Evert Andersen
Store norske leksikon,Samfunn,Forsvar og sikkerhet,Militære biografier,Norske militære biografier
Evert Andersen var en norsk sjøoffiser, kjent for sin rolle i krigen mot Storbritannia og Sverige tidlig på 1800-tallet.
Andersen var opprinnelig odelssønn fra Lista, men lot odelen gå til sin yngre bror og reiste selv til sjøs, blant annet til India med nederlandske skip. Andersen seilte en stund i handelsflåten, men meldte seg til tjeneste i den dansk-norske marinen etter flåteranet i København 1807, da britene jaktet på det siste norske linjeskipet som lå i Kristiansand. Under krigen mot Sverige i 1808–1809 hadde Andersen kommando på en kanonjolle, og senere en skonnert.Med sin skonnert og en kutter angrep han i august 1808 en svensk kutter, og en britisk fregatt, og Andersen ble tatt i britisk krigsfangenskap utenfor Göteborg. Etter eget sigende rømte han en måned senere i en liten jolle, og fikk på ny kommando på en kutter. Andersen ble dødelig såret av skadene han pådro seg da en kanon på en av hans sjalupper eksploderte utenfor Mandal 28. juli 1809. Les mer i Store norske leksikon Napoleonskrigene Norsk forsvarshistorie Evert Andersen i Norsk biografisk leksikon