Cooksonia
Store norske leksikon,Realfag,Paleontologi,Planter
Cooksonia er en utdødd planteslekt, tilhørende gruppen karsporeplanter. Den er jordens eldste kjente landplanteslekt, og den opptrer hyppig i lag fra silur-perioden i Europa og Nord-Amerika. De eldste funnene er fra tidlig silur (Wenlock; 428 millioner år siden).
Cooksonia-plantene var bare 5–6 centimeter høye. De hadde smale stengler som delte seg flere ganger dikotomisk (i to like grener), og endte i sporangier (sporesekker) på enden. Plantene levde i fuktige myrområder. De hadde antagelig en jordstengel som vokste langsbakken som en slags rot. Indre strukturer viser at de var ekte karplanter.De første fossilene er funnet i tidlig silur i Irland, men de blir mer utbredt på slutten av silur; fossilene er funnet over store områder i de nordlige kontinentene (Wales, Skottland, Irland, Tsjekkia, Kazakhstan, Sibir, østre USA og Canada). De er svært forskjellige fra de plantene som oppstår omtrent samtidig på det sørlig kontinentet Gondwana. Les mer i Store norske leksikon fossile planter