Émile – eller om oppdragelse
Store norske leksikon,Språk og litteratur,Litteratur i verden,Europa,Frankrikes litteratur,Frankrikes litteratur på 1700-tallet
Emile – eller om oppdragelse er en pedagogisk avhandling i romanform, skrevet i 1762 av Jean-Jacques Rousseau. Hovedtanken er at siden barnet av naturen er godt, må det i størst mulig grad få utvikle seg i frihet og lære gjennom iakttagelse og erfaring. Dette innebar blant annet at presteskapet ikke skulle være involvert i oppdragelsen på den måten det var i Frankrike på denne tiden.
Boken inneholder en svært original og omdiskutert trosbekjennelse som i Rousseaus samtid ble fordømt som fritenkeri, og som bidro til at boken endte med å bli brent på offentlig bokbål. Rousseau tok svært hardt på de voldsomme reaksjonene verket utløste. Det var på denne tiden han for alvor opplevde å bli forfulgt.Verket har bidratt til at mange har mistolket Rousseaus filosofi i retning av å forherlige en retrett tilbake til naturen. Verket har hatt stor innflytelse på 1800- og 1900-tallets pedagogiske tenkning, samtidig som det har blitt kritisert for å ha kvinneundertrykkende sider, da det signaliserer at kvinnen er naturlig disponert for å konsentrere seg fullt ut om sine oppgaver som mor. Les mer i Store norske leksikon Jean-Jacques Rousseau barneoppdragelse Litteratur Rousseau, Jean-Jacques, Emile – eller om oppdragelse, oversatt av Kirsten Marianne Bessesen med etterord av Hans Kolstad, Vidarforlaget, Oslo, 2010. Fjeldbu, Øyvind Gjems, «Rousseaus Emile», Salongen, 2010.