Ravno zrcalo
<s>Ravno zrcalo je ravna glatka površina koja odbija svjetlost, pritom je dobivena slika predmeta prividna (virtualna), uspravna i jednake veličine kao predmet koji se zrcali.</s>

<s>Pustimo li uzak pramen Sunčevih zraka na ravno zrcalo, pramen zraka će se odbiti kao i lopta koja udari u zid.</s><s>Fizikalno tijelo s glatkom površinom, koje odbija zrake svjetlosti zove se zrcalo.</s><s>Svjetlost koja pada na takvo zrcalo odbija se tako da je kut upadanja jednak kutu odbijanja.</s><s>Kut upadanja je kut što ga čini zraka s okomicom u točki upadanja, a kut odbijanja je kut što ga čini odbijena zraka s istom okomicom.</s><s>Te zrake leže u ravnini koja je okomita na ravninu zrcala.</s><s>To je zakon refleksije ili zakon odbijanja svjetlosti.</s>

<s>U ravnom zrcalu možemo zbog refleksije vidjeti sliku predmeta od kojeg dolaze zrake svjetlosti.</s><s>Čini se kao da se slika u ravnom zrcalu nalazi iza zrcala.</s><s>Ta se slika ne može uhvatiti na zastoru, pa se zove prividna ili virtualna slika.</s><s>Pramen zraka koji izlazi iz točke A dolazi nakon refleksije u naše oko.</s><s>Produljimo li te zrake iza zrcala, one će se sjeću u točki A’ koja je slika točke A. Iz slike vidimo homocentričan (sa zajedničkim središtem) snop zraka svjetlosti ostaje homocentričan i poslije refleksije, to jest zrake koje dolaze iz izvora A odbijaju se tako kao da izlaze iz slike A’.</s>

<s>Geometrijska optika</s>

<s>U geometrijskoj optici zanemaruje se valna priroda svjetlosti, a temeljni je pojam svjetlosna zraka.</s><s>U nekom sredstvu svjetlost može biti djelomično ili potpuno apsorbirana (upijena) ili transmitirana (propuštena), a na granici sredstava reflektirana (odbijena) ili pak podliježe refrakciji (lomu).</s><s>Osnovni su zakoni geometrijske optike zakon pravocrtnoga širenja svjetlosti, zakon neovisnosti svjetlosnih zraka, zakon refleksije i zakon loma.</s><s>Osvijetljenost plohe povećava se ako na nju pada svjetlost iz dvaju ili više izvora.</s><s>Pri refleksiji (odbijanju) svjetlosti upadni je kut jednak kutu refleksije, a upadna i reflektirana zraka leže u istoj ravnini, okomitoj na plohu refleksije.</s><s>Lom (refrakcija) svjetlosti zbiva se pri prijelazu iz jednog optičkoga sredstva u drugo, a upadni kut α1 i kut loma α2 povezani su Snellovim zakonom loma:</s>

<s>gdje je: n - indeks loma (refrakcija).</s><s>Pri prijelazu iz optički rjeđeg u optički gušće sredstvo zraka se istodobno i lomi i reflektira.</s><s>Zakon loma očituje se kod planparalelne ploče (pomaknuta slika), optičke prizme (na primjer otklon upadne zrake) i leće (na primjer kod mikroskopa i dalekozora).</s><s>Svojstva leće iskazuje jednadžba:</s>

<s>gdje je: S1 - udaljenost predmeta od leće, S2 - udaljenost slike od leće, a f - žarišna duljina, pozitivna za sabirne, a negativna za rastresne leće.</s><s>Slika predmeta koju stvara leća može biti uvećana ili umanjena, realna ili virtualna, te uspravna ili obrnuta.</s><s>Zraka koja iz optički gušćega sredstva indeksa loma n2 pada na granicu s optički rjeđim sredstvom indeksa loma n1, pod kutom većim od graničnoga:</s>

<s>u potpunosti se reflektira.</s><s>To je totalna refleksija.</s><s>Ona omogućuje obrtanje slike u različitim optičkim sustavima, a čini i osnovni mehanizam širenja svjetlosti kroz optička vlakna (svjetlovode).</s>

<s>Izvori</s>

<s>Optika</s>

