blodsbrorskap
Store norske leksikon,Historie,Kulturhistorie,Folkelige skikker og tradisjoner
Et blodsbrorskap er en pakt mellom to personer eller grupper av personer (for eksempel klaner) som kommer i stand ved en seremoniell blodblanding. Som regel snittes brystet eller armen, blodet renner sammen og drikkes av begge parter. Pakten som derved er sluttet mellom blodsbrødrene, er hellig; den som svikter sin blodsbror, vil skade seg selv like mye som ham.
Skikken henger trolig sammen med en utbredt forestilling om blodet som selve livssaften, dermed vil man gjennom blodsbrorskapet kunne etablere kontakter til gjensidig hjelp og støtte med folk som står utenfor den egentlige slekt. Tidligere var blodsbrorskap kjent over store deler av verden, i Europa fra forhistorisk og opp til nyere tid, men i dag praktiseres det bare blant enkelte folkegrupper, særlig i Afrika og Polynesia. Fostbrorskap i norrøn tid Blodblanding var en av seremoniene som hørte til når menn i norrøn tid inngikk såkalt fostbrorskap. Da ble et smalt stykke jordtorv skåret ut som en bue eller kile uten at endene ble skåret løs. Torvstykket ble så løftet opp av et spyd. De som skulle gjennomføre denne handlingen, gikk så inn under buen. Der blodet rant sammen, blandet de det med mold og sverget eden som innstiftet fostbrorskapet. Dermed kom partene i et spesielt og forpliktende forhold til hverandre. Denne skikken er blant annet omtalt i de islandske sagaene Fóstbrœðra saga og Gísla saga Súrssonar. Litteratur Lárusson, Magnús Már (1981). Jarðarmen. Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder 7, Rosenkilde og Bagger. Nordland, Odd (1981). Blod. Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder 2, Rosenkilde og Bagger.