blødning
        
         (botanikk)
Store norske leksikon,Biologi,Vitenskapsgrener i biologien,Botanikk,Plantefysiologi,Stofftransport hos planter,Transport av fotosynteseprodukter
Blødning er væskeutskillelse fra snittflaten på en stengel nær roten. Denne blødningen kan være meget tydelig, spesielt når vanntilførselen i jorden er god. Hos trær forekommer blødning først og fremst om våren før knoppene springer ut, for eksempel hos bjørk.
Blødningsvæsken er en tynn løsning av uorganiske salter, men ofte er det også organiske stoffer, spesielt sukker i saften. Hos sukkerlønn (Acer saccharum) kan saften inneholde opp til 5 prosent rørsukker.Blødningsvæsken transporteres i vedrørene i ledningsvevet. Blødningen forklares ved at røttene tar opp uorganiske salter i ioneform fra jorden ved hjelp av kjemisk energi. Den saltkonsentrasjonen som derved oppstår inne i røttene, fører til et osmotisk vannopptak. Gjennom ledningsvevets vedrør presses derved vannet oppover i planten. Det trykket som dette skjer under, kalles rottrykk. Les mer i Store norske leksikon plantefysiologi sevje plante