Rudolf Andresen
Store norske leksikon,Samfunn,Forsvar og sikkerhet,Militære biografier,Norske militære biografier
Rudolf Andresen var en norsk sjøoffiser og diplomat. Han var sjef på torpedobåt og jagere under andre verdenskrig, og var senere leder for Norsk Utviklingshjelp.
Militær karriere Andresen gikk ut fra Sjøkrigsskolens øverste avdeling i 1939. Deretter, og da Norge ble angrepet av Tyskland i april 1940, tjenestegjorde han som nestkommanderende på ubåten A3. Etter at Norge hadde kapitulert forlot han i oktober 1940 Norge om bord i motortorpedobåten Pokal, og dro til Shetland i Storbritannia.Under andre verdenskrig tjenestegjorde Andresen deretter på motortorpedobåter og jagere i Den engelske kanal, der han i 1943 ble torpedert.Etter krigen tjenestegjorde han i materielleavdelingen i Sjøforsvarets overkommando, samtidig som han var assisterende marineattaché i London. I 1948–1950 ledet han arbeidet med å etablere Sjøforsvarets stabsskole. Fra 1951 var han hovedlærer ved Forsvarets høgskole, og var samtidig i en kort periode adjutant hos kong Haakon 7.I 1953 ble han utnevnt til kontreadmiral, og beordret som nestkommanderende for Marinen, til 1959. I perioder fungerte han som sjef for Marinen. Sivil karriere I 1962 ble Andresen leder av Norsk Utviklingshjelp (senere NORAD), og var sentral i etableringen og driften av en rekke bistandsprosjekter.I 1975 ble han utnevnt til ambassadør til Kenya, med sideakkreditering til Etiopia og Madagaskar, og fra 1979 til Uganda. Han gikk av med pensjon i 1982. Som pensjonist var han i fire år styreleder i Det norske Flyktningeråd. Les mer i Store norske leksikon Norsk forsvarshistorie utviklingsbistand Rudolf Andresen i Norsk biografisk leksikon