aurignacien
Store norske leksikon,Historie,Arkeologi,Europeisk arkeologi
Aurignacien er en betegnelse innført av arkeologen Henri Breuil for en gruppe nær beslektede kulturer i yngre paleolittisk tid, etter funnstedet Aurignac i Frankrike. Breuils terminologi ble rådende i de neste 20-30 år og ble benyttet i områder som gikk langt utover Vest-Europa.
Breuils tre hovedstadier for yngre paleolitikum (aurignacien, solutréen og magdalénien) har flere fellestrekk, ikke minst at steinteknologien er basert på flekketeknikk. Typiske gjenstander er kniver med tilhugd rygg, forskjellige spisser og redskaper for tilvirkning av bein og horn. En kjenner nåler, smykker og småskulpturer i dette materialet.Utenfor Frankrike er aurignacien representert i Tyskland, Østerrike og Tsjekkia, men forekommer ikke lenger øst. Aurignacien er knyttet til Cro-Magnon-mennesket. Les mer i Store norske leksikon Aurignac Crô-Magnon-menneskene Frankrikes forhistorie steinalderen