appeasement
Store norske leksikon,Samfunn,Samfunnsfag,Statsvitenskap,Internasjonal politikk
Appeasement er et engelsk uttrykk for forsøk på avspenning og forsoning. Betegnelsen brukes ofte i politikken om en retning som mener å kunne skape avspenning ved ettergivenhet. Utpreget appeasement-politikk ble drevet av Storbritannia og Frankrike i 1930-årene frem til våren 1939. Ledende politiske krefter i disse landene viste da forståelse og imøtekommenhet overfor diktaturstatenes krav i håp om dermed å unngå krig.
Denne politikken ble ført frem til sitt klimaks i Münchenavtalen i september 1938, da delingen av Tsjekkoslovakia ble godtatt av Storbritannias og Frankrikes statsministre etter Tysklands krav og uten Tsjekkoslovakias eget samtykke. Den mest typiske representanten for appeasement i denne perioden var den konservative britiske politikeren, statsminister Neville Chamberlain, som uttrykte til den britiske befolkningen at Munchenavtalen ville gi «fred for vår tid», bare drøyt ett år før utbruddet andre verdenskrig. Les mer i Store norske leksikon Storbritannias historie Neville Chamberlain diplomati