baccarat
Store norske leksikon,Sport og spill,Spill,Kortspill
Baccarat er et hasardspill med kort. Spillet er kjent fra franske spillekasinoer fra midten av 1800-tallet, men kanskje av italiensk opprinnelse så langt tilbake som 1400-tallet.
I tobords-baccarat spiller kasinoets bankør mot to av spillerne samtidig. I varianten chemin de fer (fransk 'jernbane') skifter spillerne om å være bankør og spille mot en av de andre. De øvrige deltakerne kan likevel være med å satse i begge varianter. En tredje variant er punto banco, som er mest spilt i USA. Spilleregler Man bruker opptil åtte kortstokker. Hver spiller får to kort og kan etter spesielle regler forlange ytterligere ett. Det gjelder å få summen av kortenes verdi så nær ni som mulig. Tiere og billedkort teller null, de øvrige har sin vanlige verdi. Blir summen et tosifret tall, strykes det første tallet.