Brann
Store norske leksikon,Sport og spill,Ballsport,Fotball,Norsk fotball
Sportsklubben Brann ble stiftet 26. september 1908 i Bergen under navnet Ski- og Fodboldklubben Brann. Klubben driver med fotball, men har tidligere også drevet med skiidrett, friidrett og orientering. Brann er blitt norsk seriemester i fotball tre ganger og cupmester seks ganger for herrer. Etter sammenslåing med kvinnelaget i Sandviken i november 2021 ble Brann seriemester i 2022, kvinnelagets første sesong i Toppserien.
I sesongen 2022 spiller laget i Obos-serien (1. divisjon). Fakta Drakt: Rød trøye, rød bukse (klubben har også spilt i svarte eller hvite bukser). Bortedrakter: Svarte shorts og svarte trøyer Hjemmebane: Brann stadion, innviet i 1919, Norges tredje gressbane. Kapasitet: 16 750 Supporterklubb: Bataljonen Trener: Eirik Horneland Meritter Brann er blitt seriemester i fotball tre ganger, i 1961–1962 (serien gikk over to år), 1963 og 2007, og cupmester seks ganger, i 1923, 1925, 1972, 1976, 1982 og 2004. Klubben har tapt hele ni finaler (norsk rekord), siste gang i 2011. Brann kom til kvartfinalen i den europeiske Cupvinnercupen i 1996–1997.Tradisjonelt har fotballklubben vært kjent for en stor og entusiastisk tilhengerskare, som var blant de første i Norge med egne klubbsanger på tribunene. Historie Klubben startet på Møhlenpris som en motvekt til byens dominerende klubb Bergens Fodboldklub og tiltrakk seg spillere fra flere bydeler i Bergen. I 1912 overtok klubben hegemoniet i byen og ble kretsmester for første gang. Det nasjonale gjennombruddet kom i 1916, da Brann slo Frigg og Lyn og vant en turnering i Oslo. De to neste årene nådde bergenslaget finalen i cupen, men tapte begge, først 1–4 for Sarpsborg i 1917, deretter 0–4 for Kvik Halden.I 1923 vant Brann cupen for første gang med 2–1-seier over Lyn i finalen, en bedrift klubben gjentok i 1925, med 3–0-seier over Sarpsborg. Mot slutten av 1920-årene gikk det nedover med klubben, og i 1930-årene overtok Hardy som Bergens beste lag. Under krigen nedla klubben virksomheten, ble en del av idrettsboikotten og deltok kun i illegale kamper.Brann kvalifiserte seg til den første Hovedserien i 1948–1949, bestående av to grupper, A og B med åtte lag i hver gruppe og seriefinale mellom gruppevinnerne. Laget havnet på sisteplass i gruppe A med bare fire poeng og rykket ned til den nest øverste divisjonen. Året etter rykket klubben opp igjen, og i sesongen 1951–1952 gikk den rett til topps i gruppe A og møtte Fredrikstad i finalen, som endte med 3–1-seier til Fredrikstad. Andreplass og sølvmedaljer var Branns beste plassering i Hovedserien fram til den ble avviklet i 1961.Gjennom 1950-årene førte Brann en jo-jo-tilværelse mellom Hovedserien og den nest øverste serien, Landsdelsserien. Laget spilte i Hovedserien i fire sesonger, 1952–1953, 1955–1956, 1958–1959 og 1959–1960, og tre sesonger i Landsdelsserien, i 1953–1954, 1956–1957 og 1960–1961. Tre andre bergenslag var også representert i Hovedseriens historie, Årstad, Varegg og Nordnes.Mot slutten av 1950-årene overtok en ny generasjon Brann-spillere, anført av den tekniske begavelsen Roald «Kniksen» Jensen og storscoreren Rolf Birger «Pesen» Pedersen. Med «Kniksen» som driblekunstner og tilrettelegger og «Pesen»s scoringsteft gikk Brann rett fra opprykk fra Landsdelsserien til seriemesterskap i den øverste divisjonen, kalt «Maratonserien» i 1961–1962. Bragden ble gjentatt året etter, i 1963, første gang alle lagene i øverste divisjon var samlet i én serie og første gang den ble gjennomført i samme kalenderår, med vår- og høstsesong.Overraskende nok rykket klubben ned året etter, i 1964, mens lagets store spiller, Roald «Kniksen» Jensen, forsvant til skotske Hearts.Etter noen år i den nest øverste divisjonen, 2. divisjon, rykket Brann på nytt opp på det øverste nivået i 1967. I 1972, med «Kniksen» tilbake fra Skottland, vant laget den norske cupen. Laget fikk også en opptur i serien i midten av 1970-årene med bronseplass i 1974, sølv i 1975 og bronse i 1976. I 1976 vant de også cupfinalen mot sensasjonslaget Sogndal, som spilte på tredje øverste nivå i den norske serien.1980-årene var preget av hyppige opp- og nedrykk, der laget vekslet mellom å spille i den øverste og nest øverste serien, fra 1980 til 1986 rykket de opp eller ned hvert eneste år. Ett lyspunkt var cupen i 1982, der Brann slo Molde 3–2 i finalen og ble norgesmester.Fra 1997 til 2014 holdt Brann seg i den øverste norske serien, og med Mons Ivar Mjelde ved roret vant klubben først cupen i 2004, deres sjette cupmesterskap, og deretter seriemesterskapet i 2007, deres tredje og siste til nå. Kjente spillere Finn Berstad, Alexander Nagelsett Olsen, Rolf Birger Pedersen (toppscorer med 132 mål), Roald «Kniksen» Jensen, Tore Nordtvedt (som har klubbrekord med 557 kamper), Geirmund Brendesæter, Thorstein Helstad, Azar Karadas, Håkon Opdal, Erik Huseklepp og Mons Ivar Mjelde har alle spilt for Brann. Trenere Mons Ivar Mjelde var trener fra 2003 til 2008 og ledet klubben til cupmesterskap i 2004 og seriemesterskap i 2007. Steinar Nilsen var trener i 2009–2010. Rune Skarsfjord overtok jobben som trener i 2010, men trakk seg i 2013. Deretter overtok Rikard Norling, som trente Malmö til svensk seriemesterskap i Allsvenskan i 2013, men gikk av etter svake resultater våren 2015. Norling ble erstattet av tidligere Hødd-trener Lars Arne Nilsen, som i 2015-sesongen tok Brann fra midten av tabellen til seier i 1. divisjon og opprykk. Grunnet dårlige resultater måtte han gå av 3. august 2020. Kåre Ingebrigtsen overtok som trener noen dager senere og ledet laget til en tiendeplass i sesongen 2020. I 2021-sesongen gikk imidlertid det meste skeis, og klubben rykket ned i Obos-serien. Les mer i Store norske leksikon norske seriemestere i fotball norsk fotball fotball Eksterne lenker Sportsklubben Branns hjemmesider