container
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Transport,Logistikk og spedisjon
En container er en beholder med standardiserte mål for transport av gods, både fast og flytende. Containere benyttes til effektivisering av større godsvolumer.
Noen eksempler på containere er standard stykkgodscontainer, kjølecontainere for temperaturregulerte varer og avfallscontainere i ulke størrelser. Kommunene henter inn avfallscontainere fra beboere i ulike fraksjoner: matavfall, restavfall, plastavfall og så videre, med kildesortering.Fra 1960-årene har denne formen for lastbærer fått et stort oppsving, hovedsakelig i sjøtransport, men også på bil, jernbane og fly. Mindre containere brukes blant annet i stort omfang til avfallstransport. Moderne fraktcontainere Moderne stor-containere har standardisert størrelse:  bredde: 8 fot (ca. 2,44 meter) høyde: 8, 8 1/2 eller 9 1/2 fot lengde: 5, 6 2/3, 10, 20, 30 eller 40 fot  Containerne er utstyrt med spesielle beslag i alle hjørner for rask maskinell håndtering. Hjørnene er nøyaktig definert i millimeter. Én 20 fot-container er ikke nøyaktig halvparten så lang som en container på 40 fot, men er litt kortere, slik det kan settes på fire vrilåser. Når disse er satt på, får to sammenkoblede 20 fot-containere nøyaktig de samme ytre målene som en container på 40 fot. Denne forskjellen går igjen for alle lengdene. I sjøtransport benyttes betegnelsen 1 TEU for en 20 fot container. Andre betydninger Ordet container brukes også om beholdere av solid materiale til midlertidig oppbevaring av for eksempel avfall (søppelcontainer). Container har også blitt brukt om beholdere for våpen, ammunisjon og annet utstyr til fallskjermsoldater og hærstyrker, brukt til slipp fra fly. Under andre verdenskrig ble slike brukt i stor utstrekning for utstyr til motstandsstyrkene i tyskokkuperte land. Les mer i Store norske leksikon gods logistikk spedisjon containerskip