elektrisk oscillator
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Elektronikk,Elektronikk,Elektronisk instrumentering
Elektrisk oscillator, elektrisk krets som frembringer udempede elektriske svingninger, vanligvis sinusformete.
Oppbygning Oscillatorer består gjerne av en forsterker med transistor eller elektronrør, og en eller annen form for tilbakekobling mellom utgang og inngang på forsterkeren. Det frekvensbestemmende element kan være en avstemt krets med spole og kondensator eller en krystall som har resonans ved ønsket frekvens. Krystalloscillatorer har høyest presisjon og stabilitet. Bruk Oscillatorer brukes for å produsere audio- og radiosignaler til en rekke ulike anvendelser. Les mer i Store norske leksikon oscillator