Per Aabel
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Film, TV og teater,Norske skuespillere
Per Aabel var en norsk skuespiller som preget norsk teater, operette, revy og film med både komiske og alvorlige roller gjennom en lang karriere.
Han var sønn av skuespilleren Hauk Aabel, og han hadde en meget omfattende utdannelse innen teateret. Han studerte blant annet tegning ved École des Beaux Arts i Paris, gikk to år på russisk ballettskole i London, og han studerte og opptrådte hos Max Reinhardt i Wien og Praha.Aabel debuterte som danser i 1921 på Mayol i balletten Carneval, og som koreograf i 1924 på Den Nationale Scene med et sangspill av Sverre Hagerup Bull. I 1928 arrangerte han en oppsetning av Brand i Paris. Som skuespiller og sanger debuterte han i 1931 på Det Nye Teater i operetten Det svake kjønn av É. Édouard Bourdet. Han var direktør for Carl Johan Teatret i 1933–1938, ansatt ved Centralteatret i 1938–1940 og ved Nationaltheatret i 1940–1972; siden var han frilanser.På Centralteatret ble han den feirede verdensmann i bulevardkomedien, men han innarbeidet også realistisk menneskeskildring i lystspill og revy- og kabaretoppgaver. På Nationaltheatret var han en bærende kraft og en inspirasjonskilde gjennom mer enn 50 år. Han spilte en lang rekke Ludvig Holberg-roller: Henrik i Henrik og Pernille og i Mascarade, Oldfux og fremfor alt Vielgeschrey i Den stundesløse. Humor og menneskekunnskap preget hans ofte personlige form i Molières komedier. Andre sentrale komedieroller var Malvolio i William Shakespeares Helligtrekongersaften, Valentin i Eventyret av Gaston Arman de Caillavet og Robert de Flers, Celius i Nils Kjærs Det lykkelige valg, Goring i Oscar Wildes En ideell ektemann og doktoren i Karusell av Alex Brinchmann. Ironi og vidd fylte portrettet av Bernard Shaw i Jerome Kiltys Kjære Løgnhals (Kritikerprisen 1961, TV-versjon 1964).Til hans alvorlige repertoar hørte Hjalmar Ekdal i Vildanden, tittelrollen i Figaros bryllup, Arthur i Søsken av Hans Christian Branner, den gamle skuespilleren Clark i The Sunshine Boys av Neil Simon, nervepasienten Harry i Hjem av David Storey (TV 1972) og legen i Soloppgang i Riga av Aleksej Arbuzov (TV 1980).Per Aabel filmdebuterte i den svenske musikalkomedien Ombyte fornöjer (1938) og hadde hovedroller i komediene Den farlige leken og En herre med bart (begge 1942) og Et spøkelse forelsker seg (1946) og tittelrollen i den svenske fjernsynsserien Skipsrederen (1979). Han ble tildelt Amandas ærespris i 1998 for sin innsats i norsk TV og film.Han platedebuterte 1943 og hadde sin største suksess med kabaretvisen Karl Johan (1952). På eldre dager ble han landets mest skattede oppleser av eventyr, både på scene, i TV og på plate med Om og av H. C. Andersen (1975, Spellemannpris), En gledesspreder (1976), Per Aabel leser H. C. Andersens eventyr (1985), Per Aabel leser julen inn (1990) og Med hilsen fra Per Aabel (1992). I 1984 turnerte han med egen Holberg-forestilling for Riksteatret, også vist i TV. Hans siste opptreden på scene og i TV var i forbindelse med Nationaltheatrets 100-årsjubileum i 1999.Aabel utgav erindringsbøkene Du verden (1950) og Den stundesløse (1980). Han fikk Statens æreslønn i1973. Les mer i Store norske leksikon Per Aabel i Norsk biografisk leksikon norsk teaterhistorie norsk film