Empedokles
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Filosofiens historie,Antikkens filosofi
Empedokles var en gresk filosof, statsmann og religionslærer. Han angrep den tradisjonelle religion, muligens fra et monoteistisk ståsted. Han trodde på reinkarnasjonen.
Filosofi Empedokles er mest kjent for sin lære om de fire elementer eller grunnstoffer som verden er bygd opp av: ild, vann, jord og luft. Når elementene blander seg i forskjellige forhold, skyldes det de to kraftprinsipper som hersker i universet: kjærlighet og hat (eller strid).Det er mulig at Empedokles brukte disse som mer symbolske navn for tiltrekning og frastøtning. Syklene eller kretsløpet skyldes at disse to prinsipper veksler om å ha herredømmet. Derved forklarer han tilblivelse og undergang, forandring og bevegelse som var hovedproblemer for de fleste greske filosofer. Han overførte også sine teorier til biologien i en slags evolusjonsteori.Det kjennes bare bruddstykker av hans skrifter, i andres sitater, til sammen cirka 450 verslinjer (kritisk utgave av Hermann Diels: Die Fragmente der Vorsokratiker, bind 1, 10. opplag 1961). Les mer i Store norske leksikon antikkens filosofi kosmogoni – filosofi