EP
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Lydteknologi
EP er et fonogram med lengre varighet enn en singel og kortere enn enn et album, normalt 10–15 minutter.
EP-en ble lansert på 1950-tallet og refererte da til en 7-tommers (17,8 centimeter) grammofonplate i vinyl, vanligvis med to spor på hver side, noe som representerte en utvidelse av singelformatet, som hadde ett spor på hver side side. Denne hadde en hastighet på 45 omdreininger per minutt. EP-platene var særlig populære i 1950- og 1960-årene, men fikk et nytt oppsving med den britiske punken i 1970-årene. I dag kan EP-formatet også vise til CD-er og musikk utgitt på strømmetjenester. Les mer i Store norske leksikon fonogram Litteratur Shuker, R. (2017). Popular music: The key concepts. Oxon: Routledge. Osborne, R. (2012). Vinyl: A History of the Analogue Record. Farnham: Ashgate