Cumberland
        
         (duketittel)
Store norske leksikon,Historie,Historiske hjelpevitenskaper,Adelsvesen
Cumberland er en duketittel som fra 1600- til 1800-tallet ble tildelt flere prinser av datidens regjerende britiske kongehus, Hannover.
Jakob 1s dattersønn prins Rupert (1619–1682) fikk tittelen duke of Cumberland i 1644. Georg 2s tredje sønn, hærføreren prins William Augustus (1721–1765) bar tittelen fra sin fødsel, og Georg 3s femte sønn Ernest Augustus (1771–1851) fikk tittelen duke of Cumberland and Teviotdale i 1799. Han ble i 1837 konge av Hannover, og tittelen gikk deretter over til hans sønn kong Georg 5 (1819–1878), som ble avsatt i 1866, og videre til hans sønn hertug Ernst August (1845–1923), som var gift med Christian 9 av Danmarks datter prinsesse Thyra.Tittelen ble inndratt i 1919, men retten til å søke den gjenopprettet følger fremdeles huset Hannovers overhode. Les mer i Store norske leksikon Cumberland – earltittel adel