Bondevennbevegelsen
Store norske leksikon,Historie,Norsk og nordisk historie,Norges historie,Norges historie fra 1814 til 1884,Nasjonsbygging
Bondevennbevegelsen var, i likhet med thranitterbevegelsen ca. femten år tidligere, en av de første politiske masseorganisasjonene i Norge. Selskabet Bondevennerne ble grunnlagt av Søren Jaabæk i 1865. I 1870 hadde bevegelsen 208 lokalforeninger med hovedsete i Mandal. Bevegelsens hovedorgan, Folketidende, hadde opptil 20 000 abonnenter.
Den økonomiske depresjonstiden for bøndene i 1860-årene var bakgrunnen både for stiftelsen og for bevegelsens hurtige vekst. Av den grunn gikk bondevennene energisk inn for kravet om sparsomhet i statshusholdningen, utjevning av klasseforskjellene og kamp mot embetsmannsstyret. Rekrutteringen viser at bondevennene var en typisk gårdbrukerbevegelse.Virksomheten i bondevennbevegelsen var på sitt høyeste i 1870–1871 og ved stortingsvalgene i 1868, 1870 og 1873. Etter 1873/1874 var aktiviteten borte i de fleste lokallagene. De som fortsatte, gikk over i sogneforeninger eller landboforeninger.Bevegelsen var en av forløperne for partiet Venstre; flere steder i landet er en direkte kontinuitet blitt påvist, idet venstrelaget overtok bondevennforeningens referatprotokoll. Les mer i Store norske leksikon Norsk historie fra 1815 til 1905 Bondereisning Eksterne lenker Bondevennrørsla hos Lokalhistoriewiki