Dodekanesene
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Europa,Hellas’ geografi
Dodekanesene er en gresk øygruppe som ligger lengst sørøst i Egeerhavet, ved Lilleasias kyst. Arealet er 2676 kvadratkilometer. Hovedstaden er Rhodos.
Tross navnet, som betyr «tolv øyer», regnes det til øygruppen 14 hovedøyer og cirka 40 småøyer og rev. De tolv hovedøyene som har gitt øygruppen navn, er Pátmos, Lipsos, Leros, Kalymnos, Kos, Nisyros, Astypalaia, Symí, Telos, Khalkí, Karpathos og Kasos. Her er ikke Rhodos, den største øya, regnet med, og heller ikke den lille Kastellorizo (Megiste), som ligger alene lengst i sørøst.Med unntak av Rhodos og Kos er øyene lite fruktbare. Det dyrkes noe frukt, hvete og tobakk, og drives fiske og svampdykking. Det er bygd opp en omfattende turistindustri, spesielt på Rhodos og Kos. Historikk I 1523 kom øyene under tyrkisk styre. De hadde fra 1652 med en viss form for selvstyre (bortsett fra Rhodos og Kós). Dodekanesene var en tyrkisk provins fra 1869. De ble okkupert av italienerne under den italiensk-tyrkiske krig i 1912. Italiensk ble da gjort til offisielt språk på øyene. Fra 1925 måtte innbyggerne ta italiensk statsborgerskap. Etter Italias sammenbrudd under andre verdenskrig i 1943 ble øyene holdt av tyskerne til krigens slutt. De har vært greske siden 1947. Les mer i Store norske leksikon Hellas' geografi Hellas Hellas' historie