doping
        
         (teknikk)
Store norske leksikon,Realfag,Fysikk,Materialfysikk
Doping er en betegnelse for tilsetting av små mengder fremmedstoff til rene materialer for å endre materialenes egenskaper.
Fysisk beskrivelse Ved fremstilling av elektroniske halvlederkomponenter benyttes doping for å endre halvledernes galvaniske, elektro-termiske og elektro-optiske egenskaper. Små tilsetninger av bestemte fremmedstoff til en ren halvleder fører til økning i konsentrasjonen av bevegelige ladningsbærere, og dermed større elektrisk ledningsevne (konduktans). Anvendelse Det skilles mellom doping i form av donorer og akseptorer som gir negative (elektroner) eller positive (elektronhull) ladningsbærere, kalt n- og p-doping. Dette utnyttes for eksempel ved produksjon av dioder og transistorer.Enkelte legerte halvledere vil ved egnet doping gi store termo-elektriske spenninger. Dette kan utnyttes for temperaturfølere og termoelektriske kjøleelementer. Dopede halvledere brukes også til foto-spenningsceller (solceller) og foto-motstandselementer. Les mer i Store norske leksikon halvledere donor – kjemi elektron