elektrisk stol
Store norske leksikon,Samfunn,Politi og kriminalitet,Straffemetoder
En elektrisk stol er et redskap for henrettelse ved elektrisitet (elektrokusjon). Metoden ble første gang brukt i 1890 i USA, hvor den fortsatt anvendes ved dødsstraff.
Henrettelsen foregår ved at den dødsdømte bindes fast til stolen, og metallelektroder festes til hode og ben. Strømmen står vanligvis på under ett minutt, og ett eller flere elektriske støt lammer hjerte og åndedrett. Spenningen veksler mellom 2200 volt og 200–500 volt. Bevisstløshet inntrer øyensynlig øyeblikkelig når stolen virker som den skal, men det er rapportert om tilfeller der det har tatt flere minutter før fangen døde. Les mer i Store norske leksikon dødsstraff