Isadora Duncan
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Dans,Scenisk dans,Moderne- og samtidsdans,Moderne- og samtidsdans: internasjonale kunstnere og kompanier
Isadora Duncan var en amerikansk danser og pedagog. Hun regnes som en viktig pioner innenfor moderne dans og etablerte flere ballettskoler. Danseformen hennes var fri og ekspressiv, og hun danset ofte barbent.
Bakgrunn Duncan ble oppmuntret til å tolke musikk inn i bevegelse av moren, som var musikklærer. Annen påvirkning kom blant annet fra François Delsartes (1811–1871) gymnastikk, og hun fant inspirasjon i naturens organiske former og i antikkens idealer. Isadora Duncan debuterte som skuespiller i New York i 1896. Karriere Duncan var motstander av konvensjonell balletteknikk, og i opprør mot dyrking av denne ville hun skape en ny danseform med utspring i kroppens frie bevegelser, i følelser og ånd. Duncans dans var ofte inspirert av greske mytefigurer og fortellinger og preget av enkle, ekspressive bevegelser til klassisk musikk. Målet var å uttrykke musikkens sjel. Hun opptrådte både privat og offentlig med egne soloforestillinger, der hun gjerne danset barbent i antikk-inspirert tunika. I 1897 reiste hun til Europa, hvor hun hovedsakelig oppholdt seg resten av sin karriere. Gjennom sitt forhold til den britiske teaterpioneren Edward Gordon Craig kom hun i hyppig kontakt med tidens ledende kunstnerkretser. Duncan slo gjennom i London og ble populær i Paris' salonger, hvor hennes barfotsdans vakte både furore og jubel. Hun turnerte i en rekke europeiske land; første gang i 1904 i Russland, der hun kom til å oppholde seg mye. Isadora Duncan var en moderne revolusjonær; frigjøringen av kroppen og dansen var hennes svar på tidens gryende kvinnesak og annen samfunnsreform. Hun ble aldri akseptert i USA, noe som både skyldtes hennes begeistring for den nye Sovjet-staten og hennes uortodokse levemåte. Betydning Duncan etablerte flere ballettskoler, blant annet i Berlin i 1905 og Moskva i 1921–1922. Elevene ble kalt the Isadorables. Ved en skole i Stockholm underviser amerikanske Kathleen Quinland stadig (2019) i Duncans teknikk og koreografier. Isadora Duncans liv utviklet seg til en tragedie med dramatisk utgang. Hun døde i Nice, kvalt da det lange skjerfet hennes viklet seg inn i hjulet på den åpne bilen hun satt i. Etter sin død ble hun mytologisert og kalt den moderne dansens mor. Hun anses stadig for å være en stor pioner innenfor moderne dans. En rekke bøker, filmer og ballettverk er skapt med utgangspunkt i hennes liv og virke. Selvbiografien My Life ble utgitt i 1928. Isadora Duncans liv ble dramatisert i filmen Isadora (1968) med Vanessa Redgrave i tittelrollen. Les mer i Store norske leksikon ballett dans i USA Litteratur Dahl, Tor Edvin: Isadora Duncan, 1984, isbn 82-05-14996-8, Finn boken  Duncan, Isadora: Isadora speaks, edited by Franklin Rosemont, 1981, isbn 0-87286-134-1, Finn boken  Kurth, Peter: Isadora: a sensational life, 2001, isbn 0-316-50726-1, Finn boken  Loewenthal, Lillian: The search for Isadora: the legend & legacy of Isadora Duncan, 1993, isbn 0-87127-179-6, Finn boken  Terry, Walter: Isadora Duncan: her life, her art, her legacy, 1964, isbn 0-396-08436-2, Finn boken