Regoč
<s>Regoč je jedna od osam pripovijedaka iz knjige Priče iz davnine koje je Ivana Brlić-Mažuranić oblikovala na temelju sadržaja i likova iz slavenske mitologije i hrvatske usmene predaje.</s><s>U toj se priči isprepliću životi stvarnih likova poput seljaka i čobana te nestvarnih likova kao što su vila Kosjenka, div Regoč i mnoge životinje.</s>

<s>Sadržaj</s>

<s>Radnja započinje na livadi s konjima na kojima jašu prekrasne vile.</s><s>Najmlađa među njima, Kosjenka, dobila je najbržeg konja koji je odvoji od ostalih vila i odvede sve do grada Legena gdje upoznaje Regoča, ogromnog diva koji je cijeli svoj život proveo brojeći srušene zidine grada.</s><s>Pošto tamo vječno pada snijeg odnosno nikada nema ljeta, Kosjenka i Regoč odlaze tražiti dva sela koja su se Kosjenki učinila prelijepim dok je jurila na svom hirovitom konju.</s><s>Zbog Kosjenkine znatiželje nastave put ispod zemlje gdje nailaze na mnoge probleme koje zajednički uspješno rješavaju te tako dolaze do svog cilja.</s><s>Izašavši na svjetlo dana Kosjenka upoznaje male pastire s kojima se vrlo brzo sprijatelji, a Regoč upoznaje Ljilju, najpametnijeg i najljepšeg dječaka u oba kotara, koji mu ispriča nesretnu priču o oba sela.</s><s>Naime, stanovnici i jednog idrugog sela bili su u stalnoj svađi pa su se starješine Ljiljinog sela uputile prema rijeci Zlovodi u namjeri da otklone nasip i tako potope susjedno selo.</s><s>No brza i jaka rijeka Zlovoda potapa oba sela, a pastiri se spašavaju tako što ih Regoč prenosi na uzvisinu do koje još nije dolazila voda.</s><s>Svi bi tako gledali kako Zlovoda ruši sve što se pred njom nađe, da se Kosjenka ne dosjeti i poviče Regoču da rupu kroz koju je prolazila voda začepi svojim tijelom.</s><s>Nakon nekoliko pokušaja Regoč ipak zaustavlja vodu te tako izazove val veselja koji brzo splasne jer su oba sela bila pod vodom bez žive duše.</s><s>Tužni pastiri priopćavaju Kosjenki, koja ih je u međuvremenu jako zavoljela, da nemaju kako živjeti jer nitko od odraslih nije preživio, ne znaju obrađivati zemlju, a da i znaju sve je ionako pod vodom.</s><s>Tada Ljiljo naredi Regoču da probuši rupu u zemlji koja proguta svu vodu i ponovo se pokažu krovovi sela, a na njihovo najveće iznenađenje na jednom prozoru ugledaju lica djeda i bake.</s><s>Otad pastiri žive u sreći i veselju sagradivši samo jedno selo, a usred sela je kula u kojoj je živjela prelijepa Kosjenka.</s><s>A što je bilo s Regočom?</s><s>On se uplašio kad je vidio naborana lica djeda i bake te je pomislio da su oni proživjeli strašne muke, pa se tako vratio nazad u svoj hladni Legen kojeg se ionako zaželio.</s>

<s>Utjecaj i značenje 
Regoč je jedna od popularnijih priča iz zbirke te je vrlo često inscenirana u kazalištima za djecu i mlade.</s><s>Likovi Regoča i Kosjenke te pojam Legen grada su postali opća mjesta hrvatske književnosti za djecu, a priča o dva posvađana sela se često koristi kao metafora za razjedinjenost.</s><s>Kao lik, Regoč nalazi mjesto u galeriji takozvanih "nježnih divova" koji su često motiv europskih legendi i mitova.</s><s>Po njemu je nazvana najveća pozornica Ogulinskog festivala bajke koji se u čast Ivane Brlić-Mažuranić održava svake godine u njenom rodnom mjestu, Ogulinu.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske poveznice 
www.lektire.hr – Regoč
www.lektire.me – Ivana Brlić-Mažuranić: Regoč
www.childrenslibrary.org – Regoč  (pregledavanje knjige)
dzs.ffzg.unizg.hr – Ivana Brlić-Mažuranić: Priče iz davnine</s>

<s>Priče 1916.</s><s>Bajke
Hrvatska književnost</s>

