Kobo Abe
Store norske leksikon,Språk og litteratur,Litteratur i verden,Asias litteratur,Japans litteratur
Kōbō Abe var en japansk forfatter og dramatiker. Han regnes som en av de fremste forfatterne i etterkrigstidens Japan. Han regnes som modernist og skildret det industrialiserte samfunnets problemer. Med sine surrealistiske skrivestil sammenlignes han gjerne med Franz Kafka, som han også hentet inspirasjon fra. Fremmedgjøring av det moderne mennesket og tap av identitet i urbane omgivelser står sentralt i hans romaner, noveller og skuespill.
Bakgrunn og forfatterskap Kōbō Abe ble født som Kimifusa Abe i Tokyo, men tilbragte deler av oppveksten Mandsjuria under den japanske okkupasjonen. Han studerte ved Tokyo-universitetet, men avbrøt turnustjenesten som følge av sjokket over det japanske krigsnederlaget og farens påfølgende død. Han ble med i kretsen omkring tidsskriftet Kindai bungaku (Moderne litteratur) og debuterte som eksistensialistisk forfatter med romanen Owarishi michi no shirube ni (Skiltet ved enden av veien) i 1948. Han meldte seg inn i det japanske kommunistpartiet og begynte å skrive surrealistisk litteratur. Han fikk sitt gjennombrudd med kortromanen Kabe (Muren), som han vant den prestisjetunge Akutagawa-prisen med i 1950. Hans mest kjente roman er Kvinnen i sanden fra 1962, hvor en skolelærer på reise blir lokket inn i et hus på bunnen av et hull i sanddynene. Neste morgen oppdager han at han er fanget og må holde huset fritt for sand og sette barn til verden med kvinnen som bor der. Han gir til slutt opp å rømme når han innser at han ikke hadde noen større frihet i sitt gamle liv. Romanen kan leses som en allegori over menneskets fremmedgjøring i det moderne industrisamfunnet og befestet Abes posisjon som en av etterkrigstidens fremste forfattere i Japan. Denne posisjonen forsvarte han med en rekke romaner og skuespill hvor han tok for seg ulike aspekter ved den moderne tilværelsen gjennom en blanding av surrealistiske, groteske og satiriske grep. Kōbō Abes utgivelser  "Undervannsbyen" (Suichū toshi), 1952. Oversatt av Masahiko Inadomi i Vestenfor måne: 56 fantastiske fortellinger fra hele verden i 1972.  Kvinnen i sanden (Suna no onna), 1962. Oversatt fra engelsk av Halfdan W. Freihow i 1986. "Rød larvepuppe" (Akai mayu), 1950. Oversatt av Gunnar Espolin Johnson i Japan forteller i 1996. "Det magiske kritet" (Mahō no chōku), 1951. Oversatt av Anne Lande Peters i Knakketiknakk: Korte fortellinger fra Japan 1895–2012 i 2018. Tanin no kao (Ansiktet til en annen), 1964. Tomodachi (Venner), skuespill 1967.  Hakootoko (Eskemannen), 1973. Les mer i Store norske leksikon Japans litteratur Japan