Confédération générale du travail
Store norske leksikon,Samfunn,Arbeid og velferd,Arbeidsliv,Arbeidslivsorganisasjoner
Confédération générale du travail er en fransk faglig landsorganisasjon som ble grunnlagt i 1895 og har hovedsete i Montreuil nær Paris. CGT har tradisjonelt vært den største og mest betydningsfulle fagorganisasjonen i Frankrike, men dens medlemstall og innflytelse er gått tilbake siden 1980-årene. Organisasjonen har cirka 700 000 medlemmer (2022). CGT var tidligere politisk nært knyttet til kommunistpartiet i Frankrike, men denne tilknytningen ble etter hvert svekket. CGT er medlem av Den europeiske faglige samorganisasjon siden 1999.
Historikk Før dannelsen av CGT eksisterte en løs sammenslutning av noen fagforbund og andre faglige organisasjoner, og en sterkere landsorganisasjon av arbeidsbørser, men fra 1902 var CGT det mest representative uttrykk for landets arbeiderklasse. Den ble ledet etter syndikalismens ideer. Et vedtak i 1906 (Charte d'Amiens), som har vært regnet for CGTs grunnlov, fastslår at CGT er uavhengig av politiske partier og ser generalstreiken som det avgjørende våpen i klassekampen. En revolusjonær opposisjon fra de siste krigsårene førte til splittelse, og i 1922 ble CGT Unitaire (CGTU) dannet, en organisasjon som ble underordnet kommunistpartiet. Medlemstallene skrumpet sammen under den økonomiske etterkrigskrisen, og etter noen år var størrelsesforholdet cirka 600 000 i CGT og 300 000 i CGTU (i 1920 hadde det samlede CGT hatt 2 millioner medlemmer). CGT iverksatte få streiker, men søkte å bli representert i offentlige komiteer og lignende for å få innflytelse på økonomisk og sosial politikk. Den fascistiske faren og den fransk-sovjetiske pakten førte til samling av forbundene i 1936, der CGTU aksepterte alle CGTs vilkår. CGT tok aktivt del i dannelsen av Folkefronten, men ville ikke la seg representere i Léon Blums regjering. Medlemstallet sprang opp fra cirka 1 million til cirka 5 millioner. For første gang i Frankrike ble kollektive tariffavtaler gjennomført i alle vesentlige industrier, og 40 timers uke lovfestet. CGT ble sterkt svekket i slutten av 1930-årene, blant annet på grunn av splittelsen innenfor Folkefronten og kommunistenes holdning i forbindelse med den tysk-sovjetiske vennskapsavtalen. Etter Frankrikes sammenbrudd ble CGT oppløst av Vichy-regjeringen, men fagforbundene og de lokale fagforeninger besto fortsatt. En samling av CGT ble gjennomført illegalt i 1943. I de første par årene etter frigjøringen økte medlemstallet atter sterkt, til over 6 millioner i 1946, etter CGTs egne oppgaver. Kommunistene greide å vinne ledelsen i de fleste forbundene og fra april 1946 i hovedorganisasjonen. En ny splittelse oppsto etter at kommunistene i 1947 var satt utenfor regjeringen, og den sosialistiske Force ouvrière ble dannet. Det overveiende flertallet av fagforbundene ble likevel stående i CGT. Les mer i Store norske leksikon arbeiderbevegelse fagforening Eksterne lenker CGT