blålusern
Store norske leksikon,Biologi,Planteriket,Dekkfrøete planter,Tofrøbladete planter,Erteblomstordenen,Erteblomstfamilien,Sneglebelgslekta
Blålusern er en flerårig urt i erteblomstfamilien. Blålusern er en underart av lusern og går også under navnet alfalfa.
Beskrivelse Den blir cirka 50 centimeter høy og har tre-koblede blad og blåfiolette blomster i avlange klaser. Blålusern blomstrer i juli og august. Fruktene er en snodd belg med to til tre vindinger. Utbredelse og bruk Blålusern stammer fra Iran (provinsen Media, derav navnet Medicago). Alt tidlig i oldtiden ble den dyrket som fôrplante i Hellas, og Aristeides nevner den i sine skrifter cirka 480 før vår tid. Siden har den spredt seg over Europa, og den dyrkes også i Amerika, der den kalles alfalfa (et spansk ord som opprinnelig er arabisk). Den dyrkes meget i tørre strøk, ofte under navnet alfalfa, og er også prøvd hos oss. Blålusern opptrer forvillet eller tilfeldig innført i enger, ved møller og lignende. Systematikk Taksonimisk nivå Norsk navn Vitenskapelig navn     Domene Eukaryoter Eukarya   Rike Planteriket Plantae   Klade Dekkfrøete planter Angiospermae   Klade Ekte tofrøbladete planter Eudicotidae   Klade Rosidene Rosidae   Orden Erteblomstordenen Fabales   Familie Erteblomstfamilien Fabaceae   Slekt Sneglebelgslekta Medicago   Art Lusern Medicago sativa   Underart Blålusern Medicago sativa ssp sativa Les mer i Store norske leksikon erteblomstfamilien lusern systematikk i biologi