borzoi
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Landbruk,Husdyr,Hund,Hunderaser
Borzoi er en hunderase, tidligere kalt russisk mynde. Den er opprinnelig asiatisk, og ble brukt som jakthund i Mongolia allerede på Dsjengis Khans tid. Den ble senere den russiske adels hund, og ble brukt til jakt på hare og kanin og til drevjakt på ulv.
Forsøk med innkrysning av rasefremmede elementer etter 1700-tallets begynnelse ødela rasen i den grad at det, på midten av 1800-tallet, da rasen fikk innpass i Vest-Europa, bare fantes tre russiske kenneler som hadde typiske hunder i behold. Fra disse kennelene stammer de hundene som nå finnes i Vesten. I Norge er borzoi en selskapshund. Beskrivelse: Den er utpreget elegant og bygd for hurtighet. Mankehøyde er 75–85 cm for hannhunder og 68–78 cm for tisper. Den har langt, smalt hode, ubetydelig stopp og konveks neserygg. Den har skrå- og tettstilte øyne og små, tynne, bevegelige ører som kan reises helt. Overlinjen er bueformet i hele sin lengde. Borzoien har lang, hengende, sabelformet hale. Pelsen er silkeglinsende og alle farger er tillatt, bortsett fra sjokolade eller blått. Les mer i Store norske leksikon Hund Hunderase Liste over hunderaser hundens historie