Elgeseter kloster
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Arkitektur og landskap,Arkitekturhistorie,Middelalderens arkitekturhistorie
Elgeseter kloster var et kloster ved Nidelva sør for Trondheims gamle bydel (nå midtbyen). Ingen ytre spor av klosteret er tilbake, men rester av det finnes i grunnen under Klostergaten 47 og 60–62, og under gatelegemet mellom disse eiendommene.
Historie Klosteret ble grunnlagt senest i 1183, visstnok av erkebiskop Øystein Erlendsson, for regulære kanniker av Augustinerordenen. Elgeseter kloster fikk store eiendommer, og Mariakirken ble flyttet dit. Birkebeinerne brente klosteret i 1240, da hertug Skule og vårbelgene flyktet dit, men kong Håkon 4 bygde det opp igjen.Ved reformasjonen ble klosterets prior sittende til 1546, da klosteret ble inndratt av kronen som bolig for den første evangeliske biskopen i Trondheim, og i 1559 gjort til avlsgård for lensherren. Svenskene brente klosteret i 1564. Stein fra ruinene ble brukt til Erkebispegården og Vår Frue kirke. Navnet Navnet føres tilbake til norrønt Elgisetr. Første ledd er elg eller elgi-, som blant andre filolog Magnus Olsen regner med har betydningen helligdom (gotisk alhs), et sted for gammel kultus. Da gården i Strinda ble plass for kloster og kirke, fikk navnet ofte skriftformen Helgasetr, men det fortrengte ikke den gamle form som nå er i bruk. Les mer i Store norske leksikon Elgeseter Trondheim Norge i høymiddelalderen Norge i senmiddelalderen