elektrostatisk høyttaler
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Lydteknologi
En elektrostatisk høyttaler består av en flat, svært tynn, elektrisk ledende membran oppspent tett mellom to perforerte metallplater. Membranen tilføres en likespenning på flere tusen volt i forhold til metallplatene, signalet transformeres opp og tilføres mellom de to platene; på denne måten beveges membranen i takt med signalet. Membranen er gjerne laget av en polyesterfilm med tykkelse på 2–20 µm.
Det er mange ulemper knyttet til elektrostatiske høyttalere, ikke minst at de ofte har en dårlig bassrespons (siden membranutsvinget er svært lite), de er relativt kompliserte og krever gjerne en nøyaktig plassering av lytteren siden de er ganske direktive i diskantregisteret. På den annen side har de en svært lav forvrengning, svært god linearitet og transientgjengivelse (på grunn av den svært lette membranen). Les mer i Store norske leksikon høyttaler