Bolest spavanja
<s>Bolest spavanja ili afrička tripanosomijaza je parazitsko oboljenje.</s><s>Protoza tripanosoma je uzrok bolesti i prenosi se cece muvom.</s><s>Bolest je u nekim delovima podsaharske Afrike okarakterisana kao endemija.</s><s>U pojas koji ova bolest zahvata spadaju 36 države i 60 miliona ljudi.</s><s>Procenjuje se da je 300.000 - 500.000 ljudi inficirano i da oko 40.000 ljudi umre godišnje.</s><s>Tri velike epidemije su se desile u poslednjih sto godina, 1896—1906, 1920. i 1970.</s>

<s>Istorija</s>

<s>Bolest spavanja je prisutna u Africi još od 14-og veka, ali vektor prenosa i izvor nisu bili poznati sve do 1902, 1903, kada je ser Dejvid Brus definisao bolest i otkrio vektor prenosa cece-muva, dok protozoa, organizam koji je direktan izvor bolesti nije bila otkrivena.</s>

<s>Lek koji je za osnovu imao arsenik, atoksil, bio je prvi lek koji je efektivno korišćen u borbi protiv ove bolesti.</s><s>Međutim, jedna od vrlo opasnih sporednih efekata korišćenja ovog leka je slepilo.</s><s>1920. godine lek pod imenom suramin je stigao na tržište i korišćen je za lečenje prve faze ove bolesti, i kasnije u kombinaciji sa triparsamidom korišćen je za lečenje druge faze ispoljavanja bolesti.</s><s>1922. godine ova kombinacija lekova korišćena je za lečenje epidemije u zapadnoj i centralnoj Africi i bila je u upotrebi sve do 1960. godine.</s>

<s>Pentamidin, vrlo efikasan lek, je korišćen 1930. godine za lečenje prve faze bolesti.</s><s>Tokom pedesetih godina 20-og veka, ovaj lek je korišćen u preventivne mere u Africi, što je rezultovalo u velikom padu pojave ove infektivne bolesti.</s><s>U to vreme se smatralo da je bolest potpuno pobeđena.</s>

<s>Lek melarsoprol, sa komercijalnim nazivom arsobal, je proizveden 1940. godine i efektivan je kod pacijenata sa već uveliko odmaklom drugom fazom ispoljavanja ove infektivne bolesti.</s><s>Međutim, 3-10% onih pacijenata koji su bili na ovom leku su počeli da pate od simptoma encefalopatije (epileptički napadi, progresivna koma i prihotičke reakcije) i 10-70% pacijenata je umiralo, jer je lek pored svojih dobrih i korisnih strana imao nus efekat a to je bilo doživotno oštećenje mozga kodonih pacijenata koji su preživeli encefalopatiju.</s><s>Zbog svojih jako efektivnih osobina, lek se danas koristi, ali u kombinaciji sa drugim lekovima kako bi se sprečilo oštećenje mozga.</s>

<s>Od tri velike epidemije u Africi u prošlim vekovima, 1896. i 1906. veliki procenat stanovništva Ugande i Konga je bilo zaraženo bolešću.</s><s>Epidemija se ponovo pojavila 1920. godine u nekoliko afričkih zemalja, i ponovo 1970. godine.</s><s>Epidemija iz 1920. godine je uspešno rešena tako što su postojale mobilne ekipe koji se išle po malim mestima, selima i gradovima i testirale stanovništvo i tako sprečile dalje širenje epidemije.</s><s>Bolest je praktično nestala između 1960. i 1965. godine.</s><s>Nakon tog prvobitnog uspeha, testiranje i opšta rigorozna kontrola je malo posustala i rezultat toga su bile naredne pojave epidemije.</s>

<s>Britanski državnik, lord Alfred Milner, je umro od bolesti afričkog spavanja 1923. godine, ubrzo nakon povratka u Englesku iz Južne Afrike.</s>

