Egga
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Verdenshavene
Egga er betegnelsen for skråningen fra kontinentalsokkelen ned mot norskehavsdypet. Egga danner yttergrensen av kystbankene fra Stad og nordover til Andenes og videre nordover vest for Sveinsgrunnen, Malangsgrunnen, Tromsøflaket, Bjørnøy- og Spitsbergenbankene mot Polhavet.
Utenfor Møre ligger Egga om lag 70 km fra kysten. Her raste deler av Egga ut for om lag 8200 år siden i det gigantiske Storeggaskredet, se Storegga. Den bøyer så utover til den ligger i en avstand av om lag 280 km av Vikna, for så å bøye inn mot Vesterålen, hvor den ligger om lag 30–40 km fra kysten. Utenfor Andøya svinger den inn og danner Bleikdjupet, hvor den ligger bare 7 km fra land ved Bleik. Her er landets eldste fiskefelt for dypvannsfiske.Egga er et område med rikt fiske og dyreliv på grunn av de sterke strømmene som opptrer der. Strømforhold langs Eggakanten Påvirket av jordrotasjonen og tyngdekraften forekommer det lange kontinentalsokkel-bølger langs Eggakanten. Disse skaper sterke strømmer. Samspillet med bølger skapt av vind gir ofte krappe og brytende bølger. Strøm- og bølgeklimaet langs eggakanten er derfor kjent for å være hardt. Les mer i Store norske leksikon kontinentalsokkel Norskehavet