Alalcomenaeus
Store norske leksikon,Realfag,Paleontologi,Virvelløse dyr
Alalcomenaeus er en utdødd leddyrslekt fra under- og mellomkambrium. Slekten inneholder én art, Alalcomenaeus cambricus Simonetta.
Beskrivelse Dyret kunne bli opp mot 6 centimeter langt. Det hadde et halvsirkelformet hodeskjold, 12 kroppsledd og en padleåreaktig halevifte (telson). Det første benparet var utviklet som såkalte «great appendages» (to store klobærende «ben» forrest på hodet) med bare ett langt «følehorn» i motsetning til Actaeus som hadde tre følehorn. Slekten grupperes med andre kambriske arthropoder som også har slike store første benpar, som Anomalocaris og Opabinia. Denne gruppen er sannsynligvis i slekt med arachnomorphene (edderkopper, skorpioner og dolkhaler). Funn Slekten er kjent i mer enn 600 eksemplarer fra den mellomkambriske Burgess shale i British Columbia, Canada, men også fra Utah i USA og Chengjiang i Kina. Les mer i Store norske leksikon fossiler Burgess shale paleontologi