Zgrada Ante Štambuka u Sarajevu
<s>Zgrada Ante Štambuka je objekat visoke ambijentalne i dokumentarne vrijednosti vezan za austrougarski period – pripada jednoj od najznačajnijih gradskih ambijentalnih cjelina – Titovoj ulici u Sarajevu, Bosna i Hercegovina.</s><s>Do danas je zadržala kontinuitet stambeno-poslovne funkcije i nalazi se u vrlo dobrom konstruktivnom stanju i primjerno je održavana, uključujući konzervatorsko-restauratorske radove na fasadama.</s><s>Proglašena je za nacionalni spomenik BiH.</s><s>Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Martin Cherry, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo.</s>

<s>Historija 
Izgrađena je tokom prve decenije XX vijeka za porodicu Štambuk, kada je u Sarajevu izgrađen veći broj objekata u duhu secesije..</s><s>Projekat zgrade izradio je Josip Vancaš 1905. godine, a izvedena je po izmijenjenom projektu iz 1907. godine.</s>

<s>U vrijeme građenja ove palate na snazi je je novi Građevinski red za „Zemaljski glavni grad Sarajevo“, objavljen 5. augusta 1893. godine.</s><s>Ovim građevinskim redom vodi se računa o budućem izgledu grada, pa su u pogledu građenja i primjene građevinskog materijala postavljeni novi standardi..</s><s>Nakon toga zgrada je nekoliko puta mijenjala vlasnika.</s>

<s>Opis 
Zgrada Ante Štambuka spada u red stambeno-poslovnih najamnih zgrada u nizu, nastalih kao interpolacija u prethodno izgrađenom području.</s><s>Izgrađena je kao uglovnica približno pravougaone tlocrtne osnove dimenzija 30,00 m x 15,00 m., dok visina iznosi 19,20 m. U funkcionalnom smislu, podijeljena je na prizemlje - gdje je predviđen poslovni prostor i spratove na kojima je prvobitnim projektom bila predviđena isključivo stambena funkcija..</s>

<s>Tijekom Drugog svjetskog rata nisu zabilježena posebna oštećenja.</s><s>Početkom šezdesetih godina XX. stoljeća je nacionalizirana, ali ne mijenja svoju poslovno-stambenu funkciju.</s><s>Tokom zadnjeg rata u BiH (period 1992.-95.) fasadne plohe su oštećene usljed granatiranja, ali nije došlo do oštećenja koja bi mogla ugroziti stabilnost konstrukcije objekta.</s>

<s>Godine 2006. na zgradi su izvršeni  konzervatorsko-restauratorski radovi na uličnim fasadama, i to od strane Kantonalnog zavoda za zaštitu kulturnog i prirodnog naslijeđa, pa se zgrada nalazi u vrlo dobrom konstruktivnom stanju.</s>

<s>Literatura 
 Alija Bejtić -Ulice i trgovi Sarajeva.</s><s>Sarajevo: Muzej grada Sarajeva 1973.</s><s>Godine
 Ibrahim Krzović - Arhitektura secesije u Bosni i Hercegovini, Kulturno naslijeđe, Sarajevo
 Nedžad Kurto - Sarajevo 1492-1992, Oko, Sarajevo.</s><s>B. Zlatar, M. Ganibegović, Š. Gavraović, V. Žujo.</s><s>Sarajevo, ulice, trgovi, mostovi, parkovi i spomenici – općina Centar.</s><s>Sarajevo: “Mediapress”, 2007.</s><s>Jela Božić, -Arhitekt Josip pl. Vancaš, Značaj i doprinos arhitekturi Sarajeva u periodu austrougarske uprave, doktorska disertacija, Sarajevo, 1989.</s>

<s>Reference</s>

<s>Nacionalni spomenici u Sarajevu
S</s>

