elektronringakselerator
Store norske leksikon,Realfag,Fysikk,Atom- og kjernefysikk
En elektronringakselerator er en akselerator beregnet til å akselerere positivt ladde partikler til meget høye hastigheter. Akseleratoren fungerer etter et prinsipp foreslått av den russiske fysikeren Vladimir Veksler i 1956.
Virkemåte I akseleratoren lar man først elektroner med forholdsvis liten energi (noen få MeV) bevege seg i små sirkelbaner i et magnetfelt. Det dannes da et plasma, som tilføres hydrogenatomer eller tyngre atomer. Ved magnetisk kompresjon splittes plasmaet opp i små bunter eller ringer som består av mange, 1012–1013, elektroner med noen få atomer fanget inne i ringen. Disse ringene eller kollektive ionene med stor negativ ladning ledes inn i en lineærakselerator, der de akselereres på tradisjonell måte.Energien som kollektivionet får i denne prosessen, blir proporsjonal med ionets ladning, altså med antall elektroner i ringen, men den fordeles i forhold til de enkelte partiklers masse. Derfor blir energien vesentlig konsentrert i atomkjernene som følger med. Energien per kjerne eller per nukleon kan på denne måten bli mange ganger større enn den man oppnår ved direkte akselerasjon av et vanlig ion i samme lineærakselerator. Forsøk med elektronringakselerator har blitt utført ved en rekke laboratorier i Russland, USA, Tyskland og Japan.Elektronringakseleratoren har på grunn av at elektronringene kan sammenlignes med røykringer, også blitt kalt smokatron (av eng. 'røyk'), men betegnelsen har ikke slått igjennom. Les mer i Store norske leksikon akselerator elektron ion plasma