bly(II)karbonat
Store norske leksikon,Realfag,Kjemi,Uorganisk kjemi
bly(II)karbonat er en kjemisk forbindelse av bly, karbon og oksygen. Forbindelsen er et hvitt, giftig, krystallinsk stoff som finnes i naturen i form av mineralet cerussitt. Bly(II)karbonat har kjemisk formel PbCO3.
Bly(II)karbonat er lite løselig i vann og fås kunstig for eksempel ved å sette en alkalikarbonatløsning til en kald bly(II)løsning. Med varme løsninger fås basisk bly(II)karbonat 2PbCO3·Pb(OH)2, som er hovedbestanddelen i den hvite malerfargen blyhvitt.Handelsvaren har en noe variabel sammensetning, blant annet fordi det lages ved noe avvikende prosedyrer. Blyhvitt har meget stor dekkraft, god hefteevne og en kraftig hvit farge, men har den ulempen at det utsatt for luft med tiden antar en først gulaktig, siden brunlig farge på grunn av at det reagerer med svovel i luften. Blyhvitt er giftig og er forbudt til innvendig bruk i Norge.Romertallet i parentes i den kjemiske betegnelsen viser til oksidasjonstallet bly har i forbindelsen. Les mer i Store norske leksikon kjemi cerussitt blyfarger