Ellesmereøya
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Nord- og Mellom-Amerika,Canadas geografi
Ellesmereøya er en øy i Canada, i provinsen Nunavut, vest for nordvestkysten av Grønland. Øya er en av Queen Elizabeth Islands, Jordens tiende største øy og Canadas tredje største øy med et areal på 196 236 kvadratkilometer. Største lengde er 830 kilometer og største bredde 645 kilometer. Eneste faste bosetting er Grise Fjord med 129 innbyggere (2016).
Geografi og geologi Kystene er steile og sterkt innskåret. Innlandet er berglendt (opptil 2616 meter over havet) og dels dekket av innlandsis, men det er også vidstrakte tundraområder med rikt dyreliv som isbjørn, moskusfe og polarulv, polarrev og polarhare. Cape Columbia på 83° 7' nordlig breddegrad er Canadas nordligste punkt. Øyas høyeste topp er Barbeau Peak, 2616 meter over havet. Lake Hazen i sør er Nord-Amerikas og verdens tredje største innsjø nord for polarsirkelen og har en overflate på 537,5 kvadratkilometer. Befolkning En midlertidig bosetning er konsentrert til et fåtall små steder, blant annet Eureka og Alert. Det sistnevnte er det nordligste permanent befolkede sted i verden. Historie Ellesmereøya ble oppdaget av William Baffin i 1616. I 1970-årene ble det gjort funn av petroleum på øya. Øya fikk i 1852 navn etter Francis Egerton (1800–1857), den første jarlen av Ellesmere. Quittinirpaaq nasjonalpark ble opprettet nord på øya i 1988 og utgjør mer enn en femtedel av øyas areal. Les mer i Store norske leksikon Canadas geografi Arktis