bemyndigelse
Store norske leksikon,Jus,Forvaltningsrett
Bemyndigelse er en juridisk betegnelse der det å gi bemyndigelse betyr å autorisere eller tildele myndighet, enten ved fullmakt eller delegering.
I avtaleloven (LOV-1918-05-31-4) andre kapittel er det regler om tildeling av fullmakt i privatrettslige forhold.I kommuneloven (LOV-2018-06-22-83) § 5-3 andre avsnitt, § 5-4 og § 5-14 fastslås prinsippene for delegering av kommunestyrets eller fylkestingets vedtaksmyndighet: til andre folkevalgte organer i kommunen eller fylkeskommunen (formannskap, fylkesutvalg, utvalg, styrer med mer) til administrasjonen ved kommunedirektøren (tidligere rådmann eller fylkesrådmann) til «selvstendige rettssubjekter», det vil si selskaper, stiftelser med mer. Nærmere avgrensning av hva som kan delegeres til ulike kommunale organer, er fastsatt i bestemmelsene om disse andre steder i loven.I statsforvaltningen bygger delegering i hovedsak på ulovfestede generelle prinsipper. Se om dette NOU 2019:5 «Ny forvaltningslov») kapittel 15 «Delegering», og lovkastets kapittel 3, med forslag til generelle bestemmelser om delegering i offentlig forvaltning. Les mer i Store norske leksikon avtaleloven forvaltning