bruddmekanikk
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Bygg og anlegg,Konstruksjonsteknikk,Materialprøving
Bruddmekanikk, fagdisiplin innen materialforskning som fokuserer på hvordan brudd oppstår og evt. kan forhindres. Bruddmekanikken har som utgangspunkt at alle konstruksjonsmaterialer er beheftet med sprekklignende defekter, bruddanvisninger, og at en slik defekt resulterer i brudd i konstruksjonsdelen når en funksjon av defektens dybde og den nominelle spenning i konstruksjonen overstiger en viss størrelse. Denne størrelsen er avhengig av materialets egenskaper og kalles materialets bruddseighet.
Man skiller mellom bruddmekanisk prøving, der siktemålet er å måle materialers bruddseighet, og bruddmekanisk analyse, der den målte bruddseigheten benyttes til å beregne kritiske sprekkstørrelser i konstruksjoner. Bruddmekanikken benyttes både ved langsom (statisk) og hurtig (dynamisk) belastning, og også til å beregne sprekkveksthastigheten ved vekslende belastning (utmatting).Utvikling av bruddmekanikk og måling av materialenes bruddseighet pågår kontinuerlig. I Europa er European Structural Integrity Society (ESIS) en viktig organisasjon for bruddmekanisk forskning og utvikling. Bruddmekanikken har særlig stor betydning der brudd kan ha alvorlige konsekvenser, f.eks. romfartsforskning, systemer i kjernekraftverk, offshorekonstruksjoner som oljeplattformer og skipsbygging. Les mer i Store norske leksikon materialprøving