effektforsterker
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Elektronikk,Elektronikk,Forsterkere
Effektforsterker er en type elektroniske forsterkere som er konstruert spesielt med tanke på å avgi effekt til en belastning (for eksempel en høyttaler, motor, eller senderantenne), og ha en høy virkningsgrad, det vil si lite tap i forhold til avgitt effekt.
Typer Effektforsterkere finnes i en rekke utførelser som spenner over et stort effektområde.For eksempel krever høyttalere i et vanlig oppholdsrom en effekt fra 10 W til 100 W, mens en mellombølge kringkastingssender må tilføres opp til 1200 kW.Effektforsterkere deles gjerne inn i klasser A, B, C, D, E, F, G, H og S. Inndelingen gjøres ut fra linearitetsforhold og virkningsgrad. Les mer i Store norske leksikon forsterker audioforsterker elektronikk