Økonomi og næringsliv i Albania
Store norske leksikon,Geografi,Verdens geografi,Europa,Albanias geografi
Albanias bruttonasjonalprodukt (BNP) økte med 0,9 prosent i 2019. I perioden fra 2009 til 2019 økte BNP med 26,9 prosent. Av europeiske land er det bare Moldova og Kosovo som har et lavere BNP per innbygger enn Albania. Arbeidsledigheten er på nær 6 prosent (2019). Om lag 14 prosent av befolkningen lever under fattigdomsgrensen. Inflasjonen var i 2019 på 1,4 prosent.
Historisk bakgrunn Under kommunistisk styre før 1991 var Albanias økonomi styrt etter femårsplaner. Alle produksjonsmidlene tilhørte staten. Industrien var statseid og jordbruket var kollektivisert. Privat næringsliv var totalforbudt. Grunnloven forbød dessuten regjeringen å tillate utenlandske investeringer eller oppta utenlandslån.Etter flere årtier med isolasjon ble det fra 1992 iverksatt økonomiske reformer. Økonomisk beslutningsmyndighet ble desentralisert. Reformene ga gradvis adgang til privat jordbruk og handel.Etter bombeangrepene mot Kosovo i 1999, kom et stort antall flyktninger til Albania. For å avhjelpe situasjonen ble bistanden til Albania fra det internasjonale samfunn intensivert. Dette bidro til å forbedre økonomien, blant annet ble både inflasjonsnivået og budsjettunderskuddet betydelig redusert.EU-kommisjonen anbefalte i 2018 intensivert kamp mot organisert kriminalitet og korrupsjon. Landet vurderes som «moderat forberedt» i utviklingen av en fungerende markedsøkonomi, og det har vært en viss økonomisk vekst. Arbeidsledigheten har gått ned, men er fortsatt høy. Mangler i lovverket legger en demper på forretningsvirksomhet, investeringer og konkurransedyktighet. Energi, bergverk Albania er rik på mineralressurser og det utvinnes petroleum, brunkull, kobber, kromitt, krom, jernmalm, nikkelmalm, bauxitt, salt og gips. Fra petroleumsfeltene ved Kuçovë nord for Berat er det en rørledning til havnebyen Vlorë. Landet har også naturgass. Den store kromproduksjonen fra 1980-tallet har blitt sterkt redusert, og gruveproduksjonen har gått kraftig tilbake på grunn av foreldet teknologi. Etter sammenbruddet av det kommunistiske regimet i 1990 ble energiforbruket i Albania halvert. I årene som fulgte har det igjen vært en stigende trend i energiforbruket, som nå ligger på omtrent samme nivå som før sammenbruddet. Det årlige forbruket av primærenergi er rundt 95 petajoule (PJ). Den viktigste energikilden er petroleumsprodukter som i 2020 sto for 60 prosent av forbruket. Andelen fornybar energi var 34 prosent hvor vannkraft alene utgjorde 21 prosent. Per innbygger ligger forbruket på 33 gigajoule (GJ) per år.Praktisk talt all produksjon av elektrisk energi er basert på vannkraft der Albania, med sine mange elver og bekker, har et stort potensial. Under kommunismen eksporterte landet vannkraft, men senere har energieksporten gått ned og energikriser har vært et tilbakevendende problem.De fleste kraftverkene ligger langs elven Drin. Statkraft har investert i vannkraftprosjektet Devoll, cirka 70 kilometer sørøst for Tirana. Det første vannkraftverket i Devoll-prosjektet, Banja, ble satt i drift i 2016. Det andre kraftverket, Moglicë, startet opp kommersiell drift i juni 2020.Vannkraften er avhengig av årlige vanntilsig, som gjør at produksjonen svinger mellom 4,55 og 8,5 terawattimer (TWh). De årlige variasjonene blir i noen grad kompensert med kraftutveksling mot naboland. Per innbygger er det årlige kraftforbruket rundt 2300 kWh. Jordbruk Jordbruket er en viktig næringsvei i Albania og bidrar med 21,7 prosent av landets BNP. 41,7 prosent av den yrkesaktive befolkningen er sysselsatt i denne næringen (2017).I løpet av noen få år tidlig i 1990-årene ble nesten all jord, som tidligere hadde tilhørt kollektivbrukene, redistribuert og privatisert. Mekaniseringsgraden er imidlertid lav etter europeiske forhold. De mest fruktbare områdene er nå kystslettene og det store