dvergflamingo
Store norske leksikon,Biologi,Dyreriket,Ryggstrengdyr,Virveldyr,Fugler,Flamingoer,Flamingofamilien,Phoeniconaias
Dvergflamingo er en art i familien flamingoer. Den er sterkt rosa rød, ca. 90 cm høy og veier to kilo. Dvergflamingoen er en karakteristisk fugl i Øst-Afrikas sodasjøer, der den opptrer i store antall.
Ornitologen Leslie Brown oppdaget på slutten av 1950-tallet at flesteparten av dvergflamingoene hekker i Lake Natron nord i Tanzania – i noe av det mest ugjestmilde og varme klimaet en kan seg i Afrika. Der er de relativt trygge for rovdyr. Formering De nyklekte kyllingene blir i reiret i 5–12 dager, og begge foreldrene mater avkommet. I den første tiden består næringen av såkalt kromelk som skilles ut fra egne kjertler som sitter i forbindelse med kroen. Slik kromelk er ellers bare kjent hos duer og keiserpingvin.Selv om flamingokyllingen klarer å skaffe egen mat etter fire til seks uker, fortsetter den å få kromelk til den er 10–12 uker. Kjønnsmoden blir den ikke før den er fem til seks år gammel. Utbredelse og forekomst Blant de største ansamlingene av dvergflamingo er i Lake Nakuru og Lake Bogoria i Kenya, hvor den kan opptre i et antall på flere millioner. Arten forekommer også i de sørvestre delene av Afrika, og i nordvest-India, men 80 prosent av den tre millioner store verdensbestanden finnes i de salte sodasjøene i Riftdalen i Øst-Afrika.Dvergflamingoer er påtruffet tre ganger i Norge (per 2021). Trolig var dette fugler som hadde rømt fra fangenskap. Les mer i Store norske leksikon flamingoer