Frederick Delius
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Musikk,Klassisk musikk,Den klassiske musikkens historie,Klassisk musikk på 1800-tallet,Internasjonale klassiske komponister og verker på 1800-tallet
Frederick Delius var en engelsk komponist av tysk herkomst og regnes som en av de største engelske komponister siden barokken. Delius ble under studietiden sterkt påvirket av Edvard Grieg, som han møtte i Leipzig i 1887.
Estetikk Delius’ musikk kan sies å ha en nordisk tone med sterke engelske trekk, men er fremfor alt dypt personlig og sterkt eklektisk i sitt inspirasjonstilfang.De tidligste og tydeligste stilistiske musikalske trekkene som kan finnes i Delius’ musikk, er innslaget av amerikanske plantasjesanger fra tiden som appelsindyrker i Florida. Flere av de tidligste komposisjonene minner om afrikansk-amerikanske hymner og folkesanger, et innslag som var sjelden å høre i orkestermusikk både da og senere. Fra Florida reiste Delius til Leipzig for å studere ved konservatoriet og studerte Wagner og lærte seg Wagners lange tematikk og kromatiske harmonikk.Det var Griegs folkemusikk-inspirerte musikk som kom til å avsette de tydeligste musikalske spor i Delius’ musikk. Griegs luftige tekstur og relativt ukompliserte kromatikk viste Delius hvordan han kunne unngå Wagners komplekse og tunge kromatikk. I tillegg har Delius hentet inspirasjon både hos Chopin og hos samtidige komponister som Ravel og Richard Strauss. Det er ingen tvil om at Delius mottok dype inntrykk fra Debussys stil. I tillegg fikk han impulser fra den betydelig yngre Percy Grainger og Graingers Chopin-entusiasme. Det er ikke tvil om annet enn at både Delius og Grainger fikk viktig inspirasjon fra Edvard Grieg – samtidig som Grieg jo også var opptatt av Chopin. Samlet sett danner alt dette Delius’ modne stil med en gradvis fullere og mer utviklet akkordstruktur og en utviklet raffinert og kontrastrik instrumentasjon. Uten tvil nådde Delius frem til en stil som var både personlig og egenartet. Biografi  I Delius’ barndomshjem var musikken en del av den kulturelle dannelsen, og innen Frederick hadde nådd tenårene, kunne han spille både fiolin og klaver utmerket. Etter endt skolegang i 1878 studerte han først to år ved The International College utenfor London, før han fikk noen læreår i farens store tekstilbedrift.I 1884 klarte Delius å overtale faren til å la ham få reise til Florida for å dyrke appelsiner. Etter ankomsten til USA kjøpte Delius omgående et klaver og begynte å ta musikkteorileksjoner hos Jacksonville-organisten Thomas Ward. Foruten påvirkning fra Ward mottok Delius tydelige impulser fra den svarte arbeiderbefolkningens sang og musikk. Dette kommer blant annet til uttrykk i Florida-suite fra 1886–1887. Etter å ha oppholdt seg i USA i ett og et halvt år, ga faren til slutt etter for sønnens ønske om å studere musikk på et profesjonelt nivå. Faren sørget for at han ble antatt som student ved Leipzig-konservatoriet, og Frederick studerte der i årene 1886–1888.Under studietiden her møtte han Edvard Grieg, en komponist som Delius hadde beundret allerede fra barndommen, og som han derfor kom til å ta sterke inntrykk av. Grieg, som ganske omgående ble klar over at Delius var et enormt talent, klarte å overtale hans far til å la sønnen få gå inn for komponistyrket helt og fullt. Etter dette dro Delius fra Leipzig til Paris, der han kom til å bli boende i nærmere ti år. Her komponerte han til å begynne med romanser og mindre kammermusikk- og orkesterverker. En rekke større orkesterverk fulgte, flere med solister av forskjellig slag, verk som På viddene 1888, Sakuntala i 1889, det symfoniske diktet Life’s Dance i 1889, Maud i 1891, operaene Irmelin i 1890–1892, The Magic Fountain i 1894–1895 og Koanga i 1895–1897.Fra 1897 og resten av sitt liv bodde Delius i Grez-sur-Loing i nærheten av Fontainebleau i Frankrike. Et typisk trekk i komposisjonene fra disse årene er den eklektiske tilnærmingen til musikalsk inspirasjon. Delius lot seg inspirere av engelsk, norsk, dansk, tysk og fransk litteratur, middelalderdiktning, elementer fra musikken til utbefolkningen og den svarte befolkningen i Nord-Amerika, landskapet i Florida og de skandinaviske fjellvidder.I 