brucin
Store norske leksikon,Realfag,Kjemi,Organisk kjemi,Organiske forbindelser
Brucin er et hvitt, krystallinsk stoff som er svært giftig. Stoffet har en meget bitter smak. Det løses lite i vann, lettere i alkohol.
Brucin er et alkaloid. Det danner salter med sterke syrer, for eksempel brucinsulfat. Stoffet er kjemisk beslektet med stryknin og har kjemisk formel C23H26O4N2·2H2O. Det spalter av vann ved 100 °C og smelter ved 178 °C.Stoffet finnes i revekake og ignatiusbønner og kan utvinnes av disse. I likhet med stryknin fremkaller det stivkrampe, men det virker svakere. Tidligere ble det brukt medisinsk som styrkemiddel.Navnet er etter busken Brucea antidysenterica, som man feilaktig trodde inneholdt giften.