Ronnie Brunswijk
<s>Ronnie Brunswijk (; Moiwana, 7. ožujka 1961.), surinamski političar, poslovni čovjek, profesionalni fudbaler, bivši vođa pobunjenika te osuđeni trgovac drogom, koji od 16. srpnja 2020. godine obnaša dužnost potpredsjednika Surinama u mandatu Chana Santokhija.</s><s>Prije toga je bio predsjednik Narodne skupštine.</s>

<s>Biografija</s>

<s>Revolucionar i kriminalac</s>

<s>Rodio se 1961. godine u selu Moiwana te je s 18 godina pristupio vojsci.</s><s>Nakon obuke na Kubi i završetka školovanja za vojnika, postao je osobni tjelohranitelj pučista i diktatora Désija Boutersea.</s><s>Tijekom jednog posjeta Nickerieju, Brunswijk je intervenirao nakon što se čuo pucanj, ali se ispostavilo da je jedan od članova počasne garde slučajno ispalio metak; godine 1984., Brunswijk je zatražio povišicu, ali je odmah dobio otkaz te mu major Paul Bhagwandas nije isplatio plaće koje su mu dugovali.</s><s>Sljedeće godine osniva tzv. Junglecommando (Surinamska narodnooslobodilačka vojska), gerilsku jedinicu koja se borila za veća prava maronske populacije u Surinamu.</s>

<s>Dana 22. srpnja 1986. godine, oko 03:00, Brunswijkovi komandosi oteli su 12 vojnika s njihovih pozicija u Stolkertsijveru, čime je formalno započeo višegodišnji krvavi Surinamski unutrašnji rat, u kojem su se Brunswijkovi gerilci borili protiv Bouterseove vojske.</s><s>Nešto kasnije, otkrilo se kako je Brunswijk 26. travnja iste godine opljačkao banku u Moengu, zbog čega je osuđen in absentia; međutim, ta mu je osuda donijela status "surinamskog Robin Hooda", koji je pljačkao državu i vraćao novac građanima.</s><s>Zanimljivo je kako je Nizozemska financirala Brunswijkove komandose tijekom rata.</s><s>U znak osvete, Bouterseova vojska je 29. studenog 1986. godine upala u Brunswijkovo rodno selo, Moiwanu, i počinila masakr nad stanovnicima sela, ubivši najmanje 39 ljudi, uglavnom žene i djece.</s><s>Brunswijkova rodna kuća zapaljena je, a cijelo je selo potpuno uništeno; preživjeli stanovnici izbjegli su u Francusku Gijanu, koja će od tog trenutka postati centar za izbjeglice iz Unutrašnjeg rata; do kraja rata, oko 10,000 Surinamaca pobjeglo je u susjednu zemlju.</s>

<s>Država je 21. srpnja 1989. godine u Kourouu uspjela ispregovarati prekid vatre s Brunswijkom, prema kojem su njegovi komandosi postali dio državne vojske i dobili su zadaću patroliranja i nadziranja teritorija Surinama.</s><s>Država je također obećala zaposliti Marone u rudarskoj i šumarskoj industriji.</s><s>Konačni mirovni sporazum potpisan je 8. kolovoza 1992. godine.</s><s>U istom ovom periodu, Nizozemska je in absentia optužila Brunswijka i Boutersea za trgovinu drogom te ih obojicu osudila; iako su svjedoci osporavali Brunswijkovu krivnju, sud u Haarlemu osudio ga je na osam godina zatvora za krijumčarenje kokaina, što je smanjeno na šest godina nakon žalbe.</s><s>Jedno je vrijeme čak postojala i Interpolova tjeralica za njega.</s>

