Gnej Pompej Trog
<s>Gnej Pompej Trog (, 1. stoljeće prije n.e.) bio je galo-rimski povjesničar iz keltskog plemena Vokoncija (Vocontii) u Narbonskoj Galiji, koji je živio za vrijeme vladavine cara Augusta.</s><s>Bio je suvremenik povjesničara Tita Livija, a otac mu je kao časnik služio u vojsci Julija Cezara.</s>

<s>Pored botaničkih i zooloških spisa, sastavljenih na temelju Aristotelovih djela, Trog je napisao prvu opću povijest antičkog svijeta od naslovom Filipske povijesti () u 44 knjige.</s><s>Djelo započinje poviješću starog Istoka – Asirskog, Međanskog i Perzijskog carstva, a završava se Augustovim ratovima u Hispaniji.</s><s>U djelu je opisana i povijest Makedonskog kraljevstva do dolaska Rimljana, uključujući i osvajanja Filipa II, pa mu otuda i ime.</s><s>Opisana je i povijest Parta do 20. g. prije n.e.</s>

<s>Djelo je sačuvano samo u jednom Justinovom izvodu (epitome), no vidi se da mu je konstrukcija bila umjetnička i da je pisao uzvišenim stilom.</s><s>U predgovoru, Justin za Troga kaže da je bio "čovjek starinskog retorskog izričaja" (vir priscae eloquentiae).</s><s>Trog u svom djelu nije koristio direktan govor te je osuđivao i Salustija i Livija, koji su prema tradiciji grčke i rimske historiografije u svoja djela unosili mnoge retorski stilizirane govore.</s><s>Od grčkih uzora koristio se naročito Teopompovim povijesnim djelom.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s></s>

<s>Rimski historičari</s>

