Dipylon
Store norske leksikon,Historie,Arkeologi,Klassisk arkeologi,Gresk arkeologi
Dipylon betyr dobbeltporten, og er særlig brukt om det gamle Athens hovedport mot nordvest, der veiene fra Peloponnes og Boiotia løp inn i byen. Innenfor dobbeltporten fortsatte veiene i hovedgaten Dromos frem til Kerameikostorget.
Dipylon hadde to gjennomkjørsler, skilt ved en mektig midtpilar. Utenfor porten lå en gravplass som var i bruk fra 900-tallet til 700-tallet før vår tidsregning.Under utgravningen av gravplassen er det gjort en mengde funn, blant annet er det gravd frem en rekke vaser, som etter funnstedet har fått betegnelsen dipylonvaser. Les mer i Store norske leksikon Dipylonvasene Dipylonperioden Athens historie den greske antikkens kunst og arkitektur