belegningsstein
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Bygg og anlegg,Betong, sement og mørtel
Belegningsstein er betongstein som brukes til dekker. Den er svært slitesterk, tåler høye laster over tid (i motsetning til asfalt som siger) og er motstandsdyktig mot petroleumsprodukter. Dette gjør den velegnet til oppstillingsplasser for fly, parkeringsplasser og bensinstasjoner.
På gater og veier brukes belegningsstein ofte til merking på grunn av store variasjonsmuligheter med form og farge. Hvis områdene som skal dekkes er store og det skal brukes ensartede produkter, kan steinene legges maskinelt med leggemaskin. Denne legger hele «brett» om gangen og kan komme opp i 1000 m² per dag, men tilpasninger rundt rister og annet må gjøres manuelt. Etter legging blir dekket fuget og komprimert.Belegningssteinen kan ha en rekke ulike former. Til svakt belastede dekker kan rektangulær stein brukes, men dekker som utsettes for bremsekrefter, vridningskrefter og store laster, blir gjerne utført med låsestein som har en slik form at de griper inn i hverandre og forhindrer relativ bevegelse. Steinen er utført med fas (skråkant) som lager et drenerende kanalsystem på det ferdige dekket. Fasen kan reduseres for å få ned dekkstøyen, men i noen tilfeller er støyen ønskelig som et varsel om tunneler, rundkjøringer, retardasjonsfelt, med mer. Les mer i Store norske leksikon betong