abrodd
Store norske leksikon,Biologi,Planteriket,Dekkfrøete planter,Tofrøbladete planter,Kurvplanteordenen,Kurvplantefamilien,Malurtslekta
Abrodd er en halvbusk i kurvplantefamilien (Asteraceae). Den kan bli opptil to meter høy og har fint delte, mørkegrønne blad og blomstene i små, runde korger. Den har sin opprinnelse i Lilleasia.
Det er en gammel medisinplante som er regnet som trolldomsurt og var kjent som middel mot å tale i søvne og mot hysteriske anfall. Abrodd dyrkes i dag for duftens skyld i hager. Friske eller tørkede blader kan brukes som krydder. Bruk Dens litt ubehagelige lukt og bitterhet gjør at den bør brukes med forsiktighet. Likevel er den velegnet i fet mat som svin, and, gås og fårekjøtt på samme måte som burot. Abrodd gir også et løft til forholdsvis smakløst kjøtt som kalkun og kalv.Urten har blitt brukt som brennevinskrydder og som smakstilsetning i kaker og eddiker. Historie Abrodd er en gammel kulturplante i Europa. I Norge ble den innført av munker og er omtalt for første gang på 1600-tallet. Den er funnet forvillet noen steder på Sørlandet. Urten var vanlig hos oss fram til første del av 1900-tallet. Den ble plantet ved fjøsdøra, der man kunne gni lukta av hendene etter å ha vært i fjøset. Også ved utedoen var det vanlig å ha en abrodd stående for å dempe vond lukt. I klesskapet la man gjerne en kvist med abrodd for å få frisk lukt i tøyet og holde møll og annet utøy borte.I tillegg til å være krydderurt og duftplante er abrodd også en gammel medisinurt. Den ble brukt mot blant annet astma, menstruasjonssmerter og innvollsorm. Les mer i Store norske leksikon kurvplantefamilien