betel
Store norske leksikon,Medisin,Helse og samfunn,Rusmidler
Betel er et nytelsesmiddel brukt i Sør- og Sørøst-Asia. Frøene fra betelpalmen, også kalt arekapalme (Areca Catechu), kan deles og spises alene eller pakket i blad fra betelpepper og blandet med lesket kalk, knuste skjell, tobakk eller krydder. Bladet med innhold rulles sammen og tygges. Disse pakkene kalles for paan i India.
Betel smaker litt bittert og farger spyttet blodrødt.Virkestoffet er blant annet et alkaloid, arekolin, som kan sammenlignes i virkning med nikotin. Det fører til en mild rus, øket oppmerksomhet og har både stimulerende og avslappende egenskaper. Langvarig beteltygging kan føre til skader på tenner og i munnhulen, med kreftutvikling som verste konsekvens. Bruken av betel har blitt assosiert med flere andre typer kreft i fordøyelsessystem samt økt blodtrykk og andre hjerte- og karsykdommer. Bruken kan forverre symptomer på psykose hos disponerte brukere. Les mer i Store norske leksikon betelpalme rusmidler