elektrodialyse
Store norske leksikon,Realfag,Kjemi,Fysikalsk kjemi
Elektrodialyse er innen kjemi en metode til å frigjøre og ekstrahere forskjellige ioner fra en suspensjon eller løsning ved hjelp av dialyse under påvirkning av et elektrisk felt.
Utførelse Et elektrolysekar av glass er delt på tvers i tre rom, skilt ved membraner som er gjennomtrengelige for ioner, men ikke for kolloider. Prøven anbringes i midtkammeret. I hvert endekammer, som er fylt med destillert vann, finnes en elektrode. Når det settes spenning mellom elektrodene, går de utbyttbare kationene til katoden (den negative elektroden) og samles opp i vannet omkring katoden som hydroksider. Anionene går til anoden og danner syrer eller går bort i gassform. Bruk Elektrodialyse brukes til kjemiske undersøkelser, spesielt til jordanalyser. Les mer i Store norske leksikon elektrolyse