duralumin
Store norske leksikon,Realfag,Kjemi,Elektrokjemi og metallurgi,Legeringer,Aluminiumlegeringer
Duralumin, varmherdbare aluminiumlegeringer. Opprinnelig betegnet duraluminium én aluminiumlegering, utviklet 1909, som inneholdt cirka 4 % kobber og mindre mengder magnesium og mangan. Denne varmherdbare legeringen fikk stor betydning for flyteknikken, og den ble brukt både i luftskip (zeppeliner) og i fly allerede under den første verdenskrig.
Duralumin er nå samlebetegnelse for varmherdbare aluminiumlegeringer, ofte av lignende type som den opprinnelige, men til dels også for legeringer uten kobber. Duralumin oppnår høy styrke og hardhet etter varmebehandling som består i oppvarming (såkalt innherding) etterfulgt av lagring ved romtemperatur (utherding).Lagringsperioden kalles også eldning. Les mer i Store norske leksikon aluminium aluminiumlegeringer legering