Hatun
<s>Hatun ili Khatun (خاتون‎) je turska riječ što znači gospođa.</s><s>U srednjem vrijeku hatun je bio naslov za ženu višeg ranga.</s><s>Turski povijesni dokumenti kada spominju djevojke iz carskog harema koje su rodile nasljednike govore o njima uz naslov hatun.</s><s>Vrlo često su one bile zarobljenice i/ili robovi iz devşirma, tako da su prelazile u islam i dobivale nova imena, često maštovita i koja su naznačivala njihovo mjesto u društvu odnosno na dvoru.</s><s>Stoga na primjer djevojku koja je rodila sina sultanu Muradu poznajemo pod imenom Gülçiçek Hatun, gdje Gül çiçek bi se moglo prevesti »cvijet ruže«.</s><s>Gülbahar Hatun, jedna od djevojaka Mehmeda II, nosi ime Gülbahar, a Gül bahar znači »proljeće ruže«.</s><s>Mjesto tih djevojaka je bilo uvijek jedne među mnogih a najveći uspjeh je bio roditi sina sultanu i da on naslijedi sultanat.</s><s>To je često stvaralo žestoke borbe u haremu i podzemne struje na Topkapiju.</s><s>Prve žene koje dosegle rang europske kraljice su bile u 16. stoljeću Hürrem, Nûrbanû i Safiye, dakle prve žene koje su imale takoreći relativnu ali realnu samostalnost i slobodu odluke.</s><s>Od sultana Sulejmana nadalje one dobivaju naslov haseki sultan (خاصکى سلطان), što ide u smislu »glavna od sultanovih žena«.</s><s>No, struktura osmanskog društva nije se puno promijenila prema ženi sve do 19. stoljeća i mjesto haremske djevojke je ostalo isto.</s><s>Unatoč tome povijesničar, književnik i službenik ih spominju uvijek imenom hatun.</s><s>Riječ je u tursko-otomanskom obliku bila خاتون‎ (hātun) a dolazi iz farsijskog خاتون‎ (xātūn), što potiče iz turkijske riječ *xātun, ženski oblik za khana.</s><s>Jedna hatun je dobivala naslov Valide Hatun od dana kada njezin sin postane sultan.</s><s>Neke od njih su bile vrlo utjecajne.</s><s>Istovrijednica riječi hatun je kadın, također po turkijskoj etimologiji, mada nešto manje upotrebljivana.</s><s>Ako s jedne strane u haremu je se malo što promijenilo, na dvoru mjesto najmoćnije žene je postepeno dobilo nove nianse i oblike.</s><s>Svi članovi sultanove porodice su imali naslov sultan a oni koji su se ženili s njima su dobivali naslov damat.</s><s>Postepeno su se naslovi razmnožili i postali složeniji, tako da su uz hatun žene nosile i titule efendi, kadınefendi, hanımefendi.</s><s>Od 17./18. stoljeća ulazi u upotrebu riječ hanım (خانم‎) i potom hanuma, pa u 19. i 20. stoljeću potpuno zamjenjuje hatun kada bi se na turskom reklo gospođa.</s><s>Danas na turskom riječ hatun podsjeća na staro sultansko doba, pa se upotrebljava u povijesnim tekstovima ili u ironičnom smislu.</s>

<s>Slične istovrijednice u drugim jezicima bi mogle biti:
 lady na engleskom, iz staro-engleskog hlǣfdīġe;
 Frau na njemačkom, iz staronjemačkog frawjǭ;
 madame na francuskom;
 dama ili señora na španjolskom;
 dama ili senhora na portugalskom;
 signora na talijanskom, ili dama što dolazi iz latinskog domina, doslovce gospodarica;
 pani na poljskom.</s>

<s>Vidi još 
 Lista sultanija Osmanskog carstva</s>

<s>Osmansko Carstvo Osmanske titule</s>

