elektrisk resonans
Store norske leksikon,Realfag,Fysikk,Elektromagnetisme
Elektrisk resonans er en resonans som oppstår i en elektrisk svingekrets når den påføres en vekselstrøm med samme frekvens som kretsen svinger med om den overlates til seg selv, kalt kretsens egenfrekvens. Resonans i elektriske svingekretser benyttes ved trådløs kommunikasjon, for eksempel i radioer.
En elektrisk svingekrets kan bestå av en spole, en kondensator og en resistans koplet i serie. Dersom spolen har en selvinduktans L, kondensatoren en kapasitans C, og resistansen er så liten at den kan neglisjeres, vil det oppstå en vekselstrøm som svinger med vinkelfrekvensen \(\omega = \frac{1}{\sqrt{LC}}\). Dette kalles egenfrekvensen til svingekretsen.Tvungne svingninger i kretsen oppstår når den koples til en vekselstrømkilde. Dersom frekvensen til den påtrykte strømmen varieres, finner man at strømmen i kretsen blir størst når vinkelfrekvensen til den påtrykte strømmen er lik egenfrekvensen. Da har man elektrisk resonans. Ved resonans kan strømmen i svingekretsen bli større enn den påtrykte strømmen. Les mer i Store norske leksikon elektrisk krets resonans