Anglesey
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Europa,Storbritannia og Nord-Irlands geografi
Anglesey er en britisk øy på nordvestkysten av Wales, skilt fra fastlandet ved det grunne og smale Menaistredet. Øya har 69 700 innbyggere i 2016 og et areal på 715 kvadratkilometer, og er dermed den største øya av areal og den nest største av folketall i Irskesjøen. Holyhead Mountain er øyas høyeste punkt, 219 meter over havet.
Anglesey har broforbindelser med fastlandet og øya Holy Island på Angleseys vestkyst, som har fergeforbindelse til Irland.Landsbyen Llanfairpwllgwyngyllgogerychwyrndrobwllllantysiliogogogoch, vanligvis forkortet til Llanfairpwll, ligger på Anglesey og har det lengste stedsnavnet i Storbritannia.I perioden 1775-1844 ble det brutt kobber i stor skala på øya, men i dag er turisme en av de viktigste næringene, samtidig som gode beiter gir grunnlag for et stort sauehold.Anglesey har mange minnesmerker fra steinalderen og bronsealderen som viser at stedet var en viktig handelsstasjon; her var også et religiøst sentrum i keltisk tid. Øya ble i 78 evt. erobret av romerne. Etter mange omskiftelser ble Anglesey erobret av Edvard 1 i 1272.Navnet Angelsey går tilbake til norrønt Ǫngulsey, muligens 'Onguls øy'. Romerne kalte øya Mona etter det keltiske navnet, nykymrisk Môn, 'ås, fjell'. Eksterne lenker Offisielle nettsider for Anglesey