binæring
        
         (landbruk)
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Landbruk,Jordbruk,Gårdsdrift
Binæringer er inntektskilder ved siden av hovedervervet. Begrepet har særlig vært brukt i landbruket om produksjonsgrener som ble drevet i forholdsvis liten målestokk ved siden av gårdsdriftens hovedledd (jordbruk, skogbruk og større husdyr).
De viktigste binæringene i landbruket er birøkt, hagebruk, bygdeturisme, ulike former for utnyttelse av utmarksresurser som jakt, fiske eller hytteutleie og pelsdyravl. De fleste av disse har mer og mer gått inn som ordinære ledd i driften, og den vesentlige salgsproduksjonen drives nå i så stor målestokk at de ikke lenger kan kalles binæringer. Som binæringer betegnes ofte også andre inntektskilder, selv om de driftsmessig ikke har noe med selve gårdsdriften å gjøre, for eksempel fiske, husflid eller entreprenørvirksomhet med gårdens traktor og redskap. Les mer i Store norske leksikon bierverv landbruk jordbruk i Norge