04 megazin za hakiranje stvarnosti
<s>Nulačetiri, megazin za hakiranje stvarnosti (poznat i kao 04 megazin za hakiranje stvarnosti) bio je tiskani časopis/fanzin koji je pokrenuo i izdavao Savez udruga Klubtura od travnja 2004. godine.</s><s>Časopis je prestao izlaziti u proljeće 2006. godine, no posljednji je broj izašao u studenom 2007. godine.</s><s>To je bio 17. broj ovog časopisa.</s><s>Nulačetvorka se bavila raznovrsnim temama s područja alternativne kulture, kulturnim politikama, civilnim društvom i sličnim temama.</s>

<s>Ideja o fanzinu/časopisu 
Ideja koja je stajala iza pokretanja ovog fanzina bila je proširiti optok informacija o programima i djelovanju udruga, inicijativa i pojedinaca koji djeluju na nezavisnoj kulturnoj sceni i unutar Saveza udruga Klubtura te informirati o sadržajima, programima i natječajima koji nisu tada bili pokriveni u mainstream medijima.</s><s>Osim te dvije spomenute ideje, prema riječima Krune Jošta u uvodu predbroja iz 2004. godine, ovaj je fanzin imao i još jednu osnovnu ideju, a to je: “informacijski izbombardirati tematsko područje podacima koji se usko tiču neprofitnog sektora, alternativne kulture, kulturne politike, i civilnog društva...”
U prvom redu, časopis se obraćao mlađoj publici.</s>

<s>Povijest</s>

<s>Urednici pilot broja bili su: Kruno Jošt, Andrija Vranić, Boris Marić i Tanja Topolovec.</s><s>Naklada tog broja iznosila je 1000 primjeraka, a donatori su bili Institut Otvoreno društvo te Gradski ured za kulturu Grada Zagreba.</s><s>U rujnu 2005. godine časopis započinje s regionalnom distribucijom te je od tada bio dostupan u Beogradu, Novom Sadu, Sarajevu, Mostaru i Skopju što je omogućilo otvaranje prostora za uspostavljanje novih veza među organizacijama i inicijativama koje su nastajale od 90-ih godina 20. stoljeća.</s><s>Nakon nekoliko objavljenih brojeva, časopis su kao vrijednu i kvalitetnu pojavu na hrvatskoj medijskoj sceni prepoznali razni mediji pa su tako u emisiji Hrvatske radiotelevizije Transfer gostovali 18. svibnja 2005. godine Lela Vujanić i Kruno Jošt u jednom od priloga.</s><s>U 2006. godinu časopis je krenuo u novom, redizajniranom obliku i većim brojem stranica kao i s reorganiziranom sadržajnom strukturom kojom se nastojalo obuhvatiti čitav niz korisničkih grupa.</s>

<s>04 megazin distribuiran je po infoshopovima, klubovima i mjestima u kojima su se provodili sadržaji nezavisne kulture, a od 5. broja prodavao se i na kioscima Tiska u Hrvatskoj.</s><s>Izlaskom na kioske 04 megazin je napravio golemi iskorak pokušavajući postupno doprijeti do većeg broja publike u mjestima udaljenima od centra.</s><s>Kasnije su časopis prodavali i kolporteri.</s><s>Ono što se pokazalo presudnim za ovaj časopis bilo je pomanjkanje financijskih uvjeta.</s><s>Dinamika rada časopisa 04 magazina uvelike se zasnivala na minimalizaciji troškova te na samoorganizaciji i djelomično na volonterskom radu.</s><s>Usprkos djelomičnoj tržišnoj orijentaciji, časopis nije mogao opstati u uvjetima tržišne dinamike, ponajprije zbog specifičnog sadržja kojim je ciljao na određeni tip publike koja je bila malobrojna u hrvatskim okvirima, ali i zbog stava kojim se beskompromisno odricao komercijalizacije i stvaranja spektakularnog sadržaja.</s><s>Usprkos interesu čitatelja i entuzijazmu uredničkog tima i suradnika, 'Nulačetvorki' je presudila njezina vlastita, beskompromisna politika – naprosto je bila nedovoljno komercijalna da bi bila interesantna velikim sponzorima.</s>

<s>Posljednji broj dizajnirao je Jadranko Marjanović.</s><s>Naklada ovog broja iznosila je 750 primjeraka.</s>

<s>Sadržaj časopisa/fanzina 
Časopis je pratio sadržaje i izvještavao s različitih događanja kao što su Anarhistički sajam knjiga u Zagrebu, predstavljao alternativne kolektive i inicijative, bavio se temama intelektualnog vlasništva, copyrighta, slobodnog softvera te donosio intervjue s poznatim osobama (umjetnicima, sociolozima, aktivistima, akademicima) poput Johna Zerzana, Jimmyja Walesa koji se bave različitim idejama o alternativnim ekonomskim i društvenim sustavima te o alternativnim načinima organizacije društva.</s>

