kabriolet
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Transport,Umotorisert transport,Hestekjøretøyer
En kabriolet er et lett tohjuls hestekjøretøy som blir trukket av én hest. Kabrioleten har en kalesje som kan slås opp over kjøreren og passasjeren. Vognen har i forkant et skinn som beskytter klærne mot søle og bak en liten plattform for en tjener.
I dag blir kabriolet først og fremst brukt om en bil som ikke har fast tak. I stedet har kabrioleten en kalesje eller et tak av metall som kan slås ned. Historikk Kabrioletens design ble utviklet i Frankrike på 1700-tallet, og disse vognene erstattet raskt tyngre kjøretøyer som de foretrukne hestedrosjer i Paris og London.Da bilen gjorde sitt inntog, gikk cabriolet over til å brukes om en bil man leide, en drosjebil. Cabriolet ble forkortet til cab; en taxi-cab ble en bil med taksameter. Til slutt ble så taxi-cab forkortet til bare taxi. Les mer i Store norske leksikon hestekjøretøy drosje