Staraja Ladoga
Store norske leksikon,Historie,Arkeologi,Nordisk arkeologi
Staraja Ladoga var i middelalderen et urbant sentrum i Russland, ved elven Volkhovs vestbredd nær utløpet i Ladogasjøen. I dag er Staraja Ladoga en landsby (selo) i Volkhov kommune i Leningrad fylke (oblast).
Omfattende arkeologiske utgravninger etter andre verdenskrig har styrket de skriftlige kildenes opplysninger om byens sentrale politiske og økonomiske betydning i Gardarike, vikingtidens Russland. Staraja Ladoga var tilsynelatende en multietnisk bosetning, med innbyggere av finsk, skandinavisk og slavisk bakgrunn.Dendrokronologiske dateringer tyder på at byen ble etablert omkring 750, og i de neste par hundre årene var den en av Øst-Europas viktigste handelshavner. Staraja Ladoga lå på ruten mellom Østersjøen og henholdsvis Konstantinopel og Kalifatet via de store russiske elvesystemene.Ved Staraja Ladoga, men på motsatt side av Volkhov, ligger gravfeltet Plakun. Flere av gravene her antas å være skandinaviske.Ifølge Nestorkrøniken kom den legendariske væringhøvdingen Rurik til Staraja Ladoga i 862 og gjorde byen til sin hovedstad. Hans etterfølgere flyttet siden hovedstaden til Novgorod og deretter til Kiev. Norrøne kilder nevner at Eirik Håkonsson Ladejarl brente Aldeigjuborg i 990-årene. Navnet Opprinnelig ble byen bare kalt Ladoga. I norrøne kilder kalles byen Aldeigjuborg. Navnet Staraja Ladoga («gamle Ladoga») fikk byen i 1705, da Peter den store grunnla Novaja Ladoga («nye Ladoga») noen kilometer lenger nord, nærmere innsjøen Ladoga. Les mer i Store norske leksikon Gardarike Kievriket Ladoga Ladoga-innskriften Novgorod Russlands historie