enklave
Store norske leksikon,Samfunn,Samfunnsfag,Statsvitenskap,Internasjonal politikk
Enklave, en del av en stat som er atskilt fra statsområdet for øvrig, og omgitt av fremmed territorium.
Ved ordet enklave ser man området i forhold til det fremmede territorium som omslutter det, ved bruk av betegnelsen eksklave i relasjon til moderlandet.Eksempler er enklaven Øst-Preussen i Litauen og Polen fra 1918 til 1939, den nåværende enklaven i samme område rundt Kaliningrad som del av Russland fra 1991, enklaven Cabinda tilhørende Angola mellom Den demokratiske republikken Kongo og Republikken Kongo, og enklaven Musandam tilhørende Oman i De forente arabiske emirater.Enklave brukes også mer generelt om et område som atskiller seg fra dem det er omgitt av; og i byplanleggingen om et boligområde som gjennomfartstrafikken er ført utenom. Les mer i Store norske leksikon geografi