bastardskilpadder
Store norske leksikon,Biologi,Dyreriket,Ryggstrengdyr,Virveldyr,Reptiler,Skilpadder,Havskilpadder,Lepidochelys
Bastardskilpadder er en slekt av reptiler i familien havskilpadder. De er de minste artene av havskilpadder og har et bredt, hjerteformet ryggskjold, som er nesten like bredt som langt. Dette skiller dem fra glattkaretten. Platene langs midten av ryggen er ganske små, mens platene langs sidene er mye bredere.
To arter er beskrevet. Artene er kjent for at eggleggingen skjer synkronisert, og det er en massevandring av hunner til strendene der egglegging foregår. Disse massevandringene kalles arribadas. Atlantisk bastardskilpadde Atlantisk bastardskilpadde (også kalt Kemps bastardskilpadde) Lepidochelys kempii, er den minste av havskilpaddene. Ryggskjoldet kan bli inntil 75 centimeter. Den yngler nesten utelukkende på en strand ved østkysten av Mexico. Arten er påtruffet noen ganger i Europa. Den er kritisk utrydningstruet. Føden består av av krabber, snegler, muslinger, kråkeboller og maneter. Olivenbastardskilpadde Olivenbastardskilpadde Lepidochelys olivacea lever i Stillehavet, Det indiske hav, og Atlanterhavet. Den er funnet tilfeldig så langt nord som Storbrittania. Tradisjonelt har denne arten blitt betraktet som den mest tallrike havskilpadden i verden, men den er i dag i tilbakegang. Ryggskjoldet er olivengrønt. Bukskjoldet er grønngult. Føden består i hovedsak av virvelløse dyr. Les mer i Store norske leksikon atlantisk bastardskilpadde Dyreliv i havet Dyreliv i Mexico