Gaston Bachelard
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Filosofiens fagdisipliner,Vitenskapsteori,Vitenskapsteoretikere
Gaston Bachelard var en fransk filosof og litteraturforsker. I sin ungdom arbeidet han som postbud, og studerte i begynnelsen på egen hånd. Han spesialiserte seg på vitenskapsfilosofi og -historie og ble til slutt professor i dette faget ved Sorbonne. Hans viktigste arbeid om vitenskapsteori er La Formation de l'esprit scientifique (1938). Her studerte han vitenskapens irrasjonelle og ubevisste forutsetninger. Hans arbeidsmåte hadde stor betydning for franske filosofer og historikere i 1980-årene.
Senere vendte hans interesse seg mot diktningen, og i en rekke bøker analyserte han den dikteriske billedbruk. Disse bøkene viser påvirkning fra fenomenologien og fra Jungs psykoanalytiske metode, og har øvd stor innflytelse på nyere fransk litteraturforskning.Bachelard studerte billedutviklingen i forhold til materien, og la særlig vekt på de fire elementer (jord, ild, luft, vann). Han anså elementene som grunnleggende for den dikteriske fantasi og utformet en hel poetikk om drømmelivet ut fra denne oppfatningen. Hans egen fremstillingsform virker ofte mer som diktning enn som vitenskap. Bachelard fremstilte sine synspunkter mest utførlig i L'Eau et les rêves (1940). Av andre verker kan nevnes:   La Psychanalyse du feu (1937)  L'Air et les songes (1942)  La Poétique de l'espace (1958)   La Poétique de la rêverie (1960) Les mer i Store norske leksikon vitenskapsfilosofi Litteratur Chimisso, Cristina: Gaston Bachelard : critic of science and the imagination, 2001, isbn 0-415-26905-9, Finn boken  Kittang, Atle: "Fenomenologi og poesi hos Gaston Bachelard" i Perifraser: til Per Buvik på 50-årsdagen, 1995, 71–92, isbn 82-91553-00-9 Margolin, Jean-Claude: Bachelard, 1974, Finn boken  Quillet, Pierre: Bachelard, 1964, Finn boken  Utaker, Arild: Fra filosofikritikk til vitenskapskritikk: Bachelard, [...], 1978, Finn boken  Vige, Rolf: "Gaston Bachelard" i Vinduet 20 (1966), 198–215