Bohemians Prag 1905
<s>Bohemians Praha 1905 je češki profesionalni nogometni klub sa sjedištem u Vršovicama u Pragu.</s><s>Priznati je nasljednik nogometnog kluba iza kojih stoje nazivi SK Kotva (od 1895.), AFK Vršovice (od 1905.) i Bohemians (od 1927.).</s><s>Sudski sporovi oko imena i sukcesije vode se od 2005. godine, kada je klubu prijetilo gašenje zbog financijskih problema.</s>

<s>Najveći uspjesi kluba dogodili su se početkom 1980-ih, a to su sudjelovanje u polufinalu Kupa UEFA u sezoni 1982/83, pobjeda u Čehoslovačkoj ligi u istoj sezoni 1982/83 i pobjeda u Kupu Češke 1982. godine.</s>

<s>Povijest</s>

<s>Počeci 
Godine 1895. u Vršovicama, tada malom selu u blizini Praga, osnovano je sportsko društvo Kotva, u kojem su se mladi (udruga je brojala 17 članova) bavili uglavnom biciklizmom i nogometom.</s><s>Iz tog vremena ne postoji službena registracija ove udruge, ali bez nje teško bi mogla djelovati u Austro-Ugarskoj.</s><s>Već tada su klupske boje bile zelena i bijela.</s>

<s>Budući da Češki nogometni savez (Český svaz fotbalový), osnovan 1901., koji tada podnosi zahtjev za prijem u FIFA-u, treba imati što više nogometnih klubova u Češkoj, SK Kotva je 1905. godine podnio zahtjev savezu.</s><s>Iste godine preimenovan je i pristupa (16. prosinca 1905., kao 14. član ČSF-a) kao sportski klub AFK Vršovice (Atletický a fotbalový klub Vršovice).</s><s>Klub je imao statu i priznat je u Uredu u Pragu.</s><s>Unatoč protestima Austro-Ugarske, Češki nogometni savez postao je privremeni član FIFA-e 1906. godine.</s>

<s>Na svom službenom početku, klub već ima 86 članova (još uvijek 9 originalnih igrača iz 1895.) i upravlja s četiri momčadi.</s><s>Godine 1906. sazvan je prvi opći zbor u gostionici "U Bohatů".</s><s>Na ovom sastanku je izabrano prvo poznato povjerenstvo kluba, predsjednik (Hynek Počta) i dopredsjednik (J. Brzobohatý).</s>

<s>Najveći problem malog seoskog kluba bilo je nepostojanje vlastitog igrališta.</s><s>Zahtjev za dar u vidu terena (nakon nekoliko pobjeda nad vodećim praškim ekipama) općina Vršovice je odbila.</s><s>U nedjeljnim izletima po češkom selu i promociji nogometa, barem su Vršovičani pridonijeli osnivanju brojnih novih momčadi.</s><s>Tek 1912. stečeni su prvi pokrovitelji (Waldes i Građanska štedionica u Vršovicama), a 19. kolovoza 1914. svečano je otvoreno novo igralište.</s><s>No, ono se nije nalazilo na mjestu današnjeg stadiona u Botiču, već na mjestu današnjeg obližnjeg Ministarstva zaštite okoliša, tada zvano Ďolíček.</s>

<s>Ubrzo AFK Vršovice postaje jedan od vodećih čeških klubova.</s><s>Iako je Prvi svjetski rat donio pad, AFK je osvojio dobrotvorni kup 1916. godine.</s><s>Godinu dana kasnije Vršovice su dočekale prvog stranog protivnika (Simmeringer SC).</s><s>Iako gube 1:3 od protivnika (pola igrača se borilo u rovovima, šest igrača prve momčadi poginulo je u ratu), ali kasnije su nogometaši AFK-a počeli širiti slavu čehoslovačkog nogometa u inozemstvu.</s>

