dysprosium
Store norske leksikon,Realfag,Kjemi,Grunnstoffer,Stabile grunnstoffer
Dysprosium er et grunnstoff som er et sølvglinsende metall og så mykt at det enkelt kan skjæres med kniv. Det har atomnummer 66, atomsymbol Dy og tilhører lantanoidene.
Egenskaper Dysprosium smelter ved 1412 °C og absorberer nøytroner lett. Ved temperaturer under −168 °C er det ferromagnetisk, og ved meget lave temperaturer supraledende. Dysprosium oksiderer kun meget sakte i luft ved romtemperatur og er lett løselig i mineralsyrer. Forekomst Dysprosium er sjeldent i naturen. Det finnes i mineraler sammen med andre lantanoider som monazitt og bastnäsitt. Fremstilling Dysprosium skilles ut ved ionebytter- eller ekstraksjonsmetoder. Rent metall fås ved reduksjon av trifluoridet med alkalimetaller eller jordalkalimetaller, som for eksempel kalsium. Dysprosium dannes også som fisjonsprodukt i kjernereaktorer. Bruk Dysprosium har få anvendelsesområder. Det høye smeltepunktet og evnen til å absorbere nøytroner gjør at det har vært brukt som legeringsmetall i deler til kjernekraftverk. Metallet benyttes noe innen laserteknikk og som katalysator i petrokjemisk industri. Fysiologiske egenskaper Metallisk dysprosium og dysprosiumforbindelser har ingen nevneverdige skadevirkninger. Historie Dysprosium ble oppdaget i 1886 av Paul-Émile Lecoq de Boisbaudran i Paris da han analyserte et mineral fra Ytterby utenfor Stockholm. Han klarte imidlertid ikke å isolere metallet, som opptrådte sammen med holmium og andre lantanoider. Det nye grunnstoffet fikk derfor navnet dysprosium, som kommer fra gresk dyspros-, møysommelig, vanskelig, fordi det var så vanskelig å isolere. I 1906 fremstilte franskmannen Georges Urbain relativt rent dysprosium for første gang. Dysprosium Atomsymbol Dy     Atomnummer 66   Relativ atommasse 162,50   Smeltepunkt 1412 °C   Kokepunkt 2562 °C   Massetetthet 8,55 g/cm3    Oksidasjonstall III   Elektronkonfigurasjon [Xe]4f106s2 Les mer i Store norske leksikon lantanoider grunnstoff yttrium sjeldne jordarter periodesystemet