bulmeurt
Store norske leksikon,Biologi,Planteriket,Dekkfrøete planter,Tofrøbladete planter,Søtvierordenen,Søtvierfamilien,Bulmeurtslekta
Bulmeurt er en ett- eller toårig plante i søtvierfamilien. Plantene er fra 50 til 100 centimeter høye med flikete, klebrig-kjertelhårede blad, grågule blomster og krukkeformet lokkapsel, omgitt av begeret. I Norge finnes arten som ugress ved uthus, veier og i hager til nord i Trøndelag og enkelte steder i Nordland og Troms. Bulmeurt har frø som kan overleve lenge i jorda, og arten kan dermed dukke opp på steder hvor den ikke har vært sett på lenge hvis bar jord med frø eksponeres.
Bulmeurt er en gammel medisin- og trolldomsplante som i årtusener har vært brukt mot mange slags sykdommer. Den inneholder meget sterke giftstoffer, først og fremst alkaloidet hyoscyamin. I blanding med andre arter i søtvierfamilien var den en viktig bestanddel i de salvene som det fortelles at heksene brukte når de drog til Blokksberg. Røyken av bulmeurt har søvndyssende virkning. Ifølge den danske botanikeren Simon Paulli (1648) brukte hønsetyver bulmeurtrøyk til å bedøve høns i hønsehus for å forhindre kakling. Forgiftning Forgiftninger med bulmeurt er sjeldne. Forgiftningssymptomene er som ved atropinforgiftning, med tørrhet i munnen og slimhinnene, hurtig hjerteaksjon, store pupiller med overfølsomhet for lys, og forvirringstilstand.Fysostigmin er en effektiv motgift. Les mer i Store norske leksikon bulmeurt – forgiftning giftige planter Ekstern lenke Giftinformasjonen – bulmeurt