dynamikk
        
         (mekanikk)
Store norske leksikon,Realfag,Fysikk,Mekanikk
Dynamikk er den delen av mekanikken som behandler sammenhengen mellom gjenstanders bevegelse og de kreftene som virker på gjenstanden. Newtons lover er sentrale i dynamikken.
Væskers og gassers dynamikk kalles hydrodynamikk. Gassdynamikk kalles også ofte aerodynamikk. Termodynamikk er det samme som varmelære. På 1800-tallet oppstod elektrodynamikken. Historie Galileo Galilei ledet dynamikken i riktig retning, og med Isaac Newtons arbeider kan man si at dynamikkens grunnlover var formulert. Senere forskere som Leonhard Euler, Jean d'Alembert og Joseph L. Lagrange utviklet den videre.De klassiske formene for dynamikken er på 1900-tallet blitt delvis modifisert av relativitetsteori og kvantemekanikk.