Todor Pavlov
<s>Todor Dimitrov Pavlov (Štip, Osmansko carstvo, 14. februar 1890 — Sofija, NR Bugarska, 8. maj 1977) je istaknuta ličnost Bugarske komunističke partije, regent Bugarske (9. septembra 1944 — 15. septembra 1946.).</s>

<s>Biografija 
Todor Pavlov je rođen 14. februara 1890. u Štipu (tada Otomanska imperija) u porodici učitelja Dimitra Pavlova Grozdanofa.</s><s>1914. godine diplomirao je na Univerzitetu u Sofiji specijalizovo je filozofiju i pedagogiju, a zatim predavao kao nastavnik.</s>

<s>U 1919. godini, pridružio se Bugarskoj komunističkoj partiji.</s><s>Od 1922—1923, bio je urednik pro-komunističkih novine "Mladih".</s><s>U leto 1923. je bio uhapšen, ali je kasnije pušten.</s><s>1924. godine je izabran u rukovodstvu pravno legalne Laburističke partije i Centralnog komiteta Кomunističke partije u ilegali.</s>

<s>Nakon napada na Crkvu "Svete Nedelje" i 16. aprila 1925. godine je uhapšen i osuđen na zatvor u trajanju od dvanajst godina.</s><s>1929. godine je pomilovan i pušten.</s><s>Radi u nastavi kao profesor u antiratnoj ligi.</s><s>1932. godine je emigrirao u SSSR i postao profesor dijalektičkog materijalizma na Institutu za Crvene profesore u Moskvi.</s><s>1936. godine se vratio u Bugarsku kada se posvećuje novinarskim radom.</s><s>Između 1941—1943, bio je interniran u koncentracione logore.</s>

<s>Dana 9. septembra 1944. odlukom Nacionalnog komiteta Otačbinskog fronta i vladinom uredbom je imenovan za regenta Кraljevine Bugarske.</s><s>Кao regent vežbe sva prava zadržana su u Ustavu iz Trnova, uključujući i pravo da imenuje i razrešava visoku vojnu komandu.</s>

<s>U januaru 1945. godine izabran je počasnog predsednika "makedonskog Naučnog instituta Dimitar Vlahov".</s><s>Učestvujte u izradi "makedonske ideje" i štiti probugarske i promakedonske nacionalne ideje.</s>

<s>1945. godine je izabran za akademika.</s><s>Pavlov je bio profesor na Univerzitetu u Sofiji u periodu 1946—1948, kao i nacionalni predstavnik od 1946. do 1976. godine.</s>

<s>Bio je član Centralnog komiteta Кomunističke partije Bugarske od 1957. do 1977. član Politbiroa Кomunističke partije od 1966. do 1976. i dva puta član Prezidijuma Narodne skupštine (1947—1954 i 1962—1971).</s>

<s>Predsednik Bugarske akademije nauka bio je u periodu 1947—1962, direktor Instituta za filozofiju Akademije nauka (1949—1952 i 1960—1977), počasni predsednik Saveza književnika Bugarske.</s><s>Dva puta je proglašen za "Heroj socijalističkog rada" (1960. i 1965.) i jednom za "Heroja Narodne Republike Bugarske" (1970).</s>

<s>Literatura</s>

<s>-{Tašev, T., „Bъlgarskata voйska 1941-1945 - enciklopedičen spravočnik“, Sofiя, 2008, „Voenno izdatelstvo“ EOOD, }-
 -{Grebenarov, Aleksandъr.</s><s>Legalni i taйni organizacii na makedonskite bežanci v Bъlgariя (1918 - 1947), MNI, Sofiя, 2006. pp.</s><s>375, 377, 386.}-
 -{„Rečnik na bъlgarskata literatura“, 3 tom, IК na BAN, Sofiя, 1982. pp.</s><s>8-9.}-
 -{"Rečnik na bugarskata literatura", 3 tom, Izdavačka kuќa na BAN, Sofija, 1982. pp.</s><s>8-9.}-
 [-{http://www.ras.ru/win/db/show_per.asp?P=.id-51636.ln-ru}-]</s>

<s>Spoljašnje veze 
 Biografija na sajtu SANU</s>

<s>Biografije, Štip
Bugarski komunisti</s>

