Joachim Du Bellay
Store norske leksikon,Språk og litteratur,Litteratur i verden,Europa,Frankrikes litteratur,Frankrikes litteratur på 1500-tallet
Joachim Du Bellay var en fransk forfatter. Han var en av de sju dikterne som dannet Pleiaden. Hans essay La Deffence et illustration de la langue françoyse (1549), der han fremhever antikkens språk og litteratur som forbilder for den franske kulturen, ble Pleiadens teoretiske manifest. Det er preget av et inderlig ønske om at Frankrike må få et rikt riksspråk og en egen nasjonallitteratur.
Du Bellay oppholdt seg i mange år i Italia og satte seg nøye inn i italiensk litteratur. Etter tilbakekomsten utgav han flere betydningsfulle diktsamlinger: Les Regrets (1558), som blant annet inneholder noen sonetter av intim lyrisk karakter, og samlingen Les Antiquités de Rome (1558), der han besynger sitt møte med den italienske hovedstaden. Du Bellays sonetter er litteraturhistorisk svært viktige, fordi han er den første i Frankrike som bryter med tradisjonen fra Francesco Petrarcas kjærlighetssonetter. Les mer i Store norske leksikon Pleiaden Frankrikes litteratur Litteratur Saulnier, V.L.: Du Bellay: l'homme et l'oeuvre, 1951, Finn boken  Tucker, G.H.: The poet's odyssey: Joachim du Bellay and the «Antiquitez de Rome», 1990, isbn 0-19-815865-3, Finn boken