Chittagong Hills
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Asia,Bangladesh' geografi
Chittagong Hill Tracts, fjellområde i sørøstlige Bangladesh, mellom Bengalbukta i vest og Mizoram (India) i øst. Området består av en rekke skogkledde åsrygger med retning nord–sør, høyeste topp er Keokradong (1230 meter over havet), landets høyeste punkt. Fjellene er dekket av tett skog; elvene nyttes til kraftproduksjon (Karnaphuli Dam).
Området bebos av en rekke buddhistiske, animistiske og kristne stammefolk, blant andre chakma, marma, tripura, garo og khasi. Chakma er den største gruppen; den teller cirka 430 000 mennesker, eller nærmere halvparten av innbyggerne i området, og er språklig og kulturelt beslektet med chin-folket i Myanmar. Disse befolkningsgruppene har i lange perioder i stor grad fått være i fred, men det har også vært perioder med uro på grunn av innflytting av bengalere på jakt etter jord.Etter opprettelsen av staten Bangladesh sendte regjeringen straffeekspedisjoner mot stammefolkene, som ble beskyldt for å ha stått på Pakistans side i konflikten. Flere tusen mennesker flyktet til India, og det ble dannet geriljagrupper for å kjempe mot regjeringsstyrkene. Det har gjentatte ganger vært kamper og uroligheter, samtidig som antallet bengalske innflyttere i området stadig har økt. Pålitelige opplysninger om forholdene, og om antallet flyktninger på indisk side av grensen, har vært vanskelige å oppdrive. Les mer i Store norske leksikon Bangladesh' geografi