ampulla
Store norske leksikon,Historie,Arkeologi,Klassisk arkeologi,Romersk arkeologi
Ampulla er en liten, kuleformet formet flaske med to håndtak, opprinnelig fra romersk tid. Den var oftest laget i keramikk. Denne typen flaske fikk sin største spredning i senantikken og middelalderen, og ble da også produsert i andre materialer, slik som tinn, bly, bronse eller glass.
Ampullene ble masseprodusert som suvenirer for kristne pilegrimer som besøkte hellige valfartsplasser, og kunne inneholde hellig vann eller olje fra disse stedene. Pilegrimsampullene var oftest ornamentert med bygninger fra valfartsstedene, spesielt fra Jerusalem, og med motiver fra Jesu liv.Den største samlingen av denne typen ampuller er de såkalte Monza-ampullene fra Italia, som dateres til 400–600-tallet.Begrepet ‘ampulla’ kan også vise til et lite kar for finere olje, som normalt kalles unguentarium, og som oftest ble brukt ved salving i forbindelse med kroning av konger i middelalderen. Et eksempel på det er den franske ‘Hellige ampullen’ (Sainte ampoule), en romersk miniatyroljeflaske, som ble ansett som hellig, og som ble brukt ved salvingen av Ludvig 7 da han ble kronet i 1131. Les mer i Store norske leksikon Romerriket pilegrim valfart