absorpsjon
        
         (jord)
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Landbruk,Jordbruk,Jordsmonn
Absorpsjon er jordens stoff-festeevne, det vil si dens evne til å holde på stoffer som finnes i jorden eller tilføres den. Fosfat absorberes godt, ammonium, kalsium, kalium, sulfat og natrium absorberes mindre sterkt, mens nitrat ikke absorberes i det hele tatt.
Absorpsjon kan skje på flere måter: Ved elektrisk tiltrekning: Jordkolloidenes elektriske ladning tiltrekker ioner med motsatt ladning, og det oppstår et likevektsforhold mellom absorberte og ikke-absorberte ioner i jordvannet. Når nye ioner tilføres, kan en del ioner frigjøres, og de nye tar de gamles plass. Slik kan f.eks. magnesium frigjøres og utvaskes når kalium tilføres. Ved utfelling: Løste stoffer omsettes i jorden til uløselige eller tungt løselige forbindelser. Utfellingsabsorpsjon spiller en betydelig rolle ved absorpsjon av fosfater. Ved mikrobiologisk absorpsjon opptar mikroorganismer stoffene og binder dem til kroppen. Stoffene blir igjen tilgjengelige når mikroorganismene dør. Les mer i Store norske leksikon jord