<s>Obrađivane teme u časopisu kretale su se od kritike globalnog konzumerizma, vodiča za medijske gerilske taktike, razmatranja kulturnih politika i praksi, zagovaranja ljudskih prava, vodiča kroz slobodni softver i softver otvorenog koda do propitivanja društvene stvarnosti u Hrvatskoj kroz teme kao što su odnos prema manjinama, odnos službene politike prema uporabi droga i ovisnicima, mladima na tržištu rada itd.</s>

<s>Posebnu pažnju časopis je posvećivao lokalnom razvoju kulturnih politika te je redovito donosio izvještaje o pomacima lokalnih kulturnih inicijativa.</s>

<s>Urednici i suradnici 
U prvom broju urednički tim bili su: Lela Vujanić, Pero Gabud, Tanja Topolovec, Kruno Jošt, Vesna Janković, Ivana Armanini i Karolina Pavić.</s>

<s>Neki od suradnika tijekom godina bili su: Teo Petričević, Tomislav Medak, Marijan Crtalić.</s><s>Posljednji broj uredili su: Stjepan Jureković, Katarina Pavić, Janja Sesar, Dea Vidović i 
Emina Višnić.</s><s>Glavna urednica bila je Dea Vidović.</s>

<s>Popis izdanja</s>

<s>Sadržaji i teme pojedinih brojeva 04 megazina za hakiranje stvarnsoti:</s>

<s>br. 0 (travanj 2004.) Clubture mreža, copy-right, copy-left, copy-paste.</s>

<s>br. 1 (studeni 2004.) Slobodno stvaralaštvo, Nezavisna scena Istre i Kvarnera.</s>

<s>br. 2 (siječanj 2005.) Operacija Džabelesku – Angažirano izdavaštvo, Zelena mreža i permakultura.</s>

<s>br. 3 (veljača 2005.) Prvo zagrebačko izdanje festivala Sloboda stvaralaštvu, Strip blok – Aleksandar Zograf, Lets – alternativna ekonomija.</s>

<s>br. 4 (ožujak 2005.) Radikalni pirati u Amsterdamu, Strip blok – Tomaž Lavrič, Homofobija među nama.</s>

<s>br. 5 (travanj 2005.) Prvi anarhistički sajam knjiga u Hrvatskoj, John Zerzan u Hrvatskoj, Multikultura – Iran.</s>

<s>br. 6 (svibanj 2005.) Joseph Beuys + enigma objekta, Javne politike – Pravo na grad, Slobodni i otvoreni softver, Strip blok – Igor Hofbauer.</s>

<s>br. 7 (lipanj 2005.) Jimmy Wales – Wikipedija, Taktički mediji na talijanski način, Nasilje, nenasilje i pacifizam.</s>

<s>dvobroj 8/9 (srpanj 2005.) Slobodarske prakse: Yommango, beogradski biro za kulturu i komunikaciju, Ovidiu Tichindelenau, ZMAG – Zelena mreža aktivističkih grupa.</s>

<s>br. 10 (rujan 2005.) Zvonimir Dobrović – Queer Zagreb, Ponovno zauzimanje javnog prostora (Skvotiranje u Zagrebu, Vratimo javno javnosti), Participativna ekonomija.</s>

<s>br. 11 (listopad 2005.) Komunikacijski kapitalizam (Jodi Dean – komunikacijski kapitalizam i tehnofetišizam), S manifestacije Operacija: Grad, Festival svjetskog kazališta, Festival eksperimentalnog filma, Terminal 2005.</s>

<s>br. 12 (studeni 2005.) Deadly marketinške strategije (product placement, subliminalno oglašavanje, seksizam, buy nothing day), Zooropa – Slovenija.</s>

<s>dvobroj 13/14 (prosinac 2005.) Drug policy u Hrvatskoj, Privatizacija vode, Kraj na zemlji (pravo na azil).</s>

<s>br. 15 (veljača 2006.) Mladi na tržištu rada u Hrvatskoj, Privatnost na webu, Strip blok – Dunja Janković.</s>

<s>br. 16 (ožujak 2006.) Richard Stallman – GNU, Vlasništvo (abeceda vlasništva, vlasništvo je krađa, odricanje od vlasništva), Drugi ZagrebDox – Kako smo se navukli na dokumentarce?</s>

<s>br. 17 (studeni 2007.) Kad građani sudjeluju u kreaciji i obrani urbanog krajolika, Strip i striparije hrvatske tranzicije, Dizajn nezavisne kulturne scene.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske poveznice</s>

<s>Nezavisna kultura u Hrvatskoj
Časopisi
Fanzini</s>

