draug
Store norske leksikon,Historie,Kulturhistorie,Folketro,Vesener i folketroen
Draugen var i folketroen egentlig en avdød som går igjen, en gjenganger, enten han bodde i haugen (norrønt haugbúi) eller forlot den for å hjemsøke de levende. I flere norske dialekter brukes ordet ennå i denne betydningen.
I senere norsk folketro ble draugen mer snevert forstått som en avdød som druknet på sjøen og ikke kommet i kristen jord. Han var derfor ondsinnet og vil trekke folk etter seg. Hørte eller så man draugen, varslet det dødsfall. Han ble beskrevet som en mann i skinnhyre, men med en tangvase til hode og seilende i en halv båt. Iblant romsterte han i båtnaustene, og iblant var han en stein med tang på, så fiskerne tok nødig en «tangstein» som ballast.Draugen er mye omtalt i litteraturen, for eksempel hos Jonas Lie, og særlig nord-norsk folketradisjon er rik på draugsagn. Les mer i Store norske leksikon gjenganger spøkelse folketro sagn