bankkrise
Store norske leksikon,Økonomi og næringsliv,Bank og finans,Bank
Bankkrise er en situasjon hvor banker ikke er i stand til å innfri sine forpliktelser overfor kundenes innskudd eller lånebehov.
Bankkrise er én form for økonomisk krise som gjerne henger sammen med en finanskrise. I Norge har vi hatt flere slike bankkriser. Tvil om en banks soliditet kan føre til at sparekundene i stor skala krever sine innskudd utbetalt. Dette kan skape en likviditetskrise for banken, ettersom bankens utlån ofte har lengre løpetid enn innskuddene og ikke kan gjøres om til likvide midler umiddelbart.Banken vil i en slik tillitskrise heller ikke være i stand til å dekke nye lånebehov, noe som i neste omgang vil svekke næringslivet.Krisen kan også smitte over på andre banker eller bedrifter som har tilknytning til den kriserammede banken, ved at det også oppstår tvil om deres stilling. Politiske tiltak En fullskala bankkrise innebærer vanligvis at staten må inn og garantere for systemets soliditet på en eller annen måte. Som et forebyggende tiltak mot tillitssvikt har det etter hvert blitt vanlig å etablere offentlige garantier for bankinnskudd inntil en viss størrelse.I tillegg vil vanligvis sentralbankene gjennom sin evne til å skape ny likviditet ha en rolle som långiver i siste instans overfor banker i kriser. Les mer i Store norske leksikon bank