Alaca Hüyük
Store norske leksikon,Historie,Arkeologi,Arkeologi i Asia
Alaca Hüyük er en landsby og et arkeologisk funnsted i Tyrkia, på den anatoliske høyslette, omkring 160 kilometer øst for Ankara.
Landsbyen er bygd på en ruinhaug med mer enn 8 meter tykke kulturlag. Fra 1935 foretok europeiske arkeologer flere mindre undersøkelser. Større systematiske utgravninger har vært foretatt av tyrkiske arkeologer i årene 1935–1941 og fra 1946. De meget rike og viktige funnene oppbevares i det arkeologiske museum i Ankara.Bebyggelsen går tilbake til en stein-kobberalderkultur på 3000-tallet fvt. I siste del av 2000-tallet var Alaca Hüyük et viktig politisk sentrum, og fra denne tiden stammer en rekke kongelig utstyrte graver med smykker, våpen, vaser og annet utstyr av edelmetaller og bronse som kan sammenlignes med de samtidige kongegravene fra Troja. Enkelte av våpnene er laget av jern og viser den hittil eldste kjente utnyttelsen av dette metallet.Omkring 2000 fvt. ble byen ødelagt av et jordskjelv, men også i den følgende tiden, under det hettittiske rike, må byen ha spilt en viss rolle. Fra denne tiden er det blant annet funnet relieffer, skulpterte portaler og rester av et stort tempel. Les mer i Store norske leksikon Lilleasia Tyrkias historie