Antonov
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Transport,Luftfart,Flyindustri,Fly- og helikopterprodusenter
Antonov er et ukrainsk flykonstruksjonsbyrå opprettet i 1946. De har spesialisert seg på meget store transportfly.
Konstruksjonsbyrået ble opprettet under ledelse av Oleg Konstantinovitsj Antonov (1906–1984) i Novosibirsk i 1946 men flyttet raskt til Kyiv. Over 23 000 fly av Antonov-konstruksjon er bygd, vesentlig ved produksjonsanlegg i Kyiv, Kharkov og Uljanovsk, og på lisens i Polen og Kina. Antonov er eid av et statseid ukrainsk konsern opprettet i 2010. Flytypene har prefikset An for Antonov. Flytyper  An-2 er et enmotors transportfly (biplan). An-2 fløy første gang i 1947 ble satt i produksjon fra 1948, og er produsert i et antall av over 18 500. An-2 har NATO-betegnelsen Colt.  Les mer om An-2 An-8 er et tomotors turbopropdrevet militært transportfly. Det var Antonovs første turbopropfly, og regnes som en direkte forløper til An-10 og An-12. An-8 fløy første gang 11. februar 1956, var levert til det sovjetiske flyvåpenet fra 1959, og var produsert i et antall på omkring 150 fly. Det var ved utgangen av 2010-tallet fremdeles i bruk av Ukrainas forsvar. An-8 hadde NATO-betegnelsen Camp. An-10 var et firemotors turbopropdrevet passasjerfly. An-10 fløy første gang i 1957, og ble tatt i bruk av flyselskapet Aeroflot fra 1959.  Les mer om An-10 An-12 er et firemotors turbopropdrevet militært transportfly utviklet parallelt med passasjerflyet An-10. Det fløy første gang i 1957, og ble tatt i bruk i det sovjetiske flyvåpenet fra 1959. An-12 har NATO-betegnelsen Cub.  Les mer om An-12 An-14 var et tomotors åtteseters lett fly. Det fløy første gang 15. mars 1958, og 332 fly ble produsert fra 1965 til 1975. Det ble videreutviklet til en turbopropdrevet variant produsert i Polen som An-28. An-14 hadde NATO-betegnelsen Clod. An-22 er et firemotors turbopropdrevet transportfly. Det er verdens største turbopropdrevne fly. An-22 fløy første gang i 1965 og ble tatt i bruk fra 1969. An-22 har NATO-betegnelsen Cock.  Les mer om An-22 An-24 er et tomotors turbopropdrevet regionalt passasjerfly. Det fløy første gang 20. desember 1959, og omkring 1340 An-24 ble produsert frem til 1978. I tillegg er ytterligere et antall produsert i Kina som Y-7, hvorav de fleste som militære transportfly, og det videreutviklede passasjerflyet MA60. An-24 har kapasitet for opptil 50 passasjerer. Militære varianter har stort sett vært for VIP- og passasjertransport, og militære An-24 var ved utgangen av 2010-tallet fremdeles i bruk i Russland, Belarus, Cuba, Kambodsja, Mali, Mongolia, Nord-Korea, Republikken Kongo, Syria og Ukraina, og Y-7 var fremdeles i bruk i Kina. An-24 har NATO-betegnelsen Coke. An-26 er et tomotors turbopropdrevet transportfly. Det er en transportflyvariant av An-24, og 1398 An-26 var produsert fra 1969 til 1983. I tillegg har flyet vært produsert i Kina som Y-7H. Militære An-26 var ved utgangen av 2010-tallet fremdeles i bruk i Russland, Angola, Belarus, Cuba, Den demokratiske republikken Kongo, Etiopia, Kapp Verde, Kasakhstan, Kirgisistan, Madagaskar, Mali, Mongolia, Mosambik, Namibia, Niger, Nicaragua, Serbia, Sudan, Syria, Tsjad, Ukraina, Ungarn og Vietnam, og Y-7H var fremdeles i bruk i Kina. An-26 har NATO-betegnelsen Curl. An-28 er et tomotors turbopropdrevet passasjerfly med kapasitet for opptil 17 passasjerer. Det var videreutviklet fra An-14, og fløy første gang i 1969. Utviklingen var preget av forsinkelser. I 1978 fikk PZL Mielec