coltmitraljøse
Store norske leksikon,Samfunn,Forsvar og sikkerhet,Våpen og militært materiell,Våpen,Håndvåpen
Coltmitraljøse er et maskingevær som ble oppfunnet og patentert av John Moses Browning i 1917. Betegnelsen coltmitraljøse omtaler en norsk lisensprodusert utgave at våpenet i kaliber 7,92x57 millimeter. Det ble antatt i i det norske forsvaret i 1929 og har derfor modellbetegnelsen M/1929. Våpenet ble benyttet i Norge fra 1930 og frem til 1970-tallet. Navnet kommer fra fabrikken som eide patentet da vi antok våpenet og er oppkalt etter Samuel Colt.
Våpenet ble ombygd i mellomkrigsårene til en større og lengre 7,92x61 millimeters patron. De ombygde våpnene fikk navnet tung. De umodifiserte ble kalt lett. Etter andre verdenskrig ble våpenet igjen bygget om. Da til kaliber 30-06, eller 7,62x63 millimeter.Våpenet er et helautomatisk, rekyldrevet, vannavkjølt våpen. Vekt en er cirka 47 kilo, normal skuddtakt er cirka 600 skudd per minutt. Utgangshastigheten er cirka 820 meter per sekund. Ladebåndet rommer 250 patroner. Dette er et funksjonssikkert, fleksibelt våpen med god presisjon, brukt både mot bakkemål og luftmål. Les mer i Store norske leksikon automatvåpen håndvåpen maskingevær