messages: Velkommen Ronni. Tusen takk. Me skal snakka om Ten Thousand Lovers ja.  Ja. Det er andre singel ifrå Tell No Tales som kom ut i nittenåttisju. Ja. Det er den største hitten til TNT. Nei det er egentlig ikke det, den største hiten til TNT er faktisk både i Intuition ei låt som het Intuition som kom på albumet etterpå, men også Tonight I'm Falling så det var ikke den største Ikkje det? Allereie. Men her i Norge så var det helt opplagt den aller største. Eg hadde Intuition på kassett, berre så det er sagt, så eg kjenner den plata yes.  Intuition på kassett, men da var ikke du gammel altså, da var du seks eller nå sånt ja og det låt ok på kassett eller? Ja noko sånn ja ja altså det var heilt. For vi snakker om Ten Thousand Lovers, derfor så er det viktig med sånn førstehåndskunnskap fra intervjueren, at hvordan følte du det som seksåring på kassett? Den virker med det virker på seksåringen og, ikke sant? Gjorde det, og så virker det på sekstenåringen, tjueseksåringen, og nittiseksåringen tror jeg den låta. Ja. For den har noe rart ved seg Kva er ditt forhold til den songen i dag? Forholdet til sangen er jo at den sangen den skulle jo egentlig aldri skje for TNT vi var jo ferdig med det albumet som heter Tell No Tales. Og meg og Diesel vi da det var liksom siste vi snakker jo nittenåttiseks siste året vi drikker da bandet.  og men meg og Diesel da vi er da på et diskotek og diskomusikken var like jævlig da som nå. Det var akkurat samme skitten litt saktere kanskje, der var hundre og tjuefire. Jeg veit da faen hva dem driver på med i dag, men akkurat samme skitten. Men i en bit der så var det en slags dobbelbeat på ei basstromme som du kan høre på verset på Ten Thousand Lovers som går  så vi jobber så vi så vi dro fra den greia også neste morgen jeg hadde jo det riffet, det hadde jeg skrevet, men jeg hadde ingen sang, men det her passer perfekt til den beaten og det skjønte jeg den morgenen, så vi tok da den beaten og hvis man hører på refrenget så snur beaten, da går det  også så er det forskjell så det er dobbeltslag som på en måte i basstromma som lager en fantastisk komposisjon av Diesel Dahl faktisk akkurat det som skjer. Men vi mangler jo et refreng så jeg dro da opp til Dag Ingebrigtsen som hadde da ei linje, Ten Thousand Lovesongs var linja, så tok jeg da og det refrenget og jeg trur ikke vi drev mer enn tredve minutter på det. Jeg bare ble tok med meg ideen jeg på en måte, men det er klart at Ten Thousand Lovesongs det var veldig Trøndelag.  det hørtes jo utrolig kjedelig ut, det var ikke sant men så ble det Ten Thousand Lovers og vi dro jo på øvingslokalet og begynte å øve inn den låta. Tony Harnell skrev jo da versa på sangen og det endte jo opp med at Diesel Dahl da kjøpte Ingebrigtsens lille ide da på låta og bytta den mot en Subaru en bil Er det sant? Ja vi var barn ikke sant. Ja han Diesel Dahl kjøpte Ingebrigtsens lille andel for en Subaru.  Så dokker kjøpte på ein måte refrenget av. Men ok vi andre måtte jo jobbe på og det er masse figurasjoner her og han Wolfgang Plagge har jo analysert den låta der ganske kraftig sånn rent harmonisk sett, og dette er ikke noe enkel musikk.  det er ganske avanserte akkorder.  hvis det er noen som lurer på så kan jeg si at verset starter med en ciss-moll septim som da går til en ciss-moll septim pluss fem, som da går og så videre, og så videre.  det er ikke noe det er ikke noe vanlig rocke-akkorder i den herre låta.  det er ganske avanserte.  men vi var veldig opptatt av det harmoniske greia, det som lå mellom niere. Og for eksempel hvis du tar en ciss-moll der skjønner jeg at folk ikke skjønner når jeg snakker om dette her, men hvis du tar en ciss-moll septim pluss fem og sammenligner det med en nierakkord for eksempel en h-ni rein nierkord der, så vil du oppdage at det har samme klangfargeverden. Og det fortsetter vi med etter den låta. Der er det dem klangfarga der ligger til grunn for hele greia.  det er faktisk mye spenningstoner i komposisjon da.  Var det nytt med den songen her, eller er det Det var nytt. Vi hadde jo begynt å lukte på det, men det kom ut i full på den og vi bare fortsatte og det har vi eller jeg har jo alltid fortsatt med dette i min musikk, også og bare fortsatt med den med den tankegangen at det er en type nier og sekser og sånn som.  Som gjer at musikken blir spennande å høyra på. Du og du skriver jo du skriver jo noen enkle akkorder på gitar, og ofte heter dem jo noe mye mer avansert enn det ser ut som ikke sant spesielt på gitar.  Absolutt. Piano har jo en type veldig sånn logisk greie mens en gitar der kommer det masse rare tall i akkorden bare ved å slå en rar ting så. Ja.  absolutt.  ja.  Og det er jo gitaristens store fortrinn da, at vi kan omgi oss med fantastiske store tallakkorder uten å sitte der  sitte sånn så hvert fall den låta den kom til sånn og dette var jo dette var jo låt som ikke skulle være med på plata. Ja.  ja den var fordi dokker hadde allereie spelt inn plata. Vi hadde spilt inn skiva. Vi hadde spilt inn skiva så vi gikk inn og det var bare to uker før den skulle mastres, så vi gikk inn i studio gikk på øvingslokalet et par dager og følte vel at vi hadde den låten som vi trengte på plata. Det var ikke noe mer enn det. Vi hadde ikke noe begrep om at det skulle bli en hitlåt liksom. Men dokker hadde ein eller annan sånn hunch då som gjorde at dokker tenkte denne her  Det var ei god låt.  vi tenkte vi tenkte at vi vil vi vil bare at dette til oss den dag i dag så er alle låtene like bra på den skiva, så men mens da publikum har valgt ut at den var finest.  