digitalt trykk
Store norske leksikon,Samfunn,Medier,Grafisk industri,Teknologi og materialer i grafisk industri
Digitalt trykk er en digital metode for trykking. Trykkformen består av små dyser som styres digitalt, og som enkelt kan endres mellom hvert avtrykk, i motsetning til for eksempel offset og eldre trykkmetoder som krever mer nitidig forberedelse.
All informasjon om det som skal trykkes overføres digitalt til trykkmaskinen. Maskinen trykker så alle sidene i trykksaken og setter eventuelt sidene sammen til et hefte. I grafisk industri brukes denne metoden særlig for å trykke opp små og mellomstore opplag, fordi det er rimelige og mindre tidkrevende enn offset. Ved større opplag er imidlertid offset det mest konkurransedyktige og foretrukne.Digitaltrykk er også en benevnelse som brukes for digital kunstgrafikk samt utskrifter fra digitale hjemmeskrivere. «Print on demand» Digitalt trykk representerer den nyeste teknologien innenfor industriell reproduksjon på papir og andre medier. Det åpner muligheten for «print on demand» («trykk på forespørsel»), for eksempel for trykk av en spesialtilpasset bok som er satt sammen etter brukerens personlige behov. Trykte fotobøker som man kan bestille hos fotoleverandører er et eksempel på dette. Teknologien gjør det lett og effektivt å distribuere informasjon. I stedet for å for eksempel produsere en trykksak i ett land, for deretter å frakte disse verden rundt med transportmidler, kan man sende trykkbildet digitalt til lokale trykkerier i hvert land: Den samme trykksaken kan dermed trykkes hvor som helst. Les mer i Store norske leksikon digital grafiske fag grafiske trykkmetoder