Pierre Corneille
Store norske leksikon,Språk og litteratur,Litteratur i verden,Europa,Frankrikes litteratur,Frankrikes litteratur på 1600-tallet
Pierre Corneille var en fransk dramatiker som var utdannet som jurist og virket som embetsmann i fødebyen Rouen. Han regnes blant grunnleggerne av den franske klassisisme og er særlig kjent for sine heroiske tragedier.
Corneilles forfatterskap er likevel variert. Han har skrevet mange komedier som bygger på barokke idealer; særlig viktig er L'Illusion comique (Den teatrale illusjon, 1637), som blant annet viser slektskap med Shakespeare, og som kan tolkes som en hyllest til teateret. Hans fantasifulle eventyrspill, som utnytter samtidens scenetekniske nyvinninger, har også mange barokke trekk, dette gjelder særlig Andromède (1650).Tragediene Corneille skrev mot slutten av sitt liv, er sjelden blitt spilt; de er til dels meget dystre og blodige og svært forskjellige fra de verkene hans berømmelse bygger på.Corneilles mest kjente verk er tragikomedien Le Cid (1637), som betegner opptakten til den franske klassisismen. Dette skuespillet oppnådde en berømmelse ikke noe fransk teaterstykke tidligere hadde fått. Det viser dikterens evne til å konsentrere stoffet og skape dramatisk spenning, og også hans sikre psykologiske innsikt. Men det viser også at Corneille hadde et selvstendig forhold til samtidens litterære idealer, og stridighetene Le Cid utløste, skyldtes ikke minst at skuespillet ikke fulgte alle de prinsippene som klassisismen etter hvert skulle bygge videre på. Dette gjaldt særlig kravet til sannsynlighet («vraisemblance»). Corneille hadde dramatisert en usannsynlig hendelse fra en sann historie, en kvinne som gifter seg med sin fars morder.Kardinal Richelieu, som på denne tiden drev en målrettet politikk for å skaffe eneveldet kontroll over litteraturlivet, ba Det franske akademi om å avgjøre stridighetene med en dom som ble formulert av Jean Chapelain, og som ikke gikk i Corneilles favør. Chapelain formulerte her en av klassisismens viktigste læresetninger: «Ikke alle sannheter er gode for teateret». Ti år etter denne striden ble Corneille – da med et mer bevisst forhold til regelverket – valgt inn i Det franske akademi.Blant hans øvrige tragedier kan nevnes Horace (1641), Cinna (1642), martyrspillet Polyeucte (1643), La Mort de Pompée (1644) og Rodogune (1645).Corneille huskes mer enn noe annet som en skildrer av menneskets sjelsstyrke. Hans helter virkeliggjør seg selv når de overvinner sine egoistiske tilbøyeligheter og underordner seg høyere, uselviske mål. Derfor har man ofte diskutert om Corneilles tragedier er «tragiske» i streng forstand. Heltene er ikke underlagt skjebnen, men makter selv å løse de konflikter de står overfor. Corneille gav uttrykk for at han ville skape et teater der l'admiration, beundringen for heltenes storhet, forårsaker tilskuernes estetiske opplevelse, og der den dramatiske spenning oppstår gjennom heltenes indre kamper før de velger de rette handlinger. Hans menneskesyn er i slekt med samtidens ny-stoisisme og også trolig preget av den franske adelens idealer fra tiden før eneveldet.Corneilles skrifter om teaterets teori og teknikk, som Les trois Discours sur le poème dramatique (1660), hører til de betydeligste franske litteraturteoretiske skriftene på 1600-tallet.Pierre Corneille var bror av Thomas Corneille og onkel til Fontenelle. Les mer i Store norske leksikon drama klassisisme Litteratur Aarset, Hans Erik: Teatralitetens verden : barokk scenekunst hos Corneille & Molière, 2002, isbn 82-519-1736-0, Finn boken  Fumaroli, Marc: Héros et orateurs : rhétorique et dramaturgie cornéliennes, 1990, Finn boken  Hoftun, Sigmund: Fransk treklang, 1973, 9-41, isbn 82-05-06076-2, Finn boken  Le Gall, André: Pierre Corneille en son temps et en son oeuvre, 1997, isbn 2-08-067212-6, Finn boken  Pocock, Gordon: Corneille and Racine : problems of tragic form, 1973, isbn 0-521-20197-7, Finn boken  Rokseth, Peter: Den franske tragedie, b. 1, 1928 (kap. 5-8), Finn boken  Spang-Hanssen, Henning: Corneilles livsfilosofi, 1964, Finn boken  Stegmann, Andre: L'Héroisme cornélien, 1968, 2 b., Finn boken  Ulriksen, Solveig Schult: «Illusjon og virkelighet i fransk barokkteater» i Kolstad, Hans, red.: Tanke og omtanke: festskrift til Asbjørn Aarnes [...], 1993, 240-56, isbn 82-03-17349-7 Winther, Truls: «Teater, moral og virkelighet. Omkring teaterdebatten i Frankrike på 1600- og 1700-tallet» i Kolstad, Hans, red.: Tanke og omtanke: festskrift til Asbjørn Aarnes [...], 1993, 218-39, isbn 82-03-17349-7