barfrøstue
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Arkitektur og landskap,Bygningstyper
Barfrøstue er en østerdalsk hustype fra 1700-tallet, bestående av et énetasjes hus, oppdelt og innredet slik det var vanlig på Østlandet, men med et toetasjes tilbygg, en barfrø, foran stuedøren midt på langveggen. Underetasjen var vindfang, mens det uoppvarmede rommet ovenpå tjente som senge- og kleskammer. Tilsvarende tårnlignende bygg er også kjent fra Sverige og Danmark.
Murte barfrø Barfrø kan også bety murt festningsforbygning foran den egentlige festningsporten. I nordveggen på Erkebispegården i Trondheim finnes det murspor på hver side av nordporten som kan være rester av en murt festningsforbygning, en murt barfrø. Navnet Opprinnelsen til navnet er uviss, men det kan ha sammenheng med betegnelsen på middelalderborgens hovedtårn, som på tysk het Bergfried ('det som berger freden'), på engelsk belfry eller belfroy, på fransk beffroi. Les mer i Store norske leksikon arkitektur i Norge Østerdalen