<s>Povijesno putovanje u Australiju</s>

<s>Kako se slava ovog kluba pročula u inozemstvu, uskoro je 1927. došla ponuda iz Australije.</s><s>Dužnosnici Slavije i Viktorije Žižkov nisu vjerovali u realizaciju, te odustaju od puta u korist AFK Vršovica.</s><s>Dana 6. travnja 1927. ekspedicija pod nazivom Bohemians krenula je na poznato putovanje u Australiju, nakon čega Vršovice dobivaju novo ime (AFK Bohemians) i klokana u grbu.</s><s>Razlog novog imena bio je jednostavan, AFK Vršovice bi za Australce bio neizreciv.</s><s>Na kraju je odabrano ime Bohemians, koje je podsjećalo na zemlju iz koje su došli zeleno-bijeli, a lakše je bilo za prihvatiti van Čehoslovačke.</s>

<s>Važnost putovanja 
Prije odlaska s tadašnje Wilsonove željezničke stanice, gotovo cijele Vršovice, ali i navijači iz cijelog Praga, došli su se oprostiti od nogometaša.</s><s>U oproštajnim govorima je  rečeno: „Vaša ekspedicija iz predgrađa Praga najduže je putovanje čehoslovačkih sportaša.</s><s>Trebat će gotovo pet mjeseci.</s><s>I borit ćete se za čast i zastavu ne samo svog kluba, nego cijelog čehoslovačkog sporta, pa i cijele nacije.</s><s>A mi se kod kuće čvrsto nadamo da nas Vršovice neće razočarati.”</s>

<s>Turneja je na kraju bila uspješna kako u sportskom smislu (19 utakmica, 14 pobjeda, 2 remija i samo 3 poraza), tako i u društvenom smislu.</s><s>Većina Australaca je tek po dolasku saznala za postojanje Čehoslovačke.</s><s>Domaći tisak osigurao je veliku promociju relativno nove države.</s><s>Veliko slavlje organizirano je nakon dolaska nogometaša u Vršovice, ali i nakon što su nogometaši otputovali u Prag.</s><s>Trijumfalni povratak simbolizirali su 30. srpnja prepuni peroni s navijačima i glazbenicima na svim postajama na koje su se vraćali nogometaši Vršovica.</s><s>Nogometaši Vršovice s izleta su ponijeli par klokana.</s><s>Klokane je donirao Queensland Public Affairs predsjedniku  Masaryku.</s><s>Od Bohemiansa ih je Masaryk primio samo simbolično, a zatim ih darovao natrag u Vršovice, u Grébovku.</s><s>Nova maskota postala je i ostala je grb i dio kluba do danas.</s>

<s>Dannerov stadion 
Dannerov stadion (nadimak Ďolíček) svečano je otvoren pet godina nakon povijesnog putovanja u Australiju 27. ožujka 1932. u utakmici sa Slavijom, a na tribinama je bilo 18.000 navijača.</s>

<s>Stadion je dobio ime po Zdeněku Danneru (1888.-1936.), tadašnjem direktoru Vršovice štedionice i predsjedniku Bohemiansu, koji je značajno pridonio njegovom osnivanju.</s>

<s>Promjene imena 
Godine 1940. klub je promijenio ime iz Bohemians u Bohemia, što je bilo nekako prihvatljivo njemačkim okupatorima.</s><s>Stadion u Botiču je krajem rata djelomično uništen tijekom bombardiranja Praga.</s><s>Nakon rata ime se vratilo, ali ne zadugo.</s><s>Već nakon komunističkog prevrata ime je promijenjeno u Železničáři ​​Praha, kasnije u Spartak Praha Staljingrad, a zatim u ČKD Praha.</s><s>Ime Bohemians vratilo se tek 1965.</s><s>Cijelo je doba bilo popraćeno balansiranjem između prve i druge lige.</s>

<s>Tek krajem 1950-ih klub se na duži vremenski period (sedam godina 1958.–1965.) ustalio kao prvi u ligi.</s>

<s>1963. počinje izlaziti časopis Klokan za ​​navijače pred svaku utakmicu.</s><s>Klokanklub je osnovan 1965. godine, a prvi je predsjednik postao poznati glumac Jiří Vala.</s>

<s>Iako već s izvornim imenom, razdoblje 1965.–1973., kao i prethodno, karakteriziraju ispadanja i procedure između prve i druge lige.</s>

