domene
        
         (fysikk)
Store norske leksikon,Realfag,Fysikk,Materialfysikk
Domener er områder i krystallstrukturen til et fast stoff der de enkelte atomenes eller molekylenes elektriske eller magnetiske momenter peker i samme retning.
Kontroll over bevegelsen til domener har mulig anvendelse innenfor teknologi basert på spinnelektronikk. Fysisk beskrivelse I et umagnetisert ferromagnetisk stoff, for eksempel jern (Fe), er de enkelte domenene innenfor samme krystallitt orientert i forskjellige retninger. Når stoffet blir magnetisert i et ytre felt, vil de domenene som har magnetisk moment parallelt (eller nesten parallelt) med det ytre feltet, vokse på bekostning av de andre. Ved sterkere felt vil alle atomene innen et domene dreie seg samtidig (barkhauseneffekt). I ferroelektriske materialer finnes tilsvarende domener, der molekylære dipolmomenter er rettet parallelt.Domener oppstår for å redusere den statiske energien assosiert med et netto magnetisk eller elektrisk felt avgitt av materialet. Siden tilstedeværelsen av flere domener hvor den magnetiske eller elektriske polariseringen peker i ulike retninger fører til at netto felt blir sterkt redusert, senker dette energien til systemet. Anvendelser Magnetiske domener er adskilt via såkalte domenevegger. Slike vegger kan manipuleres via blant annet elektriske strømmer gjennom spinnoverføring. Dette er et aktivt forskningsområde innenfor spinelektronikk med tanke på potensiell teknologisk bruk i blant annet lagring av informasjon i datamaskiner. Les mer i Store norske leksikon spinntronikk ferromagnetisme ferroelektrisitet