Ljubuško polje
<s>Ljubuško polje je kraško polje u  Bosni i Hercegovini.</s><s>Predstavlja prijelaznu zonu između Imotsko-Bekijskog polja i doline rijeke Neretve.</s><s>Ime je dobilo po Ljubuškom, najvećem naselju na obodu polja.</s><s>Dio polja uz naselje Vitinu naziva se Vitinsko polje, a dio uz naselje Veljaci naziva se Veljačko polje.</s><s>Rastok i Beriš su takođe dijelovi polja  
Dugačko je 10 kilomera, a široko između 2,5 i 3 kilometra i zahvata površinu od oko 25 km².</s><s>Okruženo je vapnenačkim brdima Buturovica i Jurjevica.</s><s>Najveći vodeni tok je rijeka Trebižat, koja u polje dolazi pod imenom Mlade.</s><s>Na na istočnom dijelu protiče potok Proboj, dok se sredinom polja pruža tok Vrioštice, koja tipičnim vrelom u kršu izbija u Vitini, a ulijeva se u Mlade u selu Lisice.</s><s>Ostali vodotoci su: Parilo, Modra matica, Brza voda, Voša sa vodopadom Koćuša.</s>

<s>Prosječna nadmorska visina od 120 m. i blizina Jadrana, odlikuju polje sredozemnom klimom.</s><s>Ljeti su česte suše, a tokom jeseni ima obilnih padavina.</s><s>Aluvijalno tlo oko riječnih tokova pogodno je za uzgoj vinove loze, povrća, a u posljednje vrijeme i pamuka.</s>

<s>Ljubuško polje je najveće pojedinačno područje koje se navodnjava u Bosni i Hercegovini, uglavnom gravitacijom.</s><s>Za navodnjavanje se koriste odvojenim kanali od kojih se neki koriste više od 100 godina.</s>

<s>Sa obiljem vode, bogatstvom flore i faune, polje je bilo nastanjeno u prahistorijsko doba, o čemu svjedoče arheološki nalazi koji se čuvaju u Muzeju Franjevačkoga samostana Humac, osnovanom 1884. god.</s><s>Prvi poznati stanovnici bili su Iliri.</s><s>Područje je među prvima ušlo u sastav rimske države i postalo vojno središte iz kojeg su Rimljani štitili jadransku obalu.</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjski linkovi 
 Ljubuški - visit my countri - Bosna i Hercegovina</s>

<s>Ljubuški
Kraška polja u Bosni i Hercegovini</s>

