apertur
Store norske leksikon,Realfag,Fysikk,Optikk
En apertur er åpningen som avgrenser lysstrømmen gjennom et optisk system. Aperturen til en linse eller et hulspeil betyr diameteren til henholdsvis linseåpningen eller speilåpningen.
Apertur i optiske systemer Ettersom en større apertur gir mer lys til billedplanet, samtidig som en mindre apertur gjerne betyr bedre avbildning, er det ofte ønskelig å kunne regulere aperturen. Dette kan gjøres ved en regulerbar blender (irisblender). Men fordi blenderen ikke kan ligge i linseplanet, blir aperturbegrepet mer komplisert. Et nærliggende eksempel er et vanlig godt fotografisk objektiv. Der finnes blenderen et sted inne i linsekombinasjonen. Når vi ser inn i et slikt objektiv forfra, virker den forreste linsen som en lupe og gir et virtuelt bilde av blenderen. Ser vi inn i objektivet bakfra, ser vi vanligvis et enda større bilde av den samme blenderåpningen. Disse to bildene kalles systemets inngangs- og utgangspupill, siden de avgrenser det lyset som henholdsvis passerer inn i objektivet og det som kommer ut av objektivet. Relative apertur (eller åpningsforholdet) er forholdet mellom inngangspupillen og brennvidden for systemet. Numeriske apertur er lik \(n \cdot \sin(\theta) \), hvor n er brytningsindeksen i området mellom objekt og objektiv, sin er sinusfunksjonen og \(\theta\) er den halve åpningsvinkelen (det vil si vinkelen mellom den optiske aksen og en linje fra brennpunktet til randen av apertur-blenderen).Ved avbildning av fjerne gjenstander er belysningsstyrken i billedplanet proporsjonal med kvadratet av den relative aperturen. Ved fotografering angis som regel den inverse av denne størrelsen: blendertall eller f-nummer. Ved avbildning av nærliggende gjenstander (med lupe eller mikroskop) er belysningsstyrken for bildet proporsjonal med kvadratet av den numeriske aperturen. Den numeriske aperturen bestemmer også oppløsningsevnen til mikroskopet. Les mer i Store norske leksikon mikroskop fotografi blender