Vittore Carpaccio
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Bildende kunst,Kunsthistorie,Italiensk manierisme, barokk- og renessansekunst
Vittore Carpaccio var en italiensk maler som fortsatte Gentile Bellinis religiøse historiemaleri, og opprettholdt dermed denne skolen som var så typisk for Venezia.
Til flere av byens scuolaer (brorskaper) utførte han serier av veggbilder, som i sine figurrike beretninger fra helgenlegender gjengav Venezias fest- og folkeliv mot en rik arkitektonisk bakgrunn og med orientalsk islett. Disse bildene er også viktige som kulturhistoriske dokumenter. Malerisk viser de en sans for fine lysvirkninger, og tross en overdådig detaljrikdom faller ikke hans store billedkomposisjoner fra hverandre. Ved dette trekk skiller han seg tydeligst fra sine forgjengere. Han stod Giovanni Bellini nær, og hadde oppdrag i Dogepalasset (hans verker her er nå ødelagt).Hovedverker er billedserien Legenden om den hellige Ursula (1490–1506, Accademia i Venezia) og en serie med religiøse motiver i San Giorgio degli Schiavoni (1502–1507). I Giovanni Bellinis stil malte han en altertavle, Fremstillingen i tempelet med de musiserende engler ved bildets fot (1510, Accademia i Venezia). Les mer i Store norske leksikon Italias kunst fram til 1900 renessansen historiemaleri