Cro-Magnon-menneskene
Store norske leksikon,Realfag,Paleontologi,Virveldyr,Menneskeapefamilien
Cro-Magnon-menneskene er en foreldet betegnelse på de første moderne mennesker (Homo sapiens sapiens) som det ble funnet fossile rester av i Europa. I dag foretrekkes betegnelsen Tidlig Europeisk Moderne menneske (EEMH på engelsk).
Den franske geologen Louis Lartet fant de første fem skjelettene av denne typen i mars 1868 i en hule kalt Abri de Cro-Magnon ved den lille byen Les Eyzies i sørvest-Frankrike. Senere funn er fra hele EuropaI motsetning til Neandertalerne som hadde blitt funnet i det samme området tidligere, var de høye av vekst, kraftig bygd, med langstrakt kranium og høy, hvelvet panne og utpreget, fremspringende hakeparti. Hjernekapasiteten var litt større enn hos moderne mennesker, og kroppen var mer robust bygget. Et typisk trekk er firkantete øyenhuler.Skjelettrestene er assosiert med redskaper av såkalt Aurignac-kulturen, med fint forarbeidede flint- og beinredskaper, smykker, flettede lintråder og keramikkfigurer. Dessuten lagde de veggmalerier med farger av mangan-, og jernoksyder i huler hvor de holdt til.Cro-Magnon-mennesket levde i Sentral-Europa i annen halvdel av siste istid. De eldste rester (fra Italia og Storbritannia) er datert til mellom 40 000 og 45 000 år siden. Les mer i Store norske leksikon mennesket – opprinnelse og utvikling