Slobodni novinari
<s>Slobodni novinari ili frilenseri (, ) su novinari  koji nemaju matičnu redakciju (nisu stalno zaposleni, niti su stalno honorarno angažovani u nekom mediju), već samostalno odabiraju događaje, pojave, teme, obrađuju ih i nude, kao ekskluzivnu vest različitim novinama, radijskim i televizijskim stanicama.</s>

<s>Redakcije ih često angažuju i kao dopisnike sa područja koja su u određenom trenutku medijski atraktivna, jer im se to više isplati nego da šalju sopstvenog novinara na teren.</s><s>Slobodni novinari se češće od drugih bave istraživačkim novinarstvom, jer ih ne  sputava redakcijski ritam.</s><s>Ukoliko su zaista visokoprofesionalni, ali i veoma hrabri da se upuste u avanturu istraživačkog novinarstva u najkontroverznijim oblastima ekonomskog i političkog kriminala, trgovine oružjem, drogom, ljudima, ili jednostavno praćenjem i fotografisanjem poznatih ličnosti u privatnim situacijama – redakcije rado plaćaju njihove ekskluzivne priče, fotografije i televizijske reportaže.</s><s>Istovremeno im status slobodnog novinara nameće potrebu da odabiraju teme koje će lakše naći kupca na medijskom tržištu.</s><s>Otežavajuća okolnost im je finansijska nesigurnost, posebno na medijskom tržištu koje nema jaka profesionalna udruženja, niti sindikate koji bi mogli da zaštite slobodnog novinara.</s><s>Da bi opstali na nesigurnom medijskom tržištu moraju već biti poznati novinari.</s><s>Početnicima je gotovo nemoguće da budu slobodni novinari, prvo stoga što još nisu savladali zanat u potpunosti, zatim što nemaju dobre kontakte i proverene, ekskluzivne, izvore informacija i teško mogu da izdrže veliku konkurenciju starijih kolega.</s><s>Od slobodnih novinara se očekuje da imaju sopstvenu medijsku opremu što predstavlja dodatno finansijsko opterećenje osobi bez stalnog izvora prihoda.</s><s>Slobodni novinari se stoga često udružuju oko nekog većeg projekta i formiraju, kada je o ponudi za elektronske medije reč, nezavisnu produkciju, koja može biti i zvanično registrovana ili delovati samo onoliko dugo, koliko je potrebno da se određeni projekat realizuje.</s><s>Slobodni novinari ne bi trebalo da se oslone samo na nekoliko redakcija kojima nude svoje usluge, već da uvek imaju mnogo različitih komiteta (agencije, novine, radijske i televizijske stanice).</s>

<s>Posebnu grupu slobodnih novinara čine foto-reporteri koji se nadmeću u ekskluzivnosti fotografija koje nude medijskom tržištu.</s><s>Iz ove struke izdvojila se posebna grupacija kojima je ekskluzivnost fotografije, a time i njena tržišna vrednost, primarnija od etičkog kodeksa – paparaci.</s><s>Specijalizovali su se za snimanje strogo čuvane privatnosti poznatih ličnosti.</s>

<s>Osnovne kategorije slobodnih novinara 
 Slobodni novinari opšte prakse koji rade za sve vrste medija, prate sve vrste događaja, koji su spremni da odu bilo gde i izveštavaju o svemu što smatraju da je vredno vesti.</s><s>Slobodni novinari koje na duže vreme angažuju mediji kao honorarne saradnike za rad u smenama i to ne samo kao novinare izveštače, već i kao zamenike urednika u medijima koji imaju nedovoljno stalno zaposlenih da bi uspešno obezbedili dnevnu programsku produkciju.</s><s>Slobodni novinari koji se bave postprodukcijom, istražuju pojedine teme/pojave, prave serijale za radio i televiziju, odnosno feljtone za novine (neki svoj rad duže vreme vezuju za nekoliko stalnih komiteta koji ih angažuju da istraže specifičnije teme, ili, što je na prostoru zemalja u tranziciji češća pojava, rade na principu projekata koje podnose fondacijama za podršku medijima).</s><s>Povremeni slobodni novinari su oni koji su zaposleni puno radno vreme u nekoj redakciji, a s vremena na vreme osim redovnog posla urade nešto posebno i izazovno, uglavnom za neki sasvim drugi medij.</s>

<s>Nekada je bilo uobičajeno da se veoma poznati književnici oprobaju i u novinarstvu kao slobodni novinari odnosno dopisnici, negujući izuzetno dobar stil i jezik, kao što su bili Egon Ervin Kiš, Džon Rid, Ilja Erenburg, Ernest Hemingvej, Erih Marija Remark, Borislav Pekić, Dragan Stegić.</s>

<s>Pored slobodnih novinara postoje još četiri tipa novinara: 
 novinar specijalista
 novinar opšte prakse
 dopisnici
 fikseri</s>

<s>Povezano 
 novinari
 novinarstvo
 Gonzo novinarstvo
 Žurnal
 Pulicerova nagrada</s>

<s>Literatura 
 Endrju Bojd (2002), Novinarstvo u elektronskim medijima, Beograd: Clio
 Jovanović N.(2005), Agencijsko novinarstvo, Beograd, Fakultet političkih nauka: Čigoja štampa
 Nedeljković D.(2007), O novinarstvu i novinarima, Novi Sad: KriMel</s>

<s>Spoljašnje veze 
 Medijska Organizacija Jugoistočne Evrope
 Fakultet političkih nauka, Univerzitet u Beogradu 
 Fakultet političkih nauka, Univerzitet u Banjoj Luci</s>

<s>Novinarstvo</s>

