Curaçao
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Nord- og Mellom-Amerika,Nederlandsk Karibia
Curaçao er en øy sør i Det karibiske hav utenfor kysten av Venezuela. Øya måler 444 kvadratkilometer og har 149 035 innbyggere (2016). Curaçao utgjør en del av Nederland og har indre selvstyre bortsett fra i utenriks- og forsvarssaker.
Curaçao er en av ABC-øyene (Aruba, Bonaire og Curaçao). Økonomien er hovedsakelig basert på raffinering av råolje og turisme. Hovedstad og største by er Willemstad.Navnet Curaçao har ulike forklaringer: Opphav i caquetio, språket til øyas opprinnelige innbyggere Av spansk ’curación’, (’helbredelse’), som via portugisisk påvirkning ble til ’Curacão’ Av spansk: ’corazón’ (’hjerte’), etter øyas form På papiamento heter øya ’Kòrzou’ Curaçao er også navnet på en likør med opprinnelse på øya navnet viser til.Nasjonalsangen er ’Wilhelmus van Nassouwe (’Wilhelm av Nassau’) eller ’Het Wilhelmus’ (’Denne Wilhelm’). Lokal nasjonalsang er ’Himno di Kòrzou’ (’Curaçaos nasjonalsang’). Nasjonaldagen er 27. april. Geografi og miljø Curaçao ligger sør i Det karibiske hav, 65 kilometer fra Venezuelas nordvestkyst, øst for Aruba og vest for Bonaire. Øya er 62 kilometer lang og 4–11 kilometer bred; i tillegg kommer den ubebodde øya Klein Curaçao (3 kvadratkilometer) 24 kilometer fra Curaçaos sørøstlige spiss.Curaçao ligger på den søramerikanske kontinentalplaten og består av vulkanske åser og lavere kalksteinsplatåer. Terrenget er hovedsakelig lavt. Det finnes flere varme kilder. Nordkysten er bratt og åpen mot havet mens det er flere bukter gode havner langs sørkysten. Høyeste punkt er Sint Christoffelberg, 372 meter over havet. Sundet Bahia da Santa Ana (nederlandsk: Sint Annabaai) deler byen Willemstad i to og danner den gode havnen Schottegat. Curaçao er omgitt av korallrev. Vann finnes nesten ikke, drikkevann destilleres fra sjøvann.Øya tilhører den tørre karibiske region. Det er tropisk savanneklima med mye sol. Tørketiden varer fra februar til juni. Juli og august er en overgangstid, og det er regntid fra september til januar. Årlig gjennomsnittstemperatur ligger på omkring 28 grader, temperaturvariasjonene er små. Curaçao ligger utenfor orkanbeltet, men rammes av orkan en sjelden gang. Året rundt blåser en nordøstlig og østlig passatvind.Det er størst biodiversitet på øyas vestlige del, spesielt i den vernede Christoffelpark i nordvest. Vegetasjonen på Curaçao er tropisk og tilpasset tørre forhold med blant annet mange kaktusarter. Karakteristisk er busker og lave trær, blant annet palmer, agave, aloe og divi-divi-trær. Det finnes mange arter av blomsterplanter. I lune bukter og viker er det blant annet mangrover og sjøgress.Av pattedyr finnes blant annet hvithalehjort og ni flaggermusarter. Det er mange fuglearter, deriblant flere sjøfugler, rødflamingo, kolibrier og banansmett. Havskilpaddene glattkarett, karett og suppeskilpadde legger egg på strendene. Andre krypdyr er blant annet firfisler og iguaner.20 kilometer av kysten fra Willelmstads utkant til øyas sørspiss ble det i 1983 opprettet til en marinpark med mangrover, sjøgress, 650 korallarter og omkring 350 fiskearter. Folk og samfunn Samfunnet på Curaçao er preget av innvandring og er multikulturelt. Mange har også utvandret i økonomiske nedgangstider blant annet til Nederland. Majoriteten av befolkningen er afro-karibisk. Det er nederlandske, franske, latinamerikanske, sørasiatiske, østasiatiske og jødiske minoriteter.72,8 prosent av befolkningen er katolikker, 6,6 prosent er pinsevenner, 3,2 prosent er protestanter, 3,0 prosent er adventister og 0,9 prosent er Jehovas vitner. Andre religioner omfatter 7,0 prosent og innbyggere uten religion 6,0 prosent (2011).Forventet levealder ved fødsel er 80,7 år for kvinner og 78,3 år for menn (2016). 