Christian 7.
Store norske leksikon,Historie,Norsk og nordisk historie,Danmarks historie
Christian 7 var dansk-norsk konge i perioden 1766 til 1808. Han var sønn av Frederik 5 og dronning Louise av England.
Christian 7 var konge i Danmark-Norge i 42 år, men på grunn av psykisk sykdom, som brøt ut allerede i ungdomsårene, tok han ikke særlig aktivt del i statsstyret, og fra 1784 var sønnen, kronprins Frederik (senere Frederik 6), regent. Kongen satte aldri sine ben i Norge, og hans regjeringstid har heller ikke satt særlige spor etter seg i landet. Barndom og oppvekst Christian viste allerede i barneårene tegn på schizofreni, og hans oppdragelse var preget av brutalitet og liten forståelse. Moren døde da han var tre år gammel, og hans forhold til sin fars nye dronning Juliane Marie ble aldri godt. Han ble konge i 1766, knapt 17 år gammel. Vinteren 1767–1768, like etter tronbestigelsen, hadde Christian sin såkalte «rasetid», der han festet med unge offiserer og hoffmenn, og kongen og hans følge herjet rundt i København. De drakk på dårlige kneiper, og ofte var den eneveldige majesteten i slåsskamp med vekterne. Han ble også kjent med en prostituert, Anne Cathrine Benthagen (1745–1805), kjent som Støvlett-Cathrine, men forholdet mellom dem var trolig ikke seksuelt. Christian 7 skal også ha vært tiltrukket av menn. I perioden juni 1768–januar 1769 var kongen på reise i Tyskland, Nederlandene, Storbritannia og Frankrike. Kort før utenlandsreisen var Johann Friedrich Struensee blitt utnevnt til kongens livlege. Han opptrådte rolig og bestemt, og behersket kongens ulike stemningsleier. Etter at følget kom tilbake til København, sank kongen stadig mer inn i sinnssykdom, og Struensee isolerte ham på hans værelser. Sykdom og statskupp Struensee, fikk – ikke minst på grunn av sitt forhold til dronningen Caroline Mathilde – stadig større makt over Christian. Da geheimestatsminister Johan Bernstorff ble styrtet i september 1770 overtok Struensee mye av makten. Christians sykdom ble stadig mer fremtredende. Han gav viljeløst sin underskrift når det ble forlangt, blant annet til statskuppene i 1772 da Struensee ble fjernet fra makten, og i 1784 da kronprins Frederik i praksis overtok styret. Christian ble likevel sittende på tronen til han døde, ikke lenge etter det britiske angrepet på København under Napoleonskrigene. Etter bombardementet i 1807 ble kongen evakuert til arméhovedkvarteret i Rendsborg, hvor han døde av slag 13. mars 1808, 59 år gammel. Christian 7 er blitt vurdert som en svak konge, som alltid lot seg lede av andre. Hans sykdom gjorde ham utvilsomt ute av stand til å regjere, men det sier noe om styrken i eneveldets system at riket fungerte godt med ham som eneveldig monark. Familie Christian ektet i 1766 sin kusine, den engelske prinsesse Caroline Mathilde, men ekteskapet ble oppløst i 1772 da Struensee ble styrtet. Caroline Mathilde ble landsforvist til Tyskland hvor hun døde noen år senere, bare 23 år gammel. De fikk to barn, Frederik 6 og Louise Augusta, men sistnevnte var trolig et resultat av dronningens forhold med Struensee. Les mer i Store norske leksikon Om Christian 7 i Norsk biografisk leksikon Liste over Norges monarker Norge under dansk styre Statsoverhoder i Danmark Eksterne lenker Les mer om Christian 7 på Lokalhistoriewiki Litteratur Feldbæk, Ole: Danmark-Norge: 1380-1814, b. 4: Nærhed og adskillelse, 1998, isbn 87-500-3517-7, Finn boken