blåskjørhet
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Industri,Metallarbeid
Blåskjørhet, sprøhetsfenomen som inntreffer i bløtt karbonstål når stålet deformeres ved 200–400 °C. Ved denne temperaturen overtrekkes en ren ståloverflate av et blågrått oksidlag, derfor navnet blåskjørhet.
Blåskjørhet skyldes at karbon- og nitrogenatomer oppkonsentreres omkring feilsteder (dislokasjoner) i materialet, når materialet gjennomgår plastisk deformasjon. Fysikalsk sett er det identisk med fenomenet eldning. Sprøheten inntrer her ved normal temperatur, men trenger tilsvarende lengre tid til å utvikle seg.Blåskjørhet har vært kjent av smeder siden de eldste tider. Det fører lett til sprekker i stålet, og en av smedens første læresetninger er ikke å slå på stålet i blåvarm tilstand. Les mer i Store norske leksikon smiing