albatrosser
Store norske leksikon,Biologi,Dyreriket,Ryggstrengdyr,Virveldyr,Fugler,Stormfugler,Albatrossfamilien
Albatrosser er en familie av fugler i ordenen stormfugler. De er store fugler med neseborene i korte, helt atskilte tuber.
Vingene er usedvanlig lange og smale; vingespennet ligger mellom to meter og nesten fire, som er størst i verden. Albatrossene er glimrende flygere som seiler lange strekninger mellom hver gang de gjør et slag med vingene, særlig i sterk vind. Utbredelse Av de 14 artene i familien forekommer ti i Sørishavet og tilgrensende havområder (mest sør for 30° sørlig bredde), tre i det nordlige Stillehavet og en ved Galapagos. Levesett Albatrossene hekker i alminnelighet i store kolonier på avsidesliggende øyer, men holder seg pelagisk utenom hekkeperioden. De lever hovedsakelig av blekksprut som de tar fra havoverflaten. Kjønnsmodne blir de først i en alder av 8–12 år; de største artene hekker bare hvert annet år. De legger da ett egg. Arter Størst og best kjent er vandrealbatrossen, Diomedea exulans. Gråhodealbatross, Thalassarche chrysostoma, svartbrynalbatross, Thalassarche melanophris, og tristanalbatross, Thalassarche chlororhynchos, er registrert i norske farvann. Ordet Ordet albatross skal være kommet gjennom spansk og engelsk fra arabisk alkadus, 'spannet', om strupesekken til en helt annen fugl, pelikanen. Les mer i Store norske leksikon stormfugler