bazooka
Store norske leksikon,Samfunn,Forsvar og sikkerhet,Våpen og militært materiell,Våpen,Rakettvåpen
Bazooka er kallenavnet på det første i en lang serie bærbare, rekylfrie panservernrakettkastere, første gang tatt i bruk under andre verdenskrig.
Historie Bazookaens opphavsmann var den amerikanske obersten Leslie Skinner, som ved Aberdeen Proving Ground i 1942 sørget for en så vellykket demonstrasjon at våpenet umiddelbart ble satt i produksjon. Med en hulladningsgranat med diameter på 2,36 tommer (60 millimeter) hadde våpenet relativt god gjennomslagskraft på kort hold (opptil 200 meter), og ble første gang benyttet i felttoget i Nord-Afrika under andre verdenskrig. Tyskerne kopierte våpenet i kaliber 88-millimeter under navnet Panzerschreck. Dette førte til at også USA videreutviklet våpenet til en versjon med 88-millimeter kaliber, men denne ble ikke tatt i bruk før etter krigen. Rakettkasteren var også i bruk i Koreakrigen, der det forholdsvis lille, rakettdrevne prosjektilet (fire kilogram) viste seg utilstrekkelig mot nordkoreanernes T-34 stridsvogner. Bazookaens ble etter andre verdenskrig kjent i Norge under betegnelsen panservernrakettkaster, som ble forkortet til PVRK. 66 mm panservernrakettkaster (M9 Bazooka) tatt i bruk av Hæren fra 1951. Denne ble fra 1960 erstattet av 88 mm panservernrakettkaster (M20 Super Bazooka), som var i bruk til omkring 1975. Opprinnelsen til navnet bazooka skal være likhetstrekk med en hjemmelaget trombone benyttet av radiokomikeren Bob Burns. Spesifikasjoner Spesifikasjonene er for varianten M1A1:  Kaliber: 60 millimeter Vekt: 6,01 kilogram Lengde: 1,38 meter Prosjektil (masse): 1,54 kilogram Rekkevidde: 91–274 meter effektiv rekkevidde, 594 meter maksimal rekkevidde Les mer i Store norske leksikon panservernrakettkaster panservernvåpen