belgere
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Europa,Romerrikets historie
Belgere er en betegnelse gitt av Julius Caesar på keltiske folk nord for Seinen og Marne, og som er opphav til det moderne Belgia.
Belgerne ble beseiret i 57 fvt. i forbindelse med Caesars erobring av Gallia. Caesar organiserte området som den romerske provinsen Belgica, men motstanden mot romerne holdt seg i flere tiår etterpå.Caesar beskriver belgere som stolte og stridfulle, og mener også de holdt til i det sørøstlige England. Senere kilder refererer også til belgere i England, men det er usikkert om dette er en referanse til et opprinnelig keltisk folk eller om det er en romersk konstruksjon. Les mer i Store norske leksikon keltere gallere Gallia Belgias historie