89,3 prosent av befolkningen er urban (2015).Curaçao er et flerspråklig samfunn. Papiamento, et kreolsk språk, er førstespråk for flertallet (81,2 prosent) av befolkningen. Papiamento, nederlandsk (8 prosent) og engelsk (2,9 prosent) er offisielle språk. Spansk tales av 4 prosent av befolkningen (2001). Mange innbyggere taler mer enn ett språk. Stat og politikk Curaçao er en del av Kongeriket Nederlandene og er et parlamentarisk demokrati med selvstyre i indre anliggender. Curaçao har en minister i Haag; denne ministeren er medlem av et felles statsråd for kongeriket som helhet. Nederland har et representasjonskontor på Curaçao.Monarken, Nederlands konge Willem-Alexander, er statsoverhode og er representert på Curaçao ved en guvernør. Lucille A. George-Wout har vært guvernør siden 2013. Guvernøren assisteres av en viseguvernør.Curaçaos folkevalgte forsamling kalles ’Parlamento di Korsòu’ (på papiamento) og ’Staten van Curaçao’ (på nederlandsk), og velges hvert fjerde år. Utskriving av nyvalg før fireårsperioden er omme er mulig. Parlamentet har 21 medlemmer. Regjeringen, som er ansvarlig overfor parlamentet, ledes av en statsminister og har opptil sju ministre.Forsvaret er Nederlands anliggende. Det er to marinebaser (Parera og Suffisant) underlagt sjefen for de nederlandske styrker i Karibia (COMNLCARIB). Det er ikke allmenn verneplikt, men ungdom kan få militær opplæring ved Suffisant. En milits, CURMIL, trenes av Nederlands forsvar.Curaçao er assosiert med EU og assosiert medlem av Sammenslutningen av karibiske stater (ACS), UNESCO og Den panamerikanske helseorganisasjon (PAHO). Historie De tidligste innbyggerne kom fra Orinoco-området i Sør-Amerika omkring 2900–2300 fvt. Den eldste påviste bosetningen på Curaçao er fra Rooi Rincon-helleren, med bergmalerier og dyrerester. Da Alonso de Ojeda oppdaget øya i 1499, var caquetioer, en gren av arawak-folket, bosatt der. Disse hadde regelmessig kontakt med fastlandet. Spanjolene gjorde de fleste caquetioene til slaver. I 1512 ble Curaçao nesten avfolket, da spanjolene tvangsflyttet mesteparten av den opprinnelige befolkningen til Hispaniola for å bli slavearbeidere der, andre ble fraktet til det søramerikanske fastlandet. De fleste spanjolene var menn, og det utviklet seg en stadig mer tallrik befolkning av barn med spansk far og mor fra den opprinnelige befolkningen. Kveg og sau, til kjøtt og eksport av huder til Europa, var en hovednæringsvei.Det nederlandske vestindiske kompani tok kontroll over Curaçao i 1634 og overtok store mengder husdyr. Nederlenderne opprettet også plantasjer og saltutvinning til eksport. Den første tiden ble Curaçao brukt som base for nederlandske angrep mot spanske fartøyer og kolonier i regionen, og Fort Amsterdam og en bymur mot Willemstads landside i nord ble bygd. I 1659 ble det første permanente jødiske samfunn på den vestlige halvkule opprettet på øya.I 1675 ble det vestindiske kompani reorganisert og Curaçao gjort til frihavn. Handelen ble åpen også for andre enn nederlendere og øya ble et sentrum for slavehandelen over Atlanterhavet. I det 18. og 19. århundre var Curaçao vekslende på britiske, franske og nederlandske hender. I 1795 ble et stort slaveopprør nordvest på øya slått ned. Stabilt nederlandsk styre ble gjenopprettet etter napoleonskrigene i 1815.På 1800-tallet avtok folketallet på grunn av utvandring av frie borgere og slaver. Andelen frigitte slaver doblet seg mellom 1789 og 1816. I 1845 ble de fem nederlandske øyene i Karibia én koloni styrt fra Curaçao. Nederlenderne avviklet slaveriet i 1863 og mange tidligere slaver begynte å dyrke små jordstykker. Bymuren i Willemstad ble revet mellom 1861 og 1866. Fosfatutvinning begynte i 1874. På slutten av 1800-tallet var de sosiale forholdene elendige, og få barn gikk på skole.