Kaja Eide Norena
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Musikk,Klassisk musikk,Norske klassiske sangere
Kaja Eide Norena var en norsk sanger (koloratursopran). Hun hadde på 1920–1930-tallet en stor internasjonal operakarriere med hovedroller på La Scala og Metropolitan.
Utdannelse og tidlig karriere I 1920-årene tok hun kunstnernavnet Norena. Hun var elev av Helene Aschehoug og Ellen Gulbranson og reiste på studiereiser blant annet til London. Hun hadde konsertdebut i Oslo i 1905 og operadebut i Christoph Willibald Glucks Orfeo et Euridice på Nationaltheatret i 1907. Der sang hun også hovedroller i blant annet Madame Butterfly (Giacomo Puccini), Eugen Onegin (Pjotr Tsjajkovskij) og Lakmé (Léo Delibes). Hun medvirket også i de kvinnelige hovedrollene i Centralteaterets oppsetninger av La Traviata (Giuseppe Verdi) og La Bohème (Puccini). Internasjonal karriere Etter at hun i 1924 debuterte ved La Scala i Milano som Gilda i Rigoletto (Verdi), med Arturo Toscanini som dirigent, bosatte hun seg i Paris og fikk store roller på Parisoperaen og Covent Garden i London. I perioden 1933–1938 hadde hun gjentatte opptredener på Metropolitan-operaen i New York. I samme periode gjestet hun en rekke ganger Salzburg-festspillene. Hennes siste operarolle var som Desdemona i Verdis Otello på Parisoperaen i 1938.Gjennom karrieren ga hun flere konserter i Norge, og til langt ut på 1960-tallet var hun i hjemlandet også kjent for sin plateinnspilling av Agathe Backer Grøndahls sang Mot kveld, som stadig sto på programmet i NRKs Ønskekonserten.Kaja Eide Norena var gift med skuespilleren Egil Eide fra 1909 til 1939 og med advokaten og forretningsmannen Henry Myron Blackmer fra 1939 til hans død i 1962. Priser Kongens fortjenstmedalje i gull Den franske Æreslegionen Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden, 1933 Ingenio et Arti, Danmark, 1934 Les mer i Store norske leksikon Kaja Eide Norena i Norsk biografisk leksikon opera