Jean Le Rond d’Alembert
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Filosofiens historie,Det 17. og 18. århundres filosofi
Jean Le Rond d’Alembert var en fransk fysiker, matematiker og filosof som hørte til samtidens mest betydningsfulle tenkere. Han gav vektige bidrag til mekanikken, himmelmekanikken og matematikken, særlig til teorien for partielle differensialligninger.
Sammen med Denis Diderot var han redaktør av den store franske Encyclopédie (1751–1780). I sitt første filosofiske verk, Discours préliminaire (Innledning til Encyclopedien, 1751), hevdet han at siden all kunnskap har opprinnelse i sanseerfaring, kan alle former for vitenskap læres. Han hadde således stor tro på utdannelse og forsvarte Encyclopedien mot angrep fra jesuittene som anklaget den for å være antireligiøs og republikansk.D'Alembert var blant lederne innen fransk opplysningsfilosofi. Han var deist, forsvarte det frie ord og interesserte seg sterkt for kunstene, særlig musikken. Til hans nære venner hørte Voltaire og Fredrik den store, som forgjeves søkte å få ham som president for Berlin-akademiet. D'Alemberts prinsipp Prinsippet han formulerte i Traité de dynamique (1743), går ut på at et dynamisk (bevegelses-)problem kan erstattes med et formelt, statisk problem ved at akselerasjonsledd i bevegelsesligningene tydes som fiktive krefter (d'Alemberts treghetskrefter), som opphever de faktiske.Når for eksempel en stein slynges rundt i en sirkelbane med konstant fart, virker det en kraft på den, rettet innover, men formelt kan denne tenkes opphevet av en fiktiv sentrifugalkraft. Joseph Louis Lagrange kombinerte dette prinsippet med de virtuelle forskyvningers prinsipp, og denne kombinasjonen kalles ofte bare d'Alemberts prinsipp. Les mer i Store norske leksikon den store franske Encyclopédie Denis Diderot opplysningstiden Litteratur Grimsley, Ronald: Jean d'Alembert, 1963