defaitisme
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Filosofiens fagdisipliner,Politisk og økonomisk filosofi
Defaitisme betyr nederlagstro, vilje til å gi opp. Uttrykket brukes også allment om en svak, selvoppgivende holdning.
Defaitisme ble først brukt i Frankrike under første verdenskrig for den politiske retningen som tvilte på seieren og derfor ønsket en snarlig fred, selv med betydelige oppofrelser.Defaitismen ble av all kraft bekjempet av Georges Benjamin Clemenceaus regjering, og flere av retningens ledende menn, som Joseph Marie Auguste Caillaux, ble formelig dømt for defaitisme.Også under andre verdenskrig ble uttrykket brukt om den retningen som tvilte på seieren. Les mer i Store norske leksikon første verdenskrig andre verdenskrig