Don Carlos
        
         (opera)
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Musikk,Klassisk musikk,Den klassiske musikkens historie,Klassisk musikk på 1800-tallet,Internasjonale klassiske komponister og verker på 1800-tallet
Don Carlos, opera i fem akter fra 1867 av Guiseppe Verdi opera med libretto av Joseph Méry og Camille du Locle basert på Friedrich Schillers drama med samme navn i italiensk oversettelse av Achille de Luazières og Angelo Zanardini. Operaen ble uroppført 11. mars 1867 på Salle Le Peletier-operaen i Paris (Le Peletier var Paris-operaens scene 1821–1873). En revidert versjon i fire akter (teksten revidert av Antonio Ghislanzoni) ble uroppført på La Scala i Milano 10. januar 1884.
Verdi skrev Don Carlos opprinnelig for Paris-operaen slik han oppfattet Paris-publikummet ville ha operaen. Sytten år senere omarbeidet han operaen – første akten ble kortet ned slik at akten bare kom til å inneholde Don Carlos’ arie hvilket medførte at operaen bare fikk fire akter i stedet for fem. Versjonen føltes som en amputasjon både musikalsk og tekstlig. Resultatet er blitt at den franske versjonen sjelden fremføres mens versjonen i fire akter foretrekkes. Oftere foretrekkes imidlertid versjonen med fire akter med den opprinnelige første akten i tillegg. Personer Filip II, konge av Spania, bass   Elisabeth av Valois, hans gemalinne, sopran   Don Carlos, prins av Spania, tenor   Prinsesse Eboli, dronningens hoffdame, mezzo-sopran  Rodrigo, Marki Posa, malteseridder, baryton   Grev Lerma, tenor  Tebaldo, dronningens pasje, sopran  Storinkvisitoren, en blind 90-år olding, bass  En munk, bass  En herold, tenor Handlingen Handlingen foregår i det franske Fontainebleau-området og i Spania på 1500-tallet. Under en jakt i Fontainebleau treffer den spanske prinsen Don Carlos – sønn av kong Filip II – Elisabeth av Valois, datter av den franske kongen, som kongen av politiske årsaker må gifte seg med. Don Carlos og Elisabeth blir forelsket i hverandre, men får vite at kong Filip selv har til hensikt å gifte seg med Elisabeth. I et kloster i Madrid forteller Don Carlos for Rodrigo om sin kjærlighet til Elisabeth, som nå er blitt hennes stemor. Rodrigo oppfordrer kong Filip til å moderere sin politikk i Flandern. Don Carlos ber Elisabeth om å gjøre ham til til guvernør i Flandern og erklærer henne sin kjærlighet. Rodrigo ber kong Filip om å moderere sin politikk i Flandern. Kongen advarer Rodrigo mot storinkvisitoren. Samtidig forteller Rodrigo om sine mistanker om forholdet mellom Don Carlos og Elisabeth. Eboli elsker Don Carlos, men hun har gjettet seg til at han elsker Elisabeth. Eboli blir fortvilet når hun oppdager at hennes kjærlighet ikke besvares. Don Carlos gir Rodrigo et hemmelig dokument angående de flamlendske opprørerne og ber kongen om å fristille flamlenderne. Når hans bønn kontant avvises drar Don Carlos sitt sverd. Rodrigo avvepner ham og kongen adler Rodrigo. Filip sørger over at Elisabeth ikke elsker ham. Storinkvisitoren tvinger kongen til å overlevere Don Carlos til inkvisisjonen. Eboli gir Elisabeths juvelskrin til Filip, et skrin som inneholder Don Carlos’ portrett. Eboli innrømmer for Elisabeth at hun elsker Don Carlos, men at kong Filip har forført henne. Rodrigo, som er kompromittert av det hemmelige dokumentet til de flamlendske opprørerne, myrdes av inkvisisjonen. Døende forteller Rodrigo Don Carlos at Elisabeth ønsker å treffe ham og oppfordrer Don Carlos til å befri Flandern. Don Carlos erklærer Filip som morder og får hjelp av Eboli til å flykte. Ved Karl V's grav erklærer Don Calos og Elisabeth sin gjensidige om enn umulige og håpløse kjærlighet. Filip og storinkvisitoren kommer for å arrestere både Don Calos og Elisabeth. Men graven åpner seg og et spøkelse i munkehette bortfører Don Carlos. Berømte arier  Io la vidi – Don Carlos  Di oche nell’alma – Don Carlos og Rodrigo  Canzone del velo – Eboli Ella giammai m’amo – Filip  O don fatale – Eboli  Per me giunto – Rodrigo  O Carlo ascolta – Rodrigo Tu che le vanità conoscesti del mondo – Elisabeth Giuseppe Verdi Don Carlos Don Carlos – sørgespill av Schiller