epoksyharpikser
Store norske leksikon,Realfag,Kjemi,Polymerkjemi
Epoksyharpikser er en gruppe syntetiske harpikser som er herdbare, og som er mye brukt til fremstilling av blant annet epoksylakker, epoksylim og epoksyplast. De blandes også med tjære til forseglingsmasse, for eksempel for å forhindre korrosjon og tæring på broflater av stål og betong.
Kjemisk sett er epoksyharpikser kjennetegnet ved at molekylene har epoksygrupper, og at det ved herdingen er disse gruppene som reagerer med den tilsatte herderen. Vanlige aminer, polyamid-aminer eller tioler er oftest brukt som herdere, men ved varmherding brukes også syreanhydrider. Ved reaksjonen med herderen bindes harpiksmolekylene sammen, og det dannes et fast, uoppløselig produkt med en kjemisk struktur som gir god kjemikaliebestandighet, høy styrke og usedvanlig god adhesjon til mange materialer og til eventuelle fyllstoffer. Det er også viktig for styrken at herdingen skjer uten at massen trekker seg nevneverdig sammen, noe som gjør at produktene blir relativt fri for spenninger.De vanligste typene epoksyharpiks fremstilles ved å reagere bisfenoler (A og F) med epiklorhydrin. Disse harpiksene inneholder for øvrig hydroksylgrupper som lar seg forestre, og slike epoksyharpiksestere av umettede fettsyrer blir brukt i lufttørrende malinger og lakker. Les mer i Store norske leksikon harpiks