Luis Buñuel
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Film, TV og teater,Film og TV,Europeisk film og TV,Europeiske filmskapere
Luis Buñuel var en spansk filmregissør. Han var virksom i Frankrike og Mexico, og kjent for sin beske kritikk av samfunn og kirke.
Han vokste opp i Zaragoza. I Paris kom Buñuel tidlig i kontakt med Henri Breton, ble medlem av den surrealistiske avantgarden, og laget sammen med Salvador Dalí de to provokatoriske filmene Un chien andalou (Den andalusiske hund, 1928) og L'Âge d'or (Gullalderen, 1930). Etter dokumentarfilmen Las Hurdes (1932), som til musikk av Brahms fortalte kompromissløst om den sosiale elendigheten i en underutviklet spansk fjellandsby, virket han som produsent i Madrid.Da Franco kom til makten, innså Buñuel at han ikke kunne realisere sine filmideer i Spania. Etter en kort tid i Hollywood slo han seg 1947 ned i Mexico, hvor han laget en rekke filmer. Av særlig betydning er Los olvidados (Samfunnets stebarn, 1950) med sin skarpe, usentimentale skildring av barn fra slummen.Men det var i slutten av 1950-årene at Buñuel for alvor skapte seg et navn. Den religionskritiske filmen om presten Nazarín (1958) fikk internasjonal distribusjon. I Cannes i 1961 fikk han stor oppmerksomhet med den pessimistiske og antireligiøse Viridiana (1961), om en ung nonne som slipper tiggerne inn i sin korrupte onkels hus. Han befestet sin posisjon med El ángel exterminador (Morderengelen, 1962), en utleverende skildring av deltakerne i et finere selskap som er blitt innestengt og isolert.De påfølgende filmene, blant annet Le Journal d'une femme de chambre (En kammerpikes dagbok, 1964), Tristana (1970) og Le Charme discret de la bourgeoisie (Borgerskapets diskrete sjarm, 1972), sørget for kontinuerlig internasjonal oppmerksomhet rundt Buñuels navn. Hans to siste filmer ble Le Fantôme de la liberté (Frihetens fantom, 1974) og Cet obscur objet du désir (1977). Viktig manusmedarbeider på de fleste av de senere filmene var Jean-Claude Carrière.Buñuels filmer kjennetegnes knapt av noe personlig filmspråk, men hans kritiske holdning til myndighetene, kirken og borgerskapet gis en direkte og provokatorisk form som er umiddelbart gjenkjennelig. Begjær og seksualitet formidles usentimentalt og direkte. Gjennom karrieren beholdt filmene et preg av surrealisme, ikke minst gjennom absurdistiske og drømmeaktige sekvenser. Han skrev selvbiografien Mitt siste sukk (1982, norsk utgave i 2000). Et utvalg spillefilmer År Tittel I hovedrollene     1928 Un chien andalou (Den andalusiske hund) Pierre Batcheff, Simone Mareuil, Luis Bunuel, Salvador Dali   1930 L'Age d'or (Gullalderen) Gaston Modot, Lya Lys, Max Ernst, Pierre Prévert.   1950 Los olvidados (Samfunnets stebarn) Alfonso Mejía, Roberto Cobo, Estela Inda, Miguel Inclán   1951 Subida al cielo Esteban Márquez, Lillia Prado   1952 El bruto Pedro Armendáriz, Katy Jurado   1952 Robinson Crusoe Dan O'Herlihy, Jaime Fernández   1952 El Arturo dé Cordova, Delia Garcés   1953 Abismos de pasión Irasema Dilian, Jorge Mistral   1953 La illusion viaja en tranvia Fernando Soto Mantequilla, Carlos Navarro, Lilia Padro   1956 La Mort en ce jardin Georges Marchal, Simone Signoret, Charles Vanel, Michel Piccoli   1958 Nazarín Francisco Rabal, Marga López, Rita Macedo   1960 The Young One Zachary Scott, Bernie Hamilton   1961 Viridiana Silvia Pinal, Fernando Rey, Francisco Rabal, Margarita Lozano   1962 El ángel exterminador (Morderengelen) Enrique Rambal, Lucy Gallardo, Silva Pinal, Claudio Brook   1964 Le Journal d'une femme de chambre (En kammerpikes dagbok) Jeanne Moreau, Georges Géret, Michel Piccoli   1965 Simon del desierto Claudio Brook, Silvia Pinal, Hortensia Santovena   1967 Belle de jour (Dagens skjønnhet) Catherine Deneuve, Geneviève Page, Francisco Rabal   1969 La Voie lactée Paul Frankeur, Laurent Terzieff, Edith Scob, Delphine Seyrig, Michel Piccoli   1970 Tristana Catherine Deneuve, Fernando Rey, Franco Nero, Lola Gaos   1972 Le Charme discret de la bourgeoisie (Borgerskapets diskrete sjarm) Fernando Rey, Paul Frankeur, Delphine Seyrig, Bulle Ogier, Stephane Audran, Jean-Pierre Cassel, Julien Bertheau, Michel Piccoli   1974 Le Fantõme de la liberté (Frihetens fantom) Jean-Claude Brialy, Monica Vitti, Michel Lonsdale, Julien Bertheau, Jean Rochefort, Michel Piccoli, Adolfo Celi   1977 Cet obscur objet de désir Fernando Rey, Carole Bouquet, Angela Molina, Julien Bertheau Les mer i Store norske leksikon Film i Spania   Litteratur Aranda, Francisco: Luis Bunuel : a critical biography, 1975, isbn 0-436-09711-7, Finn boken  Baxter, John: Buñuel, 1994, isbn 1-85702-179-7, Finn boken  Braad Thomsen, Christian: Luis Buñuel : oskuldens terrorist, 1993, isbn 91-88282-18-x, Finn boken  Buñuel, Luis: An unspeakable betrayal : selected writings of Luis Buñuel, 2002, isbn 0-520-23423-5, Finn boken  Edwards, Gwynne: The discreet art of Luis Buñuel : a reading of his films, 1982, isbn 0-7145-2754-8, Finn boken  Evans, Peter William: The films of Luis Buñuel : subjectivity and desire, 1995, isbn 0-19-815906-4, Finn boken  Kinder, Marsha, red.: Luis Buñuel's "The discreet charm of the bourgeoisie", 1999, isbn 0-521-56831-5, Finn boken  Mellen, Joan, red.: The world of Luis Buñuel : essays in criticism, 1978, isbn 0-19-502399-4, Finn boken  Sandro, Paul: Diversions of pleasure : Luis Buñuel and the crises of desire, 1987, isbn 0-8142-0439-2, Finn boken