Johan Lyder Brun
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Religioner og livssyn,Kristendom,Den norske kirke
Johan Lyder Brun var en norsk teolog. Han var professor i nytestamentlig teologi fra 1897–1940. Mer enn noen annen banet Brun veien for den historisk-kritiske bibelforskningen, og han ble blant annet gjennom sin stilling som redaktør av Norsk Kirkeblad den liberale fløyens leder i kirkestriden. Selv representerte han den liberale teologi i en moderat form.
Bruns vitenskapelige hovedverker er Die Auferstehung Christi (1925), Segen und Fluch im Urchristentum (1932), Jesu evangelium (1917, 2. utgave 1926), kommentarene til Lukasevangeliet (1933), Jakobs brev (1941) og Peters første brev (1949) samt hans oversettelse av Det nye testamentet (1945). I tillegg utga han en rekke skrifter i populær form, som ga innføring i den kritiske bibelforsknings resultater og prinsipper, blant annet Evangelielitteraturens opkomst (1934) og Brevlitteraturen i NT (1937).Brun er også representert i Norsk salmebok (NoS): Norges folk og Norges kirke, NoS 1985 nr. 744 Du som med miskunn metter alle munner, NoS 1985 nr. 794 Gud, når du til oppbrudd kaller, NoS 1985 nr. 838 / NoS 2013 nr. 867 Han var sønn av Johan Nordahl Brun (1839–1909). Les mer i Store norske leksikon Johan Lyder Brun i Norsk biografisk leksikon kirkestriden Den norske kirke slekten Brun Kristendommens historie i Norge Litteratur Dahl, Nils Alstrup: «Lyder Brun : hans vei og verk som nytestamentlig teolog» i Norsk teologisk tidsskrift 51 (1950), 97-138 Molland, Einar: Norges kirkehistorie i det 19. århundre, b. 2, 1979, isbn 82-05-11744-6, Finn boken  Tunold, Solveig: «Lyder Bruns forfatterskap inntil 1940, [...]» i Bibliografiske monografier, b. 1, 1937-45, 44-58 (Norsk bibliografisk bibliotek, b. 3, h. 5) Valkner, Kristen, red.: Kirkestriden i Norge : belyst ved Lyder Bruns brev til F.C. Krarup [...], 1968 Wisløff, Carl Fr.: Norsk kirkehistorie, b. 3, 1971