alpinsk dachsbracke
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Landbruk,Husdyr,Hund,Hunderaser
Alpinsk dachsbracke er en hunderase. Denne østerrikske jakthunden brukes som langsomtdrivende hund på hjort, rådyr, hare og rev, men er først av alt en sporhund for ettersøk av skadet vilt.
Beskrivelse Helhetsinntrykket er en lavstilt, kraftig jakthund med robust, kraftig kroppsbygning, tett pels og fast muskulatur. Den har rektangulær kroppsbygning og kileformet hode med brede og lange ører. Hunden har ganske lang hale, og pelslengden på kroppen er 3–5 cm. Mankehøyde for tisper er 36–37 cm, og hannhunder 37–38 cm. Idealfargen er mørk hjorterød med eller uten svarte stikkelhår; også svart med klart avgrensete, rødbrune tegninger over øyebrynsbuene, bryst, bein, poter og under halen. Hvit brystflekk er tillatt. Historie Opprinnelsesland er Østerrike, men rasen forekom før godkjennelsen i 1932 i de sørlige delene av Tyskland. Les mer i Store norske leksikon hund jakthund hunderase liste over hunderaser hundens historie