1897 fikk Delius for første gang høre hvordan et av hans større verk lød i virkeligheten, forøvrig i Kristiania (Oslo), da hans scenemusikk til skuespillet Folkerådet til Gunnar Heibergs tekst ble fremført. Kort deretter ble Over the hills and far away fremført i Tyskland. En konsert med utelukkende Delius-verk fant sted i London i 1899, men da med blandet suksess. Tre år tidligere hadde Delius møtt den tyske malerinnen Helena Jelka Rosen. De giftet seg i 1903. Etter århundreskiftet og frem mot slutten av første verdenskrig fulgte en rekke av Delius’ viktigste verk:  A Village Romeo and Juliet, opera, 1901  Appalachia, 1902  Sea Drift, 1903–1904  A Mass of Life, komponert 1904–1905  Songs of Sunset, 1906–1907  Brigg Fair, 1907  In a Summer Garden, 1908 den første av to Dance Rhapsodies, 1908  Det meste av 1909–1910 var viet hans siste opera, Fennimore and Gerda. An Arabesque og The Song of the High Hills kom i 1911, og i løpet av 1911–1912 forelå de enormt populære On hearing the first cuckoo in spring og Summer night on the river. De to siste oppnådde en popularitet som resulterte i den oppfatningen at Delius i første rekke komponerte landlige miniatyr-stykker.I 1907 overvar den berømte dirigenten Sir Thomas Beecham en konsert der Appalachia ble fremført. Verket gjorde så stort inntrykk på Beecham at han fra da av ble en stor og svært betydelig talsmann for Delius og hans musikk.Under første verdenskrig kom ytterligere viktige verk fra Delius’ hånd – Requiem, konsertene for fiolin og orkester, for fiolin, cello og orkester, strykekvartetten, sonaten for cello og klaver og den endelige versjonen av sonaten for fiolin og klaver nr. 1. Den siste av Delius’ verk i konsertform ble konserten for cello og orkester fra 1921. Delius’ helse var sviktende – han var i ferd med å miste synet, og lammelser i bena gjorde det ytterst vanskelig for ham bevege seg.Å komponere ble til slutt vanskelig, men i 1928 kom en ung, engelsk musiker, Eric Fenby, til Grez-sur-Loing og tok Delius’ diktat og gjorde dermed ferdig flere av de siste verkene – Songs of Farewell for dobbeltkor og orkester, Caprice and Elegy for cello og lite orkester, Deux Aquarelles for strykere samt sonaten for fiolin og klaver nr. 3.Helena Jelka Rosen overlevde sin mann med ett år. De er begge gravlagt i Limpsfield, Surrey i England. Verk i utvalg  Irmelin, 1890–1892  The Magic Fountain, 1893–1895  Koanga, 1895–1897  A Village Romeo and Juliet, 1900–19001  Margot la Rouge, 1902  Fennimore and Gerda, 1909–1910 Florida, 1886–1887  Petite suite d'orchestre, 1889  Norwegian Suite ur Folkeraadet, 1897  Hiawatha, 1888  Marche caprice, 1888  Sur les cimes (etter Ibsen), 1892  Over the hills and far away, 1895  In a summer garden, 1908  A dance rhapsody nr. 1, 1908  Life's dance, 1911  On hearing the first cuckoo in spring, 1912  North Country Sketches, fire orkesterstykker, 1913–1914  Short piece for string orchestra, 1915  A dance rhapsody nr. 2, 1916  A song before sunrise, 1918  A song of summer, 1929 Legende for fiolin og orkester, 1893 Konsert for klaver og orkester, 1897 (omarbeidet til en sats 1904) Konsert for fiolin, cello og orkester, 1915 Konsert for fiolin og orkester, 1916 Konsert for cello og orkester, 1921  Caprice and elegy for cello og kammerorkester, 1930 Paa vidderne (Ibsen), 1888 Appalachia: Variations on a slave song, 1902  Sea drift (Walt Whitman), 1903  A mass of life (Friedrich Nietzsche), 1904–1905  Songs of sunset (Ernest Dowson), 1906–1907  An arabesque (Jens Peter Jacobsen), 1911  A song of the high hills (kor uten tekst)  Rekviem, 1914–1916  Songs of farewell (Walt Whitman), 1930 Zwei braune Augen (H. C. Andersen), 1885 Fem norske sanger, 1888 Syv sanger, 1888–1890 Tre engelske sanger (Shelley), 1891 Tre sanger (Paul Verlaine), 1895 Fire sanger, 1898  Black roses (Jens Peter Jacobsen), 1901 2 strykekvartetter, 1893 og 1916–1917 3 fiolinsonater, 1892, 1915 og 1930 Romanse for fiolin og klaver, 1896 Romanse for cello og klaver, 1896 Sonate for cello og klaver, 1917 Les mer i Store norske leksikon musikk i Storbritannia Litteratur Beecham, Sir Thomas: Frederick Delius (1959) Carley, Lionel (red.): Grieg and Delius. A Chronicle of Their Friendship in Letters (1993)