<s>Najava boljeg doba 
Do tada je najbolja sezona za Bohemians bila nakon sezone 1972./73.</s><s>Trajno su se nastanili u 1. ligi.</s><s>1972. godine momčad, preuzima trener Musil, koji momčad promovira u 1. ligu i njegov rad (do 1977.) temelj je uspjeha 80-ih godina.</s><s>Već u sezoni 1974/75 završava na trećem mjestu, 1979. (već pod legendarnim Pospíchalom, koji je svojim radom još više podigao momčad) slijedi 4. mjesto.</s><s>Tada su se u Ďolíčeku još uvijek počeli pojavljivati ​​igrači poznati navijačima Bohemiansa.</s>

<s>U godinama 1980–1982 Bohemka je 3 puta treći na tablici, dva puta na tablici Češki kup, au sezoni 1981/82 čak i pobjeđuje.</s>

<s>Zlatna sezona 1982./1983.</s><s>Sezona je zapravo bila prilično nesretna osim rezultata.</s><s>Trener Pospíchal imao je zdravstvenih problema (utakmice je vodio pomoćnik Zadina).</s><s>Bio je to i veliki teret za Bohemians: UEFA kup, reprezentacija, češki kup, liga.</s><s>Ipak, klub je odigrao s velikom predanošću.</s>

<s>U Kupu UEFA ove godine Bohemians postaje prva čehoslovačka momčad koja je izborila plasman u polufinale.</s><s>Prešla je Admiral Beč, St.</s><s>Etienne, Servette Geneva i Dundee.</s><s>Nije uspjela protiv RSC Anderlechta do polufinala.</s><s>Tijekom uzvratne utakmice na poznatom stadionu Heysel (tragedija se dogodila dvije godine kasnije) igrala je u sastavu: Z. Hruška - Jakubec, Prokeš, Bičovský, Levý - Chaloupka, Zelenský, Koukal - Mičinec, Čermák, V. Hruška.</s>

<s>Tadašnji izbornik František Havránek, središnji izbornik čehoslovačke nogometne reprezentacije u godinama 1978-1984, počeo je graditi reprezentaciju uglavnom od igrača klokana.</s><s>Odmah u prvoj utakmici kvalifikacija (Cipar) igralo je 8 klokana, a ostala trojica nisu niti mogli nastupati zbog ozljeda.</s>

<s>U češkom kupu nogometaši Bohemiansa su do finala stigli "tek" nakon prethodne pobjede, gdje su izgubili od Dukle.</s>

<s>U sezoni 1982/83 u Ďolíčeku je ligašku pobjedu u svakoj utakmici pratilo preko 10.000 gledatelja.</s><s>Pavel Chaloupka postao je kralj ligaških strijelaca sa 17 golova.</s><s>U prvih deset kada je raspisana anketa za nogometaša godine bilo je 5 igrača Bohemiansa.</s><s>Put koji je započeo trener Musil i koji su ga razvili treneri Pospíchal sa Zadinom dosegao je zlatni cilj.</s>

<s>Popularnost tog vremena, na primjer, navela je tvrtku Sfinx da proizvodi zelene bombone od mentola pod imenom Klokanky.</s><s>Ove se proizvode i danas.</s>

<s>Od naslova do raspada Čehoslovačke 
Čak i nakon osvajanja naslova, Bohemians je jedna od vodećih momčadi u čehoslovačkoj ligi.</s><s>U sljedeće četiri godine klub zauzima 3., 2., 5. i 3. mjesto u ligi, ali najbolje razdoblje bliži se kraju.</s><s>Iznimka je revolucionarna godina 1989/90, kada osvaja 4. mjesto.</s><s>U sezoni 1992./93. (15. mjesto) Bohemians se spašava te ostaje u najvišoj ligi u doigravanju.</s>

<s>Od raspada 
Nažalost, zahvaljujući podjeli republike, Bohemians su ispadanje izbjegli u sezoni 1992./93. no u proljeće 1995. klub ispadau 2. ligu. i problemima nije kraj.</s><s>Klubu je 2005. prijetilo gašenje, čak je izgubio i profesionalnu licencu, no vlasnik je postalo novoosnovano dioničko društvo AFK Vršovice, na koje je nogometni savez prenio sva prava i obveze.</s><s>Istodobno se vodio spor oko naziva Bohemians, jer ga je klub FC Střížkov Prague 9 iznajmio zajedno s logom tvrtke TJ Bohemians Prague za sezone 2005/06 i 2006/07.</s><s>Organiziralo se prikupljanje novca i osnovan je Bohemians Fan Team.</s><s>Ukupni prikupljeni iznos dosegao je 3.800.000 CZK, od čega je 2.800.000 CZK donirano klubu Bohemians 1905 u kolovozu 2005., a daljnji iznosi u narednom razdoblju.</s>

