City of Birmingham Symphony Orchestra
Store norske leksikon,Kunst og estetikk,Musikk,Klassisk musikk,Internasjonale klassiske ensembler
City of Birmingham Symphony Orchestra, britisk symfoniorkester, grunnlagt 1920, et av de ledende britiske orkestrene. Orkesteret het City of Birmingham Orchestra frem til 1948. Musikksjef fra 2016 er den litauiske dirigenten Mirga Gražinytė-Tyla.
Spillested I 1991 flyttet orkesteret inn i den nybygde Symphony Hall, oppført etter tegninger av arkitektfirmaene Percy Thomas Partnership og Renton Howard Wood Levin. Før dette ble konsertene holdt i Birmingham Town Hall. Historikk Det var Birminghams bystyre som opprettet orkesteret i 1920, som ledd i en omfattende byfornyelse med den daværende lokalpolitikeren, senere statsminister, Neville Chamberlain som pådriver. Orkesterets første sjefdirigent var Thomas Appleby Matthews, som var organist i St. Philip-katedralen i Birmingham. Han ledet den første konserten 5. september 1920. Den offisielle åpningen av konsertsesongen i november 1920 var med Edward Elgar som dirigerte egne verker. Adrian Boult var en betydelig sjefdirigent 1925–1930. Han ble etterfulgt av Leslie Heward 1930–1943 og George Weldon 1943–1951. Orkesteret utvidet virksomheten gradvis til full sesong, og hadde et stigende renommé i etterkrigstiden under sjefdirigentene Rudolf Schwarz 1951–1957, Andrzej Panufnik 1957–1959 og Hugo Rignold 1960–1969. Med den franske sjefdirigenten Louis Frémaux 1969–1978 gjorde orkesteret flere bemerkede plateinnspillinger, ikke minst av fransk musikk. Hans etterfølger ble den 25 år gamle Simon Rattle, som i sin sjefstid 1980–1998 gjorde orkesteret til et av Storbritannias ledende. Rattle utvidet også orkesterets repertoar, særlig med verker fra det 20. århundre. Orkesteret beholdt sin posisjon i britisk musikkliv under finnen Sakari Oramo 1998–2008 og latvieren Andris Nelsons 2008–2015. Les mer i Store norske leksikon musikk i Storbritannia og Nord-Irland klassisk musikk Eksterne lenker City of Birmingham Symphony Orchestras nettsider