Dendra
Store norske leksikon,Historie,Arkeologi,Klassisk arkeologi,Gresk arkeologi
Dendra er en landsby i Hellas, i landskapet Argolis, på halvøya Peloponnes. Omkring 2 kilometer sørøst for landsbyen ligger høyden Palaiokastro med betydelige murrester fra oldtidsbyen Midea, som etter sagnet først ble befestet av Persevs. Dendra hadde i bronsealderen betydning som støttepunkt ved veien fra Argolis-sletta til kysten i nord, men må tidlig være blitt forlatt (ingen funn fra jernalderen) og lå øde i den romerske keisertiden (fra 27 fvt.), da den nevnes i Pausanias' og Strabons skrifter.
«Gravbyen» som hørte til Midea lå ved den nåværende Dendra, og her er det gjort viktige oldfunn, fremfor alt under svenske utgravninger ledet av professor Axel W. Persson i 1926 og 1937–1939. Kuppelgraven ved Dendra (utgravd i 1926) er den eneste mykenske fyrstegraven av denne typen som er undersøkt i uplyndret tilstand, og inntar derfor en sentral stilling i mykensk arkeologi. Foruten det overordentlig rike gravgodset, datert til rundt 1350 fvt., har funnet gitt anledning til interessante slutninger om gravskikk og religion. Les mer i Store norske leksikon den greske antikkens forhistorie den greske antikkens kunst og arkitektur