Dyrøy
Store norske leksikon,Geografi,Norges geografi,Troms og Finnmark,Dyrøy
Dyrøy er en kommune i Troms og Finnmark fylke, øst for Tranøyfjorden/Solbergfjorden som skiller Senja fra fastlandet og danner skipsleia mellom Harstad og Tromsø. Kommunen består av Dyrøya (52,8 kvadratkilometer), som kommunen har navn etter, og fastlandet på østsiden av Dyrøysundet, mellom Mjøsundet i sør og Lavik i nord, samt dal- og fjelltraktene innenfor. Lengst i øst omfatter kommunen områdene omkring Skøvatnet (180 meter over havet) som har avløp ved Skøelva nordover til Reisafjorden i Sørreisa.
På fastlandet grenser Dyrøy til Sørreisa i nordvest og Salangen i sør og sørøst. For øvrig går kommunens grenser i sjøen: mot Ibestad i Vågsfjorden/Mjøsundet i sørvest, mot Senja i Tranøyfjorden/Solbergfjorden i vest og nordvest.Brøstadbotn er administrasjonssenter i Dyrøy kommune. Natur og geologi På fastlandet fører Bjørkebakkdalen sørover fra kommunesenteret Brøstadbotn. Både her og i sidedalen østover mot Skøvatnet, Langbakkdalen, er det frodig bjørkeskog opp til 400–500 meters høyde. Kommunen har flere topper som rager mer enn 1000 meter over havet, og høyest er Løksetinden (Leakšogáisá) på 1240 meter over havet, på grensen mot Salangen i sør. På nordøstsiden av Snøfjellet (Lovkosčohkka; 1119 meter over havet.), nær grensen til Salangen sør for Skøvatnet, ligger kommunens to eneste breer.Berggrunnen hører i hele kommunen til Den kaledonske fjellkjeden og består i dominerende grad av glimmerskifer og glimmergneis. Det er ellers noen mindre områder med amfibolitt, blant annet sørvest for Skøvatnet, og marmor i en stripe noe innenfor kysten og parallelt med denne mellom Brøstadbotn og Lavik. Kommunen er berglendt med en smal strandflate langs kysten. Klima Kommunen ligger allikevel noe skjermet for det verste kystklimaet, på innsiden av Senja, noe som gjør at det er en blanding av kystklima og innlandsklima i kommunen. Det er ingen egen meteorologisk målestasjon i Dyrøy kommune. Bosetning På fastlandet er det relativt tett bosetning på strandflaten på begge sider av Dyrøysundet, særlig på fastlandssiden med kommunesenteret Brøstadbotn, likeledes langs Solbergfjorden fra Espenes nordover til grensen mot Sørreisa og i Kastnes-området, på fastlandet lengst sør i Dyrøysundet. Også langs fylkesvei 84 i Langbakkdalen og Bjørkebakkdalen øst i kommunen er det relativt tett bosetning. Dyrøya har om lag 13 prosent av kommunens befolkning (2020).  Folketallet i Dyrøy viste jevn vekst fra første halvdel av 1800-tallet frem til  andre verdenskrig , men har senere stort sett vært preget av tilbakegang. Folketallet i 2020 lå for eksempel 49 prosent lavere enn i 1950 (etter dagens grenser). I tiårsperioden 2010–2020 gikk folketallet i kommunen ned med gjennomsnittlig 1,3 prosent årlig mot en vekst på 0,6 prosent årlig i Troms og Finnmark fylke i samme periode. Dyrøy er i tillegg til Gratangen og Nesseby de eneste kommunene i Troms og Finnmark fylke uten tettsteder (2019). Næringsliv Næringslivet var tidligere dominert av jordbruk og fiske, ofte i kombinasjon, men primærnæringene, særlig fiske, har etter andelen av sysselsettingen gått sterkt tilbake i flere tiår. I 1950 var andelen sysselsatt i primærnæringene 68 prosent, mens andelen var på bare vel snaut fire prosent i 2019.Jordbruket domineres av husdyrhold, vesentlig storfe- og sauehold, og jordbruksarealet brukes til eng og beite. Gjennomsnittlig bruksstørrelse er noe høyere i Dyrøy enn i fylket som helhet. Fiskeflåten