baggara
Store norske leksikon,Historie,Verdens historie og samtidshistorie,Afrika,Folkegrupper i Afrika
Baggara er en fellesbetegnelse for mange arabiskspråklige nomadiske stammer i Sudan og Tsjad. De holder til i savannebeltet mellom Nilen og Tsjadsjøen. Anslagsvis teller de til sammen 5 millioner mennesker.
Baggarastammene holder mest storfe (baggara betyr kvegfolk), dessuten sauer og geiter. De er nomadiske ved at de pendler mellom beitemarker i nord under regntiden og elvebredder i sør når tørketiden setter inn. De dyrker en del durra, som de sår under vandringen nordover og høster på tilbakeveien, men de er avhengige av handel for å få korn, jernredskaper og tøy mot salg av smør og andre fedriftsprodukter.Baggarastammene regnes som etterkommere av beduiner som innvandret fra Egypt i middelalderen, men bærer sterkt preg av blanding med afrikanske folk. De var kjent som krigere og var før kolonitiden en viktig maktfaktor i området, der de i navnet var underlagt emiratene Kordofan, Wadai og Darfur. I realiteten var de imidlertid aldri under noen kontroll utenfra før de kom under europeisk kolonistyre. Selv i dag lar de seg vanskelig kontrollere av sine regjeringsmyndigheter, noe som særlig kan tilskrives den nomadiske livsformen. Les mer i Store norske leksikon Sudans befolkning Sudans historie Tsjads befolkning Tsjads historie