François Couperin d.y.
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Musikk,Klassisk musikk,Den klassiske musikkens historie,Klassisk musikk i barokken,Internasjonale klassiske komponister og verker i barokken
François Couperin var fransk organist og komponist, også omtalt ved kallenavnet «le Grand». Han var den mest berømte av en kjent musikerslekt. Couperin var organist i Saint-Gervais i Paris fra 1685, og hofforganist hos Ludvig 14 fra 1693. Som komponist sluttet han seg til den italienske melodiske stil som dominerte på hans tid, og kombinerte den med fransk danserytmikk samt den forsiringskunst som senere ble et kjennemerke på rokokko.
I kirkemusikken til Couperin, finner vi to orgelmesser (1690), åndelige sanger og konserterende motetter. Han forente også den italienske triosonate (Corelli) med den franske dansesuite i Les nations (1726), og utgav triosonatene Apothéose de Corelli (ca. 1722), og Apothéose de Lully (1725), som respektivt hyller sine forbilder, Arcangelo Corelli og Jean-Baptiste Lully.Couperin komponerte en rekke konserter (dansesuiter) med varierende instrumentasjon tilegnet Ludvig 14 (1722 og 1724, komponert 1714–15). I de fire bindene til Pièces de clavecin (1713–30) bygger Couperin videre på 1600-tallets luttmusikk, men varierer rekkefølgen og antallet av satser. Han skrev også den banebrytende læreboken L'Art de toucher le clavecin (2 bd., 1716–17). Les mer i Store norske leksikon musikk i Frankrike musikk i barokken kirkemusikk orgel Litteratur Mellers, Wilfrid: Francois Couperin and the French classical tradition, rev. ed., 1987, isbn 0-571-13983-3, Finn boken