kan en pårørendeforening for eksempel sånn som dem har nå etablert på Charlottenlund helse- og velferdssenter kan bidra med aktiviteter for beboerne. For det er jo ikke til å stikke under en stol at om noen år så blir vi ganske mange flere eldre. Trur også at pårørende og byenes befolkning må ta inn over seg at kanskje må man begynne etter hvert å bidra litt mere ut på enhetene sånn at tjenestekvaliteten kan opprettholdes uten at pårørende skal pålegges noe ansvar for tjenestetilbudet. Men igjen vi forventer ikke at pårørende skal verken ha ork eller energi til det her men det er et ønske og litt det herre hårete mål. For noen enheter klarer det. Noen andre har ikke kommet så langt enda. Vi begynner å nærme oss en litt sånn avslutning her men hvis du skal si hva er ditt største ønske for eldreomsorgen i Trondheim? Største ønske ja at. Her er sluttappellen her nå Ja Nå må du ta i At alle beboere har det altså får godt stell og pleie og at det beboeren føler at sykehjemmet er hjemmet deres. Og at pårørende føler seg velkommen og bidrar med det dem sjøl etter evne og ressurser kan tenke seg inn på hjemmet eller på sykehjemmet, og at vi sammen får til en god eldreomsorg. Hørtes veldig bra ut ja. Ja absolutt. Vi kan slutte oss til den. Ja. Ja. Er vi nå du har kanskje hørt podkasten her før? Ja Du har du har hørt den helt til slutt? Du har hørt gjennom alt? Vi bruker å avrunde med sportsavdelinga her skjønner du. Og vi vil også ha noe kvalifisert synsing når det gjelder Rosenborg. Nå har vi altså hatt tre treningskamper på rad uten å score mål. Og nå ser det ut som vi kommer til å spelle hele sesongen med to sittende midtbanespillere. Hva synes du om det? Jeg er litt bekymra og vet ikke om akkurat den Vi antok at det var sånn det hang sammen. Skal jeg jeg håper jeg enda syns ikke jeg treneren har den nye treneren har vist sitt potensiale. Jeg håper at treneren viser seg frem også enda mer sånn at Rosenborg kommer på skinnene igjen. Skinnene igjen ja. Var betryggende å høre. Takk for praten. Takk i like måte.