el-orgel
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Musikk,Musikkinstrumenter,Elektriske musikkinstrumenter
El-orgel er en fellesbetegnelse på ulike typer elektriske orgler. El-orgel er mye benyttet i populærmusikk og jazz. Tonene frembringes elektromekanisk eller helt elektronisk. Instrumentet har enten innebygd, eller er tilknyttet, separat forsterker og høyttaler.
De tidligste el-orglene ble utviklet i mellomkrigstiden, med Hammond-orgeletfra 1935 som den første kommersielle suksessen. Hammond-orgelet benyttet seg av roterende tannhjul som tonegeneratorer, andre prinsipper ble også benyttet, for eksempel fotoelektriske celler (Rangertone-orgelet 1932) og frittsvingende metalltunger (orgatronet 1935). Ofte trekkes forsterker og høyttaler inn som en integrert del av lydproduksjonen i el-orgelet.Fra 1970-årene ble innebygd rytmeboks med standard danserytmer, automatisert rytme-akkompagnement og bassfigurer med mer vanlig. Les mer i Store norske leksikon elektroniske musikkinstrumenter gospel