Čehoslovačko–mađarska razmjena stanovništva
<s>Čehoslovačko–mađarska razmjena stanovništva (češki Výměna obyvatelstva mezi Československem a Maďarskem, slovački Výmena obyvateľstva medzi Česko-Slovenskom a Maďarskom, mađarski Csehszlovák–magyar lakosságcsere) odigrala se nakon drugog svjetskog rata te je u njoj između 45.000 i 200.000 Mađara (ovisno o izvorima) preseljeno iz Čehoslovačke u Mađarsku, dok je između 73.000 do 200.000 Slovaka preseljeno iz Mađarske u Slovačku.</s>

<s>Razlog politike čehoslovačkih političara za uklanjanjem njemačke i mađarske manjine iz države bio je taj da su htjeli izbjeći ponavljanje velikonjemačkih i velikomađarskih težnji nakon rata, te su obje manjine smatrane "kolektivnim krivcima" na temelju zlodjela pojedinaca, poglavito Konrada Henleina te komadanja i aneksije Čehoslovačke od Trećeg Reicha i Mađarske putem Minhenskog sporazuma i Prve bečke nagrade.</s>

<s>Tijekom posljednjih godina rata, Edvard Beneš, koji je vodio čehoslovačke vlade u egzilu, je htio riješiti problem manjina Čehoslovačke putem razmjene stanovništva ili asimilacije manjina, pošto ih je smatrao najvećom preprekom oblikovanjem historijske poslijeratne Čehoslovačke u nacionalnu državu.</s><s>Ideja da se Mađari u Slovačkoj moraju ukloniti je prevladavala u čehoslovačkoj narodnoj politici dugo vremena.</s>

<s>Klement Gottwald, vođa Komunističke partije Čehoslovačke (KPČ), je uspostavio suparničku, prosovjetsku vladu u Moskvi, te se 1945. sastao se Benešom u Kosicama kako bi stvorili zajedničku vladu i "Kosicky vladny program" ("Košički narodni program") koji bi riješio navodni problem manjina u Čehoslovačkoj.</s><s>U tim uslovima je dizajnisan program – pod nadzorom Centralnog komiteta svesovjetske komunističke partije.</s>

<s>Odlučeno je oduzeti državljanstvo i vlasništvo Mađarima i Nijemcima, zaplijeniti im imovinu i zemlju te zatvoriti manjinske škole za te narode.</s>

<s>"Što se tiče čehoslovačkih državljana njemačke i mađarske narodnosti, koji su bili građani prije 1938., njihovo će državljanstvo biti potvrđeno te eventualni povratak u republiku dozvoljen u sljedećim kategorijama: za antinaciste i antifašiste koji su se borili protiv Henleina i mađarskog iredentizma, koji su se borili za Čehoslovačku, i koji su nakon Minhenskog sporazuma bili proganjani zbog svoje vjernosti Čehoslovačkoj....</s><s>Čehoslovačko državljanstvo ostalih Nijemaca i Mađara biti će ukinuto."</s>

<s>Slovaci iz Mađarske su uglavnom dobrovoljno otišli u Čehoslovačku, dok su Mađari većinom prisilno raseljeni iz Čehoslovačke te im je oduzeta imovina.</s><s>Razmjena stanovništva dovršena je 1949.</s>

<s>Ovaj događaj je i danas predmet stanovnitih trzavica između moderne Slovačke i Mađarske.</s><s>Uoči ulaska obje zemlje u EU 2002., Mađarska je zahtijevala opoziv Benešovih odredbi.</s><s>Mađarski zastupnici slovačkog parlamenta su zatražili odštetu i simboličnu ispriku za žrtve progona.</s><s>Slovačka vlada je 2007. usvojila rezoluciju kojom je Benešove odredbe nazvala "nepromjenjivima".</s>

<s>Vidi još
Njemačka okupacija Čehoslovačke
Progon Nijemaca iz Čehoslovačke</s>

<s>Izvori</s>

<s>Knjige</s>

<s>Eksterni linkovi</s>

<s>Čehoslovačka u Drugom svjetskom ratu
Politika Čehoslovačke
Politika Mađarske
Deportacije</s>