ikke sant vi ga akkurat samme energien på hele den plata på alt, og det trur jeg er en utrolig sånn riktig måte å tenke musikk på, altså at du ikke driver og jakter etter en hit liksom, dette her er noe som det kommer og da ser du gjengen din.  Ja.  Du ser smila og musikerne rundt deg. Du ser smila sprer seg produsenten, da veit du at du kanskje har noe kult på gang.  om det var hit? Hvis du ser i dag, det har ikke vært ei rockelåt på radioen på tjuefem år ikke sant, altså NRK dem har jo rockekanaler nå spesielle rockekanaler, så står det jævla samme det som det står samme playlist.  jeg vil gjerne være med på den jeg med Ten Thousand Lovers og Iron Maiden og Metallica og det er vi sannsynligvis, men det er jo også utrolig mye anna musikk som så radioen har et ansvar for å faktisk ta tak i og tv for den saks skyld.  Men denne låten her blei iallfall den blei spelt på radio. Den ble jeg spilt på radio for det at det gikk jo ikke lang tid fra altså fra vi spilte den inn til at der her var mikse den, så gikk det jo bare ei ukes tid og så ble skiva i sin helhet mastret. Og derifra trur jeg det bare gikk ei uke. Og nei så kom vel skiva ut, alt det var et jævla trykk på den tida som i dag men i da krevdes det mye større markedsplaner og sånn, så hvis du lå etter som kunstner så måtte du bare speede opp for datoen var datoen. Så kom jo den her og det var ikke første singel Ten Thousand Lovers fra den plata, det var ei låt som het Everyone's a Star som gjorde det bra i Amerika og mens jeg hørte det jo ganske fort og merket det på vennene mine at Ten Thousand Lovers, faen er hva er det her for noe? Men den kom jo da som singel nummer to singel som nummer en i Norge, men i resten av verden så var det singel nummer to. Ja.  no skal me ta også høyra litt på altså rett frå teip då for no skal me høyra korleis høyrdest det ut når dokker hadde spelt inn yes. Oi.  Ja det er det er kanskje det er kanskje ei stund sidan du har høyrt det sånn, men kva tenker du når du høyrer det nå umiksa? Jeg tenker på at vi jobber som band tenker jeg at vi jobber systematisk syv dager i uka, det var ikke noe anna som gjaldt, og når vi ikke spilte så øvde vi men vi turnerte veldig mye. Ja. Kan ta et eksempel i nittenåttitre det er jo veldig lenge sia, det året spilte vi jo hundre og sytti konserter, så vi var jo aldri hjemme eller det var det tenker jeg og jeg tenker på at vi var i en sammensveisa gjeng med ambisjoner, tenker jeg nå hører det, også tenker jeg sånn rent musikalsk så tenker jeg at ideen er da fulgt opp veldig stramt. Man hører jo vi øker på det starter jo på hundre og et eller anna og da før låta er over så har det økt med seks sju tellere tenker jeg som får klikket så.  Men det er ein bra ting, er det ikkje det? Det er en bra ting, og hvis du hører mye av den rocken den gode rocken fra syttitallet så det er ikke noe begrep du altså aldri hørt en kommentar om at Led Zeppelin øker på eller så det ble et eller anna, og som har vært sia en altså jeg tror etter Ten Thousand Lovers kom, det var først etter det alt skulle være på griden.  Ja. Da kom før det så hadde vi faktisk lov, men nittenåttisju etter nittenåttisju så har jo folk grønsjen og alt har vært på griden, stått på klikk tikk det var sånn døv, amerikansk tromming ikke sant.  Altså på griden, at det skulle følga ein heilt fast. Ja.  Så det er det som har ødelagt rocken nå, at den gikk på griden ikke sant Det er sikker delte meiningar om det, men eg tenker det at det har litt sånn ja at ein det at ein aukar viser på ein måte og at ein det er at det er glede og det gir energi.  Ja. Og spesielt at ingen har kommentert det ikke sant, at det var ikke avslørt før nå til deg.  Ja.  nei, altså eg har ikkje tenkt på det når eg har høyrt det i det heile tatt.  Ja men ta deg ikke sant, og ikke jeg heller og aldri hørt noen kommentarer fra radio eller noen profesjonelle musikere eller noen ting, at du gutter øker det ikke noe jævlig da på Ten Thousand Lovers? Vi gjør det, men vi gjør det gradvis og bevisst ikke sant Ja. Ja nei det er rått. Me høyrer på, når me høyrer på det sånn umiksa og sånn så er det jo iallfall altså den største forskjellen sånn sonisk er jo kanskje det at det er ganske tørt i forhold til korleis den endelege miksen blei. Ja.  åssen kom ja at masse klanger men også på den tida dem hadde jo bare fire klanger. Dem hadde kanskje en leksikonklang også hadde dem en jeg husker ikke hva dem heter en dansk klang det var ikke så mange klanger, og sånne klangfjærer da som så mye av det du hører er jo så det er ikke noe på den ferdige produktet, men det er klart her hører du jo det helt tørt. Ja skarptromma er tørr, vokalen er heilt tørr men kan du liksom seie, kva du hugsar du frå liksom sjølve innspelinga så dokker?  