Korçëbassenget i den sørøstlige delen av landet. Mais og hvete er de viktigste kornslagene. Dessuten dyrkes det frukt, oliven, vindruer, poteter, grønnsaker og industriplanter som tobakk, sukkerbeter, bomull og oljefrø. Av husdyr holdes særlig sau og geit. Industri Industrien bidrar med 24,2 av landets BNP og sysselsetter 18,3 prosent av den yrkesaktive befolkningen (2017).Etter 1945 gjennomgikk Albania en rask industrialisering, men næringen hemmes nå av nedslitt og teknologisk foreldet utstyr. Det meste av industrireisingen har foregått i trekanten Skhodër–Elbasan–Vlorë. Innenfor denne trekanten er også byene Tirana og Durrës. Virksomheten er i stor grad konsentrert om næringsmiddels, tekstil-, verksted-, metall- og telekommunikasjonsindustri, samt grafisk produksjon. Dessuten er det en del kjemisk industri, som i hovedsak omfatter produksjon av kunstgjødsel og PVC (polyvinylklorid). Tjenesteytende næringer De tjenesteytende næringer bidrar med 54 prosent av landets BNP og sysselsetter 40 prosent av den yrkesaktive delen av befolkningen (2017).Turisme var i praksis ikke-eksisterende før 1992, blant annet på grunn av svak infrastruktur. I perioden fra 2015 til 2019 økte antall turister fra 4,1 til 6,4 millioner. I 2019 var det flere turister i Albania enn det til sammen kom til nabolandene i nord, nordøst og øst (Montenegro, Kosovo og Nord-Makedonia). I koronaåret 2020 kom det tre millioner turister til Albania, altså bare halvparten så mange som året før. Turistnæringen bidrag til landets BNP utgjorde da 6,8 prosent. Utenrikshandel Albanias eksport utgjorde 3,47 milliarder amerikanske dollar i 2020, mens importen beløp seg til 5,67 milliarder amerikanske dollar. Landet hadde med dette et underskudd på handelsbalansen på 2,2 milliarder amerikanske dollar.I 2019 hadde Albania størst eksport til følgende seks land: Italia (45 prosent), Spania (åtte prosent), Tyskland (seks prosent), Hellas (fem prosent), samt Frankrike og Kina (begge fire prosent). Viktige eksportprodukter er fottøy av lær, tekstilvarer, metaller, råolje og parfyme.I 2019 hadde Albania størst import fra følgende fem land: Italia (28 prosent), Hellas (tolv prosent), Kina (elleve prosent), Tyrkia (ni prosent) og Tyskland (fem prosent). Det importeres blant annet raffinerte oljeprodukter, kjøretøyer og medisiner.Utenrikshandelen var tidligere helt innrettet etter Albanias ideologiske tilknytning, og fram til 1978 var Kina viktigste handelspartner.Anslagsvis 20 prosent av landets yrkesbefolkning arbeider i utlandet, de fleste i Hellas og Italia. Pengeforsendelser fra disse er en viktig inntektskilde. Albania mottar også økonomisk bistand fra flere europeiske land og fra internasjonale organisasjoner. Samferdsel Det er i alt 3945 kilometer veier i Albania (2018). De nye hovedveiene til landets største byer er relativt gode, men resten av veinettet er dårlig utbygd med lav standard utenfor hovedveiene. Privatbilisme ble tillatt fra 1991, men sykler og muldyr er fortsatt viktige framkomstmidler på landsbygda. Motorveien mellom Durrës og grensen til Kosovo har halvert reisetiden mellom Tirana og Pristina.Det er 677 kilometer jernbane i Albania, blant annet mellom Shkodër i nord til Vlorë i sør via Durrës og mellom Tirana og Durrës (2015). Tirana har internasjonal lufthavn. De viktigste havnebyer er Durrës, Vlorë, Sarandë (79 kilometer sør for Vlorë) og Shëngjin (56 kilometer nord for Durrës). Durrës har fergeforbindelser til Trieste, Bari og Ancona (Italia) og til Vlorë. Mellom Sarandë og Korfu (Hellas) er det fergeforbindelser flere ganger om dagen. Les mer i Store norske leksikon Albania Albanias geografi Albanias befolkning Jordbruk i Albania Albanias historie Albanias samtidshistorie Eksterne lenker World Bank Data: Albania The World Bank in Albania The World Bank: New country classifications by income level: 2018-2019 CIA World Factbook: Albania WorldData.info: Tourism in Albania