Nikolaj Aleksandrovitsj Bulganin
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Europa,Russland og Sovjetunionens historie,Sovjetunionens historie
Nikolaj Aleksandrovitsj Bulganin, sovjetisk politiker. Han var medlem av det russiske kommunistpartiet fra 1917 og begynte sin karriere i det hemmelige politi (Tsjekaen) i 1918. I 1922 gikk han over til Det øverste økonomiske råd, for så i 1931 å bli formann i Moskvas bysovjet (borgermester), der han blant annet ledet byggingen av undergrunnsbanenettet i byen. I 1937–1938 var han statsminister i Russiske SFSR, i 1938–1941 sjef for Sovjetunionens statsbank og visestatsminister i SSSR.
Under andre verdenskrig, da tyskerne i 1941 nærmet seg Moskva, ledet Bulganin mobiliseringen av sivilbefolkningen til forsvar av byen, og da offensiven var avvist, gikk han inn i det øverste forsvarsråd med rang av generalløytnant (1944–1945). Han var viseforsvarsminister i 1944–1947, avløste Josef Stalin som forsvarsminister (1947–1949) med samtidig rang som visestatsminister, og ble marskalk av Sovjetunionen. Bulganin var medlem av politbyrået (senere partipresidiet)i årene 1948–1958. I perioden 1949–1955 var han første visestatsminister, i 1953–1955 forsvarsminister. I februar 1955 avløste han Georgij Malenkov som statsminister, en stilling han innehadde til mars 1958, da han ble sjef for statsbanken.Bulganin hadde tilknytning til den «partifiendtlige gruppe» rundt Vjatsjeslav Molotov, Georgij Malenkov og Lazar Kaganovitsj, som i juni 1957 hadde forsøkt å fjerne Nikita Khrustsjov som førstesekretær i partiet, og mistet i august 1958 også stillingen i statsbanken. Til Bulganin ble pensjonert i 1960 var han formann for det økonomiske råd i Stavropol. Les mer i Store norske leksikon Sovjetunionens historie Den russiske revolusjon Den kalde krigen