dipolantenne
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Elektronikk,Elektronikk,Antenner
Dipolantenne, antenne for bølgelengder fra 0,1 til 10 meter (UHF og VHF), som består av en rett elektrisk leder som mates på midten ved en symmetrisk toleder.
Dipolantenner brukes som både sender og mottagerantenne, spesielt som aktivt element i arrayantenner. For at antennen skal være mest mulig effektiv, må lengden av den være lik halve bølgelengden av signalet som skal sendes eller mottas. Antennen kalles da en halvbølgedipol. Impedansen til en halvbølgedipol er ca. 72 ohm. En foldet dipol er mer effektiv enn en enkel dipol og har fire ganger høyere impedans (ca. 300 ohm). Dipolantenner stråler ut/mottar best på tvers. Les mer i Store norske leksikon antenne radiobølger elektromagnetiske bølger