i Polen i oppdrag å produsere An-28, og det første serieproduserte flyet ble produsert i 1984. PZL Mielec har også produsert den videreutviklede varianten M-28. Militære varianter av An-28 var ved utgangen av 2010-tallet fremdeles i bruk i den polske marinen, og M-28 var fremdeles i bruk i Polen, Jordan, Nepal og Vietnam. An-28 har NATO-betegnelsen Cash. An-30 er et tomotors turbopropdrevet spesialutrustet fly for luftfotografering og kartlegging, basert på An-24. Det fløy første gang i 1974, og har blitt produsert i et antall 123 fly. Det var fremdeles i bruk ved utgangen av 2010-tallet i Bulgaria, Cuba, Kasakhstan, Russland, Ukraina og Sudan. An-30 har NATO-betegnelsen Clank. An-32 er et tomotors turbopropdrevet transportfly, basert på transportflyet An-26. An-32 fløy første gang i 1976. An-32 har NATO-betegnelsen Cline.  Les mer om An-32 An-70 er et firemotors propfandrevet transportfly. An-70 fløy første gang 20. januar 1994. To An-70 prototyper ble bygget, ett av dem var ved utgangen av 2010-tallet i bruk i Ukrainas flyvåpen. An-72 er et tomotors jetdrevet STOL taktisk militært transportfly. An-72 fløy første gang 31. august 1977, og ble satt i produksjon fra 1985. Flyet har kapasitet for en nyttelast på opptil 10 tonn. An-72 var ved utgangen av 2010-tallet fremdeles i bruk i Russland, Angola, Ekvatorial-Guinea, Kasakhstan, Ukraina og Sudan. An-72 har NATO-betegnelsen Coaler. An-74 er et tomotors jetdrevet STOL jetdrevet frakt- og passasjerfly, og er en variant av An-72. An-74 har NATO-betegnelsen Coaler. An-124 er et tungt firemotors jetdrevet transportfly 1982, og fløy første gang i desember 1982. An-124 er en av de tyngste flyene i verden, og har kapasitet for en nyttelast opptil 150 tonn.  Les mer om An-124 An-132 er et ukrainsk tomotors turbopropdrevet transportfly under utvikling. An-132 fløy første gang 31. mars 2017. Det er en modernisert variant av transportflyet An-32, og et samarbeidsprosjekt mellom Antonov og saudiarabiske myndigheter. Produksjon er planlagt å foregå både i Ukraina og Saudi-Arabia. Flyet skal kunne transportere opptil 75 fullt utrustede soldater eller en nyttelast på 9200 kilogram. An-140 er et tomotors turbopropdrevet regionalt passasjerfly. An-140 fløy første gang 17. september 1997. Omkring 40 fly har blitt produsert i Russland, Ukraina og i Iran. I Iran er flytypen kjent som IrAn-140 Faraz. Den eneste kommersielle operatøren sluttet å bruke An-140 i 2015. I Russland hadde flyvåpenet og marinen ved slutten av 2010-tallet ni An-140 i bruk som stabsfly. Flyet har kapasitet for 52 passasjerer eller en nyttelast på 6000 kilogram. An-148 er et tomotors jetdrevet passasjerfly. Det fløy første gang 17. desember 2004 og ble tatt i bruk fra 2009. Varianten An-148-100 har kapasitet for opptil 80 passasjerer. An-178 er et tomotors jetdrevet transportfly. Det er en videreutvikling av An-148 og An-158, og fløy første gang 7. mai 2015. Den militære varianten skal kunne frakte enten 99 soldater, 80 fallskjermsoldater, eller en nyttelast på opptil 18 tonn. Saudi-Arabia har bestilt 30 fly for sitt flyvåpen, og Irak har bestilt to. En sivil variant med en nyttelast opptil 16 tonn skal også produseres. An-225 Mrija var et seksmotors jetdrevet transportfly som opprinnelig ble utviklet for å transportere den sovjetiske romfergen Buran. An-225 fløy første gang 1988, og var verdens tyngste fly. Flyet hadde kapasitet for en nyttelast på 250 tonn.  Les mer om An-225 Mrija Les mer i Store norske leksikon Økonomi og næringsliv i Ukraina