delaware
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Nord- og Mellom-Amerika,Folkegrupper i Nord- og Mellom-Amerika,Folkegrupper i Nord-Amerika
Delaware er et forbund av algonkintalende stammer av amerikanske urfolk, ikke minst kjent fra de klassiske «indianerbøkene». Selv kalte delawarene seg lenápe eller leni-lenápe ('virkelige mennesker').
Delawareforbundet omfatter tre stammer: munsee ('ulv'), unami ('skilpadde') og unalachtigo ('kalkun'). Fra gammelt av var delawarene anerkjent som de fremste blant algonkinstammene; de bodde i det sentrale hjemland der de fleste beslektede stammene hadde sitt utspring, og de rangerte høyest i det politiske hierarki, noe som ble uttrykt med betegnelsen «bestefar» (blant stammene). Navnet delaware har de fått etter Delaware River, som igjen er oppkalt etter Virginia-guvernøren Lord De La Warr. Deres område omfattet, foruten Delaware, delstaten New Jersey, vestre Long Island, hele Staten Island og Manhattan, og store deler av fastlandet innenfor til det østlige Pennsylvania.I 1682 sluttet de en traktat med William Penn, men rundt 1740 ble de, med de mektige irokesernes samtykke, fordrevet fra områdene sine av kolonistene. De vandret mot vest, først til Ohio og Indiana, siden til Kansas og Texas. De fleste ble samlet i andre halvdel av 1800-tallet i Indianerterritoriet i Oklahoma, mindre grupper var bosatt i Kansas, Wisconsin og Ontario i Canada.På 1900-tallet har språket gått sterkt tilbake, og mange tradisjoner er forsvunnet, men det er også gjort forsøk på å gjenopplive en del elementer i kulturen. I begynnelsen av det 21. århundret teller delaware i Oklahoma 10 500 mennesker, ifølge egne oppgaver. Les mer i Store norske leksikon den nordamerikanske urbefolkningen