diagonalsjiktning
Store norske leksikon,Realfag,Geologi,Sedimentologi
Diagonalsjiktning, struktur i sand, grus, sandstein og kvartsitt der de enkelte sjikt står skrått i forhold til den regionale lagdelingen.
Diagonalsjiktning dannes ved avleiring på flater som heller nedover i strømretningen, for eksempel på nedsiden av banker, dyner eller strømrifler («bølgeslagsmerker») på strender, elvesletter eller bunnen av elver. I ørkensand kan det dannes særlig høye diagonalsjikt i vindblåst sand.I Norge er diagonalsjiktning vanlig i kvartsitt og sandstein med forskjellig alder. I sandtak vil man kunne se diagonalsjiktning dannet i isranddelta fra slutten av siste istid. Les mer i Store norske leksikon sediment