Caracallas termer
Store norske leksikon,Historie,Arkeologi,Klassisk arkeologi,Romersk arkeologi
Caracallas termer er et romersk badeanlegg (terme) utenfor Roma, bevart som store ruiner. Anlegget er et fremragende eksempel på romersk byggekunst i betong. Det ble påbegynt av keiser Caracalla i 212 evt. og fullført i 217.
Anlegget dekket et område på 230 ganger 115 meter, omgitt av en hage med plass for trening og spill, med kapasitet på over 1500 badende. Det var tre hovedbad: frigidarium (kaldt bad), caldarium (varmt bad) og tepidarium (lunkent bad). Foruten badene var det en rekke rom for forskjellige aktiviteter. Marmor var et mye brukt materiale, og skulpturer og andre dekorasjoner smykket interiøret. Termeanlegget var i bruk til 537, da goterne avbrøt vannforsyningen.Caracallas termer ble alvorlig ødelagt ved plyndring i middelalderen og jordskjelv i 847. Arkeologiske utgravninger begynte i 1824.Ruinanlegget ble frem til 1993 brukt til konserter og friluftsoperaer, men på grunn av slitasjen på ruinene ble dette brakt til opphør. Les mer i Store norske leksikon termer Romerriket Romas arkitekturhistorie romersk arkitektur