Centrolew
<s>Centrolew je kolokvijalni naziv za koaliciju 6 centrističkih i ljevičarskih partija zastupljenih u Sejmu; to su bili; Kršćanski demokrati, Radnička partija, Narodna partija-Piast, Socijalisti, Narodna partija-Oslobođenje i Seljačka partija.</s>

<s>Karakteristika i historija</s>

<s>Centrolew je osnovan 14. septembra 1929. sa ciljem konsolidacije opozicije i parlamentarne demokracije u Međuratnoj Poljskoj.</s>

<s>Partija Centrolewa organizirale su Kongres za obranu narodnih prava i sloboda u Krakovu 29. jun 1930. sa dva glavna zahtjeva i slogana: 
 1) ostavka vlade Józefa Piłsudskog
 2) formiranje ustavne vlade koja će imati širu narodnu podršku</s>

<s>Centrolew je u želji da dobije širu podršku naroda 14. septembra, organizirao masovne skupove i demonstracije u 21 grada, koji su protekli sa sukobma sa policijom pa je bilo i ubijenih i ranjenih.</s><s>Zbog tog je 29. augusta predsjednik je raspustio Sejm.</s>

<s>Hapšenja lidera Centrolewa započela su još u noći 8. septembra/10. septembra, među pohapšenima našli su se; Herman Lieberman, Norbert Barlicki, Adam Pragier, Stanisław Dubois, Mieczysław Mastek, Adam Ciołkosz, Kazimierz Bagiński, Józef Putek, Wincenty Witos, Władysław Kiernik, Karol Popiel, Adolf Sawicki, Aleksander Dębski, Julian Leszczyński, Antoni Wysocki, Wojciech Korfanty koji su zatvoreni u Tvrđavu u Brestu.</s>

<s>Na Općim izborima 16. novembra  partije Centrolewa izašle su sa listom br. 7 pod imenom Związek Obrony Prawy i Wolności Ludu (Savez za za obranu narodnih prava i sloboda).</s><s>Zbog pritiska i manipulacija državne uprave (uključujući poništavanje izbora u 11 izbornih jedinica) i nedostatka snažnije javne podrške Centrolew nije stekao većinu u Sejmu osvojivši samo 79 poslaničkih mjesta i 13 u senatu.</s>

<s>Početkom 1931. zbog poraza na izborima i unutrašnjih trazavica Centrolew se raspao.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Centrolew (na portalu Encyklopedia PWN)</s>

<s>Političke stranke u Poljskoj</s>

