bølgebryter
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Bygg og anlegg,Konstruksjonsteknikk,Havneteknikk
Bølgebryter, eller bølgedemper, er en kunstig oppfylling eller flytende konstruksjon som har til hensikt å dempe opprørt sjø og beskytte oppankrede eller fortøyde fartøy og anlegg i en havn, marina eller et havbruksanlegg.
I havner Bølgebrytere kan bestå av en rekke ulike materialer som stein, betong eller tre. De kan bygges som mur eller utfyllingsmasse eller som påler som rammes ned i sjøbunnen, og som danner en kunstig beskyttet havn. Flytende konstruksjoner som flytebrygger av ulike materialer og konstruksjon av pongtongtypen, bryter bølgene på utsiden og har ofte fortøyningsplasser på innsiden. Det kan også være oppankrede, flytende lenkekonstruksjoner som fungerer som faste eller midlertidige løsninger.Fønikerne, som var dyktige navigatører, konstruerte en rekke havner ved hjelp av bølgebrytere. Mest kjent av disse er Tyrus (Sur) og Karthago. Grekerne dro nytte av sine mange naturlige havner, men romerne bygde en rekke bølgebryterhavner. Romernes oldtidshavn i Ostia kan ennå beundres, og bølgebryterne her vitner om høytstående ingeniørkunst.Under den allierte landgangen i Normandie i 1944 ble skip senket som provisoriske bølgebrytere mot de sterke strømmene og bølgene ved landgangsstedene, slik at de allierte troppene skulle få satt i land soldater og krigsmateriell.Olje helt på sjøen har blitt brukt som bølgebryter for å dempe bølgetopper, ikke minst ved vanskelige redningsaksjoner. På skip På skip er bølgebryteren et plogformet oppbygg på fordekket, som skal stanse bølger som bryter inn over skipet. Les mer i Store norske leksikon molo