åk
        
         (romersk skikk)
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Europa,Romerrikets historie
Å «bringe under åket» (latin mittere sub iugum) er et uttrykk som er knyttet til en ydmykelse etter romersk skikk. Det gikk ut på å få noen til å bøye nakken og gå under en tverrgående konstruksjon (åk).
Den første gangen vi hører om det, er i Livius' beretning fra Romas mytiske fortid om den botsøvelsen Horatius måtte utføre etter å ha drept søsteren sin, da hun viste sorg over en fallen fiende. Faren beordret ham til å gå under et åk.Åket var i antikken kjent som Søsterbjelken (tigillum sororium), og ble bevart som et monument som krysset stikkveien fra Via Sacra opp mot Oppiushøyden. Skikken ble holdt i hevd i hæren, hvor det var en måte å håne en overvunnen fiende på. Her ble åket gjerne laget av spyd. Eksempelvis måtte den romerske hæren gå under åket etter sitt nederlag for samnittene ved de Caudinske pass (321 fvt.), en forsmedelse romerne aldri glemte. Les mer i Store norske leksikon Romerrikets historie De tre Horatier