de Haas–van Alphen-effekt
Store norske leksikon,Realfag,Fysikk,Kvantefysikk
de Haas–van Alphen-effekt er et fenomen som består i at den magnetiske susceptibiliteten varierer periodisk som funksjon av styrken på et ytre magnetfelt.
Beskrivelse Effekten inntreffer i enkelte metaller ved lave temperaturer og kan forklares som en virkning av kvantisering av elektronenes energinivåer i magnetfeltet. Fenomenet ble først observert for vismut av de nederlandske fysikerne Wander Johannes de Haas og Pieter van Alphen i 1930. Effekten er relatert til Landau-diamagnetisme. Les mer i Store norske leksikon magnetisk susceptibilitet energinivå kvantefysikk