Kenneth Kaunda
<s>Kenet Dejvid Kaunda (, poznat i kao KK) bio je prvi predsednik Zambije, od 1964. do 1991.</s>

<s>Rođen je 1924. u mestu Činsali, na severu Severne Rodezije (današnja Zambija) u porodici protestantskog misionara.</s>

<s>Bio je jedan od vođa u borbi za nezavisnost Zambije od Ujedinjenog Kraljevstva.</s><s>Zalagao se za okončanje vlasti bele manjine, koja je tada imala samo 1,84% stanovništva.</s><s>Bio je uhapšen 1955. i osuđen na dva meseca zatvora zbog deljenja za vlasti subverzivne literature.</s><s>Ponovo je osuđen 1959. na devetomesečnu robiju.</s><s>Tokom 1961. organizovao je kampanju građanske neposlušnosti.</s><s>Predvodeći „Ujedinjenu nacionalnu partiju nezavisnosti“ pobedio je na izborima januara 1964. i postao predsednik vlade Dominiona Zambije.</s><s>Posle sticanja nezavisnosti, 24. oktobra 1964. postao je prvi predsednik Zambije.</s>

<s>Kao političar, razvijao je nacionalni obrazovni sistem, otvorio Univerzitet u Lusaki, težio iskorenjivanju nepismenosti i modernizaciji zemlje.</s><s>Nacionalizovao je velike državne kompanije što je značajno uvećalo državne prihode.</s><s>Sprovodio je politiku afričkog socijalizma (poput Džulijusa Njererea i Kvame Nkrume).</s><s>Zambija je postala jednopartijska država u kojoj je Kenet imao apsolutnu vlast i stvorio kult svoje ličnosti.</s><s>Njegov ideološki program je bio pod imenom „Zambijski humanizam“.</s><s>Zambija je u vreme sticanja nezavisnosti imala samo 109 ljudi sa završenim fakultetom.</s><s>Kenet Kaunda je osnovao Zambijski Univerzitet, koji broji 10.000 studenata.</s><s>Zambija je 1964 bila potpuno pod kontrolom stranih kompanija, a mineralni resursi su uglavnom bili pod kontrolom Britanske južnoafričke kompanije, koja je izvlačila svu dobit.</s>

<s>U spoljnoj politici bio je posrednik između režima aparthejda u Južnoj Africi i zemalja crne Afrike, zašta je kritikovan.</s><s>Primao je u Zambiju disidente iz okolnih zemalja i naročito bio kritičan prema rukovodstvu Južne Rodezije (danas Zimbabve).</s><s>Zambiju je uveo u Pokret nesvrstanosti, u kome je Zambija predsedavala 1970—1973.</s><s>Bio je blizak prijatelj jugoslovenskog predsednika Josipa Broza Tita, na čijoj se sahrani 1980. rasplakao pored kovčega.</s><s>Bili su toliko bliski da je Kaunda sagradio kuću u Lusaki posebno za Titove posete.</s>

<s>Njegov zaštitni znak je bila bela maramica koju je često nosio.</s>

<s>Godine 1991.</s><s>Kenet Kaunda je uslišio kritike i dozvolio višestranačke izbore u zemlji.</s><s>Na njima je pobedio „Pokret za višepartijsku demokratiju“, čiji je lider Frederik Čiluba postao predsednik 2. novembra 1991.</s>

<s>Posle napuštanja političkog života, povremenao se bavio humanitarnim radom.</s>

<s>Preminuo je 2021. godine.</s>

<s>Vanjske poveznice</s>

<s>Zambijski političari
Predsjednici Zambije</s>

