Lasgush Poradeci
<s>Llazar Sotir Gusho (27. decembar 1899 – 12. novembar 1987), obično poznat po svom književnom pseudonimu Lasgush Poradeci, bio je albanski filolog, pjesnik, prevoditelj, pisac i jedan od piniora moderne albanske književnosti.</s><s>Smatra se jednim od najutjecajnijih albanskih pisaca 20. stoljeća, čija su djela izravno povezana s romantizmom i realizmom.</s>

<s>Rođen je u gradiću Pogradecu na Ohridskom jezeru u osmanskoj Albaniji, a osnovno i srednje obrazovanje završio je u Monastiru (današnjoj Bitoli) i Ateni, dok je akademsko obrazovanje stekao na sveučilištima u Bukureštu i Grazu.</s><s>Razvio je i održavao bliske veze s Asdrenijem, Ernestom Koliqijem, Gjergjem Fishtom i Mitrushom Kutelijem, koji se svi ubrajaju među najistaknutije albanske pisce toga doba.</s>

<s>Poradeci se najviše pamti po pjesničkim zbirkama Kolo zvijezda (, 1933) i Zvijezda srca (, 1937), koje su nadahnute tradicijom i posebnostima albanskog života.</s><s>Njegov je stil karakterističan po svojim stilskim i tehničkim dostignućima, po obliku i sadržaju, kao i obradi tema iz prirode, erotizma i filozofije.</s><s>Poznat je i po tome što je nekoliko važnih engleskih, francuskih, njemačkih, talijanskih i ruskih djela preveo na albanski jezik.</s>

<s>Život
Lasgush Poradeci rođen je 27. decembra 1899. u albanskoj obitelji u gradu Pogradecu na zapadnoj obali Ohridskog jezera, koji je tada pripadao osmanskoj Albaniji, a danas se nalazi u Republici Albaniji.</s><s>U rodnom je gradu osnovno formalno obrazovanje stekao u albanskoj osnovnoj školi, a od 1906. do 1916. pohađao je rumunjsku školu u Monastiru (današnjoj Bitoli u Sjevernoj Makedoniji).</s>

<s>Tijekom Prvog svjetskog rata Poradecijev otac, unatoč slabim odnosima između Albanaca i Grka u jugoistočnoj Albaniji u to vrijeme, uputio ga je u Grčku da nastavi školovanje, pod uvjetom da neće studirati u instituciji na grčkom jeziku.</s><s>Stoga je pohađao francuski Lycée Léonin u Ateni do 1920. godine.</s><s>U Ateni je posljednje dvije godine proveo u sanatoriju iz zdravstvenih razloga, u koji je, unatoč očajnoj financijskoj situaciji, upućen uz pomoć Sophije Schliemann.</s>

<s>Iako se nije potpuno oporavio, Poradeci se nakon godinu dana preselio u Bukurešt, gdje se pridružio  svom bratu.</s><s>U Bukureštu se upisao na Sveučilište umjetnosti i ušao u udrugu albanske dijaspore u Rumunjskoj, gde je kasnije izabran za tajnika.</s><s>U gradu je upoznao svoje kolege Asdrenija, Mitrusha Kutelija i brojne druge rumunjske pjesnike i književnike.</s><s>Godine 1924.</s><s>Fan Noli dodijelio je Poradeciju stipendiju za nastavak visokog obrazovanja u inozemstvu.</s><s>Odmah je otputovao u Berlin, gdje se nadao studirati kod albanologa Norberta Jokla, i nastavio za Sveučilište u Grazu, gdje je studirao romansko-germansku filologiju i tamo doktorirao 1933. godine.</s>

<s>Poradeci se sljedeće godine dobrovoljno vratio u Albaniju da predaje umjetnost u srednjoj školi u Tirani.</s><s>Od 1944. do 1947. godine bio je nezaposlen, tijekom razdoblja koje je karakterizirao kraj Drugog svjetskog rata i početak komunizma u Albaniji.</s><s>Sa suprugom je živio u Tirani s oskudnom plaćom nastavnika.</s><s>Nakon kratkog zaposlenja na Institutu za znanost, preteči Sveučilišta u Tirani, prevodio je književna djela za državno izdavačko poduzeće "Naim Frashëri" do umirovljenja 1974. godine.</s><s>Umro je u siromaštvu u svom domu u Tirani 12. novembra 1987. godine..</s>

<s>Djela
Lasgush Poradeci nesumnjivo je bio fasciniran estetikom prirode.</s><s>To je vidljivo, na primjer, u njegovoj pjesmi Poradeci, u kojoj se divi okruženju svog voljenog rodnog grada Pogradeca na Ohridskom jezeru, koji ga nikad nije prestalo fascinirati.</s><s>Njegovo pjesničko stvaralštvo temelji se na četiri elementa, zemlji, vodi, zraku i vatri, što su osnovne teme njegove poezije.</s><s>U pjesmama piše o pejzažima, ljubavnim i filozofskim temama, a sve su mu pjesme u biti meditativno-filozofske.</s>

<s>Sastavio je dvije izvanredne zbirke poezije, Kolo zvijezda (, 1933) i Zvijezda srca (, 1937), objavljene u Rumunjskoj.</s><s>Njegova je poezija daleko od toga da bude romantičarska i angažirana u usporedbi s poezijom albanske renesanse.</s><s>Karakteriziraju je duboke misli, labirint osjećaja i snažne univerzalne ideje.</s>

<s>U istom je razdoblju objavljivao pjesme u albanskom tjedniku Nova albanija ().</s><s>Ostala Poradecijeva djela uključuju Teološki izlet Sokrata, Uskoro, Kamadeva, Muharemove balade i Reshit Collaku.</s><s>Cjelokupno djelo koje je Lasgush Poradeci sastavio odnosilo se na Pogradec, njegovo rodno mjesto.</s>

<s>Poradecijeva cjelovita djela objavljena su 1989. godine.</s>

<s>Poradeci je također bio aktivan u prevođenju nekoliko značajnih međunarodnih književnih djela na albanski jezik.</s>

<s>Napomene</s>

<s>Reference</s>

<s>Albanski pisci</s>

