Edward Hallett Carr
Store norske leksikon,Historie,Historievitenskap,Historikere
Edward Hallett Carr var en britisk historiker og diplomat. Han deltok i den britiske delegasjonen ved fredsforhandlingene i Versailles i 1919. I perioden 1936–47 var han professor i internasjonal politikk ved University College of Wales i Aberystwyth, og i 1941–46 en av redaktørene i The Times. I 1953–55 var han privatdosent i utenrikspolitikk ved Balliol College, Oxford, siden ble han knyttet til ledelsen av Trinity College, Cambridge.
Carr gikk under andre verdenskrig inn for samarbeid med Sovjetunionen, og var etter krigen talsmann for et utvidet internasjonalt samarbeid med innskrenkning av den nasjonale suverenitet. I denne perioden utgav han The Twenty Years' Crisis (1939), Conditions of Peace (1942, norsk oversettelse Veien til varig fred, 1947) og The Soviet Impact on the Western World (1946). Deretter kom hovedverket The Bolshevik Revolution 1917–23 (3 bd., 1950–53), etterfulgt av The Interregnum 1923–24 (1954) og Socialism in One Country 1924–26 (3 bind, 1958–64).Også Carrs senere utgivelser behandlet samme emnekrets, som 1917; Before and After (1968), Foundation of a Planned Economy (2 bd., 1969–71) og The Russian Revolution from Lenin to Stalin (1979). Carrs bidrag til historievitenskapen er What is History? (1961). Les mer i Store norske leksikon Sovjetunionens historie Den russiske revolusjon