Det er ikke noe ja  Dokker gjorde det live eller bygde dokker opp? Vi spilte inn live. Først gikk vi på øvingslokale øvde inn der, og så da dreiv jeg spilte vi inn da en del takes, kanskje sju åtte ti takes, for den saks skyld og så var det da ett som da pekte seg ut. Ja. Og det taket da er utgangspunktet for den låta, så da gikk jeg inn og dubbet mine gitarer, det vil si at jeg la på flere takes med flere gitarer og la da seks gitarer på det du hører her. Er jo seks gitarer tre til venstre, tre til høyre så som da lager den sounden og det du må også huske på den tida så var det penger i bransjen, så jeg kunne da sitte der og dubbe det til perfeksjonisme da. Ja du kunne bruka lang tid i studio. Ja jeg skulle da lage replikaer av nummer en da som var sjølve taket ikke sant, så kunne jeg gå og da plukke ut og så gikk jeg da på verset som jeg da hadde lagd en sånn figur som er den ciss-moll septim pluss fem saken. Også tenkte jeg nei faen nå gir vi faen i dette herre heavy metal greiene og bare lufter vi greien ikke sant, og så legger vi akustisk gitar der, og da la vi da på en slavetape, for dette her var jo analogt, så det var ikke en million digitale spor og sånn.  Sant. Du  du hadde veldig begrenset type sporing da.  men da la vi jeg mener det var nitti, men derfor jeg sa sytti akustiske gitarer, men det var nok sannsynligvis nitti som det blir akkurat samme figuren så kom elgitaren og så kom akustiske gitaren. Som er dubba sytti gonger. Så det er vekselbruk da mellom, så det her ble dubba da opp til nitti ganger, og så ble da det som det heter eller som det heter kanskje i dag, da er den to spor, så det du hører på den tapen her er jo ganske massive, og det gjelder jo også vokalene koringer og sånn.  Ja.  Det er jo massivt Ja at det har vore mange spor som dokker har køyrt ned på enkeltspor.  Masse spor, men dette her dette skjedde jo analogt. I dag kan du jo ha en drittunge ikke sant som sitter på Grünerløkka og men dem dubber jo ikke en gang ikke sant, dem har alle verktøy men dem har jo ikke skjønt faget. Der så gjør dem faen ikke i det en gang ikke sant, men i dag kan du ha en drittunge som sitter der med den maskina si, altså man har muligheten til å leke faget men man gjør det ikke. Me må høyra litt på dette herre eg synast det er utruleg fasinerande, eg har aldri høyrt om eller eg innbilte meg at eg aldri hadde høyrt ein gitar som var dubba sytti gonger, men det er det har eg jo då tydelegvis gjort. Jeg kan jo ta noen av dine heltinner sikkert hvis du ser på Joni Mitchell, det er ikke noe smådubbing her på noen av greiene og sånn på dem store produksjonene. Då går dei opp i sytti repetisjonar av det same Det dem gjør det som er nødvendig for å få det elementet magisk. Ja.  ja ok me må høyra litt på gitarane. Skal me ta me tar også høyrer litt på me høyrer på kassegitaren først me  Skal vi jeg trur vi skal begynne med kassegitaren, det er det er essensen, for der det er ikke mange som har tenkt over, men den er jo utrolig hyggelig. Ja.  Den kunne jo vært sånn nesten på sånn derre Allsang på Grensen ikke sant.  på og hvis du hører den så er den også sikkert dubben er litt sånn halvren gitar. Men  Ja det ligg eit eller anna som vrenger i botn i botn under kassegitaren. Ja ikke sant så der med den nitti akustiske og så et par vrenggitarer da, men du skjønner, så og der vil jeg tro overveiende sannsynligvis da er fra det taket den vrengen som ligger der også dubber vi over. Jeg husker ikke takk for men dette er jo snart hundre år sia, men jeg prøver å huske det jeg det jeg husker ja. Men du har denne kassegitaren med effektar og altså den har jo noko sånn  Nei det her ble helt tørt. Det var ikke det verktøyet hadde vi ikke. Det er heilt.  Det var i din verden baby. Det her var sånn da vi digitale verktøy som du kan skru på så mange du vil men det var ikke sånt, så vi måtte bare så alt som har med klanger da skjedde da på et stereospor ikke sant. Skjønner, kor lang tid brukte du trur du på liksom? Jeg brukte en dag på dem. Nessjø ville jo ha med seg dubbede eller sytti eller nitti, det er jeg usikker på, og det er klart at men det er figuren er ikke så lang.  men så er det klart jeg måtte jo gjøre det gikk ikke an også kopiere for det var jo ikke på klikk så måtte jo gjøre det er bare unike framstillinger også dubbe det nitti ganger og det er klart jeg spilte jo hvert spor spilte jeg kanskje ti ganger feil før jeg fikk det sporet, og han var utrolig pirkete Bjørn Nessjø produsenten da på det her.  som var ung på den tida ung utrolig ambisiøs produsent og det var bare rett og slett det eneste studio i Norge på den tida som hadde peiling og på få det noe i nærheten av internasjonalt, du skjønner det var Nidaros Ja, for dokker spelte inn i Trondheim. Vi spilte inn i Trondheim, det var så vi ble jo og det var helt riktige valg, så vi gjorde jo fire album med Bjørn Nessjø på kjøpet og det angrer jeg ikke på  Ja.  me høyrer litt på skal me ta også høyra litt på flaggskip-riffet og? Flaggskipriffet ja og det riffet er jo et mystisk riff også. Et riff kommer jo ikke ut fra intellektualisering, det kommer jo bare ut fra å lage et kult riff og sånn tror jeg det var, det var ikke noe sånn. Det var kom kjapt på ein måte ja. Ja det kom det kom ganske kjapt altså, men så var det hva du skulle bruke det til, det tok en stund før jeg skjønte at det var til den sangen. Det måtte ein kveld på diskoteket til. Ofte er jo tungrock sånn at du lager et riff også fortsetter riffet også står gutta og synger oppå riffet ikke sant.  du har denne ungdomsskole apegreien, den likte vi aldri vi. Vi synes riffet skulle være riffet, verset var verset, refrenget var refrenget, og så kommer riffet igjen og ja. Me høyrer på riffet.  