Oltarna pregrada
<s>Oltarna pregrada () je dio oltara.</s>

<s>Povijest 
U crkvenoj se praksi od davnih vremena odvaja svetišni prostor od broda.</s><s>Odvaja ga se pregrađivanjem.</s><s>Oltarna pregrada dijeli prostor svetišta namijenjen kleru ili drugim posvećenim osobama (kao vladare) od broda namijenjenog laicima.</s>

<s>Česti dekor oltarne pregrade su reljefi.</s><s>Ponekad ju ukrašavaju i kipovi.</s><s>Teme su svetački likovi ili prizori iz Kristova života.</s><s>Prve pregrade bile su kamene.</s><s>Bile su građene tako da su vrata bila u sredini, s velikim pregradnim pločama (plutejima) ili stupovima s lijeve i desne strane.</s><s>Trokutasti zabat (slavoluk tegurij) bio je uobičajen iznad vrata.</s>

<s>Poslije se kao gradivni materijal koristi i drvo.</s><s>U kasnijoj graditeljskoj praksi pregrade su spojene s korskim sjedalima; u stolnim crkvama za kanonike, u samostanskim za redovnike.</s><s>Motivi uresa drvenih pregrada su raspelo, prikazi apostola, proroka, patrijarha ili "staraca" (likova iz Otkrivenja sv. Ivana).</s>

<s>Ako je crkva bila šira, pregrada je mogla imati više uspravnih stupova i razdjelnih ploča.</s><s>Isto tako, mogla je imati više vrata, ovisno o liturgijskoj praksi.</s><s>Zapadne crkve postupno gube oltarne pregrade od 12. stoljeća.</s><s>Sasvim nije nestala, jer se u dijelu zapadnih crkava pretvorila u letner.</s><s>U istočnim crkvama razvila se u ikonostas.</s><s>Korske pregrade ne grade se više od Tridentskog koncila (završio 1562.).</s>

<s>Od 13. stoljeća na mjestu nekadašnje oltarne pregrade javljaju se pričesne klupe.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>13(2005) 1(29) PROSTOR 1 Željko Peković, Duško Violić, Doroti Brajnov: Oltarna ograda crkve sv. Mihajla s otoka Koločepa / Altar Rail of St Michael’s Church on Koločep Island</s>

<s>Crkvena arhitektura</s>

