District of Columbia
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Nord- og Mellom-Amerika,USAs geografi,Delstater og områder i USA
District of Columbia, forkortet D.C., er et forbundsdistrikt i USA. Området ligger ved elven Potomac og danner en enklave i Maryland, på grensen mot Virginia. D.C. dekker 177 km2 og har 689 545 innbyggere (US Census, 2020).
D.C. er sete for regjeringen og territorialt identisk med forbundshovedstaden Washington D.C. Noen av USAs mest berømte bygninger – Det hvite hus og kongressbygningen (Capitol Hill) – ligger her. Historie Distriktet ble opprettet ved lovvedtak i kongressen i 1790 og 1791 av områder fra de omliggende delstatene Maryland og Virginia. Virginias del ble gitt tilbake til delstaten i 1846. Det 21. grunnlovstillegget i 1961 ga innbyggerne i D.C. stemmerett ved presidentvalg, og borgerne kunne bruke denne retten for første gang i 1964. I 1970 fikk D.C. rett til å velge en delegat til Representantenes hus, med talerett, men ikke stemmerett, og i 1974 fikk det kommunalt selvstyre med rett til å velge sitt eget bystyre og sin egen borgermester. Grunnen til at borgerne i District of Coulmbia ikke hadde disse rettighetene tidligere, var den opprinnelige tanken at setet for forbundshovedstaden skulle ligge på nøytral grunn, fordi kampen om plasseringen hadde vært hard og kontroversiell.D.C. har vært USAs hovedstad siden 1800, da John Adams flyttet regjeringen fra Philadelphia. Folketallet vokste kraftig, fra rundt 8000 i 1800 til rundt 30 000 i 1830. Siden vokste folketallet jevnt til det nådde toppen med cirka 800 000 i 1950. Deretter falt antallet innbyggere, særlig i 1970-årene, og var nede på 638 000 i 1980, 607 000 i 1990 og 572 000 i 2000, da trenden snudde. I 2000 var det rundt 602 000 innbyggere og i 2014 659 000 innbyggere. Les mer i Store norske leksikon USA USAs historie USAs politiske system Washington D.C. Litteratur US Census Bureau: QuickFacts: District of Columbia