elektrostriksjon
Store norske leksikon,Realfag,Fysikk,Elektromagnetisme
Elektrostriksjon er elastiske form- og volumforandringer som opptrer i et dielektrisk legeme når det utsettes for et elektrisk felt. Brukes spesielt om de deformasjonene som er uavhengig av om retningen på det elektriske feltet reverseres.
Elektrostriksjon er en egenskap ved alle dielektrika og skiller seg fra den motsatte effekt, piezoelektrisitet, som bare forekommer i enkelte, piezoelektriske materialer. Elektrostriksjonen er omtrent proporsjonal med den elektriske susceptibiliteten, med den elastiske stivheten og med kvadratet av feltstyrken. For de fleste stoffer er elektrostriksjonen liten, men for enkelte keramiske materialer er den så stor at den kan utnyttes praktisk til å generere lyd- og ultralydbølger. Les mer i Store norske leksikon dielektrikum