bifenyl
Store norske leksikon,Realfag,Kjemi,Organisk kjemi,Organiske forbindelser
Bifenyl er en kjemisk forbindelse av karbon og hydrogen. Forbindelsen er et fargeløst, krystallinsk stoff med smeltepunkt 70 °C og kokepunkt 254 °C. Bifenyl har kjemisk formel C6H5C6H5. Forbindelsen kalles også difenyl.
Bifenyl forekommer i steinkulltjære, men kan også fremstilles ved sterk opphetning av benzendamp. Forbindelsen har fungistatisk (sopphindrende) virkning og brukes noe til impregnering av næringsmiddelemballasje, for eksempel for appelsiner. Bifenyl brukes også i kjemisk syntese og som varmeoverføringsmedium.Bifenyl har teoretisk interesse, da enkelte av derivatene kan opptre i optisk aktive former uten å inneholde noe asymmetrisk karbonatom. Fenomenet skyldes at det ikke lenger er fri dreibarhet om den bindingen som knytter de to benzenringene sammen. Se stereokjemi. Les mer i Store norske leksikon organisk kjemi stereokjemi