Å ganske prog dette. Ja Det er det er progressivt den skitten der doble slag, kjenner det kicket  Ja. Tenker du det er liksom dette er jo sikkert ein del lyttarar som oppfattar veldig sånn umedvite eigentleg, det der rytmiske.  Ja jeg håper jo det er ikke før den samtalen her dem skal tenke over det bevisst, så kanskje vi ødelegger. At du skal tenke over det nei, men trur du det er liksom er litt noko av nøkkelen til at songen opplevast? Jeg trur at det ligge en prog i bånn her, at vi var jo kom jo fra fire forskjellige band TNT. Ja.  Vi var jo satt i sammen. Det var jo en konstruksjon. Det var jo Dag Ingebrigtsen fra The Kids, også var det Diesel Dahl fra vinneren av NM i rock det året som heter Hot Lips, også var det meg fra da femte plass i NM i rock det året som het Rockfire, også var det en bassist fra Oslo som fra et band som het Red.  så vi kom jo fra fire forskjellige band vi som bare skulle møtes for å sjekke en flipp også blei jo lite visste vi at det blei jo livet vårt ikke sant, så hele TNT var en konstruksjon. Ja. Ja.  tenk det. Det var ikke noe kameratskap i bånn eller noe sånn at vi du skjønner, det var bare helt. Så var plateselskap eller nokon andre ja men denne her dette her riffet, har du nokon formeining om eller hugsar du korleis du liksom Mye møter. Ja, og jeg husker ikke åssen jeg var jeg bare husker på den tida så bare skrev jeg riff og riff og riff og riff og riff og riff, altså jeg husker ikke så mye av kanskje akkurat hvordan.  jeg husker at jeg hadde en versjon av det før som var litt annerledes og sånn men med det riffet også ble jo dette sjølsagt utvikla i sammen med bandet, og det er masse figurasjoner der hvis du hører refrenget  altså det er masse sånne småting vet du, hvis man begynner å høre på det, som faktisk er ganske prog som det er helt utrolig at et kommersielt publikum da aksepterte  Ja. Det var tider  Ja det var tider.  i dag så er det ikke sånn, i dag er det bare fy faen dem har dårlig sexliv dem den ungdommen som puler etter det soundtracket det livet der ja det var bare helt utrolig  snakk om det er ikke noe motjukk i musikken liksom.  Det kjem sikkert til å komme nokon undersøkingar på det.  Det er bare helt sånn derre  Altså ein tenker jo på TNT og heavy metal som ein sånn maksimalistisk, at ein er inn forbi ein maksimalistisk sjanger, men sjølve komposisjonen her er ganske stram eigentleg.  Ja. Han er ganske stram jeg føler vel TNT ikke passer egentlig inn i den heavy metal vi var alltid for harmonisk og tonearten var feil. Dette herre går jo liksom i a, mens mye av tungrocken er D tune og litt sidrumpa i sittet spør du om meg ikke sant, og dette var jo noe som vi på en måte det var jo band før oss som satte standarden for en type freshere musikalsk tenkning da i forhold til tungrock. Rush for eksempel ikke sant at konstante modulasjoner, så hvis du ser på Ten Thousand Lovers så starter jo riffet er jo i e-dur ikke sant e-dur, a-dur type verset er jo en parallell toneart ciss-moll. Men der vi tar det store grepet er jo rett før refrenget som vi da går fra ciss-moll til en a-dur til en d-dur og da kommer vi oss på et bemerkelsesverdig kult vis inn i a-dur som refrenget går i a-dur. Og da kan du si at da ok da er vi tilbake til bluesen så sånn harmonisk sett, men det er det er irrganger her harmonisk sett og hvis du hører på gitarsolen, vi modulerer igjen. Ikke sant også kommer det jo da nytt refreng etter gitarsolo modulerer men så modulerer den på nytt på siste refrenget så det er modulasjon på modulasjon på modulasjon, og det er vel noe som gjenkjenner TNTs musikk.  Ja.  Det er konstante modulasjoner. Det er ofte fra første vers til andre vers så er vi ikke samme, litt sånn som Cheap Trick. Queen er også der.  du kan tru at det andre verset er i samme tonearten, men det var faktisk en halvtone under det første du hørte og det lager en sånn stringent jævla kul greie Ja.  var dette noko var dokker sånn musikkteoretikarar? Hadde dokker peiling på kva dokker gjorde, eller berre gjorde dokker det? Altså sånn musikkteoretiskmessig så var jo bassisten var jo godt opplest og jeg er jo det på harmonikk og notasjoner og alle sånne ting.  Ja.  Det så det var jo en grunnleggende interesse for klassisk musikk som vi jo har og The Beatles og Queen samtidig.  