Paleografija
<s>Paleografija (grč: παλαιός+ γράφω - staro, drevno pisanje) je pomoćna istorijska nauka koja se bavi proučavanjem razvoja pisma kroz povijest, te praksa čitanja i dešifriranja starih rukopisa s ciljem da omogući ispravno čitanje, i odredi mjesto i vrijeme nastanka starih rukopisa i natpisa.</s>

<s>Polazeći od činjenice da se pismo razvija i da je izvjesni tip pisma karakterističan za određeno područje i određeno vrijeme, paleografi se služe komparativnom metodom, tj. uspoređuju sličnosti i razlike oblika i duktusa u pismu nedatiranog spomenika stim istim elementima u pismu datiranog spomenika koji je tipičan za određeno razdoblje ili određeno područje, Paleografija također istražuje tahigrafske sisteme, skraćenice ili abrevijature, dijakritičke znakove, brojeve, instrumente i materije upotrebljavane pri pisanju, te konačno obilježja rada pojedinih pisarskih poslovnica (skriptorija).</s>

<s>Istorijski osvrt</s>

<s>Paleografska istraživanja počinju u XVII st., diktirana potrebama moderne kritičke historije.</s><s>Poticaj za to dala je publikacija bolandiste Daniela van Papebrocha, koji je utvrdio neautentičnost nekih povelja iz merovinškog i karolinškog razdoblja u posjedu benediktinskog samostana St.</s><s>Denis kraj Pariza.</s><s>U vezi s time nastalo je monumentalno djelo francuskog benediktinca Jean Mabillona (1632-1707) De re diplomatica libri VI (1681.) u kojem je učinjen prvi pokušaj klasifikacije tipova latinskog pisma i po kojemu se Mabillon smatra osnivačem latinske paleografije.</s>

<s>God. 1708.</s><s>Bernard de Montfaucon izlaže proces razvitka grčkog pisma u djelu Palaeographia graeca sive de ortu et progressu litterarum.</s><s>Time je dao novoj znanosti ime paleografija.</s>

<s>Novu fazu u paleografskim istraživanjima predstavlja rad F. S. Maffeia (1675-1755) obavljen na bogatom rukopisnom materijalu kaptolske biblioteke u Veroni.</s><s>Ali puni razvoj postiže p. tek u XIX st., obogaćena novim metodama i potpomognuta suvremenim tehničkim pronalascima (npr. fotografije), Tada se osnivaju i posebni paleografski zavodi i škole - École des chartes u Parizu, 1821.</s><s>Među paleografima novijeg vremena ističu se V. Delisle, E. Schiaparelli, Cesare Paoli, E. A: Loewe, W. M. Lindsay, W. Wattenbach, L. Traube, P. Lehman, T. Sickel.</s><s>Mnogi natpisi i bogata skriptorijska ostavština s područja južnoslavenskih zemalja, sadržana u rukopisima i poveljama koje su napisane u raznim tipovima latinice, glagoljice i ćirilice, veoma su rano potakli rad naših historiografa.</s><s>Djela Trogiranina Ivana Luciusa-Lučića (1604-1679)  Inscriptiones Dalmatiae i Memorie istoriche di Tragurio odaju temeljitog paleografa i epigrafičara - još prije Mabillona.</s><s>U slavenskim zemljama paleografska su istraživanja velikim dijelom potaknuta razvitkom slavistike - od kraja XVIII st.</s><s>Ruski paleografi Aleksej Ivanovič Sobolevski, 
P. A. Lavrov i Evfimij Fjodorovič Karski dali su značajne radove za ćiriličku u paleografiju, dok je Čeh Josef Vais dao iscrpnu glagoljsku paleografiju.</s><s>U drugoj polovici  XIX stoljeća ističu se kod nas kao paleografi: Franjo Rački, Ivan Kukuljević-Sakcinski i Vatroslav Jagić; zatim Vjekoslav Klaić, Emilij Laszowski, Ferdo Šišić i dr.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>Zvonimir Kulundžić, Knjiga o knjizi, NIP, Novinarsko izdavačko poduzeće, Zagreb, 1957.</s><s>Bernhard Bischoff, Latin Palaeography: Antiquity and the Middle Ages, Cambridge University Press, 1989. (Translation by Dáibhí Ó Cróinín and David Ganz of: Paläographie des römischen Altertums und des abendländischen Mittelalters. (Grundlagen der Germanistik 24) Erich Schmidt Verlag 1986.)
 E. A. Lowe, Codices Latini Antiquiores: A Palaeographical Guide to Latin Manuscripts Prior to the Ninth Century, Clarendon Press, 1972.</s><s>Parkes, M. B. English Cursive Bookhands, 1250-1500. (Oxford Palaeographical Handbooks.) Oxford: Clarendon Press, 1969
Jacques Stiennon, Paléographie du Moyen-Âge, 3e édition Armand Colin 1999
 Sir Edward Maunde Thompson, An Introduction to Greek and Latin Palaeography Clarendon Press, 1912.</s>

<s>Malte Rehbein, Patrick Sahle, Torsten Schaßan (eds.): Codicology and Palaeography in the Digital Age.</s><s>BoD, Norderstedt 2009, Volltext , 
 Franz Fischer, Christiane Fritze, Georg Vogeler (eds.): Codicology and Palaeography in the Digital Age 2. BoD, Norderstedt 2010,</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>'Manual of Latin Palaeography' (A comprehensive PDF file containing 82 pages profusely illustrated, June 2014).</s><s>'Manual of Greek Palaeography' (A comprehensive PDF file containing 71 pages profusely illustrated, January 2014).</s><s>'Palaeography'.</s><s>Encyclopaedia Britannica, 1911.</s><s>Palaeography: reading old handwriting 1500 – 1800: A practical online tutorial, from the National Archives (UK)
 A comprehensive survey of all the important aspects of medieval palaeography .</s><s>A scholarly maintained web directory on palaeography.</s><s>Another scholarly maintained web directory on palaeography  (200 links with critical comments, in French).</s><s>Comprehensive bibliography  (1,200 detailed references with critical comments in French).</s><s>Online Tuition in the Palaeography of Scottish Documents 1500-1750
 An introduction to Greek and Latin palaeography by Thompson, Edward Maunde – Outdated (published 1912) but good and useful illustrated handbook, available as facsimile.</s><s>Free palaeographical fonts
 Self-correcting medieval palaeography exercises (13th and 14th century)
 12th to 17th century manuscripts originating from Europe and the Middle East, Center for Digital Initiatives, University of Vermont Libraries
 Interactive Album of Mediaeval Palaeography  Collection of online exercises for the transcription of a variety of scripts, from 8th to 15th century</s>

<s>Paleografija</s>

