Salvatore Accardo
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Musikk,Klassisk musikk,Internasjonale dirigenter
Salvatore Accardo, italiensk fiolinist og dirigent, særlig kjent for sine fremførelser og plateinnspillinger av musikken til Niccolò Paganini.
Accardo debuterte 13 år gammel i 1954, og imponerte sitt publikum med å spille de teknisk krevende kaprisene for solo fiolin av Paganini. Han studerte ved San Pietro a Majella-konservatoriet i Napoli og senere ved Accademia Musicale Chigiana i Siena. I 1958 vant han førsteprisen ved den nyetablerte Paganini-konkurransen i Genoa.Accardo innledet en internasjonal karriere som solist med en rekke ledende orkestre og dirigenter. Et prosjekt som ble lagt merke til var innspillingen av alle Paganinis seks fiolinkonserter i samarbeid med dirigenten Charles Dutoit og London Filharmoniske Orkester. Repertoaret var ellers omfattende, fra barokken via romantikken til det 20. århundres avantgarde. Komponister som Walter Piston og Iannis Xenakis har skrevet musikk for ham. Accardo ledet kammerorkesteret I musici 1972–1977. I 1986 startet han musikkskolen Accademia Walter Stauffer i Cremona. Han debuterte som dirigent i 1987 ved Rossini-festivalen i Pesaro. I 1992 etablerte han Accardokvartetten, og fra 1996 var han den drivende kraft bak kammerorkesteret Orchestra da Camera Italiana.Accardo har også spilt inn fiolinkonserter av blant andre Bach, Vivaldi, Haydn, Beethoven og Max Bruch. I 1987 utga han boken L’arte del violino.