<s>Krajem ožujka 2007. klubu se kao većinski vlasnik pridružila CTY Group, koja je također riješila pitanje vlasništva nad stadionom Ďolíček kupnjom 100% udjela u Bohemians Realu - sadašnjem vlasniku zemljišta i stadiona.</s><s>Struktura dioničara Bohemians 1905 je na dan 18. kolovoza 2009: 51,2% CIFI Football (CTY ​​Grupa), 25% CU Bohemians (mladi), 10,2% navijački tim Bohemians, 9% Dariusz Jakubowicz (Boje i lakovi, vlasništvo Hostivař). -vezano za CTY Grupu), preostali dio drži nekoliko osoba.</s>

<s>Dana 25. svibnja 2009., nakon 4 godine sporova, Ured za industrijsko vlasništvo odlučio je da klub Bohemians 1905 jedini u Češkoj Republici koristi tradicionalni amblem klokana i naziv "Bohemians" u sportske svrhe, nakon čega je klub pozvan na FK Bohemians Prague klub prestao uzimati. [5] Međutim, 1. travnja 2011.</s><s>Općinski sud u Pragu donio je odluku da ugovor o prijenosu nasljednih prava s FC Bohemians Prague nije valjan.</s><s>Odluka nije konačna, klub se namjerava žaliti, a o tome će odlučiti Visoki sud u Pragu .</s>

<s>Za sezone 2010./11. i 2011./12.</s><s>A momčad je odlukom uprave kluba i većine vlasnika morala preseliti u Synot Tip Arenu.</s><s>Bohemians i Jiří Dienstbier Fan Team usprotivili su se ovom potezu s pozicije dioničara.</s><s>Neslaganje navijača oko preseljenja na novi stadion odrazilo se na dvotrećinski pad prodaje stalnih ulaznica i jednu trećinu posjeta u odnosu na prethodne godine.</s><s>Navijački tim Bohemiansa pokrenuo je akciju prikupljanja sredstava za kupnju originalnog Ďolíčeka od CTY-a.</s><s>Zajedno s navijačima praške Slavije, navijači Bohemians 1905 osnovali su politički pokret Desítka pro domácí, koji se kandidirao na općinskim izborima u jesen 2010. i osvojio 3 mjesta u Gradskom vijeću Praga 10.</s>

<s>Povratak u Premijer ligu 
Bohemians provode sezonu 2012/13 u drugoj ligi pod vodstvom trenera Webera.</s><s>Luděk Klusáček ga mijenja u proljeće 2013. i klub slavi prolazak u 1. ligu.</s>

<s>U sezoni 2013./14. klub je razvio inicijativu Zeleno-bijeli svijet, čiji je cilj bio uspostaviti suradnju s drugim nogometnim reprezentacijama u istim klupskim bojama.</s><s>Prvi partner bio je litavac Žalgiris Vilnius, koji je Bohemiansu za proljetni dio sezone posudio dvojicu svojih igrača - Mantasa Kuklysa i Egidijusa Vaitkūnasa.</s>

<s>Nakon odlaska trenera Luďeka Klusáčeka, Roman Pivarník postaje njegov nasljednik 5. lipnja 2014. godine.</s><s>Nakon dugo vremena, trener, koji je ostao u momčadi duže vrijeme, potpisao je ugovor s aktualnim prvakom Synot lige FC Viktoriom Plzeň krajem svibnja 2016. godine.</s><s>Njegov nasljednik bio je Miroslav Koubek iz Plzena.</s><s>Od travnja 2017. do listopada 2019. godine Martin Hašek obnašao je dužnost trenera.</s>

<s>Reference</s>

<s>Fudbalski ili nogometni klubovi u Češkoj
Prag</s>