TNT var jo et anna band.  vi hadde kom inn andre folk som digger og ACDC og Status Quo og sånn ikke sant og vi ingen av oss liker samme musikken den dag i dag. Vi har vidt forskjellige musikalske interesser, så jeg trur det er jeg trur det er veldig skummelt som band da å jobbe med likesinnede, at alle i bandet digger samme band har samme inspirasjonskilden ikke sant. Det trur jeg er hemmende mens TNT har og har enda altså lange diskusjoner om hvem som da er hva som er det mest guddommelige.  i TNT så er vi alle enige om at det er Beatles og Queen, det kan vi enes om ikke sant, det er det er jo de to store som kanskje er opplagt, men altså du slipper ikke unna dem som Beethoven og så videre. Det er jo ein del sånn kombinasjonsspor på dei råopptaka her. Ja.  Altså det begynner med kassegitar eller synt, og så går det over i nokon på ein kassegitar, også plutseleg så er du over i ein gitarsolo på eitt på eitt og same spor. Ja. Ja på samme på samme spor, og det kommer av at det ble tatt opp på begrensa antall spor.  det er kanskje vanskelig for et ungt menneske å forstå i dag, men da hadde du liksom tjuefire spor å forholde deg til, så da måtte du kanskje da men så hadde vi og noe som heter slavetaper så du hadde mastertape også hadde du slave, og det her låt jo fantastisk og da den masteren da den sendte da tok vi en stereomiks fra master der vi hadde så og så ble den lagt inn på en slave for eksempel å kore på. Ja.  Og der gjorde det da mulighet til at vi kunne kore og kore og kore, også når vi men så var det analogt, så når vi hadde koret seks spor så måtte du spille ned det ned på to spor for eksempel. Også sånn fortsatte du til du hadde fylt opp tapen, da gjorde vi det.  vi fylte den opp  Ja.  ja det er jo mykje, det er jo heftig koringar her.  Vi ikke sant vi fylte den opp og dette det er klart dette krevde jo mye mer jobb enn for eksempler i dag, men sånn i dag så låter det heller ikke like bra for at det her var jo analogt. Nå i dag så prater vi trettito bit, det er jo den musikken som dagens artister det er maks oppløsning liksom.  herre analog tape er jo sjuhundre bit oppløsning. Det er ikke noe null og ett tall som lager lyden din. Det er all alle frekvenser blitt tatt opp på analog tape alle sjikta det er det den store forskjellen. Det er derfor Abby Road med Beatles låter mye bedre enn all anna popmusikk i dag og fremdeles selger de fire millioner skiver hvert år.  Ja. Eg trur ikkje det er så kontroversielt å seie det eigentleg, for det kan eg hugsa frå eg begynte å spele i band at ting som var spelt inn på teip det var det råaste, det let best ja.  Ja. Det er det råeste, og det er det enda så kanskje vi skal gjøre det på hvis vi skal gjøre noe i sammen. Jeg har teipen, maskina står der, det er bare og det er noe hvis man har det gode taket, det er uslåelig ja helt uslåelig.  Fantastisk. Vil du høyra på din eigen gitarsolo eller? Må jeg men jeg veit du jeg kan si at det var presisjon. Jeg var tjuetre år når jeg spilte inn den soloen og det er noe baklengslyder. Jeg husker jeg dro en sånn volumknapp på vi reverserte noe og vi lagde en slags konstruksjon av den nå, så hver solo på TNT er på en måte en egen komposisjon som stikker av fra resten av låten akkurat som Queen.  man bør ikke drive å gnage oppå samme låta.  det er lov et solostrekk å bare stikke helt av helt ny verden, men så er trikset da å prøve å hvordan man kommer seg tilbake inn att. Det kan være vanskelig når en stikker av musikalsk, da er du jo å sjekke sjøl, hvis når du skriver låter lengre du går ut og så plutselig så er du toneartmessig og sånn så er du men det satt opp til dit ikke sant, den trur jeg mange musikere har følt på, men den man tar en sjanse på og det fins alltid en vei ut. Skal vi høre på den da? Vi høyrer korleis du løyste det her ja.  Vi hører på ja og ja og åssen vi finner en da en vei ut. Det er bra det er bra og jeg kan si at på den tida ingen som spilte gitar sånn da, og det er ingen som spiller gitar sånn nå for det er så rart.  jeg tenker jo som gitarist så tenker jeg jeg er jævlig inspirert av Spike Jones, altså all hele den greia det herre på en måte også og innta Queen-ting liksom den derre fullstendig kulturelle brekket da i måten å tenke gitarsoler og tenke gitarspill på i det hele tatt.  så kan dem andre stå der med skinnbuksa si. Og gjorde det aldri heller liksom  Nei det er men det er ein eg tenker det er ein kul for dette her er jo fritt, veldig fritt, samtidig som at du har oversikt og du veit kva du kva du held på med så det er ein spennande kombinasjon.  eg altså eg veit jo altså masse sånn nittitals noiserock der ein driv og gjer heilt random ting på gitar, men det er folk som ikkje er så god å spele som deg gjerne.  Nei dem ble aldri så bra disse grønsjgutta vet du.  dem var lagde kule riff og sånn men dem kunne jo aldri ha spilt gitarsoloer, og dessuten var det forbudt med gitarsoler hele grønsjen var jo plutselig ja plutselig forsvant gitarsolen. Sant det.  Dem hadde essensen av rocken grønsjen men de mangler gitarsoloer, og derfor så var det en tungrocksjanger som ikke overlevde sånn som heavy metal eller ikke sant som i beste fall er en apostrof nå hvis du spør.  Jammen du tenker at du tenker at gitarsoloen er på ein måte det som. Jeg tenker at hva er tungrock uten gitarsoloer?  