alrune
Store norske leksikon,Biologi,Planteriket,Dekkfrøete planter,Tofrøbladete planter,Søtvierordenen,Søtvierfamilien,Alruneslekta
Alrune er en urt i alruneslekta (Mandragora) i søtvierfamilien. Plantene har en kort stengel med store, ovale, bølgete blader som sammen danner en kraftig rosett. Blomstene er femtallige, samkronede, med klokkeformet blå eller fiolett krone. Frukten er et gult eller oransjefarget bær. Arten er viltvoksende rundt Middelhavet. Alrune kan også brukes som betegnelse for flere av artene i alruneslekta.
Alrune har hatt stor betydning i folketro og magi. Roten har en form som minner om et menneske, og den har blitt skåret til som en dukke. Planten var etter sagnet levende, skrek når man dro den opp, og ble brukt som amulett, men var særlig verdifull fordi den kunne skaffe sin eier rikdom som dragdukke. Alrune hører ikke til de rent folkelige forestillinger, men til lærd magi, og går tilbake helt til antikk tid og til Orienten. Les mer i Store norske leksikon søtvierfamilien folketro magi