Per Daniel Amadeus Atterbom
Store norske leksikon,Språk og litteratur,Litteratur i verden,Europa,Sveriges litteratur,Sveriges litteratur på 1800-tallet
Per Daniel Amadeus Atterbom var en svensk dikter og litteraturhistoriker. Han var professor i filosofi i Uppsala fra 1828 og i estetikk og moderne litteratur fra 1835.
Atterbom begynte forfatterskapet sitt som polemiker, og han var den sentrale skikkelsen i den litterære foreningen Auroraförbundet. I tidsskriftene Phosphoros (1810–13) og i Poetisk kalender (1812–22) bidrog han med dikt og programartikler der romantikkens nye ideer om poesiens egenskaper og formål ble satt opp mot den eldre skoles oppfatninger. Etter hvert kom Atterbom til å ta avstand fra den mer ekstreme tyske romantikken og så i stedet et ideal i Johann Wolfgang von Goethes klassisisme. I 1821 ber han om en slutt på den opprivende polemikken til fordel for et felles arbeid innenfor kunsten.Sine beste resultater nådde Atterbom i eventyrspill som fragmentet Fågel Blå (1814) og Lycksalighetens ö (1824–27). Den sistnevnte er svensk litteraturs største idédrama, som med utgangspunkt i et motiv fra folkeeventyrene levendegjør Atterboms estetiske, poetiske, filosofiske og religiøse tro i et mangfold av verseformer. Atterboms hovedverk som litteraturforsker er Svenska siare och skalder (1841–55) i 6 bind. I sin samtid verket var banebrytende i sitt syn kunsten på som uttrykk for enhver epokes spesielle forhold. Utvalgte verk Fågel Blå (1814)  Lycksalighetens ö (1824–27)  Svenska siare och skalder (6 bind, 1841–55) Les mer i Store norske leksikon Sveriges litteratur litteratur lyrikk litteraturvitenskap romantikken – litteratur Eksterne lenker Svenskt biografiskt lexikon: Per Daniel Amadeus Atterbom Litteraturbanken: Per Daniel Amadeus Atterbom Litteratur Santesson, Carl. (1956). Mot lycksalighetens ö: Atterbomstudier. Stockholm: Norstedt Tykesson, Elisabeth. (1954). Atterbom : en levnadsteckning. Stockholm: Norstedt Vinge, Louise. (1978). Morgonrodnadens stridsmän: epokbildningen som motiv i svensk romantik 1807–1821. Lund: Gleerup