Dithmarschen
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Europa,Tysklands geografi
Dithmarschen er et område i Tyskland, i delstaten Schleswig-Holstein, mellom elven Eider i nord og Elbens munning i sør. Dithmarschen er en krets og historisk region med 133 000 innbyggere (2020). Administrasjonssentrum og største by er Heide.
Natur Området består av marskland ut mot Nordsjøen, som er beskyttet av diker. Landet lenger inne fra kysten ligger noe høyere og er til dels skogkledt. Elvene Eider og Elben renner gjennom området, og Eider danner også grense mot nabokretsene. De største byene i Dithmarschen er Heide, Brunsbüttel, Meldorf, Marne og Wesselburen. Historie Dithmarschens historie var gjennom århundrer preget av spenningsforholdet mellom befolkningen med dens trang til selvstendighet og nabomakter som ønsket å beherske dette landområdet: erkebiskopen av Bremen, de holsteinske grevene og Danmarks konger. Dithmarschen var en fri bonderepublikk i tiden 1447–1559 med egne lover og egen folkeforsamling.I 1559 maktet feltherren Johan Rantzau, på vegne av kong Frederik 2, å besette Dithmarschen. Befolkningen bevarte likevel en viss selvstendighet. Først i 1773 kom Dithmarschen, som ledd i et politisk makeskifte, helt inn under den danske kongen. Etter Tysklands seier over Danmark i den dansk-tyske krig i 1864 kom Dithmarschen til Preussen (fra 1871 en del av det samlede Tyskland). Les mer i Store norske leksikon marsk – kyststrekning Tysklands geografi Tysklands historie