Trygve Frøyland Braatøy
Store norske leksikon,Medisin,Helse og samfunn,Medisinsk historie,Psykiatriens historie
Trygve Frøyland Braatøy var en norsk psykiater og forfatter. Opprinnelig het han Trygve Frøyland Nielsen.
Braatøy ble født i Minneapolis, USA. Han utdannet seg som psykiater hos Rolv Gjessing, Ragnar Vogt og Haakon Sæthre, og som psykoanalytiker i Berlin. Braatøy var overlege ved Ullevål psykiatriske avdeling i 1946–1952. I perioden 1949–1951 var han permittert fra stillingen, da han arbeidet ved Menninger Foundation i USA. Fra 1952 drev han privatpraksis.I en rekke vitenskapelige arbeider, særlig i hovedverket De nervøse sinn (1947), var Braatøy en forkjemper for dynamiske synspunkter i psykoterapien. Som lege la han hovedvekten på den langvarige, nære kontakt med den enkelte nervøse pasient og øvde stor innflytelse ved skarp kritikk, først og fremst av sykehusmedisinen. Med Hamsun-studien Livets cirkel (1929, ny utgave 1954) innførte han psykoanalytiske synsmåter i litteraturforskningen.Braatøys kulturanalytiske og populærvitenskapelige produksjon omfattet, foruten tallrike avis- og tidsskriftartikler, flere bøker. Mest kjent er Pasienten og lægen (1952). Etter hans død er utgitt Fundamentals of Psychoanalytic Technique (1954). Som kulturanalytiker kom Braatøy til å spille en sentral rolle i norsk åndsliv. Les mer i Store norske leksikon Trygve Braatøy i Norsk biografisk leksikon psykiatriens historie