Castilla-León
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Europa,Spanias geografi
Castilla-León er en autonom region i Spania som omfatter provinsene Ávila, Burgos, León, Palencia, Salamanca, Segovia, Soria, Valladolid og Zamora. Dette er Spanias største region, med et areal på 94 224 kvadratkilometer. Innbyggertallet er 2 447 500 (2016). Hovedstaden er Valladolid.
Natur Regionen utgjør den nordvestre delen av den spanske høyslette (meseta), som ligger i gjennomsnitt 700 meter over havet. Den avgrenses mot nordvest av Kantabriske fjell, i sørøst av Sierra de Guadarrama og Sierra de Gredos. Den viktigste elven er Duero. Befolkning Regionens andel av landets folkemengde har gått tilbake helt siden 1900. Spesielt fra landdistriktene har det vært stor utflytting, noe som har ført til en stadig sterkere konsentrasjon av befolkningen til byene, særlig til provinshovedstedene. Næringsliv Jordbruket og næringsmiddelindustrien er viktige for regionens økonomi. Det dyrkes hvete og vin, og ved kunstvanning også sukkerroer, poteter og bønner. Husdyrholdet (sauer, storfe) er betydelig. Den lave bruksstørrelsen (minifundios) har hemmet mekaniseringen i jordbruket.Antrasitt brytes i provinsene León, Zamora og Salamanca. I León finnes det store forekomster av talk. Industriutbyggingen begynte først etter 1945, og har gått gradvis. Valladolid og Burgos er de viktigste industrisentrene. De viktigste sektorene er bilindustri, papirindustri, luftfartindustri og kjemisk industri. Utdanning Spanias eldste universiteter ligger i regionen Castilla-Leon. Universidad de Salamanca ble grunnlagt i 1218 og Universidad de Valladolid er fra 1241. Les mer i Store norske leksikon Spanias geografi