Musikk i Afrika
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Musikk,Populærmusikk,Verdensmusikk
Afrika er et kontinent med rike og mangfoldige musikktradisjoner. Musikk med opphav i Afrika har hatt en grunnleggende betydning for den historiske utviklingen av de viktigste sjangrene i den internasjonale populærmusikken, fra blues og jazz til pop, rock og hiphop.
Begrepet «afrikansk musikk» brukes vanligvis om tradisjonsmusikk og lokale former for populærmusikk i Afrika sør for Sahara. I Nord-Afrika dominerer musikk influert av arabisk kultur, som ikke blir omtalt her. Tradisjonsmusikk Noen musikalske kjennetegn har stor utbredelse i musikktradisjoner sør for Sahara. Trekk som gjerne fremheves som afrikanske, er: rytmisk kompleksitet i form av komplementære rytmer og polyrytmikk  musikk organisert på grunnlag av repetisjon av korte melodiske eller rytmiske motiver   vekselsang – veksling mellom en forsanger (solist) og gruppe  I tillegg fremheves ofte musikkens sentrale funksjon i sosiale og rituelle sammenhenger, og den nære forbindelsen til fysisk aktivitet, som i dansemusikk og arbeidssanger. Den historiske utviklingen av musikktradisjoner i Afrika er påvirket av kulturell kontakt mellom folkegrupper gjennom migrasjon, handel, kolonisering og misjonering. Innflytelsen fra arabisk musikk er betydelig i Vest-Afrika, Sahelområdet og langs kysten av Øst-Afrika. I de tidligere britiske koloniene er det en vesentlig påvirkning fra europeisk kirkelig sang.Handelsruter over havet bidro til utviklingen av nye hybride musikksjangere i Afrika. Taarab i Tanzania er påvirket av arabisk og indisk musikk, og morna-sjangeren på Kapp Verde-øyene bygger på portugisisk fado. Strengeinstumentet valiha kom over havet fra Indonesia til Madagaskar, der det i dag betraktes som nasjonalinstrument.I afrikanske musikktradisjoner finner vi mange særpregede instrumenter og musikalske uttrykk. Trommer finnes i utallige størrelser og utforminger. Den opprinnelig vestafrikanske djemben har blitt et populært instrument med internasjonal utbredelse. Trommemusikk med en svært kompleks polyrytmikk finnes blant annet i folkegruppene ewe i Ghana og wolof i Senegal og Gambia. Balafon, marimba og andre melodiske slagverksinstrumenter finnes i mange utgaver over store deler av kontinentet. Det samme gjelder de mange variantene av lamellofoner (mbira, sanza). Kora er den store harpen til griotene i mandinka-tradisjonen, med en virtuos spilleteknikk. Ellers finnes mange varianter av strykeinstrumenter, horn, fløyter, luttinstrumenter, harper, lyrer, musikkbuer og diverse perkusjonsinstrumenter.Sangen i de fleste afrikanske musikktradisjoner er monofon, ofte strukturert som vekselsang. Polyfone tradisjoner finnes blant annet hos folkegruppene san i Kalahari og shona i Mosambik og Zimbabwe. Aka og andre folkegrupper i Sentral-Afrika har en spesiell polyfon vokalmusikk basert på stemmelyder. I flere land finnes folkelige kortradisjoner med flerstemt sang basert på europeisk kirkelig korsang og lokale musikktradisjoner, som for eksempel isicathamiya-sangen i zulu-kulturen i Sør-Afrika.Flere afrikanske musikktradisjoner dyrkes i dag i Latin-Amerika, mer eller mindre endret eller omformet i møter med annen musikk. Blant musikkulturene med de sterkeste tradisjonelle afrikanske trekkene er capoeira i Brasil, candombe i Uruguay og yoruba-musikken på Cuba. Den afrikanske innflytelsen har ellers vært grunnleggende i utviklingen av moderne latinamerikansk musikk. Rytmeinstrumenter i samba (agogo, reco-reco, chocallo) og salsa (congas, bongos, maracas, guiro) stammer alle fra Afrika. Populærmusikk Den urbane afrikanske populærmusikken bygger ofte på tradisjonelle rytmer og instrumenter sammen med påvirkninger fra vestlig populærmusikk og afrikansk-amerikansk musikk. Chimurenga-musikken i Zimbabwe, som spilte en betydelig rolle i kampen mot apartheid, tok i bruk mbiraens rytmer på moderne bandinstrumenter. Mbalax i Senegal og Gambia er en moderne populærmusikk basert på rytmene fra sabar-trommene. Kongolesisk rumba og soukous bygger på karibiske sjangere. Marrabenta i Mosambik er en fusjon mellom vestlig populærmusikk, portugisisk sang og lokale rytmer. På 1960-tallet og framover kom den populære sjangeren afrobeat, basert på en fusjon mellom storbandmusikk og lokale rytmer fra Nigeria. Afrobeats (med s) bygger på nyere internasjonal populærmusikk som hiphop og R&B. Denne sjangeren ble utviklet i Nigeria, Ghana og London fra 2000-talllet og har nådd et bredt internasjonalt publikum.Afrikansk populærmusikk omfatter ellers sjangere som afro-jazz, jive, kwela, highlife og juju. Artister En rekke sangere og musikere fra afrikanske land har oppnådd stor internasjonal anerkjennelse. Stella Chiweshe og Toumani Diabaté har brakt henholdsvis mbiraen og koraen til et internasjonalt publikum. Hugh Masekela var en framstående jazz-trompetist. Noen av de mest kjente innen populærmusikk er Miriam Makeba, Manu Dibango, King Sunny Ade, Fela Anikulapo Kuti og hans sønn Femi Kuti, Salif Keita, Ali Farka Toure, Youssou N'Dour, Angélique Kidjo, Wizkid og Baaba Maal. Les mer i Store norske leksikon folkemusikk populærmusikk verdensmusikk jazz musikk Eksterne lenker Encyclopædia Britannica: African music Litteratur Agawu, V. K. (2003). Representing African music : postcolonial notes, queries, positions. New York: Routledge. Bebey, F. (1975). African Music – A Peoples Art. Westport: Lawrence Hill and Company. Chernoff, J. M. (1979). African rhythm and African sensibility – aesthetics and social action in African musical idioms. Chicago: University of Chicago Press. Nketia, J. H. K. (1986). The music of Africa. London: Gollancz.