Croy
Store norske leksikon,Historie,Historiske hjelpevitenskaper,Slektsforskning og genealogi,Utenlandske slekter
Croy, tysk mediatisert fyrstehus, med røtter i Frankrike og navn etter lenet Crouy-Saint-Pierre i Picardie, kjent siden 1200-tallet.
Ifølge én familietradisjon skal slekten stamme fra Mark, en sønnesønn av den ungarske kongen Béla 2, som kom til Frankrike på midten av 1100-tallet og giftet seg med arvedatteren i slekten som styrte Crouy-Saint-Pierre. En annen tradisjon fører slekten tilbake til en Simon, som skal ha vært sønn av hertug Dietrich 1 av Lothringen.Fra brødrene Jean de Croy (ca. 1380–1473/74), som fikk tittelen greve av Chimay i 1473, og Anton de Croy (ca. 1385–1475), greve av Porcien og Guines, stammer flere linjer av slekten. Fra førstnevnte stammer blant annet linjen Croy-Chimay, som fikk fyrstetittel i 1482, men døde ut i 1527, og den nålevende gren Croy-Solre, som fikk tittelen hertug av Croy i 1768 og fyrste av Dülmen i 1803. Slektens overhode fører også tittelen fyrste av Château Porcien, mens dens yngre medlemmer fører tittel av prins.Fra Anton de Croy stammer blant annet linjen Croy-Aerschot (utdødd 1702), som arvet hertugdømmet Aerschot i 1533 og fikk tittelen hertug av Croy 1598. Ved Anne de Croys ekteskap med fyrst Karl av Arenberg (død 1616) gikk disse hertugdømmene 1612 over til huset Arenberg. Les mer i Store norske leksikon adel