Epidauros
Store norske leksikon,Historie,Arkeologi,Klassisk arkeologi,Gresk arkeologi
Epidauros var en by i antikkens Hellas, ved Den saroniske bukt på nordkysten av Argolis, Peloponnes.
Av den antikke byen med to havner, en akropol og et byområde er bare et lite teater godt bevart. Derimot er det funnet betydelige rester av den berømte Asklepios-helligdommen, viet grekernes viktigste legegud, og antikkens mest søkte kursted og valfartssted. Den ble funnet 9 kilometer sørvest for byen, og ble utgravd av greske arkeologer i perioden 1881–1903. Gjennom en stor portbygning i nord kom man inn på det hellige området, med rester av flere viktige bygninger fra 300-tallet fvt. og senere. Til de viktigste hører Asklepios-tempelet i dorisk stil med en berømt statue av guden, modellert i gull og elfenben av Thrasymedes fra Paros. En innskrift omtaler byggingen av et tempel rundt 460, men bygningen som står der nå, skriver seg fra tidlig på 300-tallet fvt.Et mindre, dorisk tempel med rik arkitektonisk utsmykning var viet Artemis. En vakker rundbygning, tholos, også den fra 300-tallet fvt., er av uviss bestemmelse; under gulvet var det en merkelig, underjordisk labyrint. Like nordenfor finnes rester av to lange søylehaller, som må ha vært liggehaller hvor de syke tilbrakte natten for i drømme å få vite hvordan deres sykdom skulle leges. Tallrike innskrifter beretter blant annet om mirakuløse helbredelser. Egentlig legevirksomhet er visstnok ikke blitt utøvd av helligdommens prester, kanskje unntatt visse badekurer.En stor kvadratisk bygning like utenfor helligdommen var antagelig et vertshus. Der lå også et stadion, der det hvert fjerde år ble arrangert internasjonalt kjente idrettsleker. Teateret er et av de best bevarte i Hellas, med rundt 14 000 sitteplasser, bygd av Polykleitos om lag 350 fvt. Her blir fortsatt klassiske greske tragedier og komedier oppført i sommersesongen. Les mer i Store norske leksikon den greske antikken den greske antikkens kunst og arkitektur