angler
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Europa,Europas øvrige historie,Folkevandringstid og folkestammer
Angler var et germansk folk som under folkevandringstiden holdt til i Angeln i det nåværende Tyskland. På 400-tallet utvandret de til England, som har navn etter denne folkegruppen.
Anglerne nevnes allerede i Tacitus' Germania rundt år 100 evt., men uten nærmere stedsangivelse. Ifølge Ptolemaios (ca. 150) bodde de mellom Ems og Elben; men riktigheten av denne angivelse er blitt betvilt.Ved utbruddet av folkevandringene omkring 400 synes anglene å ha bodd ved Østersjøen, i det nåværende Schleswig, hvor stedet Angeln antas å ha sitt navn etter dem. I løpet av 400-tallet utvandret anglene til England, hvor de slo seg sammen med sakserne, og folkenavnet angelsaksere oppstod. Navnet England betyr anglernes land. De grunnla også nybygder i Thüringen og Nederlandene.Anglernes oldsagn omtaler stamfaren Skef og etterfølgere i Angel (Uffesagnet). Anglerne var som danene dyrkere av Nerthus (Njord), og hos Saxo er Angul bror til Dan, danenes stamfar. Les mer i Store norske leksikon Angelsaksere Anglonormannere East Anglia Englands historie