Chaitanya
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Religioner og livssyn,Hinduisme
Chaitanya var en hinduisk mystiker og den grunnleggende figuren i den bengalske (gaudiya) vishnuismen. Chaitanya kom fra en brahman-familie i Bengal som tradisjonelt tilba Vishnu. Som 22-åring fikk han en opplevelse av overveldende nærhet medl Krishna. Dette innledet en livslang virksomhet som forkynner av ekstatisk kjærlighet til Krishna som høyeste guddom. Hans bhakti kom til uttrykk i intens lovsang, kirtan, og i gledesfylt dans.
I 1510 gav han avkall på alle verdslige bånd og tok navnet Krishna-Chaitanya, «han hvis bevissthet er Krishna». Chaitanyas tilbedelse av Krishna hadde ofte et erotisk preg idet han ofte identifiserte seg med Krishnas elskede, Radha, og han ble sett på som en inkarnasjon, avatara, av Krishna og Radha av sine tilhengere. Chaitanyas lære Chaitanyas lære bygger på Bhagavata Purana. Den høyeste transcendente virkeligheten er Bhagavan, «herren», helt og fullt en person i form av Krishna. Menneskene er adskilt fra, og samtidig lik, sitt guddommelige opphav; de gjenfødes inntil de ved Krishnas nåde kalles til å bli hans tilbedere. I skikkelse av Chaitanya har Krishna forkynt en enkel religiøs livsform som alle kan følge. Tilbedere kan vise sin kjærlighet til Krishna ved å identifisere seg med hans evige ledsagere: hans foreldre, søsken, venner eller gopi, «budeiene».Blant Chaitanyas etterfølgere oppstod en rik litteratur, både på sanskrit og på bengali, som fikk stor betydning for kulturen i Bengal helt til vår tid. En fornyelse av bevegelsen skjedde ved Bhaktisiddhanta Sarasvati (1874–1937), som organiserte et nettverk av klostre og templer (Gaudiya Math). Hans disippel, A. C. Bhaktivedanta (1896–1977), grunnla og ledet den internasjonale bevegelsen Hare Krishna (ISKCON). Les mer i Store norske leksikon hinduisme