cello
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Musikk,Musikkinstrumenter,Strykeinstrumenter
Cello er et strykeinstrument med 4 strenger, som en fiolin i stort format. Den er stemt i C G d a (en oktav dypere enn bratsjen) og omfang C–a2. I symfoniorkester og strykeorkester er cello et av de viktigste instrumentene. Det er også komponert en rik sololitteratur for instrumentet.
Celloens historie er ikke fullt klarlagt. Sannsynligvis er den ikke, som tidligere antatt, en videreutvikling av viola da gamba, men er oppstått som bassinstrument til fiolinen. På 1600-tallet ble celloen brukt til forsterkning av bass-stemmen ved generalbass-spill, mot slutten av århundret avløste den viola da gamba som soloinstrument. Les mer i Store norske leksikon strykeinstrumenter musikkinstrumenter musikk