Johan Nordahl Brun
        
         (dikter og biskop i Bergen)
Store norske leksikon,Språk og litteratur,Norsk og samisk litteratur,Norges litteratur 1700-tallet
Johan Nordahl Brun var en norsk prest, biskop og dikter, og en fremtredende talsperson for Norges uavhengighet fra Danmark.
Som geistlig var han teologisk kandidat i 1767, residerende kapellan i Byneset fra 1772, sogneprest ved Korskirken i Bergen fra 1774, og biskop i Bergen fra 1804 til sin død i 1816.Under et opphold i København som sekretær for biskop Gunnerus skrev Brun Zarine, en etterligning av datidens franske tragedier. Den ble oppført 1772, gjorde stor suksess og ble en av foranledningene til Johan Herman Wessels Kierlighed uden Strømper. I Bruns neste tragedie Einer Tambeskielver (1772) og i fedrelandssangen For Norge, Kiempers Fødeland gjorde hans norske patriotisme seg sterkt gjeldende.I religiøs henseende var Brun strengt rettroende; han var autoritær, men opptrådte likevel med kraft mot myndighetenes forfølgelse av Hans Nielsen Hauge og hans tilhengere. Det betydeligste i hans litterære virksomhet var hans folkesanger, hans salmer, for eksempel Jesus lever, Graven brast, og hans taler: Evangeliske Sange (1786), Samling af Johan N. B.s mindre Digte (1791), Hellige Taler (1797–98 og 1805). De dramatiske verkene Endres og Sigrids brøllop og Republikken paa Øen og det episke diktet Jonathan er ikke gode. Hans Udsigter fra Ulrikken, Jeg tok min nystemte Cithar i hende, første gang trykt 1791, ble senere Bergens bysang, populært kalt «Nystemten». Brun spilte en viktig rolle i kampen mot kirkelig rasjonalisme, og viste ved flere anledninger en samfølelse med sitt folk, som gjorde ham til en av de ledende personlighetene i den nasjonale bevegelsen før 1814.De politiske hendelsene våren 1814, da Norge fikk sin egen grunnlov under riksforsamlingen på Eidsvoll, gjorde et sterkt inntrykk på den da aldrende biskopen. Han hørte til Christian Frederiks og selvstendighetspartiets ivrigste talsmenn. Den uheldige krigen mot Sverige i 1814 og Mossekonvensjonen skuffet ham dypt; og selv etter at unionen med Sverige var blitt uunngåelig, satte han igjennom at Bergens representanter på det ekstraordinære stortinget ble forpliktet av sine velgere til å stemme mot inngåelse av en union. Les mer i Store norske leksikon Johan Nordahl Brun i Norsk biografisk leksikon Norge under dansk styre – 1537–1814 1814: Det selvstendige Norges fødsel Kristendommens historie i Norge Bergens historie Litteratur Brun, J.N.: Gammelt nyt om & af biskop Johan Nordahl Brun, 1877 Bull, Th.: Biskop Johan Nordahl Brun og hans slekt, 1938 Gaasland, Rolf & Hans Erik Aarset, red.: Mellom europeisk tradisjon og nasjonal selvbevissthet : det norsk-klassiske drama 1750-1814, 1999, 102-35 Jakobsen, Rolv Nøtvik: Den firfoldige fader : allegori og sjølvframstilling i spenning mellom klassisisme og romantikk med særleg vekt på tekstar av J.N.B., 1996 Jakobsen, Rolv Nøtvik: "Johan Nordahl Bruns polemikk" i Johnsen, Egil Børre & Trond Berg Eriksen, red.: Norsk litteraturhistorie : sakprosa fra 1750 til 1995, b. 1, 1998, 69-71 Marthinussen, Karl m.fl.: Johan Nordahl Brun : presten, poeten, politikeren, 1945 Svendsen, H. Blom: Norsk salmesang, b. 1, 1935 Thrap, Daniel: Bidrag til den norske Kirkes Historie i det nittende Aarhundrede, [b. 1], 1884, 1-62 Winsnes, A.H.: Johan Nordahl Brun : en monografi, 1919