Predstava u Škofjoj Loki
<s>Predstava u Škofjoj Loki najstarija je slovenska narodna predstava koja se izvodi ulicama srednjovjekovnog centra Škofje Loke u Sloveniji.</s><s>U povorci tokom posta i Uskrsa učestvuje više od 900 domaćih izvođača.</s><s>Izvodi se na dijalektu vremena kada je napisana, i na više lokacija.</s>

<s>Predstava je bazirana na drevnim djelima kapučinskog monaha Lovrenca Marusič - otac Romuald (1676.–1748.), sa prikazima 20 scena križnog puta i scena iz Starog i Novog zavjeta.</s><s>Osim glumaca, u izvođenju predstave učestvuju glumci, oko 400 volontera i građanstvo iz lokalne zajednice.</s><s>Predstava je tradicionalna, ali se zbog složenosti izvodi svakih šest godina.</s><s>Posljednji put to je bilo 2021. god.</s>

<s>Iako se smatra važnim dijelom lokalnog identiteta, predstava također doprinosi društvenoj koheziji dajući uključenim stanovnicima priliku da se povežu jedni s drugima i osjećaju se kao da doprinose svojoj zajednici.</s><s>Znanje i vještine povezane s izvođenjem predstave prenose se sa starijih na mlađe generacije unutar porodica koje sudjeluju.</s><s>Jedan dio zanatskih radionica svojom izradom pomaže u izvođenju predstave.</s><s>Igra strasti se nalazi i u nastavnim planovima i programima lokalnih škola.</s>

<s>Nematerijalna kulturna baština 
Predstava u Škofjoj Loki upisana je na UNESCO-vu Reprezentativnu listu nematerijalnog kulturnog naslijeđa čovječanstva kao element nematerijalnog kulturnog naslijeđa Slovenije.</s><s>Odluku o upisu doneo je Međuvladin komitet za očuvanje nematerijalnog kulturnog nasleđa na zasjedanju koje je održano od 28 novembra do 2 decembra 2016. u Adis Abebi.</s>

<s>Reference</s>

<s>Nematerijalna svjetska baština u Sloveniji</s>