det er det er kjedelig og hva heter det heter grønsj det er tungrock uten gitarsoloer nei ja  vi hørte ikke på noe av den driten der, og han sa det Jean Simmons vet du han sa grønsj sa han. Sånne kortbukser og skjegg og ustelte gutter, dem virka rensa svømmebassenget til jammen altså det.  Det er sånn som skjer når du ikkje er kjapp nok til å spele ordentlege gitarsoloar. Vi jammen det er det er lov også plassere det der ikke sant, fordi at det er dette er guttas verden ikke sant.  grønsj Ok men tilbake til denne her soloen.  Kunne ikke sagt det bedre sjøl. Den er jo eit flettverk av forskjellige ting.  hugsar du noko? Jeg husker ikke veldig mye.  det skal vi gå inn på, men jeg husker at det var.  vi hvis vi spiller det en gang til og tar den rytmegitaren og soloen i sammen bare dem to gitarelementene så skjer det noe der fordi den ene gitaren går  så altså det er komponert og tenkt ut.  det må det ha vært kanskje ikke for at mye av det var improvisert når vi gjorde det, men akkurat her høres ut som vi i hvert fall hadde en tanke bak det, men det skjedde jo bare på ei uke.  det var dårlig tid for dette skulle ut og det gjør deg jævlig stressa  Ja sant.  sant. Skal vi fyre av den med rytmegitar og sologitar? Det er jo litt interessant, for at det er der det der det skjer. Den ene er ikke så interessant uten dem andre. Det er rart.  det er ikke noe vanlig gitarsolo, det kan jeg si det er fryktelig rart når man hører det sånn, å det er deilig det.  Heilt herleg. Det me kunne sikkert snakka om gitar veldig lenge men.  Gitar er veldig viktig å snakke om her for det som skjer med gitarlyden her så som da skiller og som alltid har skilt meg fra en måte type jobbe gitar på, er at jeg har alltid spilt Marshallforsterkere, og jeg spiller akkurat samme forsterkeren nå som jeg gjorde når jeg var atten år. Ja.  Den har vært med over hele verden og jeg har to. Jonny and Ronny heter disse to, og dem har vært med meg nå i da førti år og hvis den ene svikter så funker jo i hvert fall den andre og men ofte spiller jeg da i stereo på disse herre.  men det jeg gjør på alle disse av platene er at den forsterkeren så tar jeg høyttalerkabinettet også tar jeg høyttalerkabelen også blir den lodd inn på en høyttaler, så gitarlyden har bare på en liten høyttaler. Det er spilt kjempehøyt på en høyttaler som gjorde da at høyttaleren, hver uke så sprengte jeg en og så ble den bytta ut, altså alt trykket er på en høyttaler. Ja.  Det er ikke sånn som du ser et høyttalerkabinett så er det også satt en mikrofon foran en høyttaler, men så er det tre rundt deg som lager lyd og faser og støyer ikke sant så dem ikke  Du køyrer alt inn i eitt element liksom. Kun ett element på plateinnspillinger for da slipper du all den omliggende faselyden og sånn, også bare også blir det jævlig også går det til helvete, så det er en viktig det er jo mange som har lurt på ikke sant åssen i helvete får du den gitarlyden, men det er jo mye av den at den er faktisk ganske liten. Er det her har du akkurat soloen er nok ikkje gjort så mange gonger men har du dubba elgitarane mykje her og sånn som med kassegitaren? På soloen det er ikke noe i den.  Ikkje på soloen men på riffet og dei tinga der.  Eller på riffet er det jo seks gitarer så hovedriffet så er det da sytti til nitti eller det veit jeg ikke, men hvert fall liksom på akustisk gitar og soloen er vel primært en solo også er det kanskje andrestemme høres det ut som her og der som jeg har lagt på ei lita andrestemme ja jeg var jo veldig fan og er det fremdeles av alt som heter George lukter George Harrison og Brian May, alt dette han har gjort utafor Queen og liksom disse tinga her og Brian Eno, altså Bowie og disse greiene der da  Ein av dei første eller det er litt morosamt fordi i forhold til gitar og ting som læt bra i studio og sånt så noko av det første eg har eigentleg hatt med meg deg i heile min karriere som liksom musikar i studio. Fordi når eg begynte å spele i band og flytta til Oslo så blei det fortalt ein historie om deg i studio. Ja.  Der du eg aner ikkje kva innspeling det var eller nokon ting men du hadde vore i studio og jobba, og så hadde noko plutseleg så var det noko som let veldig bra, så hadde du sagt sånn, ikkje rør ein knott, dubb han tolv gongar! Ja. Og det blei ein sånn saying når me var i studio og jobba med Harrys Gym og sånn så viss noko let viss noko let bra så var det sånn, perfekt gitarlyd, ikkje rør ein knott, dubb han tolv gonger! Nettopp det er viktig.  Me sa me sa det mellom oss.  eg skal innrømma at me dubba ikkje ting så mange gonger som du gjer.  Nei men jeg men likevel bare kjør på du gjør som du. Så du eg har hatt din eg framleis den dag i dag så seier eg så seier eg ikkje rør ein knott viss noko læt bra, så slo det meg først no at det er deg eg har det frå. Ja er du ikke enig det må du alltid gjøre fordi du veit det i deg sjøl, bare stopp da du vet det er øyeblikket, og da kan det være en eller annen idiot som skrur på en knapp så var alt ødelagt. Ja. Jammen det er sant, det er jo  jeg har ikke skifta gitarstrenger sia jeg var atten år. Det er det er oppskrytt å skifte gitarstrengar altså det bør ein gjere sjeldnast mogleg. Råd vi gir vet du så jeg har ikke kjøpt gitarstrenger heller siden jeg var nitten så. Du får dei kanskje eller, ja? Ja det er jeg har ikke kjøpt en drit der det kjøpte. Det er juks.  