Carl Bosch
Store norske leksikon,Realfag,Kjemi,Kjemi,Kjemikere
Carl Bosch var en tysk kjemiker. Han fikk Nobelprisen i kjemi i 1931 for sitt pionerarbeid innen høytrykk-kjemi sammen med Friedrich Bergius. Han er mest kjent for å ha vært med på utviklingen av Haber-Bosch-metoden for å fremstille ammoniakk.
Bosch studerte metallurgi ved den tekniske høyskolen i Berlin og kjemi ved universitetet i Leipzig 1892–1898. Han tok en doktorgrad i organisk kjemi med Johannes Wislicenus som veileder (i likhet med Eyvind Bødtker).Han ble først ansatt i BASF AG, hvor han i årene 1909–1913 utviklet Fritz Habers metode til fremstillingen av ammoniakk til en industriell prosess (Haber-Bosch-metoden). I 1925 var Bosch med på å etablere I.G. Farbenindustrie, hvor han ble direktør og styreformann.Også for mange andre kjemiske prosesser som krever høye temperaturer og høye trykk, var Carl Boschs innsats av grunnleggende betydning, blant annet for fremstilling av metanol og for fremstilling av bensin og mellomtunge oljer fra kull og tunge oljer. Bosch hadde forståelse for den grunnleggende vitenskapelige forskningens betydning for kjemisk industri, og opprettet flere forskningslaboratorier.Etter hvert som nazistene sikret sitt grep om makten i Tyskland, mistet Bosch sin posisjon fordi han kritiserte politikken deres.Carl Bosch var nevø av Robert Bosch. Les mer i Store norske leksikon kjemi Eksterne lenker Nobelstiftelsens nettsider om kjemiprisen 1931