Christopher Borch
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Bildende kunst,Kunsthistorie,Skulptur og mosaikk i nyere tid
Christopher Borch var en norsk billedhugger. Hans stil er preget av senklassisismens antikiserende holdning og har ofte bibelske motiver: David (1870), Sulamit (1874) og Jeftas datter (1876), alle i Nasjonalmuseet i Oslo. Han utførte også statuer og relieffer til Oscarshall (1849—1851) og modellerte karyatidene i Universitetets gamle festsal.
I perioden fra 1839 til 1845 reiste han Europa rundt som billedskjærer. I 1845—1847 var han elev av H. V. Bissen i København.Borch var lærer i frihåndstegning ved Den kgl. Tegneskole i 1860-årene. Samtidig drev han etter eget initiativ og uten lønn undervisning for straff-fangene på Akershus. Løvene foran Stortinget er hugd av fanger etter hans modeller (1865). Borchs statue av stortingspresident Wilhelm Frimann Koren Christie i Bergen (1868) er den første offentlige monumentskulpturen i Norge. Les mer i Store norske leksikon Christopher Borch i Norsk biografisk leksikon Christopher Borch i Norsk kunstnerleksikon