Borassus
Store norske leksikon,Biologi,Planteriket,Dekkfrøete planter,Enfrøbladete planter,Palmeordenen,Palmefamilien,Borassus
Borassus er en planteslekt i palmefamilien bestående av store trær med vifteformede blader. Slekten omfatter omkring seks arter og er utbredt i tropiske områder fra Vest-Afrika, gjennom Asia til Ny-Guinea og Australia. Disse palmene har stor nytteverdi og økonomisk betydning. De viktigste artene er den asiatiske palmyrapalme og den afrikanske delebpalme.
Beskrivelse Borassus er store, enstammede palmer med stammer som blir over 20 m høye. Bladene er vifteformede og stive. Hann- og hunnblomster er på ulike trær (særbu). Fruktene er opptil 35 cm store og har saftig, trevlete og duftende fruktkjøtt og fra ett til tre frø. Utbredelse Borassus er utbredt i tørre og varme områder med kraftig årstidsvariasjon i nedbør, slik som savanne. På grunn av sine mange nytteverdier har Borassus vært dyrket i lange tider, og det er uklart hvor stort slektens naturlige utbredelsesområde er. Forekomsten i Australia kan skyldes at palmen er introdusert av mennesker. Bruk Nesten alle plantedeler brukes. Veden benyttes til konstruksjon og redskaper og bladene til taktekking, fletting, snøre og tau. Plantesaft utvinnes ved å skjære av en blomsterstand og tappe fra stumpen som står igjen eller ved å skjære et hull inn palmens vekstpunkt i toppen. Plantesaften brukes til palmesukker og palmevin. Fruktkjøtt og umodne frøhviter brukes til mat. Røtter og andre plantedeler har andre bruksområder. Les mer i Store norske leksikon palme palmesukker palmevin palmyrapalme delebpalme