fiskehalepalmer
Store norske leksikon,Biologi,Planteriket,Dekkfrøete planter,Enfrøbladete planter,Palmeordenen,Palmefamilien
Fiskehalepalmer er arter i planteslekten Caryota i palmefamilien. De skiller seg fra alle andre palmer ved å ha dobbeltfinnete blader. Navnet kommer av at småbladene har fiskehaleform.
Slekten inneholder 13 arter og er utbredt i sørlige India, Sri Lanka, Sørøst-Asia og Melanesia. De er middels store til store palmer med hann- og hunnblomter på samme plante (sambu). Fiskehalepalmene er monokarpe, det vil si at de dør etter blomstring og fruktsetting.Alle artene har nytteverdi. Saft fra stammen brukes til å lage palmevin og palmesukker. Fra stammen av de store artene utvinnes sago. Skuddspissen er spiselig (se palmehjerte). Fra bladslirene til kittulpalmen, Caryota urens, utvinnes sorte fibere som brukes til fine børster. De går i handelen under betegnelsene kittul, kitool eller siamfibere. Tømmeret brukes til bygningsarbeid. Caryota mitis selges som stueplante under navnet fiskehalepalme.Frukten er giftig og inneholder oksalatkrystaller som har en brennende smak. Les mer i Store norske leksikon palme