delfiner
Store norske leksikon,Biologi,Dyreriket,Ryggstrengdyr,Virveldyr,Pattedyr,Hvaler,Tannhvaler,Delfinfamilien
Delfiner er en gruppe tannhvaler. De fleste er forholdsvis små hvaler med lengder mellom 1,5 og 4 meter. Spekkhoggeren kan imidlertid bli opptil 8 meter, og veie over 5 tonn. Alle delfiner har en tydelig markert snute og ryggfinne. Neseborene løper sammen til en felles neseåpning like bak snuten. Neseåpningen ser ut som en månesigd med den konkave kanten forrest.
I biologisk systematikk regnes delfinene som en familie innenfor i ordenen hvaler (underorden tannhvaler). Familien omfatter 31 arter, eller omtrent halvparten av alle hvalarter. Kommunikasjon og atferd Delfinene bruker lyd både til kommunikasjon og til ekkolokalisering. Lydregisteret er stort, fra 0,25 kilohertz (kHz) til 220 kHz. De kan læres opp til å utføre ganske kompliserte oppgaver, og hukommelsen er svært god. Delfinene har stor hjerne, men tettheten av nerveceller i hjernen er lav. Trolig brukes mye av hjernen til å bearbeide lydsignaler. Utbredelse Delfinene finnes i alle havområder, og forekommer som regel i større eller mindre flokker. Den sosiale tilknytningen til flokken er oftest nokså løs. Noen arter holder til i tropiske og subtropiske farvann, andre i tempererte og kaldere havområder, mens atter andre er kosmopolitter. Fangst Noen delfinarter er gjenstand for fangst, for eksempel grindhvalen, som har vært fanget ved Færøyene i flere hundre år. Flere millioner delfiner er i løpet av de siste tiår druknet i tunfisk-fiskernes nøter i havet utenfor vestkysten av Nord-Amerika. Les mer i Store norske leksikon hvaler tannhvaler