Castilla
        
         (landskap i Spania)
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Europa,Spanias geografi
Castilla er et landskap i Spania, tidligere eget kongedømme, mellom Kantabriske fjell og kysten (ved Santander) i nord og Sierra Morena i sør. Ved Sierra de Guadarrama og Sierra de Gredos delt i Castilla la Vieja, «Gammel-Castilla» og Castilla la Nueva, «Ny-Castilla».
Ved den administrative nyordningen i 1979 ble Castilla delt i to autonome regioner (comunidades autónomas): Castilla-La Mancha og Castilla-León. Historie Castilla skal ha navn etter de mange borger eller kasteller som ble bygd i grenselandet mot maurerne, og blir i 923 nevnt som eget grevskap under kongeriket León. Grevene oppnådde etter hvert en nærmest uavhengig stilling. Da den siste av dem døde, kom Castilla til kongen av Navarra. Hans rike ble delt mellom etterfølgerne, og med Ferdinand 1 (1033) begynner Castillas historie som selvstendig kongedømme med Burgos som hovedstad (1035–1087). Toledo ble Castillas hovedstad i 1087 med Alfonso 11 «rex et imperator in Toleto». I 1037 la han også León under seg, men først i 1230 ble de to landskaper endelig forent. Castilla lå i stadig krig med maurerne, som de gradvis trengte tilbake. I 1085 ble Toledo inntatt, i 1236 Córdoba og i 1248 Sevilla. I 1479 ble Castilla forent med Aragón til kongeriket Spania. Les mer i Store norske leksikon Spanias geografi Spanias historie