Teater på Cuba
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Film, TV og teater,Teater,Ulike lands teatertradisjoner
På linje med andre karibiske øyer fantes det på Cuba en danseteaterform blant urbefolkningen før kolonitiden. Areytos var et komplekst rituelt uttrykk med en rik kostymekultur og bruk av musikk. Det var urfolkenes historie og legender som ble fortalt på denne måten, og da den spanske kolonimakten bannlyste teaterformen i 1512, ble en viktig del av disse kulturene utslettet. De afrikanske slavene tok med seg andre uttrykksformer, og i kolonitiden ble det spilt teater etter europeisk mønster på Cuba.
På 1800-tallet utviklet det seg en egen kubansk dramatikk slik som ved José Augustín Millán som skrev Una aventura, o El Camino más corto (Et eventyr eller den korteste veien) i 1842. Joaqín Lorenzo Luaces (1826–67) var århundrets mest kjente kubanske dramatiker, og det vokste også frem en folkelig komedie som trakk veksler på den spesielle og lingvistiske blandingen man kunne finne i det kubanske samfunnet. Nyere tid 1900-tallets teater fikk sitt gjennombrudd med grunnleggelsen av Sociedad de Fomento del Teatro (Foreningen til teaterets fremme) fra 1910, med dramatikere som José Antonio Ramos og Max Henríquez Ureña. I 1928 grunnla Luis A. Baralt (1892–1969) Teatro La Cueva (Kjellerteateret) som søkte å ta opp strømningene fra den moderne europeiske teaterutviklingen. Academia de Artes Dramáticas ble grunnlagt i 1941 og Havana universitets Teatro Experimental i 1949. Virgilio Piñera (1912–1979) og Rolando Ferrer (1925–1976) hørte til tidens viktigste dramatikere, uten at mulighetene til å bli oppført var særlig store under Batista-regimet. Etter revolusjonen fikk teaterarbeidere og dramatikere bedre vilkår. Escuela de Instructores de Arte (Kunstakademiet) som ble grunnlagt i 1961 tilbød også undervisning i teater, dans og ballett. Les mer i Store norske leksikon Cuba