Hallgeir Brenden
Store norske leksikon,Sport og spill,Skisport,Langrenn
Hallgeir Brenden var en av Norges beste langrennsløpere gjennom tidene. Av yrke var han tømmerhogger og gårdbruker. Han ble olympisk mester på 18 km i Oslo i 1952 og på 15 km i Cortina i 1956, og han tok OL-sølv i stafett i 1952 og 1960.
Brenden vant ni norgesmesterskap individuelt i perioden 1951–1961, derav tre på 30 km, tre på 18 km og tre på 15 km. Han vant også tre NM i stafett. I Holmenkollrennene vant han 18 km i 1952 og 15 km i 1956 og 1963, og han tok andreplass på 50 km i 1956 og 1961.Han var også en fremragende friidrettsutøver, med norgesmesterskap i 3000 meter hinderløp i 1953 og 1954 og i 4 × 1500 meter stafett 1953. Han satte i 1952 norsk rekord i hinderløp (9.04,4). Personlige rekorder: 3.53,8 på 1500 meter, 8.54,6 i hinderløp.Brenden ble tildelt Egebergs ærespris og Morgenbladets gullmedalje i 1952, Holmenkollmedaljen i 1955 og Fearnleys olympiske ærespris i 1956.I 1956 utgav han boken Gull i sporet, sammen med Dagfinn Grønoset. En statue av Brenden ble satt opp foran rådhuset i Innbygda i 2005, utført av Skule Waksvik.Breden tilhørte klubbene IK Tjalve i Oslo (friidrett) og Vestre Trysil IL. Les mer i Store norske leksikon ski skisport langrenn Hallgeir Brenden i Norsk biografisk leksikon