Bengal
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Asia,Asias geografi generelt
Bengal er et landområde i den nordøstlige delen av det indiske subkontinent, tidligere en provins i Britisk India, i dag delt mellom den indiske delstaten West Bengal og Bangladesh. Bengal har et areal på omkring 230 000 kvadratkilometer og hører til blant de tettest befolkede områdene i verden. Området strekker seg fra Bengalbukta i sør til Sikkim og til Bhutan i nord.
Det meste av Bengal er et fruktbart sletteland, bygd opp av elvene Ganges, Meghna og Brahmaputra. Ved utløpet danner elvene et stort deltaland, kalt Sundarbans, som vesentlig består av myrlendt jungel. Bengal har et tropisk monsunklima med regntid i perioden juni–oktober.Tradisjonelt har Bengal vært et kulturelt kraftsenter både med hensyn til litteratur, musikk og film. Språk Språket er bengali. Historie Bengal var fra 700-tallet til 1100-tallet en del av det buddhistiske Pala-dynastiet. Omkring 1200 ble området lagt inn under det muslimske sultanatet Delhi. I 1576 ble Bengal erobret av mogulkeiseren og gjort til en provins. Særlig i Øst-Bengal gikk de lavere kastene over til islam. Britene opprettet sin første handelsstasjon i Bengal i 1663, og anla i 1692 et fort der byen Calcutta (nåværende Kolkata) senere vokste frem. Etter Robert Clives seier over naboben av Bengal i slaget ved Plassey i 1757, og flere senere slag, kom Bengal under det britiske East India Companys herredømme i 1765. I 1858 ble administrasjonen overført til den britiske kronen. Fra 1937 til 1947 var Bengal en autonom provins. Etter Indias deling i 1947 ble den vestlige delen lagt til India og den østlige til Pakistan (etter 1971 Bangladesh). Les mer i Store norske leksikon West Bengal bengali Bangladesh' geografi Indias geografi