Delta
        
         (bærerakett)
Store norske leksikon,Teknologi og industri,Romvirksomhet,Raketter
Delta er en amerikansk familie av middels store til store bæreraketter for engangsbruk. Rakettene blir blant annet brukt av NASA til å skyte opp satellitter og romteleskoper.
Delta-rakettene ble i utgangspunktet levert av Boeing, men blir i dag levert av United Launch Alliance, et samarbeid mellom Boeing og Lockheed Martin. Utvalgte raketter Delta-rakettene ble utviklet fra det ballistiske missilet Thor, utviklet for det amerikanske luftforsvaret og som hadde sin første oppskytning 12. august 1960. Thor var en ett-trinnsrakett med væskemotor.Thor ble utviklet videre til Delta II, som var tilgjengelig i to eller tre-trinns utgaver med tre, fire eller ni påspente faststoffmotorer og som kunne løfte opptil 2,1 tonn til en geostasjonær overføringsbane, alternativt opptil 6,0 tonn til en lav jordbane. Delta II-raketten ble skutt opp for første gang i februar 1989 og ble deretter brukt i 29 år. Totalt er den skutt opp 155 ganger. I dag er det Delta IV-raketten som benyttes. Den ble skutt opp for første gang i november 2002. I sin kraftigste utgave, Delta IV Heavy, kan raketten løfte en nyttelast på opptil 13,1 tonn til en geostasjonær overføringsbane eller 23 tonn til en lav jordbane. Les mer i Store norske leksikon rakett romvirksomhet Eksterne lenker ULA: Delta IV