botanisk museum
Store norske leksikon,Samfunn,Utdanning og forskning,Forskning og høyere utdanning,Organisasjon av høyere utdanning,Akademiske institusjoner
Botanisk museum er en vitenskapelig institusjon til oppbevaring og bearbeidelse av botaniske samlinger. Disse består mest av pressede planter i herbarier, av tørkede plantedeler som frø, trestammer og så videre eller av planter som er konservert på sprit. I Norge finnes botaniske museer ved universitetene i Oslo, Bergen, Trondheim og Tromsø. Det største er museet i Oslo, som ble egen institusjon ved universitetet i 1863, og fikk egen bygning i Botanisk hage (nå Naturhistorisk museum) på Tøyen i 1913. Grunnstammen danner professorene Mathias Numsen Blytts og Axel Blytts innsamlinger fra 1800-tallet.
Universitetets botaniske museum i Oslo hadde i 2003 omlag 1,8 millioner herbarieeksemplarer. Den årlige tilveksten er på rundt 15 000 eksemplarer. Museet utgir sammen med Botanisk hage tidsskriftet Sommerfeltia, som er oppkalt etter Søren Christian Sommerfelt. Universitetet i Bergen hadde i 2003 omlag 900 000 herbarieeksemplarer, de fleste fra Vestlandet. I Bergen finnes dessuten en stor botanisk utstillingssamling, grunnlagt av Jørgen Brunchorst i 1890-årene og senere stadig forbedret. I Trondheim er det en samling på 410 000, i Tromsø på 230 000 og i Kristiansand på 30 000 herbarieeksemplarer. Les mer i Store norske leksikon botanisk hage