Egbert
        
         (konge av Wessex)
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Europa,Storbritannia og Nord-Irlands historie,Englands historie,Biografier i Englands historie
Egbert var en angelsaksisk konge av Wessex i 802–839. Senere genealogier oppgir at kong Ealhmund av Kent (nevnt i 784) var Egberts far, men det finnes enkelte problemer med disse kildene. Etter Egberts maktovertakelse i Wessex ble det for eksempel hevdet at familien hans var vestsaksisk og ikke fra Kent, sannsynligvis som ledd i et forsøk på å legitimere Egberts herredømme.
I løpet av sine 37 år på tronen klarte Egbert å gjøre slutt på Mercias hegemoni blant de angelsaksiske kongerikene. Han ble videre anerkjent som konge også i Kent, Sussex, Surrey og Essex, og erobret Mercia i 829. Med dette la Egbert mye av grunnlaget for Englands samling på 900-tallet.Da han døde i 839, ble han etterfulgt av sønnen Ethelwulf. Les mer i Store norske leksikon Regenter i England Kongeriket Wessex Litteratur Edwards, H. (2004). Ecgberht [Egbert] (d. 839), king of the West Saxons. Oxford Dictionary of National Biography. Oxford: Oxford University Press.