Baring
Store norske leksikon,Historie,Historiske hjelpevitenskaper,Slektsforskning og genealogi,Utenlandske slekter
Baring, britisk slekt som kom fra Tyskland med prestesønnen Johan Baring fra Bremen i første halvdel av 1700-tallet. Hans sønner John Baring (1730–1816) og Francis Baring (1740–1810) grunnla bankierfirmaet Baring Brothers & Co., som senere ble Barings Bank.
Francis Baring ble utnevnt til baronet Baring i 1793 og trakk seg fra driften av banken i 1806. Han var far til Thomas Baring 1 (1772–1848), som arvet baronettittelen og var medlem av Underhuset i 1809–1831, Alexander Baring (1774–1848), som fikk tittelen baron Ashburton i 1835 og var britisk handelsminister (president of the Board of Trade) i 1834–1835, og Henry Baring (1777–1848), som gjennom ekteskap ble eier av godset Cromer Hall i Norfolk.Thomas Baring 1 var far til Francis Thornhill Baring (1796–1866), som ble adlet som baron Northbrook i 1827 og var britisk finansminister (Chancellor of the Exchequer) i 1839–1841 og marineminister (First Lord of the Admiralty) i 1849–1852, og som igjen var far til Thomas Baring 2 (1826–1904), som var visekonge av India i 1872–1876, marineminister i 1880–1885 og ble adlet som viscount Baring og earl of Northbrook i 1876; begge disse titlene døde ut med hans sønn i 1929. Thomas Baring 1 var også far til Charles Baring (1807–1879), som var anglikansk biskop av Gloucester og Bristol i 1856–1861, av Durham fra 1861.Henry Baring var far til blant andre Edward Charles Baring (1828–1897), som var sjef for familiebanken i 1882–1890 og ble adlet som baron Revelstoke i 1885, og til Evelyn Baring (1841–1917), som var britisk generalkonsul og øverste leder av den britiske protektoratadministrasjonen i Egypt i 1883–1907 og ble adlet som viscount Errington og earl of Cromer i 1901.