diskett
Store norske leksikon,Teknologi og industri,IT,Datateknologi,Datamaskinarkitektur
Diskett, tynn, fleksibel plastplate belagt med et magnetiserbart materiale, brukt til lagring av data.
Liksom på andre roterende datamedia lagres data på en diskett i form av magnetiske flekker langs konsentriske spor, som også er delt inn i sektorer. Når en datafil skal lagres, lagres samtidig en adresse, det vil si informasjon om hvor på disketten filen legges, i form av spor- og sektornummer. Adressen gjør at systemet raskt kan styre skrive- eller lesehodet til riktig sted på disketten. Historikk De første diskettene ble lansert av IBM i 1971, og hadde et format på 8" (8 tommer, eller ca. 20,3 cm i diameter). I begynnelsen av 1980-årene, med de første PCene, slo 5,25"-formatet gjennom, først med kapasitet 360 KB, senere 1,2 MB. Midt i 1980-årene kom 3,5"-diskettene, som med stivt omslag og deksel var vesentlig mer robuste enn forgjengerne. Den første 3,5"-generasjonen hadde kapasitet 720 KB, men denne ble raskt avløst av en ny som rommet 1,44 MB. På 2000-tallet ble diskettene gradvis erstattet av CD-ROM-plater. I dag skjer programvare- og dokumentutveksling i hovedsak via Internett. Les mer i Store norske leksikon datalager