dressurridning
Store norske leksikon,Sport og spill,Øvrige sporter,Hestesport,Dressurridning
Dressurridning er en gren innenfor ridesport hvor hest og rytter sammen, som en ekvipasje, demonstrerer hestens bevegelsesmuligheter og lydighet.
I dressur som konkurranseform utfører ekvipasjen ulike øvelser i et program med ulike gangarter, vendinger og overganger. Dressurridning er en OL-gren fra 1912 og konkurransen foregår innenfor en oppmålt ridebane på 20 meter ganger 60 meter.Rytteren styrer hesten via små og nesten umerkelige signaler, slik at hesten gir inntrykk av å utføre øvelsene av seg selv. Opptil fem dommere gir karakterer fra null til ti, samt eventuelle straffepoeng for feil i programmet. Obligatorisk i alle dressurprogram er visning av gangartene skritt, trav og galopp, samt "holdt" (hvor hesten står helt stille og parallelt oppstilt med fram- og bakbeina), rygging (skritt bakover) samt vendinger og overganger mellom gangarter og temposkifter i disse.Mer avanserte øvelser er «changementer» (flyvende galoppombytter), figurridning i form av sirkler (volter) og halvsirkler på 8 og 10 diameter, forbundet med rette linjer (serpentiner), samt sideøvelser hvor hestens forpart og bakpart følger hvert sitt spor (sjenkelvikning, travers, versade). De vanskeligste øvelsene er piruett (dobbel helomvending på bakparten i galopp), passage (langsomt trav med høye beinløft) og piaff (trav på stedet). I internasjonale mesterskap benyttes ofte selvvalgte program som ris til musikk på en fastsatt tid (kür, fristil). Les mer i Store norske leksikon ridesport