Alna
        
         (elv i Oslo)
Store norske leksikon,Geografi,Norges geografi,Oslo
Alna er en elv i Oslo, med kilder i Lillomarka og munning i Kongshavn sør for Gamlebyen. Lengden er 15 kilometer fra Alnsjøen til fjorden. Den ble tidligere også kalt Loelva.
Alnas naturlige utløp lå imidlertid mellom Grønlia og Sørenga i Gamlebyen, og ved utløpet ble Oslo grunnlagt omkring 1000. Alna ble i 1922 lagt i tunnel mellom Kværner og utløpet, og områdene langs det opprinnelige elveløpet er hovedsakelig nyttet til jernbaneformål. Til Oslos tusenårsjubileum i 2000 ble vannspeilet ved Alnas naturlige munning gjenskapt. Ved munningen ligger ruinene etter Mariakirken og Kongsgården.Ved fossene i elva ble det tidlig reist industri, blant annet på Kværner, Bryn og Grorud. Det har likeledes vært drevet atskillig teglverksvirksomhet ved elva, og de første ble drevet ved munningen alt omkring 1300.Navnet Alna kan komme av norrønt ǫln, 'alen', eg. 'albue', for å betegne elveløpets buktninger, eller av verbalroten al-, 'vokse'. Navnet Loelva skyldes Peder Claussøn Friis, som trodde navnet Oslo betydde Loelvas os. Les mer i Store norske leksikon Oslo