bly(II)hydroksid
Store norske leksikon,Realfag,Kjemi,Uorganisk kjemi
bly(II)hydroksid er en kjemisk forbindelse av bly, hydrogen og oksygen. Forbindelsen er et hvitt bunnfall som dannes når man tilsetter base, for eksempel alkalihydroksid, til en løsning av bly(II). Bly(II)hydroksid er giftig. Den kjemiske formelen til bly(II)hydroksid er Pb(OH)2.
Det hvite bunnfallet inneholder også bly(II)oksidhydroksid, Pb6O4(OH)4. Betegnelsen Pb(OH)2 er derfor forenklet og noe misvisende. bly(II)oksidhydroksid lar seg fremstille i ren tilstand ved hydrolyse av bly(II)acetatløsninger. Dette oksidhydroksidet er noe løselig i vann med basisk reaksjon, og det har amfotære egenskaper, som vil si at det løses lett i både syrer og baser. Bly(II)oksidhydroksid brukes blant annet i nikkel-kadmiumbatterier.Romertallet i parentes i den kjemiske betegnelsen viser til oksidasjonstallet bly har i forbindelsen. Les mer i Store norske leksikon kjemi