Bratt
Store norske leksikon,Historie,Historiske hjelpevitenskaper,Slektsforskning og genealogi,Norske slekter
Bratt, navn på flere norske slekter, opprinnelig et tilnavn med betydningen 'brå, steil'. Navnet er kjent fra Sogn, Bergen, Trøndelag, Gudbrandsdalen og Båhuslen i middelalderen.
En av slektene har hatt sitt hovedsete på gården Bjølstad i Heidal, Sel kommune (Oppland), som hevdes å ha vært i slektens eie fra 1270. I seks generasjoner (1575–1843) het gårdens eier Tord Tordssønn. Gården er fortsatt i slektens eie (fra 1843 gjennom kognatisk etterslekt). Slekten er utdødd i mannslinjen, og det kan ikke påvises noen sammenheng med en slekt fra Otnes i Halsa kommune (Møre og Romsdal).En slekt med navnet Bratt leverte flere høye geistlige i Trondheim i senmiddelalderen, blant annet den siste dekan i det katolske domkapitlet, Thorbjørn Olavsson Bratt (død 1548), og hans bror Jens Olavsson Bratt (død 1548).Det er uvisst om den adelige svenske slekten Bratt af Höglunda (adlet i 1456), som døde ut på mannssiden i 1984, har forbindelse med noen av de norske Bratt-slektene.