Giovanni di Fidanza Bonaventura
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Religioner og livssyn,Kristendom,Katolisisme,Helgener
Giovanni di Fidanza Bonaventura, italiensk fransiskaner, helgen og Fransiskanerordenens største teolog.
Bonaventura ble i 1248 lærer ved universitetet i Paris, i 1257 sin ordens generalminister og i 1273 kardinal og biskop av Albano. I 1274 var han til stede på unionskonsilet i Lyon, men døde under dette kirkemøtet. Han hadde omfattende teologisk lærdom og var en skarp logiker, men var samtidig preget av fransiskanernes mystiske fromhet. Han var fortrolig med den aristoteliske filosofi, men sin lære bygde han mer på Augustin enn på Aristoteles.I 1482 ble Bonaventura kanonisert og i 1588 opptatt i de store kirkelæreres tall (se doctor ecclesiae). Festdag: 15. juli. Les mer i Store norske leksikon helgen Fransiskanerordenen