Branko Cikatić
<s>Branko Cikatić (Split, Hrvatska, 3. listopada 1954. – Solin, 23. ožujka 2020.), bio je jugoslavenski i hrvatski kickboksač.</s><s>Bio je prvi pobjednik turnira K-1 Grand Prix u Japanu 20. travnja 1993. godine.</s><s>Nadimak mu je bio "Hrvatski tigar".</s>

<s>Životopis i karijera 
Do osamnaeste godine posjedovao je crni pojas u taekwondou, karateu i plavi pojas u judu.</s><s>Nakon toga počinje se baviti boksom, u kojem u 17 borba ostvaruje 16 pobjeda.</s><s>Tokom 1980-ih godina proslavio se borbama u kickboksu i tajlandskom boksu.</s><s>Među rijetkima koji su ga uspjeli poraziti su Dennis Alexio i Don Wilsono.</s><s>Godine 1989. njemački časopis "Karate Budo Magazine" dodijelio mu je nagradu "ZLatna rukavica" te ga proglasio najpopularnijim u svijetu borilačkih sportova, iza njega su završili Jean-Claude Van Damme i Chuck Norris.</s><s>Iznenadio je svijet borilačkih vještina kad je u dobi od 38 godina osvojio prvi K-1 turnir nokautima u sve tri borbe.</s><s>U završnici dobio je velikog Ernesta Hoosta.</s><s>Turnir je osvojio s 38 godina i 208 dana te je i dan danas najstariji borac kojemu je to uspjelo.</s><s>U amaterskoj karijeri skupio je 170 borba od toga 152 pobjede (138 nokautom).</s>

<s>Na temelju iskaza Đina Zekana 7. svibnja 2001. godine Županijski sud u Zagrebu protiv Cikatića je otvorio istragu, zbog navodnog naručivanja ubojstva Mirka Filipovića.</s><s>Dana 16. veljače 2004. godine Županijsko državno odvjetništvo odustalo je od kaznenog progona Branka Cikatića.</s><s>U obrazloženju te odluke stoji da je Cikatić logično i razumno obrazložio zašto podatci iz njegovoga privatnoga, sportskoga ili poslovnoga životopisa pokazuju da nije razumno zaključiti kako bi on poticao Đinu Zekana na ubojstvo Mirka Filipovića.</s><s>Osnovao je i zaštitarsku tvrtku Tigar-Cikatić Security, ali je njegov direktor Zvonimir Lučić osnovao vlastitu tvrtku "Zvonimir Security" u koju su prešli većina zaštitara iz Cikatićeve.</s>

<s>Stekao je zvanje diplomiranog profesora kineziologije, suautor je knjige K-1 koja je postala obvezna literatura na Fakultetu sporta i tjelesnog odgoja Sveučilišta u Sarajevu.</s>

<s>Okušao se i u Hollywoodu.</s><s>Glumio je u filmu Skyscraper s Anne Nicole Smith.</s>

<s>Nagrade i odlikovanja 
 1989. godine njemački časopis "Karate Budo Magazine" dodijelio mu je nagradu "ZLatna rukavica" 
 Dobitnik je brojnih državnih odlikovanja od kojih se ističe ono predsjednika Franje Tuđmana koji ga je odlikovao Redom hrvatskog trolista za promicanje Hrvatske države u svijetu.</s>

<s>Titule</s>

<s>Profesionalna karijera 
 1998. svjetski prvak po organizaciji WMTA u Zagrebu
 1994. 3. mjesto na K-1 Grand Prix u Tokiju
 1993.</s><s>K-1 World Grand Prix prvak u Tokiju
 1991. svjetski prvak u tajlandskom boksu u Berlinu
 1990. svjetski prvak po organizaciji IKBF u kickboksu
 1989. prvak po WKA u kickboksu
 1987. svjetski prvak u tajlandskom boksu o 82,5 kg u Amsterdamu
 1986. europski prvak u tajlandskom boksu u Parizu
 1985. europski prvak u tajlandskom boksu u Amsterdamu</s>

<s>Amaterska karijera 
 1983. europski prvak u Caenu  (Full-Contact)
 1982. europski prvak u Berlinu  (Full-Contact)
 1981. europski prvak po organizaciji WAKO u Dublinu – 79 kg (full-contact)
 1981. svjetski prvak po organizaciji WKKA u Miamiu – 79 kg (full-contact)
 1980. europski prvak po organizaciji WAKO u Londonu – 79 kg (full-contact)
 1979. europski prvak po organizaciji WAKO u Milanu – 79 kg (full-Contact)</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze
 Službena stranica</s>

<s>Hrvatski majstori borilačkih vještina
Hrvatski boksači
Hrvatski tekvondoisti
Mješovite borilačke vještine
Biografije, Split</s>

