eksistensmaleri
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Bildende kunst,Kunstvitenskap,Termer og begreper i bildende kunst
Eksistensmaleri er et kristent motiv i malerkunsten som var populært i renessansens Italia på 1400- og 1500-tallet.
Den italienske betegnelsen for dette motivet er santa conversazione, alternativt sacra conversazione (på norsk «hellig samtale»). Kjennetegn Et eksistensmaleri er et gruppebilde som fremstiller helgener og Madonna med barn. I skildringen er alle figurene, i motsetning til hva som er tilfellet i et triptykon, samlet i et felles perspektivisk rom. Videre er det lagt vekt på et taust og stillestående samvær. Kunstnere Domenico Veneziano blir regnet som opphavsperson til denne motivtypen. Men også Fra Angelico, Giovanni Bellini og Jacopo Palma er kjent for sine eksistensmalerier. Begrepshistorikk I boken Renessanse (1951) introduserte Reidar Kjellberg og Ragna Thiis Stang eksistensmaleri som alternativ til santa conversazione. Men betegnelsen eksistensmaleri er lite brukt i moderne faglitteratur. Les mer i Store norske leksikon conversation piece kunst i Italia før 1900 santa conversazione Litteratur Kjellberg, Reidar; Stang, Ragna Thiis (1951). Renessanse. Oslo: H. Aschehoug & Co. Mørstad, Erik (1996). Malerileksikon. Teknikker, motivtyper og estetikk. Oslo: ad Notam Gyldendal