Francesco Crispi
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Europa,Italias historie
Francesco Crispi var en italiensk politiker. Han var statsminister fra 1887 til 1891 og fra 1893 til 1896.
Crispi ble født på Sicilia og var utdannet jurist. Han deltok i opprøret der fra 1848 til 1849, og var etter dette i eksil i ti år. Under opprøret på Sicilia i 1860 allierte han seg med Giuseppe Garibaldi, og etter Italias samling i 1861 satt han i det italienske deputertkammeret. Siden satt han som stats- og utenriksminister fra 1887 til 1891 og fra 1893 til 1896.Som stats- og utenriksminister førte Crispi en tyskvennlig politikk. Han ville utvide Italias kolonivelde, og hadde hovedansvaret for angrepet på Etiopia i 1895. Nederlaget ved Adua i 1896 gjorde at han måtte gå av. Les mer i Store norske leksikon februarrevolusjonen kolonialisme Etiopias historie Italias historie før samling Italias historie