biedermeier
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Design,Møbler og interiørtyper
Biedermeier er en tysk og østerriksk betegnelse på den jevne, borgerlige, sene empirestilen som fantes fra cirka 1820 til 1860.
Stil Stilbetegnelsen biedermeier er stort sett bare knyttet til møbel- og interiørkunst og markerer et skille fra empiren for øvrig. Mens empiren benyttet messing og intarsia, ble denne formen for dekor ikke benyttet i biedermeierstilen.En reaksjon mot empiren og en streben mot enkelhet forbød messing, samtidig som trangen til større plastisitet i overensstemmelse med den alminnelige stilutvikling mot nyrokokko og nybarokk førte med seg at dekoren ble skåret ut i selve treet, ikke i flere lag med finer som i intarsia. Typiske former Rent generelt førte stilen med seg en avmykning av empirens former, sofaens lener svinger seg i store S-kurvaturer, og stolens ryggbrett og bakstolper mykes av på lignende måte. Møbelplanene er ikke lenger rette, men bølger lett svulmende i to og tre plan og peker frem mot den av historismens stiler som biedermeier lå nærmest opp til og delvis gled over i, nemlig nyrokokkoen. Som denne stilen har biedermeierstoler S-formede bakstolper og senere ofte ballongrygg, og salongbordet er ovalt. Biedermeier i interiørkunsten Med hensyn til romoppfatningen tilførte biedermeier et av de viktigste bidragene til 1800-tallets stilutvikling: i kraft av reaksjonen mot empiren ble stolene flyttet bort fra veggen og lett skråstilt, eller de ble gruppert mer intimt rundt et ovalt bord.Både ved sin asymmetri og ved sin søken mot det intime representerer biedermeier en romantiske retning slik den kan komme til uttrykk i møbel- og interiørkunst.I Frankrike svarer stilen til borgerkongen Ludvig Filips regjeringstid, der det også fant sted en forenkling av Napoleon-stilen. I England svarer den til sen regency og ungviktorianisme, mens den norske biedermeier falt noe senere, cirka 1830–1850. Etymologien Navnet biedermeier, egentlig Biedermaier, er en sammentrekning av Biedermann og Bummelmaier, som var navnene på to tyske besteborgere som forfatteren Viktor von Scheffel lanserte i tidsskriftet Fliegende Blätter i 1848. Etter dikteren Ludwig Eichrodts dikt «Biedermaiers Liederlust» fra 1850 i Fliegende Blätter ble ordet vanlig, men hadde opprinnelig, som så mange stilbetegnelser, en nedsettende betydning. Les mer i Store norske leksikon empirestilen interiørkunst nyrokokkoen Litteratur Broby-Johansen, R. Konstordbok : 6 000 konsttermer från A till Ö. B. Wahlströms. Stockholm/ Borås, 2000. Lucie-Smith, Edward. Illustrert kunstordbok. NKS-Forlaget. London/Oslo, 1984.