betalingsfjernsyn
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Elektronikk,Elektronikk,Fjernsynsteknikk
Betalingsfjernsyn er en fellesbetegnelse for programmer som sendes ut fra en fjernsynsstasjon på en slik måte at bare seere som betaler spesielt for tjenesten kan motta feilfrie bilder. Før programmene sendes ut i eteren eller gjennom kabelnettet blir bilder og lyd forvrengt etter en bestemt teknikk (se kryptering). Betalingsfjernsynsabonnentene kan ved hjelp av en dekrypter gjenskape det opprinnelige signal.
En rekke satellittkanaler er krypterte. Satellittmottakeren vil dekryptere signalet forutsatt at innehaveren har et gyldig programkort (plastkort) for den aktuelle kanal og setter dette inn i mottakerens smartkortleser.Også kabelselskapene krypterer enkelte av kanalene. For å motta disse betaler brukerne en seeravgift, enten som fast abonnement eller som direkte bruksavgift i forhold til den bruk som gjøres av tjenesten. Abonnentene må ha et eget dekrypteringsanlegg, en dekoder, for å kunne ta inn sendingene.I Europa var franske Canal Plus (etablert 1984) den første kanalen med en omfattende betalingsfjernsynsvirksomhet over jordbundet nett. For øvrig er betalingsfjernsyn gjerne knyttet til formidling av visse satellittkanaler, spesielt med filmer og sport. Les mer i Store norske leksikon TV