Knut Einar Eriksen
Store norske leksikon,Historie,Historievitenskap,Historikere
Knut Einar Eriksen er en norsk historiker som særlig har vært opptatt av norsk sikkerhetspolitikk, overvåking i etterkrigstiden og arbeiderbevegelsens historie.
Eriksen tok cand.philol.-graden i 1969, og ble førsteamanuensis ved Universitetet i Tromsø 1975. Fra 1982 til 1986 var han dosent og professor. Han flyttet så sørover og jobbet som avdelingsarkivar i Riksarkivet i årene 1986–99 og som daglig leder ved Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek i perioden 1999–2011. Eriksen var i tillegg professor II ved Universitetet i Oslo fra 1989.Hovedverk har vært DNA og NATO. Striden om norsk NATO-medlemskap innen regjeringspartiet 1948–49 (1972), Den finske fare (1981, med Einar Niemi), Frigjøring (1987, med Terje Halvorsen) og Den hemmelige krigen (1998, med Trond Bergh). Han har også skrevet en rekke lærebøker og undervist ved Ski gymnas i fire år.Eriksen var leder i Den norske historiske forening fra 1988 til 1990, da organisasjonen ble slått sammen med to andre organisasjoner, og Gro Hagemann tok over som leder. Eriksen er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi. Utvalgte publikasjoner Den hemmelige krigen: overvåking i Norge 1914–1997 (to bind) 1998,med Trond Bergh   Kald krig og internasjonalisering 1949–1965 (bind 5 i Norsk utenrikspolitikks historie), 1997, med Helge Pharo   Frigjøring (bind 8 i serien Norge i krig), 1987, med Terje Halvorsen  Den finske fare: sikkerhetsproblemer og minoritetspolitikk i nord 1860-1940,1981, med Einar Niemi   DNA og NATO. Striden om norsk NATO-medlemskap innen regjeringspartiet 1948–49, 1972 Litteratur Tjelmeland, Hallvard (2015). "Knut Einar Eriksen: I politikkens irrgangar". Historikeren 1/2015, s. 30-38 Halvorsen, Solveig m.fl. (red., 2009). I politikkens irrganger: festskrift til Knut Einar Eriksen.