elektrostatisk induksjon
Store norske leksikon,Realfag,Fysikk,Elektromagnetisme
Elektrostatisk induksjon er at overflaten til en elektrisk leder blir elektrisk ladet når lederen er i nærheten av et ladd legeme.
Forklaring Hvis et legeme med positiv elektrisk ladning plasseres i nærheten av en elektrisk leder, vil de frie elektronene i lederen trekkes mot ladningen. På den motsatte siden av lederen blir det underskudd av elektroner, og dermed positiv ladning, se figuren.Ladningene på overflaten av lederen gir et nytt elektrisk felt, som i lederen akkurat kompenserer feltet fra det ladde legemet. Totalt sett er det altså ikke noe elektrisk felt inni lederen. Dette utnyttes i såkalte faradaybur til å skjerme et område fra elektriske felter. Lade opp en leder I tilfellet ovenfor, med et ladd legeme i nærheten av en elektrisk leder, vil den induserte elektriske overflateladningen på lederen forsvinne straks det ladde legemet fjernes. Men hvis lederen forbindes med jord mens det ladde legemet er til stede, forsvinner ladningene på den siden av lederen som vender bort fra legemet, mens ladningene på den nærmeste siden er bundet på grunn av det elektriske feltet i området mellom lederen og legemet. Hvis man så bryter jordforbindelsen til lederen, og deretter fjerner den opprinnelige ladningen, vil lederen ha fått en resulterende negativ ladning, altså motsatt av den ladningen som ga den elektrostatiske induksjonen. Denne effekten utnyttes blant annet i influensmaskiner. Elektrostatisk induksjon i dielektriske materialer Også i dielektriske legemer foregår elektrostatisk induksjon, men da bare ved en forskyvning av ladningene innen hvert enkelt molekyl. Derved polariseres legemet. Les mer i Store norske leksikon statisk elektrisitet elektromagnetisk induksjon dielektriske materialer elektrisk polarisering