åpenbaring
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Religionsvitenskap
Åpenbaring er i vid forstand en betegnelse for enhver meddelelse fra en guddom (eller fra ånder eller forfedre) til menneskene.
Begrepet er utviklet i jødisk-kristen sammenheng. Til tross for den mangfoldigheten i form, sted og innhold som «åpenbaring» kan ha, forutsetter det et skille mellom den som åpenbarer, åpenbaringens innhold og den som mottar åpenbaringen. En mystisk opplevelse av innsikt eller enhet med guddommen som beror på mystikerens egen anstrengelse, er derfor ikke vanligvis å forstå som «åpenbaring».I de fleste religioner som bygger på en hellig bok eller samling tekster, er åpenbaring viktig: jødedom, islam, kristendom, men også veda-tekstene og til en viss grad mahayana-buddhismen (derimot ikke theravada). I kristendommen er det strengt tatt Kristus selv (og ikke Bibelen) som representerer åpenbaring. Dette kalles gjerne den spesielle åpenbaring, til forskjell fra den allmenne eller naturlige åpenbaring, hvor Gud gir seg til kjenne for eksempel i naturen og i historien. Les mer i Store norske leksikon kristendom Gud – i kristendommen dåp åndsdåp vekkelse