Demetrios fra Faleron
Store norske leksikon,Religion og filosofi,Filosofiens historie,Antikkens filosofi
Demetrios fra Faleron var en athensk statsmann og filosof av den aristoteliske skole, elev av Theofrastos. Han støttet makedonerne i sin politiske aktivitet i Athen også før makedonernes maktovertakelse. Demetrios hadde vært med i Athens fredsforhandlinger med Makedonia, men måtte flykte fra Athen da han med Fokion og hans støttespillere (motstandere av det radikale demokratiet) ble dømt til døden. Herskeren over Makedonia, Kassander, utnevnte ham til stattholder i Athen i 317 fvt. Demetrios ble avsatt i 307 fvt. og flyktet først til Theben og deretter til Alexandria (297 fvt.), hvor han fungerte som bibliotekar ved biblioteket i Alexandria og som rådgiver for Ptolemaios I.
Demokratene så på Demetrios av Faleron som en tyrann. Likevel ble noen av hans mange lovreformer bevart også i det nye demokratiet, blant annet forbudet mot store og kostbare gravmonumenter. Forbudet, som var beslektet med Solons tidligere reform (som hindret rike familier i å bruke gravmonumenter som tegn på posisjon), medførte at gravrelieffer som kunstform forsvant fra Athen i flere hundre år. Demetrios fra Faleron var en produktiv forfatter, med omtrent 55 titler knyttet til sitt navn. Kun noen få fragmenter har overlevd. I bøkene Til Forsvar av forfatningen og Om de ti årene skal han ha fremstilt seg selv som en «filosof-hersker». Les mer i Store norske leksikon Antikkens filosofi Aristoteles filosofiens historie