Friedrich Schleiermacher
<s>Friedrich Schleiermacher (Breslau, 21. 11. 1768. – Berlin, 12. 2. 1834), njemački filozof, teolog i profesor, jedan od najznačajnijih predstavnika protestantske teologije i utemeljitelj suvremene filozofijske hermeneutike.</s>

<s>Biografija 
Schleiermacher je rođen 1768. u Breslauu, gradu u Šleskoj pokrajini tadašnje Kraljevine Pruske (danas Wrocław u Poljskoj).</s><s>Njegov djed Daniel bio je pastor povezan s cionitima, a otac Gottlieb kalvinistički kapelan u pruskoj vojsci.</s><s>Friedrich je školovanje započeo u moravskoj školi u Nieskyju u Gornjoj Lužici i Barbyju kod Magdeburga, no pijetistička moravska teologija nije ga zadovoljila i uz očev nevoljki pristanak upisao se na Univerzitet u Halleu, instituciju koja je prigrlila racionalistički duh Wolfa i Semlera.</s><s>Još u ranim tekstovima Schleiermacher je razrađivao shvaćanje religije kao sentimenta izravne ovisnosti o beskonačnom, prema kojem je individua isključivo samoprikaz beskonačnog i njegovo pojedinačno postojanje.</s><s>Sukladno tom počivanju na grudima beskonačnog, pojedinac može prekoračiti svoju prostorno-vremensku uvjetovanost odnosno "ropski bitak" Kantove transcendentalne filozofije.</s><s>Na osnovi pretpostavki da je bit religije zrenje i osjećaj univerzuma, osluškivanje i prepuštanje njegovim vlastitim prikazima i radnjama, Schleiermacher je izgradio vlastiti filozofski sistem koji se temelji na uvidu u jedinstvo uma i prirode.</s><s>Dok se prirodne nauke bave ozbiljenjem prirode u umu, duhovne nauke osvjetljuju tijek samoozbiljenja duha u prirodi kao temelj filozofije kulture.</s><s>Prema Schleiermacheru, granična "normativna" nauka među njima je dijalektika, kao platonski razumljeno "umijeće vođenja razgovora" radi same istine.</s><s>To podrazumijeva da je nauka dijaloška zajednica istraživača u kojoj naučne spoznaje dobivaju svoju provjeru i verifikaciju.</s><s>Ovim je postavio pravac suvremenim teorijama intersubjektivno posredovane spoznaje i komunikacijske zajednice općenito.</s>

<s>Još je važnije njegovo utemeljenje filozofijske hermeneutike.</s><s>Sukladno učenju Wolfa, Ernestija, Morusa i naročito Schlegela, Schleiermacher je smatrao da se svakom tekstu pa tako i Bibliji treba pristupiti kao jezično-umjetničkom proizvodu njegovih autora.</s><s>Pri takvoj zadaći uspostavio je i kanon "hermeneutičkoga kruga" odnosno načelo načelo da se tekstualna cjelina mora tumačiti iz svojih dijelova (i obratno).</s><s>Misija razumijevanja uvijek se nalazi u frikciji između individualno-produktivnoga i općejezičnoga, između individualnih misli i općih načela govora.</s><s>S obzirom na to, Schleiermacher je razlikovao gramatičku i psihološku interpretaciju – dok se gramatička bavi razumijevanjem govora tj. time što govornik čini od jezika i njegovih elemenata, tehnička i psihološka interpretacija bave se mislima, tj. unutarnjim govorom (meditacija) i njegovim izvanjskim priopćenjem (kompozicija), te nastankom toka glavnih i sporednih misli.</s><s>Tek kada se uzmu zajedno, takve interpretacije omogućuju cjelinu razumijevanja.</s><s>Univerzalnost Schleiermacherove hermeneutike ponajprije je u njezinu zahtjevu za "razumijevanjem tuđega govora" uopće, čime ona postaje primjenljiva na sva područja čovjekova stvaralaštva.</s><s>Od 1804. do 1807.</s><s>Schleiermacher je radio kao profesor na Univerzitetu u Halleu, a 1810. bio je jedan od utemeljitelja Univerziteta u Berlinu.</s><s>Jedno vrijeme obnašao je i dužnost sekretara Pruske akademije nauka.</s><s>Godine 1809. vjenčao se s Henriette von Willich i 11 godina kasnije dobio sina Nathaniela čija je smrt u dobi od samo devet godina ostavila je dubok trag na Schleiermachera.</s><s>Preminuo je u Berlinu 1834. od pneumonije, u 65. godini života.</s>

