Antarktishalvøya
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Antarktis
Antarktishalvøya er en stor halvøy i Vest-Antarktis, cirka 1000 kilometer sør for den sørligste spissen av Sør-Amerika, mellom 63° og 75° sørlige breddegrad.
Halvøya, som strekker seg 1300 kilometer fra mellom Cape Adams (Weddellhavet) til et punkt på fastlandet sør for Eklund Islands, består for det meste av brekledde fjellkjeder som er bygd opp av eruptive bergarter av samme type som i Andesfjellene i Patagonia og Chile. Høyeste topp er Mount Jackson (3180 meter over havet). Klima og planteliv Halvøya har det mildeste klimaet i Antarktis. Varmest er det i januar med gjennomsnittstemperatur på rundt 1–2 °C, og kaldest i juni med gjennomsnittstemperatur mellom –15 °C og –20 °C. Plantelivet på Den antarktiske halvøya består hovedsakelig av mose og lav. De to eneste blomstrende planteartene i Antarktis, Deschampsia antarctica og Colobanthus quitensis, finner vi på de nordlige og vestlige deler av Antarktishalvøya der klimaet er mildest. Ekspedisjoner og forskningsstasjoner Halvøya med omliggende øyer hører til de best undersøkte områdene i Antarktis, og en lang rekke ekspedisjoner har i årenes løp arbeidet her. Den første sikre oppdagelsen av halvøya ble gjort i 1820 av den amerikanske selfangeren Nathaniel Brown Palmer (1799–1877). I 1832 oppdaget den britiske selfangeren John Biscoe Adelaide Island og Biscoe Islands utenfor vestkysten. I dag finner vi den høyeste konsentrasjonen av forskningsstasjoner i Antarktis på Antarktishalvøya og de mange omkringliggende øyene, og det er denne delen av Antarktis som har flest besøk av både forskere og turister. Politiske forhold Halvøya omfattes av omstridte og overlappende territoriale krav fra Argentina, Chile og Storbritannia. Ingen av kravene er universelt anerkjent, og så lenge Antarktistraktaten er i kraft er de territoriale krav lagt til side. Les mer i Store norske leksikon Antarktis