bindestrek
Store norske leksikon,Språk og litteratur,Skriftspråk,Alfabeter og skriftsystemer,Skrifttegn,Interpunksjon, skilletegn
Bindestrek er et skrifttegn (-). En bindestrek er kortere enn en tankestrek, og brukes til andre formål.
Bindestrek brukes i flere sammenhenger i norsk: for å markere orddeling, for eksempel når et ord må deles over to linjer mellom deler av dobbeltnavn, for eksempel Wedel-Jarlsberg  i enkelte sammensetninger av samnavn, for eksempel dansk-norsk eller blå-blå  i sammensetninger med forledd av flere ord, for eksempel berg-og-dal-bane eller munn-til-munn-metoden  i sammensetninger av forkortelser og samnavn, for eksempel A4-ark eller EU-motstander  i sammensetninger av tall og samnavn, for eksempel 1900-tallet eller 30-årsdag. i sammensetninger av samnavn og særnavn, for eksempel Stor-Ola, Aust-Agder, Kyoto-avtalen. for å vise utelatelser, for eksempel Arbeids- og sosialdepartementet eller høgskole-/universitetsutdannelse  Bindestrek ligner på flere andre tegn, blant anet: – tankestrek  − minustegn  ⸗ gotisk bindestrek Les mer i Store norske leksikon interpunksjon