blide
Store norske leksikon,Samfunn,Forsvar og sikkerhet,Våpen og militært materiell,Våpen,Artilleri
En blide eller valslynge er et stort kastevåpen brukt i middelalderen for å slynge stein, brennende gjenstander eller annet mot målet. Bliden blir også omtalt som trebuchet i andre europeiske språk.
I motsetning til ballisten arbeider bliden etter vektstangprinsippet. Prosjektilet er plassert i en slynge festet til den lange vektarmen, mens den korte vektarmen er belastet med en tung motvekt (for eksempel en kasse fylt med stein). Bliden kunne ha en skuddvidde på 300 meter, og skal ha vært brukt under vikingenes beleiringer av Paris på 800-tallet. Våpenet gikk av bruk tidlig på 1500-tallet da det ble avløst av skyts med kruttladning.