Bjarne Erlingsson av Giske og Bjarkøy
Store norske leksikon,Historie,Norsk og nordisk historie,Norges historie,Norges historie fra 1050 til 1300
Bjarne Erlingsson av Giske og Bjarkøy var en norsk lendmann/baron, sin tids rikeste og fornemste mann i Norge. Bjarne tilhørte den mektige Bjarkøyætten, og han giftet seg med godseierdatteren Margrete Nikolausdatter, som var enearving til arnmødlingenes Giske-gods, som omfattet et førtitall gårder og trolig var det største sammenhengende godskompleks i Norge.
Bjarne Erlingsson omtales som lendmann eller baron første gang i 1273. Etter Magnus Lagabøtes død 1280 var Bjarne Erlingsson medlem av formynderregjeringen for den mindreårige kong Eirik Magnusson, og ble brukt i flere viktige diplomatiske sendeferder, særlig til Skottland.I 1280-årene var Bjarne førende i den antikirkelige politikken, ledet kampen mot geistligheten og ble lyst i bann av erkebiskop Jon Raude. Da Håkon Magnusson overtok som konge i 1299 etter sin bror, fortsatte Bjarne Erlingsson som kongens nærmeste rådgiver.Bjarne mistet sin kone og eneste sønn, og skjenket store gaver til kirker, klostre og hospitaler i de viktigste byene og der han hadde jordegods. Hans store eiendommer ble delt ved hans død, og mesteparten tilfalt brorsønnen Erling Vidkunsson, sønn av Vidkunn Erlingsson. Les mer i Store norske leksikon Bjarne Erlingsson i Norsk biografisk leksikon Bjarkøyætta Norge i høymiddelalderen norsk jordeiendomshistorie