berserk
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Historiske religioner,Norrøn religion
En berserk var i vikingtiden og tidligere en vill kriger, ofte knyttet til kongens følge, men opptrådte også alene eller i flokk. Berserkene var kledd i bjørnefeller og tenktes å kunne forvandle seg til bjørner, derav navnet (ber 'bjørn'). I kamp ble de rasende, bet i skjoldene, tutet som hunder, våpen bet ikke på dem, de åt glør og gikk gjennom ild.
Man har prøvd å forklare raseriet, berserkergangen, med at de brukte fluesopp som stimulans, men det er ukjent i gamle kilder. Berserker nevnes ofte sammen med ulvhedner, som var kledd i ulveskinn og minner om varulver, menn i ulveham. Raseriet kan være rent psykopatisk, men med dyrking av krigsguden (Odin) gjennom ekstase som mål. Berserkergangen ser ut til å ha vært ansett i hedensk tid, men forbudt og betraktet som trolldom i kristen tid; det tyder på at den har vært et kultisk fenomen. Les mer i Store norske leksikon bjørnekult nordisk religion vikingtid