bordun
        
         (orgelstemme)
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Musikk,Musikkinstrumenter,Tangentinstrumenter,Orgel
Bordun er en stemme i orgel, bestående av piper som er heldekket i toppen. Bordun tilhører gruppen av labialstemmer, der tonen frambringes ved at luftstrømmen i pipene settes i svingninger når den passerer pipens labium (leppene). Prinsippet er det samme som i en blokkfløyte. Dekkede labialpiper klinger en oktav dypere enn åpne piper av tilsvarende konstruksjon og lengde, og har en svakere og mattere klang.
Pipene i bordun bygges vanligvis i tre, men metall er også vanlig. Stemmen kan være både manualstemme og pedalstemme. Som manualstemme forekommer bordun oftest i 8 og 16 fots oktavleie. Som pedalstemme i større orgler også i 32 fots leie, da gjerne med navnet sub-bordun.I fransk orgelterminologi er stemmens navn Bourdon. I engelsk tradisjon kalles den vanligvis stopped diapason. Stemmen forekommer også med navnet Gedakt, eller Gedackt.Navnet kommer trolig fra det franske ordet «bourdonner» (summende lyd). Les mer i Store norske leksikon orgel orgelstemme