Stein Eriksen
Store norske leksikon,Sport og spill,Skisport,Alpint
Stein Eriksen var en norsk alpinist som vant fire internasjonale mesterskap. Han ble olympisk mester i storslalåm og tok OL-sølv i slalåm og sjetteplass i utfor i Oslo i 1952. Han ble verdensmester i storslalåm, slalåm og alpin kombinasjon i Åre i 1954, og tok VM-bronse i slalåm i Aspen i 1950. Han var OL-deltaker også i 1948 i Sankt Moritz.
Eriksen vant i alt seks norgesmesterskap i perioden 1949–54, derav tre i slalåm (ett uoffisielt), to i storslalåm og ett i kombinasjonen. Han vant kombinasjonen i Holmenkollen Kandahar (se Holmenkollrennene) i 1947, 1951, 1952 og 1954. Han ble tildelt Morgenbladets gullmedalje i 1951, Holmenkollmedaljen i 1952 og Sportsjournalistenes statuett i 1951 og 1954. Klubb: Ready, Oslo.Eriksen ble profesjonell i USA etter VM i 1954 og ble en av landets mest kjente skipersonligheter. Han drev hoteller og skiskoler i Michigan, California, Colorado (Aspen), Vermont og Utah (Park City).Eriksen utga Mine hvite eventyr (1952) og Come Ski With Me (1966). Les mer i Store norske leksikon Stein Eriksen i Norsk biografisk leksikon. Litteratur Kleppen, Halvor: Stein Eriksen : hans eventyrlige liv, 1991, isbn 82-90554-49-4, Finn boken