Ely-katedralen
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Arkitektur og landskap,Arkitekturhistorie,Middelalderens arkitekturhistorie
Ely-katedralen er en katedral i Ely, Storbritannia. Arkitekten var sannsynligvis Alan of Walsingham. Kirken ble påbegynt i 1083 i romansk normannerstil, men er påbygd og delvis forandret flere ganger i løpet av de forskjellige etterfølgende stilperioder.
Omkring år 1180 ble langhuset, vesttårnet og tverrskipet fullført i romansk stil. Den øvre delen av koret (1234–1252) er i gotisk early English, og det vakre Lady Chapel og den store oktogonen med tak i strålehvelv (1322–1342) regnes som et av de mest vellykkede eksemplene på den såkalte decorated style. Oktogonen ble oppført over den kvadratiske korsmidten etter at det normanniske tårnet hadde styrtet ned, og er det mektigste sentralrommet i engelsk middelalderarkitektur.Innvendig bidrar selve romutformingen med de mange diagonale aksene, sammen med de store vinduene og de rike, flytende masverksdekorasjonene, til å dekke over de presise skillelinjene mellom sentralrommet og de tilstøtende romelementene, hovedskip, transept og kor. Les mer i Store norske leksikon normannisk stil early English decorated style arkitektur i Storbritannia