bleikvier
Store norske leksikon,Biologi,Planteriket,Dekkfrøete planter,Tofrøbladete planter,Vierordenen,Vierfamilien,Vierslekta
Bleikvier er en buskforma art i vierfamilien. Denne vieren er vanlig i høyereliggende åstrakter og i fjelltrakter i Norge. Bladene hos bleikvier er oftest hårløse, matt grågrønne på oversida og bleike på undersida. Bleikvier har som regel store, skeive akselblad.
Utseende Buskene har rødbrune årskvister som har kort krusa hår eller kan være snaue. Plantene har karakteristiske store, skeivt hjerteforma akselblad. Bladene varierer mye, i både form, bladtanning og farge, men er som oftest elliptiske. Bladene er bleikt grålig grønne på undersida, har tydelig nervenett og er oftest uten hår. På oversida er bladene matte og grågrønne i fargen.Bleikvier blomster samtidig med lauvsprett. Blomsteraksene har tydelige, små blad på stengelen. Hannaksene er rødlige før pollenknappene åpner og så gule mens det finnes pollen. Etter blomstringa får hannaksene en grårosa farge. Hunnaksene er grønne og kapslene er hårløse, men midtstilken i akset er gråhåra. Griffel er kort og arrene er korte og grønnlige. Kapselens farge når de er modne gir hunnaksene ulike farger; gult, grønt eller rødlig. Frøene er som hos andre viere små og har rikelig med frøull som sprer frøene med vinden når kapslene sprekker opp. Utbredelse Bleikvier vokser i noe fuktige områder med litt baseholdig grunn. Vanlige voksesteder er vannkanter, myr, fuktige skoger, fuktige berghyller og tidlig utsmelta snøleier.Arten finnes i Sør-Norge i høyereliggende åstrakter og fjorddaler, og er vanlig i fjellet der grunnforholdene er rett. Nordover fra Trøndelag blir arten vanlig også i lavere områder og finnes i nord ned mot havnivå. Reproduksjon Bleikvier produserer nektar og oppsøkes av ulike insekter både for nektar og for pollen fra hannblomstene. I tillegg til slik insektpollinering har trolig vindpollinering en viss betydning. Systematikk Bleikvier i Norge deles inn i tre underarter. Hovedrasen er fjellbleikvier, Salix hastata ssp. hastata, som er den vanligste og som finnes i åstrakter og fjelltrakter i hele artens utbredelse. Kalkbleikvier, Salix hastata ssp. vegeta, finnes på ytterkysten i deler av Nordland og Troms på baserik grunn. Den siste underarten, lappbleikvier, Salix hastata ssp. subintegrifolia, finnes fra Målselv nordover til Øst-Finnmark, mest i skog og elvedaler. De tre underartene er vanskelig å skille fra hverandre og utbredelsen er derfor foreløpig usikker. Les mer i Store norske leksikon vier vierslekta vierfamilien Litteratur Elven, Reidar og Eli Fremstad (2018). Salix – vier, selje og pil i Norge. Gunneria 82. (Tilgjengelig for nedlasting her)