<s>Opus 
 Hermeneutik und Kritik, Reimer, Berlin, 1838
 Sämmtliche Werke, Berlin 1834–64
 Werke in Auswahl
 Kritische Gesamtausgabe, Berlin / New York (Verlag Walter de Gruyter) 1980
 Monologen, Meiner, Hamburg, 1978, 
 Über die Religion, ur.</s><s>Andreas Arndt.</s><s>Meiner, Hamburg, 2004, 
 Über die Religion, 1799, 1806 i 1821. ur.</s><s>Niklaus Peter, Frank Bestebreurtje i Anna Büsching, Theologischer Verlag Zürich, Zürich 2012, 
 Ethik (1812/13), ur.</s><s>Hans-Joachim Birkner.</s><s>Meiner, Hamburg 1990, 
 Dialektik (1811), ur.</s><s>Andreas Arndt.</s><s>Meiner, Hamburg 1986, 
 Dialektik (1814/15), ur.</s><s>Andreas Arndt.</s><s>Meiner, Hamburg 1988, 
 Die Weihnachtsfeier.</s><s>Ein Gespräch, Manesse, Zürich 1989, 
 Hermeneutik und Kritik: mit einem Anhang sprachphilosophischer Texte Schleiermachers, ur.</s><s>M. Frank.</s><s>Suhrkamp, Frankfurt a. M. 1977,  (Suhrkamp-Taschenbuch Wissenschaft, 211).</s><s>Bruchstücke der unendlichen Menschheit, Fragmente, Aphorismen und Notate der frühromantischen Jahre, ur.</s><s>Kurt Nowak, Union Verlag Berlin, 1984
 Pädagogik.</s><s>Die Theorie der Erziehung von 1820/21 in einer Nachschrift, Berlin, de Gruyter, 2008</s>

<s>Literatura</s>

<s>Barth, Karl.</s><s>The Theology of Schleiermacher. trans.</s><s>Geoffrey Bromiley.</s><s>Grand Rapids, Michigan: Eerdmans, 1982.</s><s>Barth, Karl.</s><s>"Schleiermacher" u Protestant Theology from Rousseau to Ritschl, New York: Harper, 1959. pogl.</s><s>VIII, str. 306–354.</s><s>Berman, Antoine.</s><s>L'épreuve de l'étranger.</s><s>Culture et traduction dans l'Allemagne romantique: Herder, Goethe, Schlegel, Novalis, Humboldt, Schleiermacher, Hölderlin, Paris, Gallimard, Essais, 1984.</s><s>Brandt, R. B. The Philosophy of Schleiermacher: The Development of his Theory of Scientific and Religious Knowledge.</s><s>Westport, CT: 1968.</s><s>Crouter, Richard.</s><s>Friedrich Schleiermacher: Between Enlightenment and Romanticism.</s><s>Cambridge: Cambridge University Press: 2008.</s><s>Gadamer, Hans-Georg.</s><s>Truth and Method, 2. rev. izd., pr.</s><s>Joel Weinsheimer i Donald G. Marshall.</s><s>New York: Continuum, 1994.</s><s>Kenklies, Karsten.</s><s>"Schleiermacher, Friedrich Daniel Ernst" u Encyclopedia of Educational Theory and Philosophy. ur.</s><s>D.C. Phillips.</s><s>Thousand Oaks: SAGE Publications, 2014, str. 733–735.</s><s>Kerber, Hannes.</s><s>"Strauss and Schleiermacher.</s><s>An Introduction to 'Exoteric Teaching" u Reorientation: Leo Strauss in the 1930s. ur.</s><s>Martin D. Yaffe i Richard S. Ruderman.</s><s>New York: Palgrave, 2014, str. 203–214.</s><s>Kirn, O. "Schleiermacher, Friedrich Daniel Ernst." The New Schaff-Herzog Encyclopedia of Religious Knowledge.</s><s>Vol.</s><s>X. New York: Funk and Wagnalls, 1911. str. 240–246.</s><s>Mariña, Jacqueline, ur.</s><s>The Cambridge Companion to Friedrich Schleiermacher.</s><s>Cambridge: Cambridge University Press, 2005, 
 Munro, Robert.</s><s>Schleiermacher: Personal and Speculative.</s><s>Paisley: A. Gardner, 1903.</s><s>Niehbuhr, Richard R. Schleiermacher on Christ and Religion: A New Introduction.</s><s>New York: Scribners, 1964.</s><s>Park, Jae-Eun.</s><s>"Schleiermacher's Perspective on Redemption: A Fulfillment of the coincidentia oppositorum between the Finite and the Infinite in Participation with Christ." Journal of Reformed Theology 9/3 (2015): 270-294.</s><s>Selbie, W. E. Schleiermacher: A Critical and Historical Study.</s><s>New York: Dutton, 1913.</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Friedrich Daniel Ernst Schleiermacher, Stanford Encyclopedia of Philosophy
  Friedrich Daniel Ernst Schleiermacher, Boston University
  Friedrich Daniel Ernst Schleiermacher, Hrvatska enciklopedija (LZMK)</s>

<s>Njemački filozofi
Njemački teolozi
Kršćanski filozofi
Kršćanski teolozi</s>