Jeg husker jeg kjøpte du veit jeg er jo jeg er jo musikkbutikkens dårligste kunder altså jeg på førti år så har jeg har kjøpt tre bottlenecks liksom, også et akustisk sånn som jeg trengte for en gitar eller strengesett. Jeg har ikke kjøpt noen ting, vet hvorfor da, ikke på grunn av at det har så jævlig, men fordi jeg spiller akkurat samme greiene som jeg. Aha, eg trudde det var nå du skulle fortelja at du hadde sånne feite sponsordealer og alt.  Nei jeg har det, jeg har masse, feite sponsorer men enden på visa jeg spiller jo akkurat det samme allikevel så det er ikke noe. Same gitarar og ja.  Samme alt og ikke forandret en ting fra jeg var atten år, samme gitaren, samme boksen, samme wah-wah-pedal, samme tape-ekkopomaskinen, samme forsterkeren, samme Ja.  kvifor forandre ein suksess liksom? Nei herregud forandrer da ikke det. Nei jeg trur jeg skal finne på en ny gitarlyd jeg  skjønner du og det skjønte jeg i hvert fall når jeg hørte Ten Thousand Lovers. Jeg trur ikke jeg skal drive også meg sjøl på gitarlyd. Det er liksom og den er ganske slank den gitarlyden, den har jo ikke så han det altså i TNT-musikken så er det ingenting som går under hundre hertz i produksjonen. Det er sånn moderne musikk. Det er sånn Oslo City få på noe rørgreier da så begynner du å det er ikke noe sånn under hundre hertz så er uinteressant i rock og pop i bunn og grunn, kanskje vi kan gå ned til nitti på en god mandag for å følge opp samtida, men dette å følge opp samtida er jævlig farlig og fordi at det er du er alltid gammeldags før skiva di skal ut. Ja. Ja. Du kunne føle du var når du gjorde det, så var du gammeldags. Beste er kanskje berre å følga overtydinga. Bare følg den på alt  Skal me ta også høyra lite grann på vokal? Vokalen han altså Tony Harnell Tony Harnell du må huske på at Tony Harnell på den tida og fremdeles du kan skjære glass med den stemmen.  No har me snakka mykje om gitar så.  Det er ikke kødd en gang, hvis du satte opp sjampanjeglass inni studio på den tida når han gikk oppå disse høye der vet du det trykte og så på øre, og det er mange gutter som kommer oppi der, men ikke med sånn kraft som han gjorde der.  det er det er det som gjorde han til guden til disse som kom seinere. Det er jo mange som har han som gud nå i dag ikke sant, men han det var ikke noe falsett her, det var full voice oppi altså oktavene ikke sant som er helt sinnssykt, så kunne vi ikke kutte glass med det. La oss høyra kva han gjorde i studio.  Ja la oss høre på glasskutting.  han går opp og han var og det er klart altså at på den tida når vi turnerte der så var det jo når vi hadde så plutselig så dukket det opp flere tusen bikkjer vet du utafor konsert. Ja han. Dem trudde det var sånn hundefløyte, så dem sto og sjekka ut og sånn hunder, det kom flere tusenvis med bikkjer.  Så ja dette her er jo heilt sånn rått sunge Dette er sunget i flydur.  Ja.  Dette er ikke fiss-moll.  dette er flydur.  det er høyt.  Men sjukt imponerande å høyra på det fordi det er så reint og så bra sunge, rett og slett.  Ja det var da han hva skal jeg si, det var jo kun dem krava da, enten så var du hadde du spilte rein gitar og sang reint, eller så sang du surt da og sang du surt og spilte surt så hadde du ikke noe karriere, så det var jo jævlig god silingsmekanismer da. Det var jo ganske greit. I dag kan du skru på noen knapper og ja.  Ordna det ja.  Jeg kan føle litt på det at vi er jo omgitt av jævla mye slakk musikk nå i forhold til det jeg hører, altså nå har jeg ikke hørt på at jeg ikke har hørt det kan hende på når den er på radioen men da skrur jeg den av for jeg har hørt den og lagd den liksom. Nei men jeg hører jo at det er mye mer i dette herre enn mye av den herre firekantpopmusikken som hvem som helst kan kjøpe seg jævla maskin og trykke på seg knappa ja  jeg blir syk av den musikken det kan jeg si.  algoritmemusikk som er både beregnet i arrangementet ut fra du har gått på Berkeley Music University også på LIPA liksom det kan jeg si.  Dette er jo lyden av menneske som.  Det er ikke det som er det er ikke frihet til å lage musikk og derfor så lever vi da i en sånn jævlig statisk verden, men nå kommer disse herre ynglingene som da kommer ut fra også skal gi oss jævla musikk.  Du har ikkje tru på sånn rockeskular og sånn? Nei jeg har ikke trua på jeg har ikke trua på utdanning i musikk i det hele tatt. Jo da får du gå på klassisk komponiststudie liksom eller så.  Begynner jo å nærma deg det nivået i denne musikken her då.  det er ganske avansert.  