diklorbenzen
Store norske leksikon,Realfag,Kjemi,Organisk kjemi,Organiske forbindelser
Diklorbenzen er navn på tre forskjellige kjemiske forbindelser som er isomere. Alle kan lages ved klorering av benzen under bestemte betingelser. Molekylformelen er C6H4Cl2.
De tre forbindelsene skiller seg kjemisk fra hverandre ved at de to kloratomene i molekylet har forskjellig innbyrdes plassering. For strukturformler, se benzen.  1,2–Diklorbenzen (orto-diklorbenzen): Fargeløs væske, kokepunkt 180 °C. Det tekniske produktet inneholder mindre mengder av de andre isomere og litt triklorbenzen. Stoffet har utstrakt anvendelse i kjemisk-teknisk industri som løsemiddel. Det anvendes også i organisk syntese og i en viss grad som insektmiddel.  1,3–Diklorbenzen (meta-diklorbenzen): Fargeløs væske, kokepunkt 174 °C.  1,4–Diklorbenzen (para-diklorbenzen): Fargeløse krystaller som lett sublimerer, smeltepunkt 53 °C. Stoffet har en gjennomtrengende, karakteristisk lukt og brukes som møllmiddel og insektmiddel. Det er utgangsstoff for organiske synteser, for eksempel i fargestoffindustrien og farmasøytisk industri. Les mer i Store norske leksikon benzen