East Anglia
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Europa,Storbritannia og Nord-Irlands historie
East Anglia er det østligste av de større historiske landskapene i England, og består i dag av grevskapene Norfolk, Suffolk og deler av Cambridgeshire og Essex.
East Anglia er et fruktbart jordbruksland som tidligere for en stor del lå under havets overflate, men ble drenert med nederlandsk hjelp på 1600-tallet. Viktigste by er Norwich, med blant annet University of East Anglia. Historie Landskapet har vært bebodd i flere tusen år. Colchester er Englands eldste kjente by, og spilte en rolle allerede før romerne kom til landet. Etter Boadiceas mislykkede oppstand i 61 evt. ble East Anglia lagt under den romerske provins Britannia. Hovedbyen var Venta Icenorum (nåværende Caistor-by-Norwich).Fra begynnelsen av 600-tallet kjennes navnene på kongene i East Anglia, som bestod som rike under det meste av den angelsaksiske perioden. Gravfunnet fra Sutton Hoo vitner om høy kultur og stor rikdom i denne tiden, og kong Raedwald (død rundt 625) hersket over de øvrige angelsaksiske kongerikene. Senere kom landet under Mercia og ble erobret av vikingene som en del av Danelagen, men ble fra 917 del av det forente angelsaksiske England.I middelalderen var East Anglia kjent for sin ullproduksjon, og fra 1300-tallet til 1700-tallet var Norwich den fremste tekstilbyen i England. Les mer i Store norske leksikon Britannia angelsaksere Englands historie