CCD
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Elektronikk,Mikroelektronikk
CCD er integrerte kretser som inneholder et stort antall element som lagrer informasjon ved hjelp av elektrisk ladning.
CCD ble utviklet for å være et bedre alternativ for lagring av informasjon, men de brukes nesten utelukkende til avbilding med CCD-sensor. CCD anvendes også i signalbehandlende elektroniske kretser.Som et lagringsmedium består den av element som lagrer informasjonen i form av ladning. Elementene er koplet sammen i en serie og ladningen kan flyttes fra et element til det neste i kjeden og til slutt observeres på det siste elementet.CCD ble oppfunnet i 1969 av Willard S. Boyle og George E. Smith ved AT&T Bell labs. De fikk halve Nobelprisen i fysikk for «oppfinnelsen av en avbildende halvlederkrets – CCD-sensoren» i 2009. Les mer i Store norske leksikon integrerte kretser CCD-detektor