Bičevanje Krista (Piero della Francesca)
<s>Bičevanje Krista, slavna slika Piera della Francesce iz 1455.-60. godine na kojoj je na najsmjeliji način prikazana ekstremna linijarna perspektiva koja je postala važna odlika rane renesanse.</s>

<s>Kompozicija slike je podijeljena na dva gotovo jednaka dijela jednim bijelim stupcem.</s><s>U lijevom dijelu je u pozadini prikazan Krist kojega upravo bičuju, dok se u desnom dijelu nalaze tri stojeće figure, u nekom razgovoru i nesvjesne događanja iza njih.</s>

<s>Sitni detalji na tkaninama i draperijama njihovih luksuznih odora podsjeća na mletačka djela umjetnika kao što su Giovanni Bellini.</s>

<s>Ova slika je privukla mnogo pozornosti zbog neugodne teme, i premda danas postoje mnoge teorije o njezinom značenju, danas se smatra kako je ona bila pokušaj pomirenja Istočne i Zapadne Crkve u vrijeme turske opasnosti, te tako motiv Bičevanje Krista predstavlja patnje Konstantinopola.</s><s>Tako bi se osobe na slici mogle protumačiti; krajnje lijeva figura bi bio turski sultan Murat II., a stojeće figure od lijeva prema desno: kardinal Bessarion, Toma Peleolog (brat bizantskog cara Ivana VIII.) i Niccolò III. d'Este, vojvoda od Ferrare i domaćin Mantovskog koncila gdje se predlagao križarski rat protiv Osmanlija.</s>

<s>Sposobnost umjetnika da strogu perspektivu, inače karakteristiku firentinske slikarske škole kojoj della Francesca nije izravno pripadao, kombinira sa dražešnošću nizozemske umjetnosti je bila nedostižna.</s>

<s>Slavni historičar umjetnosti, Kenneth Clark, svrstao je ovu sliku u deset najvažnijih u historiji umjetnosti, prozvavši ju "najveća mala slika u historiji".</s>

<s>Izvori</s>

<s>Renesansne slike
Ikonografija Isusa
Slike 1450-ih
Authority control 2</s>

