Andronikos 4. Palaiologos
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Europa,Det bysantinske rike
Andronikos 4 Palaiologos var keiser i Det bysantinske rike. Han tilhørte slekten Palaiologos og regjerte fra 1376 til 1379. Han var den eldste sønnen til Johannes 5 Palaiologos og ble utropt som hans medkeiser allerede i 1352. Hans regjeringstid som keiser var begrenset til tre år og han var stadig i konflikt med sin far, og sin bror Manuel 2 Palaiologos.
Andronikos fungerte i perioden 1369 til 1371 som regent i Konstantinopel, da hans far var på reise i Italia og Venezia. Da Johannes 5 fikk økonomiske problemer vegret Andronikos seg for å sende ham penger for å betale tilbakereisen. I 1373 flyktet han fra Konstantinopel og konspirerte med osmanenes arveprins, Savci Selebi. Deres hensikt var å samarbeide for å styrte deres fedre. Han ble arrestert sammen med sin sønn, den fremtidige keiser Johannes 7 Palaiologos, i 1373 og de ble «lettere» blindet. Det lyktes Andronikos å flykte til Galata, hvorpå han med tyrkisk og genovesisk hjelp inntok Konstantinopel i 1376.18. oktober 1377 ble Andronikos kronet. Da han ankom byen tok han sin far Johannes og sin bror, Manuel, til fange og stengte dem inne i Anemas-tårnet i Konstantinopel, der han selv inntil nylig hadde sittet fengslet. De klarte å flykte i 1379 og de vendte tilbake til Konstantinopel med tyrkisk hjelp. Andronikos bega seg da igjen til Galata og førte derfra en borgerkrig mot sin far. I mai 1381 forsonet far og sønn seg, og Andronikos mottok Selymbria og noen andre områder rundt Marmara som sitt herskapsområde. Like før sin død i 1385 brøt det igjen ut stridigheter mellom de to. Andronikos 4 ble gravlagt i Pantokrator-klostret i Konstantinopel. Les mer i Store norske leksikon Bysants keisere i Det bysantinske riket