dunmjølke
Store norske leksikon,Biologi,Planteriket,Dekkfrøete planter,Tofrøbladete planter,Myrteordenen,Mjølkefamilien,Mjølkeslekta
Dunmjølke er en flerårig urt i mjølkefamilien. Dette er en ganske stor mjølkeart som trolig er hjemlig i Norge, men som kun finnes i de sørøstlige delene av Norge. Plantene kan bli opptil 70 centimeter høye. Blomstene er lyst fiolette med opptil ni millimeter lange kronblad og fireflika arr.
Utseende Plantene blir mellom 30 og 70 centimeter høye og de har motsatte, hele og fintanna, lange blad der bladbasis ikke går rundt stengelen. Dunmjølke har som regel ugreina stengler. Stenglene er tett mjukhåra av både vanlige hår og kjertelhår. Plantene overvintrer med korte overjordsstengler. Plantene har mange små blomster i toppen av stenglene. Blomstene har fire frie begerblad og fire frie, lyst fiolette kronblad som er fire til ni millimeter lange og med et skar i toppen. Blomstene har åtte pollenbærere og et fireflika arr. Fruktknuten er undersittende. Frukta er en lang smal kapsel som sprekker opp og frigjør de mange små frøene som har frøull som gir effektiv vindspredning. Utbredelse Dunmjølke vokser i grøfter og våt eng. Arten har en sørøstlig utbredelse i Norge og finnes hovedsakelig rundt Oslofjorden, men der er også noen få funn ellers i kyststrøk i Sør-Norge. Verdensutbredelsen er Europa, Vest-Asia og Nord-Afrika. Les mer i Store norske leksikon mjølkefamilien