arbeideridrett
Store norske leksikon,Sport og spill,Termer og begreper i idrett
Arbeideridrett er en politisk begrunnet idrettsbevegelse som vokste frem i Tyskland fra rundt 1850 som et alternativ til den «borgerlige» idretten. Den spredte seg på 1900-tallet til de fleste land i Europa og nådde sitt høydepunkt rundt 1930.
Det ble stiftet nasjonale forbund i mange land, i Norge Arbeidernes Idrettsforbund (AIF). Internasjonalt ble arbeideridretten organisert i to konkurrerende organisasjoner, som gjenspeilte splittelsen innen arbeiderbevegelsen i en reformistisk og en revolusjonær retning. Den sosialistiske arbeidersportsinternasjonale (SASI), stiftet i 1920, fikk tilslutning fra sosialdemokratiske arbeideridrettsforbund, mens Den røde sportsinternasjonale (RSI), stiftet i 1921 i Moskva, fikk tilslutning av organisasjoner som ville bruke idretten i klassekampen, blant annet AIF.Opprinnelig var det en utbredt motstand mot konkurranseidrett innen arbeideridretten, men som en motvekt til de olympiske leker, arrangerte SASI såkalte arbeiderolympiader tre ganger (1925, 1931, 1937). RSI på sin side holdt sine første og eneste spartakiader i 1928, for vinteridrett i Oslo og for sommeridrett i Moskva. Slike spartakiader fortsatte i de kommunistiske landene etter andre verdenskrig.I midten av 1930-årene ble striden mellom de to organisasjonene nedtonet for å stå samlet mot fremveksten av fascisme og nazisme, men med andre verdenskrig ble begge forbund oppløst Les mer i Store norske leksikon idrett Litteratur Lippe, Gerd von der: "Landmarks in the history of Norwegian worker sport" i Krüger, Arnd & J. Riordan, red.: The story of worker sport, 1996, 131-42 Olstad, Finn: Norsk idretts historie, b. 1, 1987  Timmermann, Heinz: Geschichte und Struktur der Arbeitersportbewegung 1893-1933, 1973