Pseudokod
<s>Pseudokod je programski kod napisan običnim jezikom koji se koristi u udžbenicima programiranja da bi se objasnio određeni algoritam bez korištenja konkretnog programskog jezika.</s><s>Poželjno je, ali ne i obavezno, da pseudokod koristi dosljednu sintaksu.</s><s>Pseudokod se najčešće piše na jeziku čitaoca.</s>

<s>Riječ pseudokod potiče od starogrčke riječi pseudēs - laž i riječi kod, te bi bukvalan prevod na srpski bio „lažni kod“.</s>

<s>Slijedi primjer koda u programskom jeziku C i odgovarajućeg pseudokoda na srpskohrvatskom jeziku, koji služe za opis algoritma izračunavanja faktorijela cijelog broja:</s>

<s>Pseudokod u mnogim slučajevima može biti još deskriptivniji i slobodnijeg stila nego ovaj dat u primjeru.</s>

<s>U pisanju pseudokoda se često koriste i sintakse postojećih programskih jezika, kao što su se u datom primjeru koristile C-ove vitičaste zagrade za početak bloka i obične zagrade za ograničavanje izraza.</s><s>Drugi autori će pozajmljivati sintaksu iz programskih jezika koji su najsrodniji njima ili čitaocima kojima je pseudokod namijenjen.</s>

<s>Pri pisanju pseudokoda se najčešće izbjegava opisivati dijelove algoritma koji nisu vezani za suštinu rješenja ili koji su vezani za gradivo koje potencijalni čitalac vjerovatno nije savladao.</s><s>Tako, najčešće se ne opisuje memorijska alokacija, tipovi podataka, tip rezultata funkcije itd.</s>

<s>programiranje</s>

