Dekapolis
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Europa,Den greske antikken
Dekapolis var et forbund av ti byer som lå i det nordøstlige Palestina, og ble dannet etter den romerske feltherren Pompeius' erobring av området i 63 fvt.
Ifølge Plinius den eldre (naturhistorie, 5:74) besto forbundet av følgende byer (nåværende stat i parentes):  Damaskus (Syria) Filadelfia (Amman i Jordan) Rafana (Jordan) Skythopolis (Bet-Sjean, nå Beisan, Israel) Hippos (Israel/Syria)  Gadara (Jordan) Pella (Jordan) Dion eller Dium (Jordan)  Gerasa (Jordan) Kanatha (Syria) Det nøyaktige antallet byer som var med i forbundet varierte over tid, og på et tidspunkt antas 14 byer å ha vært medlemmer. Damaskus var lengst nord, mens Filadelfia var lengst sør. Gadara var forbundets opprinnelige hovedstad, med det ble erstattet av Damaskus.Byene deltok i Dekapolis for å fremme deres felles interesser i handel og for å beskytte hverandre mot sine naboer. Dekapolis var underlagt den romerske guvernøren i Syria, med et visst selvstyre. Byene skapte en rik hellenistisk kultur og de var sentre for handel. Blant deres kjente innbyggere var Theodoros (lærer av den romerske keiseren Tiberius) og filosof-satirikeren Menippus. Forbundet overlevde til det 2. århundre evt.Forbundet omtales i Det nye testamente i Matteus kapittel 4 vers 25 og Markus kapittel 5 vers 20 og kapittel 7 vers 31. Les mer i Store norske leksikon Oldtidens Palestina den greske antikken Romerriket hellenismen