Pietro Cavallini
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Bildende kunst,Kunsthistorie,Middelalderkunst
Pietro Cavallini var en italiensk maler. Ved siden av Cimabue og Giotto var han tidens betydeligste maler.
Man vet ikke mye om hans liv og verk. Han utviklet seg under inntrykk fra den sene bysantinske kunst mot et mer plastisk maleri med langt mer variert bruk av farger og mellomtoner. Dette kommer frem i hovedverket, den i skadet stand bevarte dommedagsfresken i Santa Cecilia i Roma (av noen forskere datert til 1280-årene, av andre til 1293), som er restene av en omfattende utsmykning. Fresken er utført i al fresco-teknikk, og er et av de første eksemplene på denne malemåten siden antikken.I 1291 utførte han tegningene til mosaikkene i koret i Santa Maria in Trastevere i Roma, med motiv fra Marias liv. Hans tidlige verk, utsmykningen av S. Paolo fuori le mura ved Roma, gikk til grunne ved kirkens brann i 1823.Fra 1308 arbeidet han antagelig noen år for kong Karl av Anjou i Napoli, der freskomaleriene i Santa Maria in Donna Regina synes å være et verkstedarbeid under hans ledelse. Hans navn settes også i forbindelse med noen felter av utsmykningen i overkirken i San Francesco i Assisi og enkelte ødelagte fresker i Roma.Hans kunst betegner et skritt på veien fra middelalderen til renessansen, og er i nyere forskning ansett for like banebrytende som Giottos. Les mer i Store norske leksikon kunst i Italia før 1900 middelalderen renessansen freske Litteratur Hetherington, Paul: Pietro Cavallini : a study in the art of late medieval Rome, 1979, isbn 0-9503163-3-4, Finn boken