CPT-teoremet
Store norske leksikon,Realfag,Fysikk,Elementærpartikkelfysikk
CPT-teoremet er eit fundamentalt teorem i moderne (kvante-)feltteori. Teoremet seier at alle vekselvirkningane (kreftene) i naturen er, under visse føresetnader, symmetriske under kombinert C, P, og T-symmetri.
Bokstaven C står for ladningssymmetri, det vil seie at vekselvirkningane for dei involverte partiklane er symmetriske når partiklane bytast ut med dei tilsvarande antipartiklane (engelsk: Charge conjugation, C). P står for paritetssymmetri, eller speilingssymmetri, det vil seie at vekselvirkningane er symmetriske når alle posisjonsvektorane og fartsvektorane vert snudde. T-symmetri (eller tidsreversjonssymmetri) tyder at vekselvirkningane for systemet er symmetriske når tidsretninga vert snudd.Føretsetnadene for teoremet er : at teorien er i samsvar med relativitetsteorien (teknisk sett: han er invariant under Lorentz-transformasjonar) at vekselvirkningane er gjevne ved lokal feltteori (det vil seie at dei er gjevne i eit rom-tid-punkt) at energiane ein kan måle for systemet er gjevne ved reelle tal (teknisk sett: vekselvirkningane er gjevne ved ein hermittisk Hamilton-operator) Moderne kvantefeltteoriar for elementærpartikkelfysikk tilfredsstiller desse krava. CPT-symmetri impliserer at ein antipartikkel har same masse som den tilsvarande partikkelen. Dette er testa eksperimentelt med stor presisjon. Les meir i Store norske leksikon elementærpartikkelfysikk kvantefeltteori