Johann Blasius Santini Aichel
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Arkitektur og landskap,Arkitekter og arkitektur-institusjoner,Internasjonale arkitekter fra 1600 til 1900
Johann Blasius Santini Aichel var en bøhmisk arkitekt av italiensk herkomst, født i Praha. Han er i ettertid blitt stående som en av de mest originale representanter for den bøhmiske barokk ut fra sine kirkebygg, der han kombinerte barokke og rent gotiske elementer. Aichels særpreg er den personlige og spesielle kombinasjon av disse to stilartene, med en kjølig og abstrakt karakter.
Hovedverker 1703: cistercienserkirken i Sedlec (sedletz), ved Kutna Hora (Kuttenberg)  1712-1726: klosterkirken i Kladruby (Kladrau)  1719-1722: pilegrimskirken på Zelena Hora ved Žd'ár i Tsjekkoslovakia  1719-1722: kirken St. Johannes Nepomuk, nær Z’dar (Saar) i Morava (Mähren) Les mer i Store norske leksikon barokk kirkebygg gotikk Tsjekkoslovakia Litteratur Christian Norberg-Schulz, Kilian Ignaz. (1968). Dientzenhofer e il barocco boemo. Roma, s. 42–50.