<s>Geografska distribucija i epidemiologija</s>

<s>Bolest se može pojaviti u dva oblika, u zavisnosti od parazita, koji mogu biti Trypanosoma brucei gambiense ili Trypanosoma brucei rhodesiense.</s><s>Prvi oblik koji nastaje od parazita T. b. gambiense je prisutan u centralnoj i zapadnoj AFrici.</s><s>Ovaj oblik se pojavljuje kao hronično stanje koje može da bude prisutno u pasivnom obliku i po nekoliko meseci i godina pre nego što se prvi simptomi pojave.</s><s>Drugi oblik koji nastaje usled prisustva parazita T. b. rhodesiense je akutni oblik bolesti, ali ima mnogo ograničeniji nivo ispoljavanja.</s><s>Prisutan je u južnoj i istočnoj Africi.</s><s>Ovaj oblik ima za simptom infekciju koja se pojavljuje svega nekoliko nedelja nakon ujeda muve i mnogo je bržeg razvoja i efekti bolesti su izraženiji.</s><s>Skorašnje informacije indikuju da preko 60 miliona ljudi koji žive na oko 250 različitih lokacija su suočeni sa visokim rizikom dobijanja ove bolesti, i oko 300.000 novih slučajeva se pojavi godišnje (Svetska Zdravstvena Organizacija, 1998) .</s><s>Bolest je registrovana u 36 države, i sve se nalazi neposredno ispod pojasa pustinje SaharaSahare.</s>

<s>LJudi su glavni cilj parazita Trypanosoma brucei gambiense, ali ovaj parazit se može nekad naći i kod svinja i drugih životinja.</s><s>Divlje životinje i poneke domaće životinje tipa krava, su glavni ljinj parazita koji je odgovoran za drugi oblik bolesti, T. b. rhodesiense.</s>

<s>Životni ciklus</s>

<s>Tokom hranjenja krvlju domaćina životinjskog porekla, inficirana cece muva ubrizga metaciklične tripomastigote (vrsta crva) u kožu domaćina.</s><s>Paraziti zatim uđu u limfatični sistem pomoću kojeg im je omogućen ulazak u krvotok (1).</s><s>Kad se jednom nađu u domaćinu, crvi se lako kreću p utem krvotoka od jednog do drugog organa (2), i pritom uđu u druge tokove telesnih tečnosti (npr. spinalna tečnost, limfna tečnost), i zatim se dele binarnom fisijom (3).</s><s>CeCe muva se inficira parazitom kada sisa krv već prethodno inficiranog domaćina (4,5).</s><s>U crevima muve, parazit se polako transformiše i razvije u prociklične tripomastigote, koji se replikuju binarnom fisijom (6), napuste creva muve i razviju u epimastigote (7).</s><s>Epimastigote polagano dospeju do pljuvačnih žlezdi muve i nastave da se dele binarnom fisijom (8).</s><s>Ceo ovaj ciklus u unutrašljosti CeCe muve traje u proseku 3 nedelje.</s>

<s>Simptomi</s>

<s>Simptomi počinju sa temperaturom, glavoboljom i bolovima u zglobovima.</s><s>Ukoliko prva pomoć nije odmah dostupna, bolest polagano pobedi imunski sistem obolelog i simptomi počnu da obuhvataju i anemiju, probleme endokrinog sistema i poremećaje kardiovaskularnog sistema i probleme sa bubrezima.</s><s>U kasnijim fazama bolesti, dolazi do neuroloških poremećaja nakon prolaska parazita kroz krv-mozak barijeru.</s><s>Simptomi sledećih faza daju bolesti njeno ime.</s><s>Pored opšte konfuzije obolelog i smanjene koordinacije, dolazi do poremećaja u ciklusu spavanja.</s><s>Tokom dana oboleli se oseća slomljeno i veoma pospano, dok su noći praćene insomnijom. ukoliko lekovi nisu dostupni bolest je smrtonosna, sa progresivnom mentalnom degeneracijom koja vodi do kome i na kraju smrti.</s><s>Neurološka oštećenja su nepovratna.</s>

<s>Pored ujeda cece muve, bolest se takođe može preneti na sledeće načine:
 Od majke do deteta putem placente koju crvi mogu da pređu i inficiraju fetus, pritom dolazi do prirodnog abortiranja i perinatalne smrti
 U naučnim laboratorijama putem slučajnih infekcija, na primer tokom proučavanja i dolaženja u kontakt sa krvlju obolelog, mada je ovo vrlo retko.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>Peter GE Kennedy: Clinical features, diagnosis, and treatment of human African trypanosomiasis (sleeping sickness).</s><s>In: The Lancet Neurology.</s><s>12, 2013, S. 186–194.</s><s>Stefan Winkle: Geißeln der Menschheit – Kulturgeschichte der Seuchen.</s><s>3. Auflage.</s><s>Artemis & Winkler Verlag, 2005, .</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Sajt Svetske zdravstvene organizacije - bolest Afričko spavanje 
 
 Links to pictures of Sleeping Sickness (Hardin MD/ University of Iowa ) archived 2006-02-19.</s>

<s>Infektivne bolesti</s>

