Kongshus skanse
Store norske leksikon,Samfunn,Forsvar og sikkerhet,Norges forsvar,Norske festninger og militæranlegg
Kongshus skanse var et lite forsvarsanlegg på Årøya/Ladnesuolu i Altafjorden/Alattionvuono, Troms og Finnmark fylke. Festningen, skansen, eller blokkhuset (betegnelsen til anlegget varierer) hadde en kort operativ periode på begynnelsen av 1600-tallet.
Anlegget er i dag kun synlig som spor i terrenget. Som et tidlig, fysisk symbol på dansk-norsk suverenitetshevdelse i Finnmark, er likevel restene etter skansen et kulturminne og det ble fredet i 1990. Historie Kong Christian 4. besluttet å etablere befestningen i 1610 og byggingen ble gjennomført allerede sommeren 1611. Formålet med Kongshus var å bidra til en styrking av norsk herredømme i Finnmark og å beskytte det viktige laksefisket i Altaelva. Etableringen skjedde under oppseilingen til Kalmarkrigen (1611–1613), en krig som delvis brøt ut nettopp på grunn av svenskekongen Karl 9. sine territoriale krav i Finnmark. På begynnelsen av 1600-tallet fantes det ikke klare grenser mellom Norge og Sverige (og Russland) i nord, og svenskene hadde krevd skatt av samene i området og forsøkt å oppnå et strammere grep om regionen. Opprettelsen av Kongshus var både en konkret og en strategisk dansk-norsk respons på den uønskede svenske aktiviteten, og anlegget supplerte Vardøhus festning som de dansk-norske myndighetenes bolverk helt i nord. Det er få kjente detaljer om selve anlegget. Antakelig finnes det bare én øyenvitnebeskrivelse av den stående skansen, og den er fra 1683. Denne kilden beskriver at anlegget besto av en lukket torvvoll med en tømmerbygning plassert innenfor. Bygningen var i dårlig forfatning på denne tiden. Vollen hadde en åpning mot øst som muligens var palisadert. Opplysningene om vollstørrelsen spriker, men hver side kan ha vært et sted mellom 20 og 35 meter lang. Slik bygningen beskrives kan den best betegnes som et blokkhus. Det var en kraftig konstruksjon i to plan og bygget i kors, altså med grunnplan omtrent som en kirke. Hver korsarm var cirka åtte meter lang. Hvis korset var likearmet og hver arm kvadratisk, gir dette at blokkhuset hadde en grunnflate på 320 kvadratmeter, men dette er ikke bekreftet. Og dersom dette stemmer, kan det ikke ha vært mye plass igjen til annet innenfor vollene, om hver side ikke var lenger enn 20 meter. Det er ikke kjent når anlegget ble nedlagt som militært etablissement, men det var iallfall i bruk i statens tjeneste i 1624. Blokkhuset ble revet mellom 1692 og 1694. I en nedtegnelse fra 1694 heter det at «korshuset [...] nylig ble revet» og at tømmeret derfra ble gjenbrukt i stedets nye – og Altas første – kirke, før også denne ble revet og gjenbrukt annet steds tidlig på 1700-tallet. Siden hører vi ikke mer om anlegget. I dag er altså kun rester av skansevollene bevart. De er godt synlige, uten stein, og ligger helt øst på Årøya/Ladnesuolu. De utgjør et cirka 35 x 35 meter stort omtrentlig kvadrat. Vollfoten er 6–7 meter bred og maks høyde er cirka 2 meter. Les mer i Store norske leksikon Finnmark Kalmarkrigen festning – militærvesen Christian 4.