Økonomiske og sosiale forhold ble bedret etter at Royal Dutch Shell i 1920 åpnet et raffineri for olje fra Venezuela. Maracaibosjøen i Venezuela var for grunn for store oljetankere, mens det var gode havneforhold i Schottegat på Curaçao. Oljeoppsvinget ble fulgt av større interesse for kolonien og ga den et sterkere nederlandsk preg. I 1936 ble den et territorium og begrenset stemmerett til et parlament ble innført.I mai 1940 ble Curaçao og Aruba okkupert av britiske og franske styrker for å sikre kontroll over oljeraffineriene, og disse ble viktige leverandører til alliert krigføring. Raffinerienes store betydning fortsatte etter krigen. Universell stemmerett ble innført i 1948, og det første frie valget ble holdt året etter.Kolonien ble i 1954 omorganisert til De nederlandske Antiller (oppløst 2010), der Curaçao sammen med Nederland og Surinam utgjorde Kongeriket Nederlandene. Det indre selvstyret ga De nederlandske Antiller rett til selvbestemmelse i skatte- og finanssaker. En avtale mellom Nederland og USA om å unngå dobbeltbeskatning ble utvidet til også å gjelde De nederlandske Antiller. Det førte til en høykonjunktur for finanssektoren som varte til 1986, da USA endret skattelovgivning og De nederlandske Antiller ikke lenger ble et attraktivt sted for internasjonale selskaper. I 1980-årene fortsatte økonomiske problemer blant annet med nasjonaliseringen av oljesektoren i Venezuela i 1975 som førte til en høyere pris på råolje.Da Aruba fikk særstatus i 1986, økte Curaçaos dominans i De nederlandske Antiller. Samtidig var det budsjettunderskudd, stor korrupsjon og høy kriminalitet, blant annet drap og narkotikaomsetning. Nederland gikk i 2006 med på at Curaçao kunne bli et eget land. Tre år senere støttet 52 prosent av velgerne dette i en folkeavstemning. Nederland overtok en del av landets statsgjeld, og underskudd på statsbudsjettet snudde til overskudd.Curaçao er, sammen med Nederland, Aruba og Sint Maarten, ett av fire land som utgjør Kongeriket Nederlandene. Det venezuelandske statsoljeselskapet driver raffineriet på Curaçao gjennom datterselskapet Refineria Isla Curaçao. Økonomi og næringsliv Mesteparten av Curaçaos BNP er fra tjenestenæringer som turisme, raffinering og bunkring av petroleum, samt offshore finansvirksomhet. Naturressursene er begrensede, jordsmonnet dårlig og tilgang på ferskvann begrenset. Selv om BNP bare har vokst litt det siste tiåret, er gjennomsnittsinntekten per innbygger høy og infrastrukturen godt utviklet i forhold til andre land i regionen.Jordbruk utgjør 0,7 prosent av BNP (2012). Det dyrkes blant annet aloe, durra, peanøtter, grønnsaker og tropiske frukter. Industri utgjør 15,5 prosent av BNP (2012). Viktigst er lettindustri.Tjenestenæringene omfatter 83,8 prosent av BNP (2012). Viktigst er raffinering og bunkring av petroleum og turisme. Turisme i form av cruiseanløp og reiselivsnæringen på land, er viktig. Curaçao har to frihandelssoner, en i havnen i Willemstad og en ved flyplassen. Finans- og banktjenester spiller også en betydelig rolle.Myntenhet er antillansk gylden = 100 cent. Kunnskap og kultur Skolegangen er basert på det nederlandske undervisningssystemet. Det er obligatorisk skolegang for barn i alderen 6–18 år. Curaçao har ett universitet.Kjente forfattere er blant annet romanforfatterne og poetene Silvio Alberto (Tip) Marugg (1923–2006) og Frank Martinus Arion (1936–2005), samt poeten Hemayel Michael Anthony Martina (1990–2011).Sentrale malerkunstnere er blant annet Enrique Olario (1891–1977), Margarita Eliza Hodge (1899–1998) og Hipólito Ocalia (1916–1984).I slavetiden utviklet den vestafrikanske musikk- og danseformen tambú seg. Polka, masurka og vals var populære danser på 1800-tallet. I mellomkrigstiden ble populærmusikk påvirket særlig fra Cuba og med rytmeinstrumenter og trombone, saksofon, fløyte og piano. På 1960-tallet erstattet elektrisk gitar og orgel trompetene. I 1971 begynte en årlig tumbáfestival. På 1990-tallet ble dansestilene kadans, merengue og soca utviklet til den nye stilen ’ritmo kombiná’.Det er åtte aviser, ni fjernsynsstasjoner og 28 radiostasjoner. Den statlige fjernsynskanalen heter TeleCuraçao.Populære sportsgrener er blant annet baseball, fotball og windsurfing. Curaçao og Norge Norge har en honorær konsul i Willemstad. En skatteavtale mellom Norge og De nederlandske Antiller ble inngått i 1989, med en tilleggsprotokoll er denne gjeldende for Curaçao siden 2010. Les mer i Store norske leksikon Antillene De nederlandske Antiller Karibia Willemstad Eksterne lenker CIA World Factbook om Curaçao BBCs landsider om Curaçao