William Lawrence Bragg
Store norske leksikon,Realfag,Fysikk,Optikk
William Lawrence Bragg var en britisk fysiker, blant annet kjent for Braggs lov, som handler om refleksjon av bølger mot en gitterstruktur. William Bragg var bare 25 år gammel da han i 1915 fikk Nobelprisen i fysikk sammen med sin far, William H. Bragg, og han er den hittil yngste som har blitt tildelt prisen.
Bragg arbeidet etter endt utdannelse sammen med sin far i årene 1912–1915. Under første verdenskrig var han teknisk konsulent og arbeidet med akustisk peiling og avstandsmåling. Han var professor i Manchester (etter Ernest Rutherford) i 1919–1937, Cavendish professor i Cambridge i 1938–1953 og direktør for The Royal Institution i London i 1953–1966.Han utledet Braggs lov: nλ = 2d sin α, som gir betingelsen for refleksjon av en parallell stråle fra et romgitter når λ er strålens bølgelengde, d er avstanden mellom gitterplanene, α vinkelen mellom stråleretningen og gitterplanene og n er et helt tall.Bragg gjorde mye for å forbedre røntgenanalysemetoden, blant annet for å anvende den ved studiet av komplekse proteinmolekyler som forekommer i levende organismer. Les mer i Store norske leksikon Braggs lov Eksterne lenker Nobelstiftelsens sider om fysikkprisen 1915