deduksjon
        
         (bevisføring)
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Filosofiens fagdisipliner,Filosofisk logikk
Deduksjon er bevisføring som går ut på at man fra gitte premisser med logisk nødvendighet slutter til en bestemt konklusjon. Hvis deduksjonen er gyldig, vil det å hevde premissene og samtidig benekte konklusjonen innebære en selvmotsigelse.
Logikken er for en vesentlig del studiet av deduktive bevisføringer og reglene for gyldige deduktive resonnementer. Premissene betraktes i en deduksjon som sanne; deres sannhet kan være godtgjort ved en forutgående deduksjon eller fastslått ved induksjon eller bare være hypotetisk antatt. Den klassiske form for deduksjon er syllogismen. Les mer i Store norske leksikon Logikk Hypotetisk-deduktiv metode