bondeparti
Store norske leksikon,Samfunn,Samfunnsfag,Statsvitenskap,Valgforskning og sammenliknende politikk,Partier
Bondeparti, agrarparti, et politisk parti som særlig arbeider for å fremme jord- og skogbrukets interesser.
Slike partier finnes i alle nordiske land: i Danmark Venstre, på Island Fremskrittspartiet og i de tre øvrige land Centerpartiet og Senterpartiet. Senterpartiet er Norges bonde- eller agrarparti.Også i de protestantiske områder på Kontinentet er det eller har det vært bondepartier. I katolske områder er bondeinteressene blitt ivaretatt gjennom katolske (kristelig-demokratiske) partier.Til de mest kjente og typiske agrarpartiene hører det tyske agrarpartiet som ble stiftet i 1869 i Breslau. Betegnelsen ble første gang brukt ved valget i 1874. I 1876 ble det utformet et agrarpolitisk program, og i 1879 sluttet agrarpartiet forbund med storindustrien på et proteksjonistisk grunnlag.Dets sterkeste organisasjon var Bund der Landwirte, som i 1902 hadde omtrent 250 000 medlemmer.I Storbritannia har det konservative parti representert bonde- og landinteressene. På grunn av avfolkingen av bygdene i etterkrigstiden har bondepartiene forsøkt å få en mer allmenn middelklasseprofil. Navneskiftene i en del land, fra Bondepartiet (eller lignende) til Senterpartiet (eller lignende) må sees i denne sammenheng.I mellomkrigstiden fant man sterke agrarpartier i de baltiske land og i enkelte land i Mellom- og Sørøst-Europa.En internasjonal sammenslutning av europeiske jordbruksorganisasjoner, Confédération européenne de l'agriculture (CEA), ble dannet i 1951.