meiose
Store norske leksikon,Biologi,Vitenskapsgrener i biologien,Cellebiologi,Celledeling
Meiose er den celledelingen som fører til dannelse av kjønnsceller. Kjønnscellene er haploide, det vil si at de bare inneholder ett enkelt sett med kromosomer, i motsetning til alle andre celler som er diploide, det vil si at de har dobbelt sett med kromosomer (ett sett fra far og ett fra mor).
Meiosen er grunnlaget for kjønnet formering og starter med at kromosomene fordobles som ved vanlig vekstdeling (mitose). Til forskjell fra mitose, danner de to kromosomene som inngår i ett kromosompar og som inneholder samme sett gener (homologe kromosomer), par og begynner å utveksle biter ved en prosess som kalles overkrysning. Deretter trekkes de homologe kromosomene fra hverandre med ett sett til hver dattercelle. Et viktig poeng er at for hvert enkelt kromosompar skjer fordelingen av kromosomet arvet fra far og mor helt tilfeldig og uavhengig av hvordan de andre kromosomparene fordeler seg. Kombinasjonen av overkrysning og uavhengig fordeling gjør at hver kjønnscelle får en unik kombinasjon av gener nedarvet fra far og mor.Etter denne første reduksjonsdelingen har dattercellene haploid kromosomtall, riktignok med dobbelt sett kromosomer. Ved den andre reduksjonsdelingen separeres så de fordoblede DNA-molekylene i hvert kromosom fra hverandre, som ved vanlig vekstdeling. Les mer i Store norske leksikon celledeling