Balearene
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Europa,Spanias geografi
Balearene er en spansk øygruppe i Middelhavet, utenfor Valencias kyst. Øygruppen er en autonom region i Spania. Regionens areal er 4992 kvadratkilometer og innbyggertallet er 1,1 millioner (2017), de fleste katalansktalende. Hovedstaden er Palma de Mallorca.
Natur Regionen består av øyene Mallorca, Menorca, Ibiza og Formentera samt noen småøyer. Øyene er meget bergfulle (nordkanten av Mallorca 1445 meter over havet), men fruktbare. Næringsliv Stor turisttrafikk, dyrking av sitrusfrukter, tomater, mandler, oliven, havre, druer, poteter og bønner. Viktig sko- og pelsindustri. Ibiza og Mallorca er, særlig siden 1950-årene, meget populære feriesteder. Innbyggerne har en lang tradisjon som sjøfolk. Historikk og kultur Øygruppen har storslåtte ruiner fra stein- og bronsealderen, steintårn, gravmæler, templer og så videre. Kartagerne hadde kolonier på Balearene, som senere ble romersk provins i 123 fvt. Vandalene erobret Balearene i 426 evt., østromerne i 534, og i 798 ble øyene erobret av araberne og kom senere under kalifatet i Córdoba.I 1229–1232 ble Balearene erobret av kongeriket Aragón. I årene 1262–1346 var de et eget kongedømme, Mallorca. I periodene 1708–1756 og 1763–1782 var Menorca besatt av britene. Unntatt Menorca var Balearene på Franco-troppenes side under den spanske borgerkrig. Les mer i Store norske leksikon Spanias geografi Spanias historie