ansiktsurne
Store norske leksikon,Historie,Arkeologi,Arkeologi
Ansiktsurne er en egenartet leirkarform fra yngre bronsealder. Øvre del av karet er utformet som et menneskeansikt, og de er benyttet som gravurner. Ansiktsurner kjennes spesielt fra Danmark, Nord-Tyskland, Polen, Italia (Etruria) og Norge, samt et par funn fra Sverige.
Fra Norge er sju funn av ansiktsurner kjent, gjerne satt inn i små gravkammer av stein. Alle er fra rike landsbruksområder i Agder (Bringsvær i Grimstad) og Rogaland (Bø og Njølstad i Hå kommune). Urnenes eneste dekor er to små hull som likner på øyne, men i et par tilfeller finnes også spor av neser. Nyere studier av formen på de norske funnene tyder på likheter med ansiktsurner fra Legnica i Polen, og kontakt mellom regionene har blitt postulert i form av handel eller ekteskap. Les mer i Store norske leksikon urne bronsealderen bronsealderen i Norge Litteratur Aasbøe, Malin 2008: Norwegian Face-Urns: Local Context and Interregional Contacts. I The Materiality of Death: Bodies, Burials, Beliefs, s. 105-113. Redigert av Fredrik Fahlander og Terje Østigård. BAR International Series 1768. Archaeopress, Oxford. Haavaldsen, Per 1985: Sørnorske ansiktsurner – en lokal utforming av en kontinental oldsaksgruppe. I Artikkelsamling 1, s. 25-33. Redigert av Jenny-Rita Næss. AmS-Skrifter 11. Arkeologisk museum i Stavanger, Stavanger.