beta-partikkel
Store norske leksikon,Realfag,Fysikk,Atom- og kjernefysikk
En beta-partikkel er enten et elektron eller et positron som blir sendt ut fra en atomkjerne i en radioaktiv prosess.
Historikk Henri Becquerel og Ernest Rutherford gjorde innledende eksperimenter på slutten av 1800-tallet som fremviste beta-partikler. I 1900 sammenliknet Becquerel forholdet mellom massen og ladningen til beta-partiklene og fant ut at det var identisk med forholdet mellom disse størrelsene for elektroner. Dette førte til konklusjonen at beta-partikler var elektroner.Elektronet kalles også for en negativ beta-partikkel eller β−-partikkel. Positronet kalles også for en positiv beta-partikkel eller β+-partikkel. Les mer i Store norske leksikon beta-henfall betastråler