barbromesse
Store norske leksikon,Historie,Kulturhistorie,Folkelige skikker og tradisjoner
Barbromesse, 4. desember, er en katolsk høytidsdag til minne om den hellige Barbara. Ifølge legenden var hun datter til en hedensk stormann som gikk fra konseptene da hun ble kristen og nektet å adlyde de hedenske autoriteter. Hun ble stengt inne i et tårn og til slutt halshogd av sin egen far.
Da man fant det vanskelig å feste lit til de til dels motstridende legendene om Barbara, ble hun strøket fra den romersk-katolske kirkes generalkalender ved helgenrevisjonen i 1969. Legendene om Sankta Barbara Det er lite som tyder på at Barbara har vært en historisk person. Det er ingen tidlig kult som knyttes til henne, selv om det hevdes at hun ble drept under keiser Maximians styre omkring år 300. Hun er knyttet til Heliopolis i Fønikia, dagens Baalbek i Libanon. Den eldste legenden om henne ble nedtegnet på 600-tallet. I Jacobus de Voragines' Den gyldne legende, som ble skrevet på 1200-tallet, møter vi en fullt utviklet og på mange måter typisk jomfrulegende. Fordi Barbara var svært vakker, ble hun av sin far (kalt Dioscuros) stengt inne i et tårn med to vinduer. Likevel var det mange som fridde til henne. En gang faren var på reise, ble hun omvendt til kristendommen og fikk noen murere til å lage et tredje vindu i tårnet til symbol på treenigheten. Den innbitte hedningen Dioscuros ble rasende og ville halshogge henne, men lyktes ikke i første omgang. Da Barabara nektet å ofre til hedenske guder, ble hun torturert på grusomste vis i flere dager, men hver natt ble hun helbredet av Herren. Legenden beretter at det til slutt ble Dioscuros selv som halshogde Barbara. Hennes far ble da drept av et lynnedslag. Spor av Barbara-kulten i Norge Barbaras dramatiske skjebne fenget mange. I senmiddelalderen ble hun regnet til de fire hovedjomfruer og 14 nødhjelpere man kunne henvende seg til når man havnet i alvorlige problemer. Før reformasjonen ble Barbromesse også feiret i den norske kirke. 4. desember er markert på nesten alle primstaver. De vanligste symbolene er kors eller tre, et symbol som ble mye brukt om jomfruer. Andre symboler forekommer også, men tårnet er ikke blant disse på de tradisjonelle primstavene. Barbara ble også en populær helgen i kirkekunsten. I Norge har en rekke alterskap fremstillinger av henne. Hun holder her fast i sitt mest kjente attributt, tårnet med de tre vinduene. Presten Wille i Seljord sa at solen kommer bort på Barbrodagen, men at den kommer tilbake igjen ved Lussi Langnatt. Les mer i Store norske leksikon primstav Litteratur Brynjulf Alver: Dag og merke : folkeleg tidsrekning og merkedagstradisjon. Oslo 1970, Ny utgave: Bergen 1981. Audun Dybdahl: Primstaven i lys av helgenkulten : opphav, form, funksjon og symbolikk. Tapir, 2011. ISBN 978-82-519-2564-8