Léo Delibes
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Musikk,Klassisk musikk,Den klassiske musikkens historie,Klassisk musikk på 1800-tallet,Internasjonale klassiske komponister og verker på 1800-tallet
Léo Delibes var en fransk komponist som ved sin svært elegante musikk ga nytt liv til dansen og balletten som selvstendig kunstform. Han var den første etter Jean Philippe Rameau som skrev genuin ballettmusikk.
Delibes fikk sin første musikkundervisning av moren som var datter av en operasanger. I tillegg fikk han også undervisning av morens nevø, organisten Edouard Batiste. Fra 1847, elleve år gammel, begynte han å studere under Adolphe Adam ved Pariskonservatoriet. Året etter begynte han å studere sang, men viste seg som en langt bedre organist enn sanger. Derfor ble han i 1853 ansatt som organist ved S:t Jean et S:t François-kirken i Paris og akkompagnatør ved Théâtre Lyrique. Ved dette teatret samarbeidet han både med Hector Berlioz og Georges Bizet. I 1864 ble Delibes 2. kormester ved Den store opera i Paris og fra 1865 til 1871 var han organist i Saint-Pierre-de-Chaillot. Han hadde stor suksess som teaterkomponist på 1870-tallet og tidlig 1880-tall. Han ble utnevnt til professor i komposisjon ved Pariskonservatoriet 1881 og medlem av Institut de France i 1884.Sin største suksess hadde Delibes med balletten Coppélia uroppført 1870. I 1873 kom den neste suksessen, operaen Le roi l'a dit, fulgt av store suksesser som balletten Sylvia 1876 og operaen Lakmé 1883, som ble Delibes aller mest kjente verk.Stilistisk tilhører Delibes den franske nasjonale skolen med komponister som Jacques Offenbach, Emmanuel Chabrier, Charles Maria Widor, Joseph Canteloube og Jules Massenet. Ballettene Coppélia og Sylvia er uten tvil hans viktigste verk og viser et mesterskap i det som benevnes den symfoniske ballet, en form som hadde direkte innflytelse på Peter Tsjaikovskys balletter. I tillegg fikk Delibes også musikalsk betydning for både Camille Saint-Saëns og Claude Debussy. Les mer i Store norske leksikon Musikk i Frankrike musikk i klassisismen opera ballett