Erling Enger
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Bildende kunst,Kunsthistorie,Norsk bildende kunst fra 1945 til 1990
Erling Enger var en norsk maler. Han var skogbrukskandidat i 1924, elev ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole (SHKS) i 1928 og av Axel Revold på Statens Kunstakademi i 1930. Han fikk avgjørende inntrykk av europeisk malerkunst, blant annet tysk ekspresjonisme.
Omkring 1940 fant han frem til en helt personlig stil gjennom møtet med naturen og menneskene i hjembygda Enebakk. Han tok sine originale folkelige typer på kornet med en karakteriseringsevne som lå nær opptil karikering, men bildene har både menneskelig medfølelse og befriende humor. Noen kjente verker er Det hellige dyr (1943), Vekstring svinger lua (1940, Nasjonalgalleriet), Gårdsgutten (1943, NG), Gammel gård (1943), Familien (1948, NG). En middelhavsreise 1947 inspirerte ham til en rekke fantasifulle komposisjoner som Guidens stemme og Rytterstatue. Han besøkte igjen Italia 1951–52. Representert i en rekke norske gallerier og museer, også i Sverige, Danmark og Island. Les mer i Store norske leksikon Erling Enger i Norsk biografisk leksikon Erling Enger i Norsk kunstnerleksikon Litteratur Erling Enger : 1899-1990, [1991] (utstilling: Kunstnernes hus, 1991. Biografi og bibliografi: 28-33)