besettelse
Store norske leksikon,Psykologi,Klinisk psykologi,Psykoanalyse og psykoanalytisk teori
Besettelse er betegnelse for transelignende tilstander som oppstår innenfor rammen av en religiøs situasjon. Karakteristisk for besettelsene er at den «besatte» utviser atferd som forklares med at vedkommende er under påvirkning av overnaturlige krefter. Eksempler på slik atferd kan være bruk av bisarre uttrykk, voldelige handlinger, svettetokter, skjelving. I moderne karismatisk sammenheng kan også andre, mer alminnelige typer atferd som individet selv har vanskelig for å kontrollere, for eksempel røyking og drikking, bli fortolket som uttrykk for besettelse.
Forskjellige kulturer Det hersker i ulike kulturer ulike oppfatninger om hva, eller hvem, et menneske kan bli besatt av. I jødisk/kristen sammenheng har djevlebesettelser vært det mest alminnelige. I Japan forekommer revebesettelser, i India treffer man på hyenebesettelser, andre steder ulvebesettelser. En annen karakter har de besettelsestilstander man treffer hos mange spiritistiske medier, som skriver og handler på vegne av en avdøds ånd som en forestiller seg har inkarnert seg i mediet. Psykologisk forståelse Det er ulike oppfatninger av hvordan en psykologisk skal forstå fenomenet besettelse. Psykoanalytisk teori peker på at opplevelsen av besettelsene kan tolkes som uttrykk for et komplisert ubevisst sjelsarbeid. Det har også vært pekt på at besettelsene må tolkes som uttrykk for identitetskonflikter hos den som oppfatter seg som besatt. Den vanligste oppfatning er at besettelsene må forstås som et utslag av samspill mellom personer i en spesiell psykologisk og sosial situasjon, hvor både den som anses som besatt og de øvrige deltagerne inntar funksjonelle roller. For eksempel må ikke den psykologiske påvirkningskraften religiøse ledere har over sine tilhengere undervurderes. Hvis en religiøs leder anser en person som besatt, kan personen selv komme til å identifisere seg med denne oppfatningen. Les mer i Store norske leksikon transe demon suggesjon