beacon
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Transport,Navigasjon,Elektronisk navigasjon
Beacon er en stråle av radio-, lys- eller lydsignaler som benyttes for navigasjon av skip og fly. Typiske eksempler er fyrlykter og radiosendere, samt akustiske sendere brukt i undervannsnavigasjon.
Mer nært den engelske opprinnelsen av ordet, kan beacon også mer generelt omtale en passiv innretning som er bygget for å påkalle oppmerksomhet, slik som varder og andre lignende merker bygget for bruk i terrestrisk navigasjon eller varsling.Eksempel på radiosystemer som ofte kalles beacon er senderne som distribuerer korreksjonssignaler til GPS langs kysten (DGPS-beacon) eller forskjellige former for nødpeilesendere. I nyere tid har beacon også blitt benyttet om små radiosendere som kommuniserer med datamaskiner – såkalte nettvarder. Slike radiosendere kan blant annet være basert på bluetooth-, wi-fi- eller RFID-teknologi. Les mer i Store norske leksikon fyr radiofyr radionavigasjon hydroakustisk posisjonering landmerke sjømerke Litteratur Kjerstad, Norvald (2022). Elektroniske og akustiske navigasjonssystemer. Fagbokforlaget. Kjerstad, Norvald (2020). Navigasjon. Fagbokforlaget