Emar
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Asia,Mesopotamia
Emar var en oldtidsby ved elven Eufrat i Syria, syd-øst for Aleppo. I dag kalles stedet Tell Meskene. Byen var bebodd helt fra 2000-tallet fvt. og nevnes i tekster fra flere andre gamle byer i området (Ebla, Mari, Hattusa, Ugarit). Emar later til å være blitt ødelagt av babylonerne i 1187 fvt.
Byen var oftest underlagt andre og større byer og bystater; i tidlig tid bystaten Ebla, senere den amorittiske byen Yamhad. De siste århundrene den eksisterte var byen en del av hetittenes imperium. Utgravningene Utgravninger på stedet, som startet i 1972 av franske arkeologer, har avdekket et stort byanlegg fra slutten av senbronsealderen (1300–1200-tallet fvt.). På bakgrunn av tekster som ble funnet, kunne byen identifiseres som Emar, tidligere kjent bare fra noen få innskrifter. På 1990-tallet overtok syriske og tyske arkeologer arbeidet og avdekket tidligere lag av byen, noen helt tilbake til 2000-tallet fvt.Emar var et imponerende byanlegg med palass, fire Baal-templer og en rekke privathus. Den store mengden arkeologisk materiale inkluderer mer enn tusen kileskrifttavler fra senbronsealderen, for det meste skrevet på akkadisk. Tekstene dreier seg hovedsakelig om private forhold, som forretninger, eiendomstransaksjoner, familiesaker og liknende, men det ble også funnet religiøse rituelle tekster. Les mer i Store norske leksikon Mesopotamia