Athenagoras
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Religioner og livssyn,Kristendom,De ortodokse kirker
Athenagoras var en gresk prest og økumenisk patriark i den ortodokse kirke fra 1948. Han gjorde en stor innsats både for å samle og styrke den ortodokse kirke innad, og for å gjenopprette kontakten med de orientalsk-ortodokse kirkene og med den katolske kirke.
Bakgrunn Athenagoras ble født i Hellas i 1886, og døpt Aristocles Matthew Spyrou. Etter endt skolegang studerte han på det teologiske fakultet på Halki, utenfor Istanbul. Der ble han ordinert som diakon i 1910. Senere ble han munk og fikk navnet Athenagoras. I 1922 ble han valgt som metropolitt av Korfu, og i 1930 som erkebiskop av Nord- og Sør-Amerika. Som erkebiskop På 1930-tallet var det greske erkebispedømmet for Nord- og Sør-Amerika preget av sterke splittelser knyttet til politiske konflikter i Hellas, og Athenagoras fikk ansvaret for å prøve å samle medlemmene. Han bedrev utstrakt reisevirksomhet for å gjenopprette kommunikasjonen, og han lykkes i å gjenopprette en tradisjonell kirkelig struktur.Athanagoras etablerte institusjoner og organisasjoner som fortsatt eksisterer: the Ladies Philoptochos Society, Holy Cross Greek Orthodox School of Theology og Saint Basil Academy. Athenagoras etablerte dessuten en organisasjon for unge gresk-ortodokse (Ellenike Orthodoxe Neolaia).Athenagoras beskrev den ortodokse kirke som Amerikas glemte kirke, og pekte blant annet på at ortodokse soldater ikke hadde religiøse rettigheter. Gjennom å samle ortodokse ledere, lykkes det å få den ortodokse kirke mer anerkjent i USA. Dette medførte at også ortodokse soldater fikk stadfestet retten til sjelesorg av ortodokse prester. Som patriark I 1952 tok Athenagoras initiativ til et nytt ortodoks konsil. Det første forberedende møtet ble avholdt på Rhodos i 1961. I 2016 ble konsilet endelig avholdt, men flere ortodokse kirker, blant annet den russisk-ortodokse kirke, deltok ikke.Som et resultat av de konsilforberedende møtene, ble de ortodokse kirkene enige om å innta en felles holdning til andre kristne kirker. I 1964 ble det innledet uoffisielle samtaler med de orientalsk-ortodokse kirkene (Den syrianske, den koptiske, den etiopiske og den armenske) for første gang siden splittelsen som oppstod på kirkemøtet i Kalkedon i 451.Da Kirkenes Verdensråd ble etablert i 1948 sendte Athenagoras representanter til møtene, og Det økumeniske patriarkat ble raskt medlem.Athenagoras ble den første ortodokse patriark siden 1054 som møtte en katolsk pave. Han sendte representanter til det andre Vatikankonsil som den katolske kirke avholdt i Roma. Athenagoras og pave Paul 6 innledet en direkte brevveksling, og de møttes for første gang på Oljeberget i Jerusalem, i 1964. Femti år senere ble dette markert med et nytt møte mellom pave Frans og patriark Bartolomeus nettopp på Oljeberget.Pave Paul 6 og patriark Athenagoras ble enige om å oppheve den gjensidige bannlysingen fra 1054. Paul 6 besøkte senere det økumeniske patriarkatet i Konstantinopel, og Athenagoras besøkte Roma i 1967. Senere paver og patriarker har opprettholdt denne relasjonen og avlagt hverandre besøk.Den katolske og den ortodokse kirke etablerte en internasjonal komité for teologisk dialog. Som et ytterligere symbol på forsoning har den katolske kirke dessuten returnert flere helgenrelikvier til ortodokse kirker. Les mer i Store norske leksikon den gresk-ortodokse kirke de ortodokse kirker den ortodokse kirke kristendommens historie kristendom