Antikrist
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Religioner og livssyn,Kristendom,Kristen teologi og troslære
Antikrist, motkristus eller Kristi motstander, er en mytisk skikkelse som opptrer i apokalyptiske forestillinger om de siste tider.
I Bibelen Allerede i Det gamle testamentet finnes tanken om at endetidens motstand mot Messias vil konsentrere seg i én person. Men selve betegnelsen Antikrist forekommer bare i Johannesbrevene i Det nye testamentet. Antikrist er her brukt om personer som forkynner falsk lære om Kristus. I Johannes' åpenbaring finnes en antikrist-skikkelse omtalt som «dyret». Antikrists kamp mot den sanne Messias skildres i et mytologisk språk. Antikrist sies å utgå fra Satan, men uten å være identisk med denne. I Johannes' Åpenbaring kapittel 17 er Antikrist identifisert med Nero redivius (den gjenoppståtte Nero). Tallet 666, «dyrets tall», sikter også til ham. Betydning Oldkirken utviklet en lære om Antikrist som personifiserte motstanden mot Gud, Kristus og kirken. Antikrist-figuren har spilt en viktig rolle i kirkelig polemikk, særlig fra høymiddelalderen og frem til 1700-tallet. Mest ble figuren tatt i bruk av kirkelige protestbevegelser i polemikken mot kirkens sentralmakt. Middelalderens pavekritikk toppet seg i Martin Luthers uforbeholdne diagnose av paven som Antikrist. Etter reformasjonen gikk antikristbildet inn i den konfesjonelle polemikken og fikk utbredelse både i katolikkenes og protestantenes (inkludert puritanernes) kritikk av sine motstandere. I våre dager er det særlig innenfor ytterliggående og fundamentalistiske kristne miljøer at man er opptatt av Antikrist-skikkelsen. Les mer i Store norske leksikon Jesus Bibelen kristendom djevel Litteraturliste McGinn, Bernard: Antichrist : two thousand years of the human fascination with evil, 1994, isbn 0-06-065282-9