barriere
        
         (fysikk)
Store norske leksikon,Realfag,Fysikk,Kvantefysikk
Ordet brukes i kvantefysikken i betydningen potensialbarriere om et område i rommet hvor partikkelen trenger ekstra høy energi for å befinne seg. I motsetning til klassisk fysikk, kan en partikkel med mindre energi enn potensialbarrieren likevel ha en viss sannsynlighet for å passere barrieren.
Beskrivelse Eksempler på potensialbarrierer er grenseskiktet mellom to materialer som er i kontakt med hverandre. Elektroner som prøver å forflytte seg fra det ene materialet til det andre må da passere en region som krever ekstra høy energi sammenliknet med resten av materialet.En partikkel som passerer en potensialbarriere vil miste kinetisk energi. Hvis barrieren har en tilstrekkelig liten tykkelse til at partikkelen likevel kan passere, så kan partikkelen få tilbake sin opprinnelige kinetiske energi i det den har passert barrieren.Hvis barrieren er høy nok kan ikke partikkelen ifølge klassisk område trenge gjennom. Det er fordi den ikke har kinetisk energi nok til å komme inn. Men i kvantefysikken er det likevel en viss sannsynlighet for å passere barrieren. Slik barrieregjennomtrengning er i strid med den klassiske forestilling om energiens bevarelse, men er i samsvar med Heisenbergs usikkerhetsrelasjon. Dette kalles for kvantemekanisk tunnelering. Les mer i Store norske leksikon tunneleffekt energi