cannelloni
Store norske leksikon,Næringsmidler og husholdning,Mat,Ulike lands kjøkken,Sør-Europas kjøkken,Italiensk mat
Cannelloni er en italiensk pastatype av durumhvete, formet som et rør, cirka 10 cm langt og med en diameter på 2 cm. Tradisjonelt fylles rørene med kjøttsaus, ost eller grønnsaker, legges ved siden av hverandre i en ildfast form, dekkes med hvit saus eller tomatsaus, før de stekes eller gratineres i stekeovn.
Tørket cannelloni kan kjøpes i butikken, men man kan også lage dette av fersk pasta. Da lager man tynne pastaplater, skjærer ut store firkanter (7x10 cm), legger på en spiseskje med ønsket fyll, og ruller pastaplaten sammen til et rør.En av de mest utbredte cannellonirettene er Cannelloni di carne, der pastarøret fylles med tomatisert kjøttragu, og dekkes av hvit saus og ost. En annen populær måte å servere cannelloni på er å fylle rørene med en blanding av spinat og ricotta.Beskrivelser av fylt pasta finner man allerede på 1700-tallet, men i kokebøker dukker ordet cannelloni opp først på begynnelsen av 1900-tallet. Varianter av cannelloni finnes også i andre matkulturer. Canelons er en velkjent rett i det katalanske kjøkken, og i USA går cannelloni under navnet manicotti, som betyr ermer. Les mer i Store norske leksikon pasta italiensk mat italiensk vin