Nils Eriksen
Store norske leksikon,Sport og spill,Ballsport,Fotball,Norsk fotball
Nils Eriksen er en norsk tidligere landslagsspiller i fotball, i posisjonen høyreback/midtstopper, som blant annet vant OL-bronse i Berlin i 1936. Han var også kaptein på landslaget som tapte 1–2 for Italia i VM i 1938.
I bronsefinalen i OL i 1936 var han en av Norges viktigste spillere ved å nøytralisere polakkenes lynraske ving, Gerard Wodarz.Hans beste kamp på landslaget var etter tapet for Italia i VM i 1938, da Norge slo Sverige i Stockholm 3–2. Etter kampen fikk Eriksen tilnavnet «Halve Norge».Etter karrieren satt Eriksen en tid i landslagets uttagingskomité (UK). Fakta Antall landskamper: 47 (1931–39), hvorav 19 som kaptein. Mål: 0 Klubber: Odd (1930–39), Moss (1939–49) Spillestil Eriksen var en hardtarbeidende og taklingssterk back med stor fart, god kondisjon, godt hodespill og en sikker pasningslegger. Meritter i klubbfotball Eriksen ble norgesmester (cupmester) med Odd i 1931. Meritter med landslaget Eriksen vant OL-bronse i Berlin i 1936 og var kaptein på laget som tok seg til VM og tapte 1–2 for Italia i 1938. Personlige meritter I 1961 ble Eriksen tildelt Norges Fotballforbunds høyeste utmerkelse, Gullmerket, for sin innsats. Les mer i Store norske leksikon fotball