Longitudinalni val
<s>Longitudinalni val je val gdje čestice titraju u smjeru širenja vala.</s><s>Najvažniji primjer longitudinalnih valova su valovi zvuka u zraku.</s><s>U čvrstim tijelima mogu se rasprostirati i transverzalni i longitudinalni valovi, a u tekućinama i plinovima samo longitudinalni valovi.</s><s>Kad zatitra čvrsto tijelo, na primjer glazbena viljuška, ti se titraji šire kroz zrak.</s><s>Pri tom zrak ne struji već se od izvora vala šire titraji na sve strane u obliku zgušnjenja i razrjeđenja.</s>

<s>Val</s>

<s>Val je širenje poremećaja kojim se prenosi energija kroz neko sredstvo (medij), a da se sredstvo kao cjelina ne pomiče.</s><s>Kada se valovi nađu na granici između dvaju različitih sredsatva, dolazi do njihova ogiba, refrakcije (loma) ili refleksije (odbijanja) i u posebnim uvjetima do stojnih valova.</s><s>Mehanički valovi se mogu širiti samo kroz neku tvar (medij), dok se elektromagnetski valovi mogu širiti i vakuumom.</s>

<s>Valovi također mogu biti:
 longitudinalni – čestice titraju u smjeru širenja vala.</s><s>Najvažniji primjer longitudinalnih valova su valovi zvuka u zraku.</s><s>U tekućinama i plinovima samo se rasprostiru longitudinalni valovi;
 transverzalni – čestice titraju poprečno na smjer širenja.</s><s>U čvrstim tijelima mogu se rasprostirati i transverzalni i longitudinalni valovi;
 progresivni – val se širi u određenom smjeru i pritom se energija prenosi s čestice na česticu;
 stojni – neke čestice titraju, a neke stalno miruju; energija se ne prenosi prostorom.</s>

<s>Periodički se valovi mogu opisati karakterističnim veličinama: frekvencijom, amplitudom, periodom i valnom duljinom.</s><s>Udubine koje nastaju kada bacimo sredstvo u vodu zovemo valnim dolovima, a izbočine valnim brijegovima.</s><s>Od mjesta gdje je kamen pao izmjenično se rasprostiru kružni brjegovi i kružni dolovi.</s><s>Val je ustvari širenje titraja u elastičnom sredstvu.</s><s>Kad kamen padne u vodu, prouzrokuje titranje na onom mjestu gdje je u vodu udario.</s><s>Čestice vode na tom mjestu zatitraju, i to se titranje dalje širi u obliku valova jer su čestice vode međusobno elastično povezane.</s><s>Kod vala se ne prostire materija već energija titranja koja putuje od čestice do čestice.</s><s>Prividno nam se čini da voda teče, ali ako promotrimo kakav list koji pliva na vodi vidjet ćemo da se taj ne pomiče s valom već se njiše gore i dolje na istom mjestu površine vode.</s><s>Ono što kod vala putuje samo je slika titraja u izvjesnom trenutku.</s><s>Tvar u kojoj se val rasprostire zove se sredstvo vala, a čestica koja je počela titrati i iz koje se val širi zove se izvor vala.</s><s>Valovi koji se šire na površini nekog sredstva zovu se površinski valovi, a valovi koji se šire u nekom prostoru zovu se prostorni valovi.</s>

<s>Zvuk</s>

<s>Zvuk je mehanički val frekvencija od 16 Hz do 20 kHz, to jest u rasponu u kojem ga čuje ljudsko uho.</s><s>Zvuk frekvencije niže od 16 Hz naziva se infrazvukom, zvuk frekvencije više od 20 kHz ultrazvukom, a ako je frekvencija viša od 1 GHz, hiperzvukom.</s><s>Zvuk nastaje više ili manje periodičnim titranjem izvora zvuka koji u neposrednoj okolici mijenja tlak sredstva (medija), poremećaj tlaka prenosi se na susjedne čestice medija i tako se širi u obliku uglavnom longitudinalnih valova u plinovima i kapljevinama i longitudinalnih i transverzalnih valova u krutinama.</s><s>Brzina zvuka uglavnom ovisi o gustoći i elastičnim silama u krutinama i kapljevinama a u plinovima o gustoći, temperaturi i tlaku.</s><s>Osim u uobičajenim mjernim jedinicama brzine (m/s, km/h), mjeri se i nenormiranom jedinicom mah (machov broj).</s><s>Kada zrakoplov dosegne brzinu zvuka (oko 343 m/s), tlak se neposredno pred zrakoplovom poremeti, otpor znatno poraste, pa nastaju udarni valovi, koje promatrači na tlu doživljavaju kao prasak (takozvano probijanje zvučnoga zida).</s>

<s>Zvuk se širi bez prijenosa mase, ali se zvukom prenose Impuls sile i energija.</s><s>U svezi s tim, definiraju se jakost, razina jakosti, glasnoća i razina glasnoće zvuka (akustika).</s><s>Kao i u ostalim vrstama valova, i u širenju zvuka očituju se pojave svojstvene svakom valnom gibanju, kao što su apsorpcija, Dopplerov učinak, interferencija valova, lom (refrakcija), odbijanje (refleksija), ogib (difrakcija).</s>

<s>U glazbi, zvuk se razlikuje od tona u užem smislu riječi i od šuma po odnosima parcijalnih tonova ili parcijala.</s><s>Parcijali tona maksimalno su harmonični, dok su parcijali zvuka tek djelomično harmonični (više je neharmoničnih gornjih parcijalnih tonova nego kod zvuka), a kod šuma su odnosi parcijala posve neharmonični.</s><s>Osnovna obilježja zvuka (visina, jakost, trajanje i boja) istoznačna su s osnovnim obilježjima tona, samo ih je teže precizno odrediti nego za ton.</s><s>Pojam zvuk koristi se u glazbi, ponajprije u svakodnevnoj uporabi, i kao sinonim za pojedinačna i skupna obilježja zvuka (na primjer zvukovnu boju) ili osjetilni dojam zvučanja nekih glazbala ili ansambala (na primjer zvuk orgulja, zvuk zbora).</s>

<s>Zvuk se širi zbog elastične veze među molekulama sredstva.</s><s>U plinovima i tekućinama valovi zvuka su isključivo longitudinalni (to jest šire se u istom pravcu u kojem se gibaju čestice medija pri titranju), dok u čvrstim tijelima valovi mogu biti također transverzalni, to jest čestice medija mogu titrati i okomito na pravac širenja vala.</s><s>Zvuk se ne može širiti kroz vakuum.</s><s>Izvor zvuka je uvijek mehaničko titranje nekog tijela.</s><s>Kad udarimo o neki predmet, na primjer trgnemo napetu žicu, čujemo zvuk, a taj osjet zvuka prestaje čim spriječimo da tijelo titra.</s><s>Energija zvuka širi se nekim sredstvom (medijem) u obliku mehaničkog vala.</s><s>To sredstvo je obično zrak, a može biti i tekuće ili elastično čvrsto tijelo.</s><s>Bez sredstva u kojem se šire mehanički valovi ne možemo čuti zvuk.</s><s>Prema pravilnosti titranja razlikujemo ton, šum i buku.</s><s>Ton je zvuk koji se sastoji od harmoničkih titraja, dok su šum i buka smjesa titraja različitih frekvencija i amplituda.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Talasi</s>

