Dag Ringsson
Store norske leksikon,Historie,Norsk og nordisk historie,Norges historie,Norges historie fram til 1050
Dag Ringsson er omtalt i kongesagaene som sønn av Ring Dagsson, en småkonge på Ringsaker. Dags far ble sendt i eksil til Sverige rundt år 1016, etter å ha vært med på et mislykket opprør mot kong Olav Haraldsson. Etter dette vokste Dag opp hos sin far i Sverige, men det er usikkert hvor.
Ifølge sagaene skal kong Olav ha oppsøkt Dag i Sverige i 1028, etter å ha flyktet fra Knut den mektige. Dag sluttet seg til kongen, og ble med ham til storfyrst Jaroslav i Kiev. Han skal også ha samlet styrker for å hjelpe Olav ved slaget på Stiklestad i 1030. Han kom imidlertid sent til slaget, etter at Olav allerede var blitt drept. Dag skal ha reddet ut kongens yngre halvbror Harald Sigurdsson (senere «Hardråde») fra slagmarken, og sørget for at han ble leget for sine sår. I et vers av Tormod Kolbrunarskald blir Dag omtalt som en av lederne i kong Olavs hær.Dag foreslo seg selv til å bli konge etter Olav. Ifølge sagaene kunne han nemlig føre slektslinjen sin tilbake til Harald Hårfagre. Bondehæren ville imidlertid ikke godta dette. Dag tok da opp igjen kampen («Dagsriden»), men måtte etter hvert flykte.Det sies at han etter slaget flyktet til et fjernt land, men hvor dette var og hva hans videre skjebne var sier ikke kildene noe om. Les mer i Store norske leksikon Slaget på Stiklestad Olav den hellige norsk historie fra 800 til 1130