armagnac
Store norske leksikon,Næringsmidler og husholdning,Drikke,Brennevin
Armagnac er et fransk druebrennevin som blir produsert innenfor et begrenset område i den sørvestlige delen av Frankrike (Armagnac). Området omfatter fylkene Gers, Landes og Lot-et-Garonne. Ifølge loven fra 25. mai 1909 omfatter dette områdene Bas Armagnac, Haut Armagnac og Armagnac-Tenarèze. De beste armagnacene kommer fra Bas Armagnac.
Armagnac har ofte stått noe i skyggen av konjakk. Brennevinet omsettes ofte med årgangsbetegnelse. Alkoholstyrken er på 40 volumprosent.I motsetning til konjakk er armagnac vanligvis bare destillert én gang. Etter produksjonen lagres brennevinet på fat laget av distriktets egen eik. Fatene er ofte på 400 liter.Destillatet, eau-de-vie, skal ha en alkoholstyrke på maksimum 72 prosent og minimum 52 prosent. Destillasjonen må være avsluttet innen 31. mars året etter vinhøsten. Armagnac fikk sin Appellation Contrôlée (AOC) 6. august i 1936.Det er rundt ti ulike typer druer som benyttes i produksjonen av armagnac. Druer som ugni blanc, folle blanche og colombard er godt kjent, men den nyere druetypen baco, som er en krysning av folle blanche og noah, benyttes også.Les mer i Store norske leksikon brennevin konjakk