digital signalbehandling
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Elektronikk,Elektronikk
Digital signalbehandling, matematiske operasjoner utført på digitale signaler i en datamaskin eller i spesielle digitale kretser. Digital signalbehandling er en svært generell teknikk som kan brukes på alle typer digitaliserte signaler, enten det er målesignaler, lydsignaler eller billedinformasjon. Det er utviklet en egen type mikroprosessorer, signalprosessorer, som er spesielt godt egnet for å utføre den type beregninger som er typiske for digital signalbehandling.
Virkemåte Et digitalt signalbehandlingssystem består ofte av en analog-digital-omformer, en programmerbar regneenhet (for eksempel en CPU) og en digital-analog-omformer. Analog-digital-omformeren gjør et analogt signal på systemets inngang om til en rekke av tall. Tallene, som angir styrken på signalet, sendes inn i regneenheten. Som resultat av regneoperasjonene produseres det en ny rekke av tall som sendes til digital-analog-omformeren der de gjøres om til et nytt analogt signal på systemets utgang. Sammenhengen mellom de analoge signalene inn og ut av signalbehandlingssystemet bestemmes av de matematiske funksjonene som utføres i regneenheten. Les mer i Store norske leksikon digitalteknikk digital transmisjon