dragestil
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Arkitektur og landskap,Arkitekturhistorie,Jugendstil og art nouveau i arkitekturhistorien
Dragestilen var et forsøk på å gjenopplive den gamle nordiske dyre-ornamentikken, ofte blandet med romanske planteslyng. Stilen oppsto ut fra den romantisk begeistringen for fortida som oppsto i Norge i andre halvdel av 1800-tallet.
Utgangspunktet for dragestilen var todelt: For det første en gryende interesse for stavkirkene og dragene av treskurd der. For det andre det arkeologiske studiet av den gamle dyrestilen som ble gjort av forskere som Sophus Müller, Oscar Montelius, Ingvald Undset og Nikolay Nicolaysen.Stilens karakteristiske slyngninger er synlige allerede i de dekorative feltene i Fugleværelset på Slottet som ble laget av Johannes Flintoe rundt 1840. Det egentlige gjennombruddet kom med arkitekt Holm Munthe rundt 1880. Han sto bak bygg som Holmenkollen turisthotell (1889–90) og Frognerseteren (1891).Rundt 1900 gled dragestilen som arkitektonisk begrep sammen med art nouveau (jugendstilen) i bygg som Henrik Bulls Historisk museum i Oslo (1898). Den får sin siste utløper i Kristian Biongs kongevilla (1907–10).I sølvsmedkunsten dukket dragestilen opp i 1870-årene og blomstret særlig i 1890-årene med Jacob Tostrup Prytz, David Andersen, Torolf Prytz, Th. Olsen). Det samme gjelder for møbelkunsten. Les mer i Store norske leksikon arkitektur i Norge interiørarkitektur dyreornamentikk art nouveau jugendstil