elektrisk gnist
Store norske leksikon,Realfag,Fysikk,Elektromagnetisme,Anvendt elektromagnetisme
Elektrisk gnist er en kortvarig elektrisk utladning som kan opptre i et område med et sterkt elektrisk kraftfelt.
Gnister kan oppstå i et medium som normalt er isolerende, for eksempel luft eller en annen blanding av gasser. Når det elektriske feltet er sterkt nok til at elektroner akselereres i feltet og slår løs nye elektroner i støt mot molekyler, blir det dannet en ionisert, elektrisk ledende kanal. Samtidig blir luften langs kanalen hurtig oppvarmet. Utvidelsen som følger av denne oppvarmingen frembringer en knitrende lyd. Hvor sterk feltet må være for at en gnist skal utløses, avhenger av gassens sammensetning, fuktighet og trykk. For normal luft må styrken av det elektriske feltet være rundt 30 kV/cm. Hvordan elektrodene som er plassert i hver ende av feltet er utformet, for eksempel om de er utformet som en spiss, har også en betydning.Gnisten som utløses er av kort varighet og begrenses av tilgjengelig elektrisk ladning eller av den elektriske motstanden som er i kraftkilden. Med kontinuerlig tilførsel av elektrisk energi vil gnisten utvikle seg til en kontinuerlig utladning som omtales som elektrisk lysbue.Gnister kan være farlige. De kan utløse en brann og skade huden. I naturen er lyn å anse som en ekstremt kraftig elektrisk gnist. Les mer i Store norske leksikon elektrisk felt elektrisk lysbue gassutladning lyn