albumin
Store norske leksikon,Biologi,Vitenskapsgrener i biologien,Biokjemi
Albuminer er en gruppe kuleformede proteiner som finnes blant annet i egg, melk, kjøtt og noe i korn. De varierer mye i størrelse og vekt, men alle er løselige og stabile i vann og fortynnede saltløsninger. De vanligst typene albumin er ovalbumin, α-laktalbumin og serumalbumin, men det finnes flere typer.
Ovalbumin Albumin i egg (ovalbumin) utgjør omtrent 70 prosent av eggehviten, og er dermed det mest forekommende proteinet i egget. Proteinet er en god næringskilde for fosteret, ettersom alle essensielle aminosyrer er tilstrekkelig representert i proteinet. Ovalbumin denaturerer og koagulerer ved temperaturer over 50 °C, noe som fører til den hvite fargen ved koking av egg. Det består av ett enkelt polypeptid på 386 aminosyrer. α-laktalbumin Albuminet i melk (α-laktalbumin) kan også tjene som god næringskilde for fosteret, men dette proteinet har også andre oppgaver. Under melkeproduksjonen hos pattedyr spiller α-laktalbumin en viktig rolle i produksjonen av melkesukker (laktose) i melkekjertlene. Proteinet finnes også i selve melka. Der fungerer det som et lagerprotein for kalsium ved å binde kalsiumioner. Albuminer i melk kan isoleres fra myse og brukes som kosttilskudd. De og utgjør om lag 1/5 (20 prosent) av proteinpulvere laget av melk. Serumalbumin Albuminet produsert i leveren til pattedyr (serumalbumin) utgjør omtrent halvparten av alle proteiner som er løst i blodet. Serumalbumin er den mest undersøkte og kjente typen albumin, og blir ofte bare omtalt som albumin. En av oppgavene til serumalbumin er å bidra til den osmotiske balansen i blodet. For lite albumin i blodet kan føre til at for mye væske lekker ut av blodårene og forårsaker væskeopphopning i vevet (ødem). Proteinets vannløselighet gjør det også egnet som transportmolekyl for mange mindre stoffer som ikke er like vannløselige. Dette kan for eksempel være fettstoffer, hormoner og legemidler som ibuprofen. Bovint serumalbumin (av gresk bous, 'okse') er albuminet i blodet til kuer, og blir ofte brukt i forskning. BSA er enkelt å isolere og reagerer ikke med mye. Derfor brukes det ofte som en stabilisator i reaksjoner som trenger økt proteinkonsentrasjon uten at det stabiliserende proteinet skal bidra i selve reaksjonen. En variant av BSA, som er blitt endret ved å koble på en acetylgruppe, kan også brukes til å inaktivere enzymer som kan ødelegge DNA og RNA (endonukleaser). Mange firmaer tilbyr ferdig isolert BSA for bruk i forskning. Les mer i Store norske leksikon serumalbumin leveren blodplasma