Cato den eldre
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Europa,Romerrikets historie,Biografier i Romerrikets historie
Marcus Porcius Cato den eldre var en romersk offiser, statsmann og forfatter. Han den første latinske prosaforfatteren.
Cato ble født av bondeslekt i Tusculum. Han deltok som offiser i den andre puniske krig, var kvestor i 204 og pretor på Sardinia i 198, der han sørget for lovgivning mot utsugelser. Som konsul i 195 førte han krig i Spania og etablerte romerstyret der. I 191 sikret han seieren i slaget ved Thermopylene mot Antiokhos den store.I Roma ble han talsmann for de gamle romerdyder mot den greske kulturinnflytelsen som særlig ble kanalisert gjennom kretsen rundt familien Scipio. I 184 ble han censor (derav tilnavnet) og fikk dermed muligheter til å gjennomføre tiltak mot luksus og korrupsjon, og å luke ut uverdige elementer fra senat og ridderstand. Han gikk inn for en strengt forretningsmessig storgodsdrift med hardhendt behandling av skyldnere og slaver.Etter et besøk i Karthago ivret han sterkt for en ny krig mot byen, både på grunn av dens handelsmakt og av gammel mistro. Hans omkved skal ha vært ceterum (praeterea) censeo Carthaginem esse delendam («for øvrig mener jeg at Karthago bør ødelegges»).Cato utgav over 150 nå tapte taler, holdt i sterk og enkel stil, og av stor betydning for utviklingen av latinsk kunstprosa. Et større, mønsterdannende verk om Italias historie, Origines, er også gått tapt. Bevart er hans store verk om landbruk, De agri cultura. Les mer i Store norske leksikon Romerriket Romerrikets historie latinsk litteratur