Georg Heinrich Barkhausen
Store norske leksikon,Realfag,Fysikk,Elektromagnetisme
Heinrich Barkhausen var en tysk fysiker. Han er særlig er kjent for å ha oppdaget barkhauseneffekten, som danner noe av grunnlaget for domeneteorien for magnetisering av stoffer.
Barkhausen var født og vokste opp i Bremen. Han studerte ved Universitetet i München og i Berlin før han oppnådde sin doktorgrad ved Universitetet i Göttingen i 1907. Doktoravhandlingen hadde tittelen: Problemet med å generere oscillasjoner.Fra 1911 var Barkhausen professor i svakstrømteknikk i Dresden. Han gjorde her også grunnleggende arbeider knyttet til elektronrør og elektronikk. Han skrev flere bøker, blant andre en 4-binds lærebok om elektronrør som ble et standardverk i dette fagområdet.I 1919 oppdaget han barkhauseneffekten (oppkalt etter ham). Effekten består i akustisk støy som oppstår når man har en spole med et jernstykke i midten og beveger en magnet i nærheten av jernstykket.Sammen med K. Kurz oppfant han i 1920 Barkhausen-Kurz oscillatoren som er en elektronisk oscillator i form av et elektronrør.I 1921 utledet han Barkhausen stabilitetskriteriet. Det er en betingelse for når en elektronisk krets vil oscillere. Les mer i Store norske leksikon barkhauseneffekt