Dietrich Bonhoeffer
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Religioner og livssyn,Kristendom,Protestantisme
Dietrich Bonhoeffer, tysk teolog som var en av de fremste ledere i den tyske bekjennelseskirkes kamp mot nazismen, som han bekjempet fra første stund. Han ledet et av bekjennelseskirkens presteseminarer, men det ble snart oppløst av nazistene, og Bonhoeffer fikk tale- og skriveforbud. Kort før andre verdenskrig foreleste han i USA, men vendte tilbake for å være med i kirkekampen hjemme. Han oppgav sitt pasifistiske standpunkt og sluttet seg til sammensvergelsen for å drepe Adolf Hitler. Bonhoeffer ble arrestert 5. april 1943 og hengt 9. april 1945.
På tross av begrensede muligheter til å gjøre en forskerinnsats, ble Bonhoeffer en av vår tids mest innflytelsesrike teologer gjennom sitt krav om radikal konfrontasjon med det moderne menneskes nye situasjon. Fra fengselet skrev han en serie brev til vennen Bethge, utgitt i boken Widerstand und Ergebung (1951; norsk oversettelse Motstand og hengivelse, 1959; ny norsk oversettelse 2000), hvor han fremkastet ideer som har virket som en inspirasjon til kristen nytenkning. Posthumt utkom også en ufullført etikk (1949). En tidlig bok er Nachfolge (1937, norsk oversettelse Lydighetens vei, 1956). Les mer i Store norske leksikon kirkekampen religion i Tyskland Tysklands historie Litteratur Bethge, Eberhard: Dietrich Bonhoeffer : theologian, Christian, man for his times : a biography, rev. ed., 2000, isbn 0-8006-2844-6, Finn boken  De Gruchy, John W., red.: The Cambridge companion to Dietrich Bonhoeffer, 1999, isbn 0-521-58781-6, Finn boken  Robertson, E.H.: Dietrich Bonhoeffer : liv og lære, 1967