camaïeu
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Bildende kunst,Kunstvitenskap,Teknikker og materialer i bildende kunst
Camaïeu er malt dekor på glass, fajanse, porselen og elfenben, sjeldnere på lerret, treplate eller murt vegg. Camaïeu blir utført med samme farge som er gradert i forskjellige lysere og mørkere valører.
Monokrom teknikk Den franske betegnelsen camaïeu blir også brukt om monokrom teknikk: å male en camaïeu. Hvis bildet er malt med grå nyanser, er den franske betegnelsen camaïeu en grisaille. Tilsvarende for grønn farge er camaïeu vert. Nyanser i gult eller brunt blir betegnet som cirage. Et tresnitt i mørkere og lysere valører av samme farge blir på fransk omtalt som gravure en camaïeu. Historikk Den monokrome teknikken har blitt brukt i veggmalerier. Teknikken var populær i flere europeiske land fra 1500-tallet og frem til 1700-tallet. På 1700-tallet ble teknikken camaïeu benyttet til å utføre dekorative bilder, ofte på tynne plater av elfenben, som danner bunnen i små esker med lokk. På 1700-tallet ble det vanlig å anvende teknikken camaïeu til å dekorere gjenstander i fajanse og porselen. Les mer i Store norske leksikon farge fargelære grisaille kamé miniatyr Litteratur Mørstad, Erik (1996). Malerileksikon. Teknikker, motivtyper og estetikk. Oslo: ad Notam Gyldendal