Zine el-Abidine ben Ali
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Afrika,Tunisias historie,Tunisias samtidshistorie
Zine el-Abidine ben Ali var en tunisisk offiser og politiker. Han var Tunisias president i 1987–2011 da han ble tvunget til å gå av og dra i eksil som følge av opprøret i Tunisia. Dette opprøret innledet den arabiske våren.
Ben Ali fikk militær utdanning i Frankrike og USA og startet sin karriere som offiser i det tunisiske forsvaret i 1964. Han ledet oppbyggingen av landets etterretningstjeneste, som han i flere år også var øverste sjef for. Han var militærattache til Marokko og Spania i 1977 da han ble leder for det nasjonale sikkerhetsrådet. Denne stillingen hadde han til han ble utnevnt som amabassadør til Polen i 1980.Deretter fikk han en politisk løpebane, som innenriksminister i 1986–1987, og deretter som statsminister fra oktober 1987. Han avsatte så president Habib Bourguiba og ble selv utnevnt til statssjef 7. november samme år. Ben Ali ble valgt president i 1994, gjenvalgt i 1999, 2004 og 2009.Som følge av opprøret som brøt ut i desember 2010, rettet blant annet mot korrupsjon i presidentfamilien, ble Ben Ali ble tvunget til å forlate landet og går av som statssjef. Han gikk så i eksil i Saudi-Arabia. Han ble i 2011 dømt in absentia til 35 års fengsel for tyveri fra staten, deretter – i 2012 – til livstidsdom for oppfordring til voldsbruk og mord; deretter enda en livstidsdom idømt av en militær domstol i 2013 for voldelig undertrykking av protester.Ben Ali døde i sitt eksil i Saudi-Arabia i september 2019. Les mer i Store norske leksikon Opprøret i Tunisia 2010–2011 Tunisias samtidshistorie