Filodrammatica
<s>Filodrammatica je historicistička zgrada u Rijeci izgrađena 1890. godine.</s><s>Zgrada je smještena na Korzu između Jadranskog trga i Trga Republike, a primarna svrha zgrade bilo je održavanje različitih kuluturno-umjetničkih manifestacija.</s>

<s>Arhitektura 
Tadašnje udruženje Società Filarmonico-drammatica otkupilo je kuću Struppi na čijem mjestu je izgrađena nova građevina prema projektu riječkoga arhitekta Giacoma Zammattija po uzoru na srednjoevropske muzičko-dramske institucije.</s><s>Zgrada je svečano otvorena 1890. godine.</s>

<s>Na uličnoj su fasadi vidljivi utjecaji talijanske visoke renesanse i manirizma.</s><s>Rustikalno obrađeno prizemlje raščlanjeno je lučnim otvorima, a prostor od prvoga kata do atika artikuliran je paladijanskim pilastrima s korintskim kapitelima između kojih se nalaze lučni otvori.</s><s>Sa strane polukružnih lučnih otvora umetnute su skulpture ženskih figura.</s><s>Područja između prozorskih otvora na atici oslikao je i.Giovanni Fumi.</s><s>Unutrašnjost građevine bila je prilagođena potrebama navedenog društva i sadržavala je dvoranu za priredbe, uvježbavanje, dvoranu za primanje stranaka i druge prostorije kojima se društvo koristilo.</s><s>Kroz dvije gornje etaže oformljeno je kazalište s parterom, pozornicom i balkonom.</s><s>Kazalište je dekorirano rokoko štukom i stropnom slikom s prikazom alegorije Muzike koju je izradio tršćanski slikar Eugenio Scomparini.</s><s>Ondje su smještene i biste muzičara čiji je autor umjetnik bečkoga porijekla, Ludwig Strichtius,  Preostali dio unutrašnjosti Filodrammatice ukrašen je u stilu talijanske neorenesanse.</s>

<s>Pri gradnji kavane u prizemlju zgrade Filodrammatice, stubište je zbog nedostatka prostora umetnuto bočno spram ulaza u građevinu te nije izvedeno raskošno i monumentalno kao što je prvotno bilo planirano.</s><s>Zgrada je u vrijeme nastajanja bila izrazito reprezentativna i svojom se raskošnošću isticala pred ostalim zgradama na Korzu.</s><s>U zdanje su uložena i znatna financijska sredstva, što svjedoči o ranom zanimanju građana Rijeke za kazališnu djelatnost.</s><s>Na žalost, neprimjerenom poslijeratnom nadogradnjom 4. etaže narušena je cjelovitost ove zgrade.</s>

<s>Nakon Drugog svjetskog rata zgrada Filodrammatice se koristila kao Dom JNA (uglavnom za filmske projekcije), a 2000-ih godina kavana u prizemlju je prenamijenjena u knjižaru, a zatim u odjel beletristike Gradske knjižnice.</s><s>Neko vrijeme, nakon ukidanja Muzičkog konzervatorja Nina Mirkoviċa (u Lovranu), na gornjim je katovima djelovao odjel Muziċke akademije iz Zagreba, koji je 2017. ukinut.</s>

<s>Unatoč tome što je zgrada Filodrammatice zaštićena kao kulturno dobro pretrpjela je devastaciju i pljačku od strane Hrvatske vojske početkom 1990-ih, a udruženje Grada "Drugo more" je 2010-ih preinakama promijenilo izvornu glavnu kazališnu dvoranu.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura 
 de Canziani Jakšić, Theodor, Dekorativno fasadno slikarstvo u Rijeci, Državni arhiv u Rijeci, 2001.</s><s>Glavočić, Daina, Arhitektura historicizma u Rijeci,http://www.ipu.hr/uploads/documents/483.pdf
 Kazališta u Rijeci, http://www.rijeka.hr/KazalistauRijeci
 Matejčić, Radmila, Kako čitati grad: Rijeka jučer, danas, Adamić, Rijeka, 2007.</s><s>Nepokoj, Denis, Teatar i povijesni prizori, katalog izložbe, Pomorski i povijesni muzej Hrvatskog primorja Rijeka, Rijeka, 2013.</s><s>Zgrada Filodrammatica, Rijeka, Korzo 28, http://www.rijeka.hr/Default.aspx?art=7894</s>

<s>Građevine u Rijeci
Historicistička arhitektura</s>

