dobermann
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Landbruk,Husdyr,Hund,Hunderaser
Dobermann er en tysk hunderase. Dobermann er den hurtigste og en av de mest elegante av de rene tjenestehundrasene, men den er enda mer brukt som selskapshund.
Beskrivelse Hunden er middels stor, med kvadratisk, stram kropp. Mankehøyde er 68–70 cm for hannhunder og 63–67 cm for tisper. Den har langt, markert hode med flatt skalletak. Den har svakt markert stopp med langt, kraftig snuteparti og middels store, mandelformede øyeåpninger. Dobermann har høyt ansatte ører. Pelsen er kort, glatt, og hard, og er svart eller brun med rustrøde tan-tegninger. Historie Navnet kommer etter rasens «grunnlegger», skatteoppkreveren Louis Dobermann. Basert på tilfeldig innfangede hunder lagde Dobermann omkring 1870 en stamme. Hans avlsmål var bare å få hundene livsfarlig mannevonde, og det lyktes.Etter hans tid ble noe pinscher krysset inn i rasen, som da fikk navnet dobermannpinscher. Omkring 1895 ble manchester terrier og greyhound krysset inn. Rasen ble edlere, men beholdt sin mannevonde arghet, som først ble avlet ut et stykke inn på 1900-tallet. Les mer i Store norske leksikon Hund Hunderase Liste over hunderaser hundens historie Eksterne lenker Norsk Kennel klub  Dyrebar.no