blomsterspråk
Store norske leksikon,Historie,Kulturhistorie,Folkelige skikker og tradisjoner
Blomsterspråk, middel til å gi uttrykk for følelser ved hjelp av blomster. Skikken ble først brukt i Orienten og sies å være oppfunnet av haremskvinnene, dels som tidsfordriv, dels for å innlede eller opprettholde kjærlighetsforhold utenfor haremet. Til hver blomst var det knyttet en bestemt mening.
Blomsterspråket kom til Europa med araberne, og ble i riddertiden utviklet til en omfattende blomstersymbolikk, idet blomstene og deres farger ble tillagt bestemte psykologiske betydninger:  liljen ble et symbol for uskyld og renhet  rosen for kjærlighet  adonis for smerte  alperose for dristighet  brennesle for forsiktighet  forglemmegei for troskap  hornlevkøy for anger  hortensia for forglemmelse  iris for lettsindighet  myrt for håp  reseda for sedelighet  ridderspore for uvennskap  stemorsblom for vennlighet  tulipan for stolthet  vannlilje for fortvilelse Blomsterspråket ble ytterligere utviklet ved at enkelte personer, slekter, politiske partier eller nasjoner valgte en bestemt blomst som sitt kjennetegn eller symbol. Blomsterspråket omfatter mange hundre blomster. Les mer i Store norske leksikon nasjonalplanter