davidshjort
Store norske leksikon,Biologi,Dyreriket,Ryggstrengdyr,Virveldyr,Pattedyr,Klovdyr,Hjortefamilien,Elaphurus
Davidshjort er en art i hjortefamilien i ordenen partåete klovdyr. Den ble først «oppdaget» i 1865 i den keiserlige jaktpark nær Beijing i Kina. Flere dyr ble etter hvert sendt til zoologiske hager i Europa, deriblant Woburn i England. Den kinesiske bestanden ble utryddet rundt 1900, men ved hjelp av dyr fra Woburn ble den gjeninnført.
Beskrivelse Davidshjorten har en skulderhøyde på opptil 120 cm og en uvanlig lang hale (40–60 cm) med svart haletipp. Hodet har et langt snuteparti, ofte med lysere hårpartier rundt øyne og ved mulen.Voksne dyr veier 130–200 kg. Sommerpelsen er lyst rødbrun og skifter om vinteren til en mørk jerngrå farge. Kalvene har hvite flekker ved fødselen. Davidshjorter har store, sprikende klauver som øker bæreevnen på bløtt underlag.Geviret hos davidshjort er spesielt ved at selve gevirstangen (med forgreninger) har en opprett vekst. Dertil har det en særdeles lang og kraftig gevirtagg som peker bakover og som også kan være forgrenet. Davidshjorter kan ha to gevirsett i året. Det største settet av “blanke” gevir felles i november. Det andre settet (om det dannes) er utvokst tidlig på nyåret (januar) og felles noen uker senere. Levevis Davidshjorter er sterkt knyttet til vatn og de er gode svømmere. De oppholder seg mye i vatn og vannplanter utgjør en god del av kostholdet, i tillegg til grasvekster som er hovedføden.Deler av året opptrer davidshjorter I grupper tilknyttet en dominerende hann. I brunstperioden forsøker hanndyr å kontrollere harem av hunndyr, men voksne hanndyr kan dra seg unna og leve solitært i perioder både før og etter brunsten i juni–juli (mai–august).Kalvingsperioden er i hovedsak april for davidshjorter i europeiske hegn og parker. Hunndyr av davidshjort føder vanligvis én, sjelden to kalver, etter en drektighetsperiode på om lag 280–300 dager. Davidshjorter er kjønnsmodne etter om lag 14 måneder. Opprinnelse og utbredelse Fossiler fra tidsperioden pleistocen viser at davidshjort da var utbredt i den kinesiske region. Dette har også vært det viktigste utbredelsesområdet for arten, særlig i sør og øst, frem til den ble utryddet i vill tilstand tidlig på 1900-tallet. Før den tid var imidlertid flere individer av davidshjort transportert til Frankrike og England, og gjennom omfattende oppdrett, spesielt i England (Woburn Abbey i Bedfordshire) fantes etter hvert flere hundre davidshjort i dyreparker og zoologiske hager.I 1980–1990-åra ble flere titalls davidshjorter reintrodusert til Kina, både til hegn, parker og i det fri. Disse har nå utviklet mer enn 50 bestander på noen tusen individer samlet. Davidshjort er introdusert til flere land og forsøkt krysset med andre hjortedyr i forbindelse med oppdrett. Systematikk Davidshjort hører til innen ordenen partåede klovdyr (Artiodactyla), underordenen drøvtyggere (Ruminantia) og familien hjortedyr (Cervidae).Den er videre klassifisert innen underfamilien Cervinae og undergruppen Cervini som egen slekt med én art. Genetisk har davidshjort mange likheter med dyr i slekten Cervus, og tidvis har den vært plassert der som en underart. Navn Davidshjorten har navn etter den franske misjonæren og naturforskeren Armand David (død 1900). Les mer i Store norske leksikon hjortedyr tameng