Wolfgang Borchert
Store norske leksikon,Språk og litteratur,Litteratur i verden,Europa,Tysklands litteratur,Tysklands litteratur 1900-1950
Wolfgang Borchert var en tysk forfatter. Han er den mest framtredende representanten for det som i tysk litteraturhistorie kalles Trümmerliteratur (ruinlitteratur), litteratur som beskriver forholdene i Tyskland rett etter at andre verdenskrig var over. I sitt teaterstykke Draußen vor der Tür (1947) satte Borchert søkelyset på den virkeligheten som møtte soldatene som kom hjem igjen etter krigen.
Biografi Wolfgang Borchert gikk i bokhandlerlære og arbeidet en kort tid som skuespiller før han i 1941 ble innkalt som soldat og sendt til Østfronten. Han ble såret og alvorlig syk, blant annet fikk han difteri, samtidig ble han ved gjentatte anledninger anklaget og fengslet for sin manglende tro på tysk seier, altså for defaitisme. I 1943 fikk han påvist gulsott og ble fritatt for videre militærtjeneste. Men da han som kabaretkunstner i Hamburg parodierte Joseph Goebbels, ble han sendt tilbake til fronten. Etter krigens slutt og etter fransk krigsfangenskap vendte Borchert tilbake til Hamburg, hvor han skrev og arbeidet som regiassistent. På grunn av stadig sviktende helse reiste han i 1947 til Sveits på kur. Han døde i Basel, én dag før stykket Draußen vor der Tür skulle uroppføres. Forfatterskap Borcherts forfatterskap omfatter dikt, kortprosa og teaterstykket Draußen vor der Tür. Et gjennomgående tema i hele forfatterskapet er krigens meningsløshet og grusomhet, og hvordan den ødelegger alt som gjør oss til mennesker. Samtidig viser tekstene hvor lang vei det vil være å gå for det tyske samfunnet for å komme seg på fote igjen etter krigens ødeleggelser; Borchert viser både de fysiske og – ikke minst – de psykiske ruinene som krigen og nasjonalsosialismen etterlot seg. Borchert begynte å skrive dikt allerede i 1936, men debuterte som lyriker først i 1946 med samlingen Laterne, Nacht und Sterne: Gedichte um Hamburg (1946). Det var den eneste lyrikksamlingen som kom ut mens han levde. I hans samlede verker, Das Gesamtwerk (1949), som utkom posthumt, og i senere nye og utvidete utgaver, inngår ytterligere dikt.I 1947 kom to samlinger med kortprosa: Die Hundeblume (den mest kjente teksten er tittelfortellingen) og An diesem Dienstag (med blant annet Nachts schlafen die Ratten doch, sannsynligvis den mest leste fortellingen i tyskspråklig etterkrigslitteratur overhode, Die Küchenuhr og tittelfortellingen). Formen er inspirert av den amerikanske sjangeren short story, som først ble kjent blant tyske forfattere som var i amerikansk krigsfangenskap og som deretter ble en svært populær litterær form også i tysk litteratur: korte tekster i et enkelt språk. Posthumt, blant annet i Das Gesamtwerk (1949), ble flere fortellinger kjent, for eksempel Das Brot og det korte antikrigsmanifestet Dann gibt es nur eins!, som Borchert skrev kort tid før han døde. I 1962 ga forfatteren Peter Rühmkorf ut samlingen Die traurigen Geranien, som omfatter ti korte prosatekster. Fra 1942 og fram til krigens slutt var alle tyske teatre stengt. Umiddelbart etter kapitulasjonen i mai begynte man igjen å spille teater, selv om de aller fleste teaterbygningene var ødelagt. Mye av det som ble satt opp var lettere underholdning og klassikere, samtidig som ønsket om en dramatikk som gjenspeilte den aktuelle situasjonen for det tyske samfunnet var stort. Borcherts stykke var et svar på dette savnet. I februar 1947 ble Draußen vor der Tür sendt som radioteater og fikk en svært god mottakelse; det samme gjorde premieren i november 1947 på Hamburger Kammerspiele.Hovedpersonen, Beckmann, er en av de mange soldatene som kommer hjem etter krigen. Han opplever å stå foran lukkede dører; blant annet hos sin kone som har funnet en annen mann, hos sin tidligere arbeidsgiver og hos sine foresatte fra militæret. Ingen steder får han hjelp, overalt får han døra slengt i ansiktet. Ikke en gang Gud er villig til å høre på ham, og da han går i Elbe for å ta sitt eget liv, spytter elva ham på land igjen. Stykket slutter med Beckmanns fortvilte skrik: «Gibt denn keiner, keiner Antwort???» (Er det da virkelig ingen som svarer?).Beckmanns fortvilelse og fullstendige mangel på håp gjenspeiler erfaringene til mange såkalte «Heimkehrer» (de som kommer hjem) etter krigens slutt: De hadde satt hele sin eksistens på spill i en krig som både var grusom og meningsløs, og de kom hjem til ingenting. Teksten er skrevet i et enkelt språk, formen er inspirert av ekspresjonistenes stasjonsdrama og middelalderens moraliteter.I 1948 ble stykket oversatt til norsk under tittelen Utenfor; i 2015 kom det ut i et nytt opplag sammen med fem kortprosatekster under tittelen Utenfor døren: ett skuespill og fem noveller. Betydning Borcherts forfatterskap er ikke omfattende, men av stor betydning. Han var uten tvil den viktigste av de forfatterne som kort tid etter den tyske kapitulasjonen beskrev situasjonen i Tyskland, midt i ruinene og med mennesker som langt på vei var ødelagt av mange år med diktatur og krig. Hans tekster hører med til den tyskspråklige kanon, leses fortsatt ofte i skolen og har en selvskreven plass i litteraturhistorien. Det har blitt skrevet en rekke biografier om Borchert, og det eksisterer en omfattende forskningslitteratur om forfatterskapet, i tillegg til mye didaktisk materiale. I 2009 kom en ny og revidert verkutgave.Flere av Borcherts dikt er tonesatt. Draußen vor der Tür er fortsatt et av de mest spilte stykkene på tyskspråklige teaterscener, stikk i strid med hva forfatteren trodde. «Ein Stück, das kein Theater spielen und kein Zuschauer sehen will» (Et stykke som ingen teatre vil spille og som ingen ønsker å se på), lyder undertittelen. Les mer i Store norske leksikon Tysklands litteratur Eksterne lenker Wolfgang Borchert i Projekt Gutenberg (DE) Wolfgang Borchert i LeMO (Lebendiges Museum Online) Wolfgang Borchert i Deutsche Biographie Wolfgang Borchert-arkivet i Universitetsbiblioteket i Hamburg