Donbas
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Europa,Ukrainas geografi
Donbas, eller Donbass, er et viktig kullgruve- og industriområde på begge sider av grensen mellom Ukraina og Russland. Russisk Donbass utgjøres av de nordvestlige kullgruveområdene i den russiske oblasten Rostov. Ukrainsk Donbas består av oblastene Donetsk og Luhansk. I noen sammenhenger blir også deler av den ukrainske oblasten Dnipro (Dnepropetrovsk) medregnet. Den ukrainske delen av Donbas er landets mest urbaniserte område. Her bor 90 prosent av befolkningen i byer.
Historie fram til 1991 Donbass, eller Donetsbassenget, var det største kullfeltet i tsar-Russland (til 1917) og Sovjetunionen. Kullet ble oppdaget i 1721. Brytningen begynte på begynnelsen av 1800-tallet, og fikk et stort omfang etter byggingen av den første jernbanen i 1869. I 1913 produserte feltet 87 prosent av Russlands kull. Selv om feltet har fått minsket betydning relativt sett, har kullproduksjonen økt i absolutte tall. Området har mer enn 100 gruvesamfunn og kullreservene er betydelige, vesentlig på ukrainsk side.Den første metallurgiske industrien ble etablert i 1870 av waliseren John Hughes (1814–1889). I løpet av 1880-årene utviklet Donetsbassenget seg til det viktigste området for produksjon av jern og stål i Russland, og i 1913 ble 74 prosent av landets råjern produsert her.Da den ukrainske sovjetrepublikken ble opprettet i 1919, inngikk mesteparten av Donbas. Industrireisningen i sovjetperioden ga området ytterlige økonomisk betydning, og folketallet økte vesentlig. Den angivelige mønsterarbeideren Aleksej Stakhanov (1906–1977), som Stakhanov-bevegelsen er oppkalt etter, kom fra Donbas.Donbas har beholdt sin posisjon som et av verdens fremste senter for jern og stål og annen tungindustri. Jernmalm kommer fra Kryvyj Rih og fra Kertsj på Krimhalvøya, mangan fra Nikopol og Marhanets ved Dnepr.Også den kjemiske industrien er betydelig, basert på koks og steinsalt som brytes nær Artemivsk. Donbas og Ukraina-konflikten Etter oppløsningen av Sovjetunionen i 1991 fikk det større betydning enn før at Donbas lå i to republikker. Ved folkeavstemningen om uavhengighet tidligere på året i 1991 hadde nesten 84 prosent i de ukrainske oblastene Donetsk og Luhansk stemt for uavhengighet for Ukraina.Etter at Ukraina ble selvstendig, møtte den ukrainske nasjonsbyggingspolitikken motbør blant mange av innbyggerne i oblastene Donetsk og Luhansk, som i all hovedsak var russisk-språklige, selv om folketellingen fra 2001 viste at nesten 60 prosent regnet seg som etniske ukrainere. Det utviklet seg regionale strømninger med krav om mer regionalt og lokalt selvstyre for ukrainsk Donbas og byene der. Det ble også stilt krav om at Ukraina ble en føderal stat med selvstyrte regioner. Det ble dessuten stilt krav om lik status for russisk og ukrainsk språk. Ingen av kravene har blitt etterkommet av de ukrainske myndighetene i Kyiv.Den økonomiske omleggingen på 1990-tallet førte til at mange bedrifter ble nedlagt. Omstillingen med omfattende privatisering ga en liten gruppe oligarker stor makt. Disse har spilt og spiller fremdeles en viktig rolle i ukrainsk politikk. Den tidligere presidenten Viktor Janukovytsj og oligarken Rinat Akhmetov, som begge kommer fra Donbas, regnes som eksempler på ukrainsk oligarkvelde og korrupsjon.Før Ukraina-krisen i 2014 stod de to oblastene Donetsk og Luhansk for om lag 30 prosent av Ukrainas eksport. Tungindustri som gruvedrift og metallurgi var viktige næringsveier, men også maskinbygging og produksjon av husholdningsvarer som kjøleskap, vaskemaskiner og fjernsyn inngikk. Siden 2017 har det vært forbud i Ukraina mot å kjøpe varer fra de separatist-kontrollerte områdene.Under Ukraina-krisen i 2014, da president Janukovytsj ble avsatt og måtte flykte, kom det til voldsomme protester i ukrainsk Donbas. Dette utviklet seg til militære trefninger mellom separatistiske opprørsgrupper og ukrainske styrker. Deler av de to oblastene Donetsk og Luhansk ble erobret av opprørerne, og to såkalte folkerepublikker ble opprettet. Siden begge oblastenes hovedbyer, Donetsk og Luhansk, havnet på separatistenes side, har administrasjonsbyene i de ukrainsk-kontrollerte byene vært henholdsvis Kramatorsk og Severodonetsk.Minsk-avtalene, som ble undertegnet i 2014 og 2015, innebar blant annet våpenhvile og åpning for begrenset selvstyre for Donetsk og Luhansk. Siden har våpenhvilen vært brutt jevnlig, og det har ikke blitt tatt skritt i retning av selvstyre for de to regionene innenfor Ukraina. De såkalte folkerepublikkene ble anerkjent av Russland i februar 2022, men har ikke blitt anerkjent av noen andre stater. Les mer i Store norske leksikon Russlands geografi Ukrainas geografi økonomi og næringsliv i Russland økonomi og næringsliv i Ukraina Ukraina-konflikten Ukrainas historie etter 1991