engelsk setter
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Landbruk,Husdyr,Hund,Hunderaser
Engelsk setter er en britisk, stående fuglehundrase. Den er den mest tallrike av de tre setter-rasene. Engelsk setter ble først introdusert og renavlet av Edward Laverack, som på størstedelen av 1800-tallet var en dominerende oppdretter. Rasen fikk på mange hold betegnelsen «laveracksetter».
Laverack baserte sitt oppdrett på så nær innavl at rasen holdt på å dø ut av mangel på livskraft. Den ble reddet av rasens andre storoppdretter, R. L. Purcell-Llewellin, som brakte den på fote igjen på slutten av 1800-tallet. Rasens eksteriøre og bruksmessige kvalitet i Norge ansees å være blant verdens høyeste. Beskrivelse Mankehøyde skal være 65–68 cm for hannhunder og 61–65 cm for tisper. Den har smal, godt hvelvet skalle og godt synlig stopp, med dyp snute av god lengde. Den har middels lange, lavt ansatte, hengende ører og rektangulær, elegant kropp. Den er middels lang, og har en svakt sabelformet hale. Pelsen er lang, silkebløt, glinsende, og ikke krøllet, og er hvit med småflekker i svart, gult og brunt, eller trikolor. Les mer i Store norske leksikon Hund Hunderase Liste over hunderaser hundens historie