aspishoggorm
Store norske leksikon,Biologi,Dyreriket,Ryggstrengdyr,Virveldyr,Reptiler,Skjellreptiler,Slanger,Hoggormer,Vipera
Aspishoggorm er en slangeart i hoggormfamilien. Den er en 60-65 centimeter lang giftslange som er utbredt i Sørvest-Europa, særlig i Frankrike og Italia. Den finnes vanligst i lavlandet, i solvarme, tørre områder med noe busker og kjerr. Aspishoggormen føder unger om høsten. Giften regnes å være farligere enn giften fra vanlig hoggorm.
Beskrivelse Aspishoggormen har en totallengde på 60-65 centimeter, men enkelte hanner kan bli opptil 85 centimeter lange. Halen er svært kort. Et godt kjennetegn er den svakt oppoverbøyde snuten. Det er stor variasjon i farge og flekkmønster, men de fleste har mørke, tverrstilte flekker på ryggen. Disse danner ikke så ofte et siksak-mønster som hos vår hjemlige hoggorm. Habitat Arten foretrekker varme, soloppvarmede tørre og steinete områder med noe vegetasjonsdekke, for eksempel busker eller bregner. Den finnes ofte nær bekker. Vanligst er den i lavlandet, og den er en karakterart for kastanje-dominerte skoger i Italia. Den kan imidlertid påtreffes helt opp til 3000 meter over havet. Utbredelse Arten er vanlig i Sørvest-Europa: Det nordøstlige Spania, det meste av Frankrike, helt sørvest i Tyskland, Sveits, det meste av Italia samt nordvest i Slovenia. Føde Smågnagere er den viktigste føden for arten, supplert med noe øgler, amfibier og småfugler. Unge dyr lever nesten utelukkende av firfisler. Reproduksjon Paringstiden er om våren (april-mai) kort tid etter at slangene kommer ut av vinterdvalen. I slutten av august eller september føder hunnen 5–22 unger. Gift Bitt av aspishoggorm regnes å være farligere enn bitt av den vanlige hoggormen. Uten medisinsk behandling regner man med 4 prosent dødelighet hvis man blir bitt av arten. Les mer i Store norske leksikon hoggormfamilien giftslanger