Dette er avansert og jeg har vært en jeg kunne alle Bach-invensjonene når jeg var fjorten liksom begge stemmene for gitar og sånn, så jeg har alltid vært en for klassisk musikk men.  og du behøver ikke være flink, for jeg digger jo utrolig mye undergroundsmusikk og fra Lou Reed på den ene sida til helt dirty shit altså, så musikk er jo så mye mer enn det. Men hva skal jeg hva skal jeg si i musikk det lønner seg å lære seg å snakke for man begynner å prate. Jeg har faktisk lyst til å nevne hvis man hører den herre låta her så er den da spilt inn på en SSL fire tusen E miksepult nittensyttini serie nummer to. Og den miksepulten i samme perioden så spilte den inn veldig mange klassikere, kanskje vi skal innom noen andre av disse klassikerne, men Splitter Pine for eksempel med DumDum er jo spilt inn på akkurat samme pulten det kanskje kommer kongen, det er samme. Ja. Så da etter hvert som Nidaros forandrer seg og det ikke ble så mye rock lenger og sånn så kom jo den miksepulten da for salg, så jeg kjøpte jo den så jeg har jo den miksepulten så teknisk sett så kan jeg og jeg har akkurat samme gitaranlegget så kan jeg da teknisk sett gå inn og lage ganske gode replikaer i sound da så det er vel slutten på egentlig Ten Thousand Lovers historie, at jeg klarte å ta babyen hjem att, for det her er det en pult som faktisk kanskje det viktigste er den som sitter og lager denne egenkarakteren på den sounden, kall det lo-fi, kall det hi-fi, men det er kult  det er god mid  Så det er liksom eit arbeidsverktøy som du har med deg den dag i dag? Det er et arbeidsverktøy som jeg har med meg en dag i dag, og Paul Waaktaar fire tusen E, Pete Gabriel fire tusen E, så jeg våkner opp hver morgen til denne babyen der og elsker det. Me går litt tilbake til songen igjen, også me oppdaga noko når me høyrde på slutten så me tar berre og høyrer den ferdig miksa versjonen høyrer slutten på den først. Det er klangene som gjør det klangplaten og  Så skal me berre høyra på den råopptaket berre å samanlikne.  Det ikke noe og så er det ikke noe digitale klanger, det er sånn det er sånn rør som lå oppi andreetasjen, det er klangplate. Ja.  Ja så du bare sang gjennom et rør også tok det opp og du kjenner den feelingen da det er den sounden. Ja  Det er ikke jevnverdig den forstand. Det er plater som gjør det. Ja. Me skal me berre høyrer samanlikne litt med råopptaket.  Stevie Nicks ja Stevie Nicks er jo dronninga mi ikke sant, det er jo.  jeg hadde jo date med Stevie Nicks jeg som jeg klarte å fucke opp.  Kva i himmelens namn var det du gjorde da, viss du treng ikkje fortelja det viss du ikkje vil det.  Nei det kan jeg. Jeg backer ut ja backer ut.  Du backa ut ja. Men det var Stevie Nicks. Her er borte. Det tok vi ikke med. Var ganske tøft riff da. Det er tøffere det her sluttriffet vi brukte dem aller fleste norske riffa i dag det er jo det for faen  kjør på, det er ny låt da.  det er jo det. Ja du kan jo det er berre å fortsetta der me slapp  Nei det nei det du kan du kan få lov å bruke riffet du, så får vi se om du finner ut av det. For det tar ei stund å finne opp i et sånn riff Skal gjere mitt.  Det tar litt tid altså  Kva skjedde her da? Dette her er jo ikkje med kva var planen på ein måte? Her ble her ble klippet ut nei det ble klippet ut, og det vi spilte inn og en versjon til som det var hakk i plata.  ideen var at det skulle ende med et hakk plata at vi bare skulle ende ut et spilt hakk plata, og vi elsket det men det ble litt mye da, så det var en to, tre versjoner av akkurat det temaet men. Ja hva skal jeg si drøye saker. No har me hatt no har me vore lenge i nittenåttisju. Kva er liksom dine tankar om musikk og det å vere låtskrivar og artist i dag? Ja. Nittenåttisju tenker jeg at jeg da har fått lov å leve en drøm, med helsa da egentlig har ikke jeg har bare levd på en sky, og aldri steppe ned også så det har egentlig vært ei jævlig hyggelig reise. Der har vært noen nedturer og det har jo alle i livet, men sånn status som musiker er at jeg er mer sulten. Ja for du er veldig aktiv framleis. Enn noensinne ja og men dette går også i bølger. Plutselig så kan det gå to år og jeg går og skal det ikke snart komme ei låt da? Og det trur jeg mange kan føle på og da kan jeg få panikk, men så veit jeg innerst inne at det kommer så lenge jeg er på musikken sin side da, og at den får lov å bruke med som verktøy kroppen min da som verktøy, så jeg alltid hatt en sånn feeling at jeg er fjernstyrt, at jeg er et verktøy for noe som er utafor meg. Så du skal ikkje prøva å ta for masse kontroll og styra ting for masse. Nei jeg er bare verktøyet for noe som er utafor meg, og det kan høres jævlig ut og folk kan si å spekulere masse i det, men det er det er fakta, og det trur jeg mange musikere føler på at vi er verktøy for noe som er utafor oss. Når den gode låta kommer og det er noe som kommer utenifra her vet du, det er ikke altså alltid indre, det store kommer jo bare deisende ned ikke sant.  Ja det er eit eller anna der som alltid kjem til å vere eit mysterium  Også så mi framtid må være også stimulere det norske fortsette med å stimulere det norske musikklivet og bruke mine verktøy for å prøve å hjelpe andre artister framover, og også kommer jeg sjøl i kraft av karmaen i det og det holder for meg liksom det er ikke noe.  jeg har ikke noe økonomiske motiver lenger, altså i TNT vi tjente vår første million dollar når vi var tjueen så ja det er vel svaret, så Ten Thousand Lovers in One, det kan også føre til dollars.  Ja. Ja. Det er en god avslutning, hæ? Nydeleg du tusen takk ein glede å ha deg her, Ronni.  Vi slutter der. Då høyrer me gjennom heile låten og korleis den enda opp til slutt.