Canterbury
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Europa,Storbritannia og Nord-Irlands geografi
Canterbury er en by og bykommune i Storbritannia, England, i grevskapet Kent, 90 kilometer sørøst for London. Byen har 54 880 innbyggere (2011), bykommunen har 151 145 innbyggere og et areal på 309 kvadratkilometer. Canterbury er administrasjonssenter for bykommunen samt et handels- og turistsenter.
Canterbury er en av Englands eldste og mest interessante byer. Den er sete for den engelske kirkes primas, erkebiskopen av Canterbury, som riktignok mest residerer i London. Den berømte domkirken er fra 1000–1400-tallet, bygd først i romansk og senere i gotisk stil. Øvrige severdigheter er blant annet den gamle bymuren, ruinene av klosteret St. Augustine og flere museer. Domkirken og klosterruinene er ført opp på UNESCOs verdensarvliste.Canterbury har tre universiteter; University of Kent, Canterbury Christ Church University og University for the Creative Arts. Rundt 30 000 elever studerer i Canterbury, som har den høyeste andelen av studenter i forhold til innbyggere i hele Storbritannia.Det høye antallet studenter gir arbeidsplasser innen detaljhandelen i tillegg til undervisningssektoren. Den tredje store næringsveien er turisme.Forfatteren William Somerset Maugham ble født i Canterbury. Historie Canterbury var allerede i romertiden en betydelig by, og het Durovernum Cantiacorum i det romerske Britannia. Senere hadde den navnet Cantwaraburh som hovedstad i grevskapet Kent. Hit kom Englands apostel St. Augustin (se Augustinus av Canterbury) i 597, som ble landets første erkebiskop i 601.Mordet på Thomas Becket i domkirken 1170 gjorde Canterbury til et viktig valfartssted. Byen ble sterkt skadd ved tysk bombeangrep i 1942. Den gamle bydelen er delvis rekonstruert etter andre verdenskrig. Les mer i Store norske leksikon England – lokale myndigheter angelsaksere Canterbury-fortellingene den anglikanske kirke