Sahat kula Mostar
<s>Sahat-kula u Mostaru smještena je na lijevoj obali Neretve u Starom gradu, u Bajatovoj ulici, u Mostaru, Bosna i Hercegovina.</s><s>Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika na sjednici održanoj od 04. do 10. maja 2004. godine donijela je  odluku da se sahat-kula proglasi za nacionalni spomenik BiH.</s><s>Ovu odluku Komisija donijelo je u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović (predsjedavajući), Ljiljana Ševo i Tina Wik.</s>

<s>Historija 
Prvi i najstariji poznati pisani izvor u kojem se pominje ova Sahat-kula je zadužbina Ibrahima Šarića iz 1636. godine.</s><s>Na temelju ovog podatka može se utvrditi da je ova Sahat-kula izgrađena prije 1636. godine i da je zadužbina Šarića.</s>

<s>Sahat-kula je postojala 1664. godine što je zabilježio Evlija Čelebija.</s>

<s>Hercegovački vezir Ali-paša Rizvanbegović (hercegovački vezir od 1832. do 1851. godine) htio je da izmijeni zvono na Sahat-kuli u Mostaru.</s><s>U tu svrhu on se obratio grofu Lilienbergu, dalmatinskom namjesniku u Zadru i 1838. godine nabavljeno je novo zvono.</s>

<s>Austrougarske vlasti su 1917. godine skinule zvono s kule i upotrijebile ga u ratne svrhe, pa je sat te godine prestao raditi.</s><s>Popravljen je 1919. god, i radio sve do 1926. godine kada je ponovo pokvaren.</s><s>U toku II svjetskog rata, 1943. godine, sat je pao na susjednu kuću sa zapadne strane.</s><s>Nakon rata 1945. godine na kuli su zazidana vrata, tako da je kula bila zatvorena.</s><s>Na tornju ove kule 1978. godine izvršeni su konzervatorsko-restauratorski radovi i tada je registrovana kao spomenik kulture.</s>

<s>Od 1981. godine sahat-kula je bila u svojoj izvornoj funkciji, potpuno je restaurisana i ugrađen je novi sat.</s>

<s>Godine 1993. godine kula je pretrpila veća oštećenja – stradao je limeni krov, jedan stubić sa zapadne strane kao i dio horizontalnog kamenog vijenca.</s><s>Uništen je i satni mehanizam, unutrašnje drveno stepenište i ulazna vrata.</s><s>Oštećenja su bila na zapadnoj i južnoj fasadi, između druge i treće etaže i krova.</s><s>U prvim mjesecima 1999. godine izvršena je ponovna sanacija Sahat-kule: stavljen je novi pokrov od olovnog lima, urađeni kameni ukrasi na završetku kule, od kojih su dva originalna zadržana.</s><s>Rekonstruisan je i uništeni  stubić sa zapadne strane kao i dio horizontalnog kamenog vijenca na istoj strani vrha kule.</s><s>U unutrašnjosti je urađeno novo drveno stepenište kao i ulazna vrata.</s><s>Stavljen je novi satni mehanizam, urađena unutrašnja rasvjeta, gromobran-sistem kao i mrežice za zaštitu od golubova na četiri otvora vrha Sahat-kule</s>

<s>Opis 
Mostarsku Sahat-kulu sačinjavaju prizemlje i tri etaže, vertikalno povezane drvenim strmim stepeništem.</s><s>Visoka je 16,0 m, i ima pet etaža.</s><s>Kula je imala sat, smješten na zapadnoj fasadi, odmah ispod kamenog istaka otvorene završne etaže, da bi bio uočljiv svim građanima gledajući od gradskog centra.</s><s>Sat je smješten u otvor okruglog presjeka naglašen kamenom profilacijom.</s>

<s>Rađena je od lomljenog kamena debljine zidova cca. 75 cm.</s><s>Sahat-kula je prizmastog oblika i pokrivena je četverostrešnim krovom u obliku piramide.</s>

<s>Osnovica je kvadrat sa stranicama 3,45 m, i sužava se malo prema vrhu.</s><s>Na visini od oko 12 m od podnožja objekta pojavljuje se, po čitavoj dužini fasade objekta, manji kameni istak iznad kojeg se javljaju, na sve četiri strane objekta, po jedan veliki prozor zasvođen prelomljenim lukom.</s><s>Lukovi su utegnuti čeličnim zategama.</s><s>U tom prostoru je smješteno zvono.</s><s>Vertikala završava jednostavno profilisanim kamenim vijencem iznad kojeg se nalazi krov strmog nagiba u obliku četverostrane piramide.</s>

<s>Literatura 
 Hamdija Kreševljaković, Izabrana djela II, Sahat-kule u BiH, str. 493. - 506., Veselin Masleša, Sarajevo, 1991.</s><s>Evlija Čelebija, Putopis – odlomci o jugoslovenskim zemljama, Sarajevo Publishing, Sarajevo, 1996.</s><s>Mehmed Mujezinović, "Kulturno naslijeđe", Sarajevo –Publishing, 3. izdanje, str. 61 – 65, 1998.</s><s>-Islamska epigrafika Bosne i Hercegovine, knjiga 3</s>

<s>Reference</s>

<s>Sahat-kule u Bosni i Hercegovini
Nacionalni spomenici u Mostaru</s>

