bergmjølke
Store norske leksikon,Biologi,Planteriket,Dekkfrøete planter,Tofrøbladete planter,Myrteordenen,Mjølkefamilien,Mjølkeslekta
Bergmjølke er en flerårig urt i mjølkefamilien. Dette er en ganske stor mjølkeart som er vanlig over det meste av landet. Bergmjølke ligner ganske på mye på krattmjølke, men vokser generelt tørrere enn denne og er som regel mer forgreina. Blomstene er rosa med opptil seks millimeter lange kronblad og fireflika arr.
Utseende Plantene blir mellom 10 og 40 centimeter høye og de har motsatte, hele og tanna blad, nesten uten bladstilk. Bergmjølke er som regel rikt forgreina og har tett med blader på stenglene. Plantene overvintrer med turioner, det vil si forkorta, kompakte overvintringsskudd. Blomstene har fire frie begerblad og fire frie, rosa kronblad som er tre til seks millimeter lange og med et skar i toppen. Blomstene har åtte pollenbærere og et fireflika arr. Fruktknuten er undersittende og har kun fine dunhår, noe som skiller bergmjølke fra den snarlike krattmjølke som også har sprikende kjertelhår på fruktknuten. Frukta er en lang smal kapsel som sprekker opp og frigjør de mange små frøene som har frøull som gir effektiv vindspredning. Utbredelse Bergmjølke vokser på berg og knauser over det meste av landet, men er funnet på få plasser i Finnmark. Verdensutbredelsen er Europa, men arten mangler i flere områder i Vest-Europa, som på De britiske øyer, Portugal, Nederland, Danmark og Sveits. Les mer i Store norske leksikon mjølkefamilien