arkitrav
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Arkitektur og landskap,Bygningsdeler
Arkitrav er et rett, horisontalt arkitekturledd (bjelke) som forbinder og bæres av vertikale arkitekturledd, som regel søyler.
I antikkens arkitektur er arkitraven den nederste del av bjelkeverket. Arkitraven hvilte på søylene og spente mellom disse. I de greske og romerske templer var arkitraven som regel av stein, men kunne også være utført av tre, særlig dersom søyleavstanden var stor, som i de etruskiske og araeostyle templer. Stein tåler ikke de store strekk-kreftene ved lange spenn, og en steinarkitrav vil da ha lett for å knekke.I dorisk stil er arkitraven en enkel steinblokk uten ornamenter. I jonisk og korintisk stil er arkitraven også av stein, men oppdelt i to eller tre horisontale bånd, kalt fasciae. Disse gjenspeiler en eldre byggeteknikk, nemlig trearkitrav av bjelker lagt oppå hverandre. Les mer i Store norske leksikon søyle den greske antikkens kunst og arkitektur