Sigurd Alf Eriksen
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Metall- og smykkekunst
Sigurd Alf Eriksen var en norsk gullsmed, emaljør, kunsthåndverker og maler. Hans personlig utformede smykker fra etterkrigsårene er blant de fremste i norsk gullsmedkunst.
Utdannelse Eriksen gikk i lære hos gullsmedfirmaet J. Tostrup i perioden fra 1914 til 1921. I det samme tidsrommet studerte han ved Statens håndverks- og kunstindustriskole. Fra 1923 til 1926 studerte Eriksen ved Staatliche Zeichenakademie i Hanau am Main. Etterpå studerte han i Wien ved Atelier Simet (1927) og i 1930 var han elev av professor Geier Heine i Paris. I perioden fra 1926 til 1946 var Sigurd Alf Eriksen leder av emaljeavdelingen ved J. Tostrup. Der fikk han stor betydning i mellomkrigsårene.I 1946 opprettet han eget verksted. Smykkene fra denne tiden står som de sterkeste i norsk gullsmedkunst. Inspirasjonen kom fra eldre kulturer som den bysantinske. De unike smykkene i sølv og emalje var av monumental karakter. Fra 1938 til 1969 var Sigurd Alf Eriksen lærer i gullsmed- og emaljekunst ved Statens håndverks- og kunstindustriskole. Han var også gjesteforeleser ved kunstskoler i North Carolina og Maine i USA.Sigurd Alf Eriksen mottok Jacob-prisen i 1961. Han er blant annet representert i Nasjonalmuseet, Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum og Permanenten. Eriksen jobbet også som maler. Les mer i Store norske leksikon Sigurd Alf Eriksen i Norsk kunstnerleksikon Sigurd Alf Eriksen i Norsk biografisk leksikon gullsmedkunst Litteratur Opstad, Jan-Lauritz (1984). Emaljekunstneren Sigurd Alf Eriksen : en retrospektiv utstilling, Nordenfjeldske kunstindustrimuseum