dualis
        
         (grammatikk)
Store norske leksikon,Språk og litteratur,Språkvitenskapens fagdisipliner,Grammatikk,Morfologi
Dualis er i grammatikken to-tal, i motsetnad til eintal og fleirtal. Mange språk, mellom anna gresk, sanskrit, slovensk, sorbisk, arabisk, hebraisk og khoekhoe (nama) har eigne dualisformer av substantiv, adjektiv, pronomen og/eller verb.
Bahrain, som på arabisk heiter al-Baḥrayn (البحرين), er eigentleg ei dualisform av substantivet baḥr (بحر) 'hav' og tyder opphavleg 'dei to hava'.I norrønt er vit 'vi to' ei dualisform, mens vér 'vi (fleire enn to)' er ei pluralisform. På same vis i 2. person: þit 'de to' og þér 'de (fleire enn to)'. I 3. person finst ikkje skiljet mellom dualis og pluralis.Dei samiske språka har eigne dualispronomen og bøyer verbet i eintal, total og fleirtal. Her er nominativ av alle dei nordsamiske pronomena:    eintal / singularis total / dualis fleirtal / pluralis     1. person  mon 'eg'  moai 'vi to'  mii 'vi (fleire enn to)'   2. person  don 'du'  doai 'de to'  dii 'de (fleire enn to)'   3. person  son 'han, ho'  soai 'dei to'  sii 'dei (fleire enn to)' Les meir i Store norske leksikon grammatikk