Heliofita
<s>Biljke sunčanice ili heliofite su za nesmetanu izgradnju sopstvenih strukura i metabolizma prilagođene na staništa s vrlo jakom osunčanošću.</s><s>Takve biljke su, na primjer, divizma, vrijesak, majčina dušica i meki čičak, bijela djetelina, većina ruža i duge.</s><s>Oni su česte na otvorenim terenima, stijenama, livadama, planinskim pašnjacima i dugim prisojnim pozicijama.</s>

<s>Posebna obilježja ovih biljaka uključuju grube sitne listove sa dlačicama i voštanu zaštitu od prekomjernog svjetlosnog zračenja i gubitka vode.</s><s>Građa listova razlikuje se od ostalih po čestim dvostrukim palisadnim slojevima.</s><s>Hloroplasti imaju zaštitne pigmentne dodatke kao što su karotenoidi i enzimi, te akumulirane reaktivne vrste kisika da se izbjegne toksični učinak.</s><s>Osim toga, tu su još i stome na listovima i zelenim izdancima, kako bi se omogućila bolja razmjena plinova.</s><s>To ujedno povećava i mogućnosti fotosinteze.</s>

<s>Za razliku od biljaka sjene, heliofite imaju visok tačku kompenzacije svjetlosti, a za to im je potreban veći intenzitet osvjetljenja za efikasno usvajanje ugljen-dioksida.</s><s>Lišće sunčanica, u tom pogledu, ima vrlo velike kapacitete, do .</s><s>Međutim, one imaju i veći bazni metabolizam u odnosu na ostale listove.</s>

<s>Povezano 
 Hidrofili
 Termofili</s>

<s>Reference</s>

<s>Biljke po staništu</s>

