Concorde
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Transport,Luftfart,Luftfartøy,Sivilflytyper,Passasjerfly
Concorde er et supersonisk passasjerfly som ble utviklet og bygd etter en samarbeidsavtale inngåttt i 1962 mellom Frankrike og Storbritannia ved flyfabrikkene Aérospatiale og BAC. Det første Concorde-flyet fløy i 1969, og det siste i 2003.
Historie Den første Concorde var i luften 2. mars 1969. Denne prototypen ble i 1973 gitt til et fransk flymuseum på flyplassen Le Bourget. Den offisielle innvielse av Concorde som rutefly fant sted 21. januar 1976, da en British Airways-maskin startet fra London med kurs for Bahrain samtidig som et Air France-fly fra Paris startet for Rio de Janeiro med mellomlanding i Dakar. Flytiden London–Bahrain var tre timer og 38 minutter, Paris–Dakar to timer og 43 minutter, og Dakar–Rio de Janeiro tre timer og 20 minutter. 22. november 1977 startet ruteflygning mellom Paris og New York og London og New York.Den samlede serieproduksjon var ikke på mer enn 16 fly. I tillegg kommer fire prototyper. British Airways og Air France ble levert syv Concorde-fly hver. I 1967 hadde 16 flyselskaper opsjon på 74 maskiner. Forventningene til flyet var store på grunn av den reduserte flytiden, men driftsinntektene viste seg på langt nær tilstrekkelige til å dekke omkostningene. Dertil kom flyets høye støynivå som skapte problemer for tillatelse til bruk av flyplasser. Concorde fløy siste gang i 2003.En Concorde fra Air France satte 15.–16. august 1995 ny rekord for flygning Jorden rundt. Flyet tok av østover fra Kennedy-flyplassen i New York 15. august og landet samme sted 31 timer, 27 minutter og 49 sekunder senere. Concorde-maskinen landet åtte ganger for å fylle brensel på den 40 403 km lange ruten. Ren flytid var 22 timer, 39 minutter og 2 sekunder; det tok i alt 8 timer og 48 minutter å fylle brensel. Gjennomsnittshastigheten var 1783 kilometer i timen. Spesifikasjoner Concorde var utstyrt med fire Rolls-Royce SNECMA Olympus turbojetmotorer med etterbrennere, hver med en skyvekraft på 170,2 kilonewton. Normal kapasitet var 128 passasjerer. Vingespenn: 25,56 m Lengde: 62,17 m Maksimal startvekt: 185 065 kg  Marsjfart: 2179 km/t (mach 2,04) ved 51 300 fot (15 636 m) Rekkevidde 6580 km Ulykken ved Charles-de-Gaulle-flyplassen 25. juli 2000 havarerte et Concorde-fly fra Air France etter avgang fra Charles de Gaulle-flyplassen i Paris. Den venstre vingen stod i brann allerede mens flyet var på vei bortover rullebanen. Mindre enn to minutter etter avgang traff det bakken i den lille byen Gonesse noen kilometer fra flyplassen. Alle 109 om bord omkom, i tillegg til fire mennesker på bakken. Flyet var chartret av et tysk reiseselskap for å frakte turister til New York, og 96 av passasjerene var tyske statsborgere. Årsaken til brannen var sannsynligvis en 40 cm lang metallgjenstand på rullebanen som kan ha punktert et eller flere av hjulene på venstre side.Umiddelbart etter ulykken ble alle Concorde-flyene til Air France satt på bakken, og 16. august trakk de britiske luftfartsmyndighetene formelt tilbake flytillatelsen til de sju britiske Concorde-flyene. Et av flyene til Air France ble i september 2000 fløyet uten passasjerer fra New York til Paris. Deretter stod alle Concorde-fly på bakken til oktober 2001, da British Airways igjen startet prøveflygninger (ordinær trafikk fra november 2001).Flyene hadde etter hvert nådd en anselig alder, og flere tekniske problemer oppstod. Av hensyn til sikkerheten ble derfor Concorde-flyene satt på bakken for godt i 2003. 24. oktober landet et BA001 på London Heathrow etter den aller siste turen fra New York. Les mer i Store norske leksikon fly luftfart