charabanc
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Transport,Umotorisert transport,Hestekjøretøyer
En charabanc eller char-à-banc var opprinnelig et åpent hestekjøretøy med fire hjul for persontransport. Vogna hadde flere seter etter hverandre, vendt mot kjøreretningen.
De eldste modellene var tunge og beregnet for firspann. Senere ble det laget lettere modeller for to hester eller i noen tilfeller én hest. Etter hvert ble hestekjøretøyene byttet ut med motordrevne kjøretøyer med seter arrangert på samme måte. De motoriserte charabancene ble i sin tur erstattet av busser på 1920-tallet.Kjøretøyet ble mye brukt til ekskursjoner og dagsturer for turister. Historikk Kjøretøyet ble først lansert i Frankrike omkring 1830. Den første charabanc i Storbritannia var en gave til dronning Victoria fra den franske kongen Ludvig Filip 1.Det var også norske vognfabrikker som laget denne vogntypen, men den ble ikke særlig utbredt her til lands. Det var helst foretak som hoteller og vognmannsforretninger som hadde slike kjøretøyer. Les mer i Store norske leksikon hestekjøretøy Litteratur Olsen, Svein Magne (2001). Hestekjøretøy. Med hjul og meier på norsk veier. Landbruksforlaget.