bærefrekvens
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Telekommunikasjon og kringkasting,Kommunikasjonsteknologi
Bærefrekvens er svingetallet (angitt i Hz) til en elektrisk vekselspenning (også kalt bærebølge) som benyttes når et informasjonssignal skal overføres til en mottaker i et annet frekvensbånd enn det båndet der signalet opprinnelig ligger i (basisbåndet).
Et datasignal med lav bitrate kan for eksempel inneholde signalkomponenter med frekvenser i området 0–1200 Hz. Dersom dette signalet skal sendes over en analog telefonkanal, må signalkomponentenes frekvenser først flyttes til talebåndområdet 300–3400 Hz. Dette skjer i et modem ved å utføre modulasjon av signalet med en bærebølge. Etter overføringen til mottaker kan signalet flyttes ned i sitt opprinnelige frekvensområde igjen.I det modulerte signalet vil frekvensspekteret slik det var i basisbåndet gjenfinnes symmetrisk på begge side av bærefrekvensen som to sidebånd. Men det er mulig å filtrere vekk det ene av disse sidebåndene for å spare båndbredde og likevel kunne gjenvinne informasjonssignalet i basisbåndet. Dette kalles enkeltsidebåndoverføring og benyttes i analoge telenett for å kunne overføre mange telefonkanaler samtidig på en enkelt fysisk linje. Les mer i Store norske leksikon kommunikasjonsteknologi telefoni