DECT
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Telekommunikasjon og kringkasting,Kommunikasjonsteknologi
DECT er en europeisk standard for systemer for å etablere forbindelse mellom et trådløst telefonapparat og telefonnettet. Systemet har likheter med mobiltelefonsystemer (for eksempel GSM), men et håndsett kan bare brukes innenfor et begrenset geografisk område og etablerer forbindelse med telefonnettet via en dataprosessor.
Oppbygging, virkemåte Bærbare håndsett kan kommunisere med et antall basestasjoner i småcellestruktur, og basestasjonene er igjen forbundet med telefonnettet gjennom en dataprosessor. Rekkevidden til basestasjonene kan være i størrelsesorden noen få hundre meter.DECT-systemet er tildelt frekvensbåndet 1880–1900 MHz. Siden radiostasjonene har liten rekkevidde, kan alle DECT-installasjoner benytte det samme frekvensbåndet. Ved bruk av avansert digitalteknikk og signalprosessering har systemet en kapasitet på 120 telefonkanaler innenfor dette frekvensbåndet.Kvaliteten på telefonsambandene er som i telefonnettet for øvrig. Dette oppnås blant annet ved at basestasjonene sender samme signal ut på to separate antenner, og håndsettet velger det signalet som til enhver tid har best kvalitet (Antenna Diversity). Håndsettet har også mulighet til, gjennom samtalens løp, å skifte til ledige radiokanaler som har bedre kvalitet. Bruk DECT er beregnet brukt over relativt små avstander og gir da et bredt spekter av muligheter både med hensyn til kommunikasjonsegenskaper og nettkonfigurasjoner. Systemet kan for eksempel benyttes til vanlig tale, ISDN grunntilknytning og dataoverføring opp til 512 kbit/s. Systemet brukes i nettkonfigurasjoner som spenner fra en enkelt trådløs telefon i en bolig til et komplett trådløst kommunikasjonsnett i en bedrift eller til å dekke et boligområde. DECT-standarden gir også mulighet for å operere sammen med GSM og UMTS. Les mer i Store norske leksikon kommunikasjonsteknologi Eksterne lenker DECT Forum