destillasjonskolonne
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Industri,Kjemisk industri
Destillasjonskolonne er en del av destillasjonsapparat. Det er et vertikalt rør eller en sylinder hvor dampen fra kokeren stiger opp i god kontakt med væske som renner nedover. Dampen fra toppen av kolonnen blir kondensert, og en del av kondensatet renner tilbake. Det kalles tilbakeløp og tilsettes øverst i kolonnen. Dette fører til at lite flyktige komponenter i dampen kondenserer inn i væsken, samtidig med at flyktigere komponenter i væsken fordamper og dermed øker innholdet av disse i dampfasen. Forenklet kan man si at tilbakeløpet vasker tungtkokende komponenter tilbake til kokeren.
Ved kontinuerlig destillasjon settes tilførselen på et sted i kolonnen, hvor væsken som renner nedover har nær samme sammensetning som tilførselen. Kolonnen ovenfor dette er forsterker, mens nedre del av kolonnen er avdriver eller stripper. Her fordamper lette komponenter, slik at bunnproduktet inneholder langt mindre av disse enn den opprinnelige væskeblandingen. Både avdriver og forsterker inneholder enten fyll-legemer som tilbakeløpet risler ned over, eller (oftest) horisontale plater arrangert slik at tilbakeløpet renner fra plate til plate, samtidig med at dampen fra kokeren bobler gjennom væsken på platen. Forenklet kan man si at hver plate tilsvarer en ny destillasjon. Ved satsvis destillasjon er hele kolonnen en forsterker som øker dampens innhold av den eller de flyktigste komponentene. Historie Destillasjonskolonnen ble oppfunnet i 1808 av franskmannen Cellier Blumenthal. Den engelske blokaden av Frankrike avskar tilførsel av rørsukker og Napoleon utlovet derfor en stor belønning for en prosess for fremstilling av hvitt, krystallinsk sukker fra innenlandske sukkerroer. Blumenthals oppfinnelse ble akseptert fordi kullforbruket var mindre enn ved de til da brukte metodene (se destillasjonsapparat). Men det tok over 100 år før Warren L. McCabe og Ernest W. Thiele offentliggjorde beregningsmetoder for destillasjonskolonner. Bruk Destillasjonskolonnen er i dag blant det viktigste utstyret i den kjemiske industri og i petroleumsindustrien. Oljeraffinerier har batterier av destillasjonskolonner, vakuumkolonner med diameter opp til 12 m, og kolonner med atmosfæretrykk eller med overtrykk med høyde opptil 80 m. Platene som brukes i disse kolonnene er hullplater, ventilplater og klokkeplater. Høye kolonner som kan ha mer enn 100 plater, brukes blant annet for å skille butan og isobutan.I brennevinsindustrien brukes ofte mer primitive destillasjonsapparater som er forutsetningen for de forskjellige merkers aroma og smak. Destillasjon inngår også i mange prosesser i farmasøytisk industri, og den siste anriking av tungtvann har vært gjennomført i kolonner med spesielle fyll-legemer. Les mer i Store norske leksikon destillasjon destillasjonsapparat kjemisk industri