dietyleter
Store norske leksikon,Realfag,Kjemi,Organisk kjemi,Organiske forbindelser
Dietyleter, etyleter, eter, narkoseeter, «nafta», kjemisk formel C2H5OC2H5, vannklar, lettbevegelig og lettflyktig væske med karakteristisk lukt. Kokepunkt 34,5 °C. Meget brennbar, dampene danner eksplosive blandinger med luft. Fremstilles vesentlig fra etanol ved behandling med svovelsyre. Ved henstand, særlig i lyset, med tilgang på luft, danner dietyleter eksplosive peroksider som må fjernes før eteren destilleres eller dampes inn. Brukes som løsemiddel i organisk syntese, for fett osv. og som ekstraksjonsmiddel. Særlig ren dietyleter ble tidligere brukt som narkosemiddel.
Dietyleter er en av mange etere, en fellesbetegnelse på en gruppe kjemiske substanser hvor ett oksygenmolekyl binder sammen to karbonholdige molekyler. Narkose Innånding av eterdamp fra et stykke gas fuktet med eter (åpen maske) eller fra et fordampningsapparat (eterfordamper) kan fremkalle bevisstløshet og smertefrihet (narkose) under operasjoner.Eterdamp var det første narkosemiddelet som viste seg å være brukbart i praksis. Eternarkose ble først demonstrert i Boston, USA, i 1846, og ble deretter en standard og relativt trygg anestesimetode i over hundre år. De klassiske stadiene som beskriver narkosens dybde, refererer til eternarkose.Eterdamp er svært eksplosiv, slimhinneirriterende og gir sterk slimproduksjon under narkose. Den fører også ofte til kvalme og brekninger etter narkose. Eterdamp ble derfor i løpet av 1960-årene erstattet av andre bedøvelsesmidler som kunne innåndes, og har i dag mest historisk interesse.Eterdamp kan imidlertid ha en spesielt gunstig effekt på luftrørsforsnevring (bronkospasme) ved alvorlig astmaanfall, og har vært gitt (som inhalasjon eller som infusjon) til pasienter med livstruende anfall hvor konvensjonell astmabehandling ikke gav bedring.