Dalila
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Religioner og livssyn,Kristendom,Det gamle testamentet,Personer i Det gamle testamentet
Dalila er en kvinnen som omtales i kapittel 16 i Dommernes bok i Det gamle testamentet og Tanakh. Hun skal ha lokket ut av krigshelten Samson hemmeligheten ved hans styrke. Han røpet at han var en nasireer og derfor hadde langt hår, men hvis det ble raket av, ville han ha brutt sitt nasireerløfte og dermed miste sin styrke. Dalila lot da hans hår skjære av mens han sov, og brakte ham således i fiendens vold.
Dalila og hennes handlinger har vært et populært emne i bildende kunst. Hun har blitt framstilt av blant andre Tintoretto (1518–1594), Peter Paul Rubens (1577–1640) og Rembrandt (1606–1669). Også forfattere og komponister har hentet inspirasjon i beretningen om henne, som blant annet Camille Saint-Saëns i operaen Samson og Dalila (1877). Les mer i Store norske leksikon Det gamle testamentet Tanakh Den hebraiske bibelen kristendom jødedom