Barbizonskolen
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Bildende kunst,Kunsthistorie,Realisme og impresjonisme
Barbizonskolen var en fransk malergruppe som i 1840–1850-årene holdt til i landsbyen Barbizon ved Fontainebleauskogen, rundt 50 km sør for Paris. Derfor har de også blitt kalt den andre Fontainebleau-skolen,
Skolen brøt med akademikunstens krav om historiske emner, og bygde på de gamle nederlandske mestere, på John Constable og på et direkte naturstudium. Den virket fornyende på landskapsmaleriet ved det realistiske naturstudium som banet vei for det senere friluftsmaleriet, og utgjør således et overgangsstadium fra den eldre atelierkunst til impresjonismens frigjorte friluftsmaleri.Barbizonskolens kunstnere dyrket særlig det intime skogsinteriør og er spesielt kjent for sine paysages intimes.Blant skolens fremste representanter er Jules Dupré, Narcisse Virgile Diaz, Charles François Daubigny og Theodor Rousseau. Jean-François Millet og Camille Corot hadde dessuten også en tid kontakt med skolen. Les mer i Store norske leksikon Fontainebleau-skolen på 1500–tallet landskapsmaleri friluftsmaleri Litteratur Adams, Steven: The Barbizon school and the origins of impressionism, 1994, isbn 0-7148-2919-6, Finn boken  Bouret, Jean: The Barbizon school and 19th century French landscape painting, 1973, Finn boken