Aisha
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Religioner og livssyn,Islam,Biografier i islam
Aisha var en av profeten Muhammads hustruer etter Khadijas død, ofte omtalt som hans yndlingshustru. Hun var datter (arabisk: bint) av Muhammads nære venn Abu Bakr, som ble kalif etter Muhammads død. Aisha var meget ung ved ekteskapsinngåelsen, og flere klassiske kilder antyder at hun var 9 eller 10 år, mens noen antyder at hun kan ha vært eldre. Dette har særlig i nyere tid vært et stridsspørsmål. Aisha levde med Muhammad og tett på begivenhetene gjennom hele perioden etter emigrasjonen til Medina i år 622 og frem til Muhammads død i 632. Senere overleverte hun mye av sin innsikt om profetens personlige liv, om hans lære og om møter og hendelser som hadde funnet sted i hans levetid.
Etter profetens død engasjerte Aisha seg sterkt i striden om hans etterfølger. Hun var motstander av både Uthmans og Alis krav på kalifatet. Etter at Ali hadde blitt kalif etter Uthmans død i 656, deltok hun selv i et slag ved Basra, Kamelslaget, hvor Alis legitimitet som leder ble utfordret. Senere avsto hun fra et slikt politisk engasjement, og hun virket resten av livet som lærd og lærer.Aisha ble i sin samtid betraktet som en særdeles kunnskapsrik kvinne, og hun fremstod etter hvert som en sentral autoritet i sunniislam når det gjaldt overleveringene om profeten, hadith. Over 2200 slike overleveringer tilskrives henne. Les mer i Store norske leksikon islams historie islam