består hovedsakelig av mindre fartøyer, og fiskeflåten hjemmehørende i kommunen ilandfører sine fangster utenfor kommunen.Industrien utgjør 19 prosent av kommunens arbeidsplasser, 27 prosent inkludert bygge- og anleggsvirksomhet og kraft- og vannforsyning/renovasjon (2019). Den viktigste industribransje etter sysselsetting er elektroteknisk industri som i 2019 hadde 78 prosent av industriens sysselsatte (elektrobedriften Demas AS). Samme år var 18 prosent sysselsatt i næringsmiddelindustrien (cateringbedriften Dyrøymat AS). Begge de to største industribedriftene ligger i Brøstadbotn. Her er også hotell.Av de bosatte yrkestakerne i Dyrøy har 40 prosent arbeid utenfor kommunen (2019), i alt 14 prosent i de tre nabokommunene Ibestad, Salangen og Sørreisa, ti prosent i den nye Senja kommune, fire prosent i Tromsø, tre prosent i Bardu og Målselv og to prosent i Harstad-området. Samferdsel Dyrøy (Brøstadbotn) har hurtigbåtforbindelse med Harstad og Tromsø.Fylkesvei 84 forbinder Dyrøy kommune (Elvevoll) med E6 både nordover til Andselv i Målselv via Sørreisa og sørover via Sjøvegan i Salangen til Fossbakken i Lavangen. Fra kommunesenteret Brøstadbotn fører fylkesvei 852 fire kilometer til Elvevoll.Fra Brøstadbotn leder fylkesvei 211 og fylkesvei 212 sørover på begge sider av Dyrøysundet til henholdsvis Sørfjorden på fastlandet og Dyrøyhamn på Dyrøya. Øya ble landfast ved åpningen av Dyrøybrua i 1994. Fylkesvei 211 fører også nordover langs Solbergfjorden til Skøelva i Sørreisa. Administrativ inndeling og offentlige institusjoner Dyrøy hører til Troms politidistrikt, Nord-Troms og Senja tingrett og Hålogaland lagmannsrett.Kommunen er med i regionrådet Midt-Troms regionråd sammen med Bardu, Målselv, Salangen, Senja og Sørreisa.Dyrøy er del av Indre Troms næringsregion sammen med Bardu, Gratangen, Lavangen og Salangen.Dyrøy kommune tilsvarer soknet Dyrøy i Senja prosti (Nord-Hålogaland bispedømme) i Den norske kirke.Mot slutten av 1800-tallet hørte Dyrøy til Senjen og Tromsø fogderi i Tromsø amt. For statistiske formål er Dyrøy kommune (per 2016) inndelt i ett delområde med til sammen åtte grunnkretser: Moen, Brøstad, Bjørkebakk, Hundstrand, Kastnes, Dyrøyhamn, Merkesnes og Espejord. Historikk og kultur Dyrøy ble egen kommune i 1886 ved utskillelse fra Tranøy. Da utgjorde Dyrøy 253 kvadratkilometer og hadde rundt 1490 innbyggere. Kommunen fikk sine nåværende grenser i 1964 da Tranøys fastlandsdel med 382 innbyggere ble overført til Dyrøy.Friluftsmuseet Dyrøy bygdemuseum på Bjørkebakken har gårdstun og minner fra fiskerbondens liv.Ved Brøstad kirke ligger Arvid Hanssen-senteret/Nordavindshagen, dokumentasjonssenter for forfatteren Arvid Hanssen (1932–1998). Dyrøy kirke er en langkirke i tre som sto ferdig i 1880. Kirken ligger på Dyrøya. Arkitekt var Håkon Adelstein Mosling.Brøstad kirke er en langkirke i tre fra 1937. Den ligger i søndre del av tettbebyggelsen i kommunesenteret Brøstadbotn. Arkitekt var Ottar Holtermann. Navn og kommunevåpen Kommunevåpenet (godkjent i 1986) har en stående sølv rev mot en blå bakgrunn og viser til landets første sølvrev som ble registrert i kommunen i 1933.Navnet kommer antagelig av norrønt dýr, her i betydningen ‘reinsdyr’. Les mer i Store norske leksikon Troms og Finnmark Eksterne lenker Dyrøy kommunes nettsider Statistisk sentralbyrå: Kommunefakta Dyrøy Litteratur Eriksen, Hans Kristian (1977): Bygdebok for Dyrøy, Sørreisa og Tranøy  Knutsen, Oddbjørn (1990): Gårds- og slektshistorie for Dyrøy, tre bind