Jean-Louis Guez de Balzac
Store norske leksikon,Språk og litteratur,Litteratur i verden,Europa,Frankrikes litteratur,Frankrikes litteratur på 1600-tallet
Jean-Louis Guez de Balzac var en fransk forfatter som gjorde brevet til en litterær sjanger i Frankrike, og som fikk kallenavnet «le grand épistolier» (den store brevskriver). Han er kjent for å ha reformert fransk prosa.
I sine ti samlinger brev, skrevet med henblikk på offentliggjøring, tar han opp såvel personlige som sosiale og politiske spørsmål. Hans forfinede, utstuderte uttrykksform er et typisk eksempel på den «presiøse» stil, som ble dyrket i salongene, men den peker også frem mot klassisismen. Han ble kjent som et orakel i presiøsitetens viktigste salong, Markisen av Rambouillets Chambre bleue, og ble valgt inn i det franske akademi i 1634. I 1654 grunnla han veltalenhetsprisen, som ble den første prisen som det franske akademiet delte ut.Balzac skrev dessuten essays som Le Prince (1631) og Le Socrate Chrétien (1662), og pamfletten Le Barbon (1648), der han kritiserer tidens pedanter. Han mente at en dyktig forfatter, uten å demonstrere sin lærdom, skulle få sitt publikum til å føle den. Les mer i Store norske leksikon brev Frankrikes litteratur Eksterne lenker Lettres (1624)