<s>Politička karijera</s>

<s>U istom ovom periodu, Brunswijk započinje i političku karijeru i to pod okriljem ABOP-a, na čijem je čelu još od 1990. godine.</s><s>U Narodnu je skupštinu izabran 2005. godine, a 2007. godine došao je u fokus javnosti nakon fizičkog okršaja koji su Paul Somohardjo i on imali s kolegom zastupnikom Rashiedom Doekhijem, koga su napali nedugo nakon što je on ranije napao njih.</s><s>Cijeli je događaj bio viđen tijekom prijenosa uživo na javnoj televiziji.</s><s>Dana 29. lipnja 2020. godine postao je predsjednik Narodne skupštine, međutim Brunswijk se ubrzo kandidirao za potpredsjednika te je već 8. srpnja iste godine objavio kako će ga na mjestu predsjednika parlamenta naslijediti Marinus Bee, koji je dužnost preuzeo 14. srpnja 2020. godine; Brunswijk je tako postao predsjednik Narodne skupštine s najkraćim mandatom u historiji Surinama.</s><s>Dan prije Beeovog stupanja na dužnost, Brunswijk je jednoglasno (bez protukandidata) izabran za potpredsjednika, dok je za predsjednika Surinama izabran Chan Santokhi.</s><s>Prisegnuo je dva dana kasnije.</s>

<s>Poslovna karijera</s>

<s>Osim što se bavi politikom, Ronnie Brunswijk ima i prilično profitabilnu poslovnu karijeru.</s><s>Do 2020. godine bio je vlasnik kompanije za rudarenje zlata Robruns NV, koja je - prema podacima objavljenima u medijima - godie 2012. imala čak šest koncesija nad rudnicima zlata u Surinamu.</s><s>Ipak, kako bi se mogao kandidirati za potpredsjednika, Brunswijk je 2020. godine prenio prava na zakladu koja sada upravlja tvrtkom i koncesijama.</s>

<s>Također ima i vrlo značajnu ulogu u surinamskom nogometu, s obzirom na činjenicu da je vlasnik kluba Inter Moengotapoe, jednog od najuspješnijih surinamskih klubova.</s><s>Godine 2002. financirao je izgradnju nogometnog stadiona u Moengu, koji se u njegovu čast zove Ronnie Brunswijkstadion.</s><s>Međutim, njegovo upravljanje klubom izrazito je kontroverzno.</s><s>Godine 2005., Surinamski nogometni savez suspendirao ga je na pet godina jer je nekolicini igrača prijetio pištoljem nakon jedne utakmice, ali suspenzija je ubrzo povučena zbog manjka dokaza.</s><s>No, godine 2012. ponovo je suspendiran, ovoga puta na godinu dana, zbog nasilnog ponašanja prema sucu i jednom igraču tijekom utakmice.</s>

<s>Zanimljivo je kako Brunswijk, unatoč svojim godinama, osim što je vlasnik Inter Moengotapoea, također i igra za navedenu momčad te je službeno njezin kapetan.</s><s>U rujnu 2021. godine došao je u fokus javnosti jer je u svojoj 61. godini života, kao potpredsjednik Surinama, odigrao službenu utakmicu za svoj klub u CONCACAF Ligi; radilo se o utakmici osmine finala, a protivnik je bio honduraški klub C.D. Olimpia.</s><s>Sa 60 godina i 198 dana te brojem 61 na dresu, Ronnie Brunswijk službeno je postao najstariji igrač na jednoj službenoj međunarodnoj klupskoj utakmici, a uz to je bio i kapetan svoje momčadi; igrao je do 54. minute (kada ga je zamijenio njegov sin, Damian) te je imao 14 (od 17) uspješnih dodavanja.</s><s>Ova vijest odjeknula je diljem svijeta, međutim ubrzo se pretvorila u veliku kontroverzu.</s><s>Naime, iako je Olimpia lako pobijedila s visokih 6:0, ubrzo je procurila snimka koja pokazuje kako Brunswijk plaća protivničke igrače, što je dovelo do sumnji na namještanje utakmice.</s><s>CONCACAF je ubrzo pokrenuo formalnu istragu, koja je utvrdila ozbiljna kršenja pravila; oba su kluba diskvalificirana iz natjecanja, a Brunswijk je dobio trogodišnju suspenziju sudjelovanja u natjecanjima koja organizira CONCACAF.</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjske veze 
Official Facebook page (in Dutch)</s>

<s>Surinamski političari
Potpredsjednici Surinama
Surinamski poslovni ljudi
Surinamski oficiri
Surinamski vojskovođe
Surinamski fudbaleri
Surinamski kriminalci</s>

