Ahas
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Midtøsten,Midtøstens gamle kulturer
Ahas, konge i Juda rike fra ca. 735 fvt. til ca. 727 fvt., og sønn av kong Jotam. Hans regjeringstid omtales i 2. Kongebok 15–18, 20 og 23, i 2. Krønikebok 27–29, og i Jesaja 1, 7, 14 og 38. Tekstene fordømmer ham for å ha innført fremmed kult til Juda, og for selv å ha deltatt i slik praksis (2. Kongebok 16,2–3). Han ble etterfulgt av sin sønn Hiskia, som innførte flere religiøse reformer og som får god omtale i bibeltekstene.
Da Juda ble truet av arameerne i Damaskus og kongen i det israelittiske Nordriket, ba Ahas assyrerkongen Tiglat-pileser 3 om hjelp til å bekjempe dem, noe som endte med at han ble dennes vasall og måtte betale tributt til Assyria. Han reddet likevel sitt rike fra den undergang som Nordriket (Samaria) og arameerriket møtte. Ikke-bibelske kilder Ahas omtales i Tiglat-pileser 3s annaler, der denne skryter av å motta tributt. Her omtales han som Yauhazi (Jehoahaz).I 1996 ble det gjort kjent at det var funnet et avtrykk fra et lite stempel (10 mm) på en liten klump av brent leire, en såkalt bulla, som antas å ha tilhørt kong Ahas. Teksten sier: "Tilhører Ahaz, (sønn av) Yotam, Judas konge", og antas å være ekte til tross for at funnstedet er ukjent. Slike stempler ble brukt til å forsegle dokumenter, og det er funnet et stort antall slike fra Det gamle Israel. Stemplene hadde gjerne utsmykning på den ene siden og navn og/eller tittel, på den andre. Mange israelittiske stempler er utstyrt med egyptiskinspirerte motiver som solsymboler, uraeusslanger og liknende. Vi vet ikke om stempelet dette avtrykket stammer fra hadde slike dekorasjoner. Les mer i Store norske leksikon Det gamle Israels historie Religion i Det gamle Israel