FIFA Svjetsko prvenstvo 2022.
<s>FIFA Svjetsko prvenstvo 2022. bilo je 22. izdanje FIFA Svjetskog prvenstva koje se od 20. studenog do 18. prosinca 2022. godine održalo u Kataru.</s><s>Bilo je to prvo FIFA Svjetsko prvenstvo koje se održalo u arapskoj zemlji te drugo koje se održalo u Aziji, nakon Svjetskog prvenstva 2002. godine, koje se bilo održalo u Japanu i Južnoj Koreji.</s><s>Uz to, ovo je posljednji turnir na kojemu su sudjelovale samo 32 reprezentacije, s obzirom da je za FIFA Svjetsko prvenstvo 2026. planirano proširenje na ukupno 48 reprezentacija.</s>

<s>FIFA Svjetsko prvenstvo je turnir koji se tradicionalno održava ljeti, u vrijeme kada se u svijetu - u pravilu - ne igraju klupske utakmice tako da reprezentativni nogomet ne remeti godišnji klupski raspored.</s><s>Međutim, iznimne ljetne vrućine u Kataru pokazale su se kao potencijalno prevelik zdravstveni rizik, tako da je turnir pomaknut s ljetnog na - po prvi puta u historiji - zimski termin u studenom i prosincu, usred klupske sezone.</s><s>Također, turnir je zbog tih promjena trajao manje od 30 dana, što je također novina u odnosu na ranija izdanja.</s>

<s>Od 32 reprezentacije, jedino je domaćin Katar izborio direktni nastup bez kvalifikacija; Katar je ujedno i jedini debitant na turniru, s obzirom na to da su sve ostale reprezentacije imale barem jedan raniji nastup.</s><s>Porazom od Ekvadora 0:2, Katar je postao prvi domaćin u historiji turnira koji je izgubio utakmicu otvaranja, ali isto tako i prvi domaćin koji nije osvojio nijedan bod na turniru te domaćin s najmanje postignutih golova (samo jedan) na turniru.</s><s>Aktualni branitelj naslova svjetskog prvaka bila je Francuska, koja je drugi puta za redom igrala finale, ali je poražena od Argentine nakon jedanaesteraca; Argentini je to bio treći naslov prvaka svijeta.</s><s>Maroko je na turniru postao prva afrička reprezentacija koja je izborila polufinale turnira, ali je u utakmici za treće mjesto poražena od Hrvatske, kojoj je to bila druga bronca u historiji te druga uzastopna medalja na prvenstvu, nakon srebra iz 2018. godine; Maroko je svejedno postao najbolje plasirana afrička reprezentacija u historiji Svjetskih prvenstava.</s>

<s>Najbolji strijelac turnira bio je francuski reprezentativac Kylian Mbappé, koji je postigao osam golova.</s><s>Najboljim igračem proglašen je Lionel Messi.</s>

<s>Izbor domaćina</s>

<s>Proces za izbor domaćina prvenstava 2018. i 2022. godine započeo je u siječnju 2009. godine, a savezi su imali rok do 2. veljače da pošalju svoje ponude.</s><s>Inicijalno je jedanaest zemalja poslalo svoje kandidature, ali Meksiko se kasnije povukao, dok je kandidatura Indonezije odbijena u veljači 2010. godine jer indonezijska vlada nije FIFA-i dostavila pismo podrške kandidaturi.</s><s>Tokom samog procesa, tri preostale neeuropske zemlje (Australija, Japan i Sjedinjene Države) postepeno su odustajale, što je značilo da savezi članovi UEFA-e gube pravo organizacije prvenstva 2022. godine.</s><s>To je, prema FIFA-inim pravilima, značilo da nijedna europska zemlja nije mogla biti domaćin prvenstva 2022. godine, što je otvorilo put drugim kontinentima.</s>

<s>Na kraju je za domaćinstvo Svjetskog prvenstva 2022. godine razmatrano pet zemalja: Australija, Japan, Južna Koreja, Katar i Sjedinjene Države.</s><s>FIFA-in izvršni odbor sastao se 2. prosinca 2010. godine u Zürichu kako bi odabrao domaćina.</s><s>Prije samog glasovanja, dvojica članova Izvršnog odbora suspendirani su zbog sumnji u korupciju povezanu uz glasovanje za domaćina 2022. godine.</s><s>Na koncu je, nakon četiri kruga glasovanja, za domaćina izabran Katar, što je opisano kao "visoki operativni rizik".</s><s>Rezultati su bili sljedeći:</s>

<s>Izbor Katara izazvao je brojne kontroverze te je u nekim medijima nazvan skandalom, Uoči izbora, pojavile su se brojne nedoumice u vezi s prikladnošću Katara kao zemlje domaćina i pravednosti postupka nadmetanja država.  odnosno dijelom serije drugih korupcijskih skandala koji su pogodili FIFA-u za vrijeme mandata Seppa Blattera.</s><s>FIFA je optužena za korupciju kao i to da je izbor Katara za domaćina ostvaren temeljem podmićivanja u postupku nadmetanja, dok je aktualni predsjednik FIFA-e Gianni Infantino branio izbor.</s><s>Ovaj je izbor tako postao jedan od najkontroverznijih u historiji turnira, kontroverzniji čak i od izbora Rusije za domaćina FIFA Svjetskog prvenstva 2018. godine, koji je također bio meta brojnih kritika i optužbi.</s>

<s>Kvalifikacije</s>

<s>Kao i za FIFA Svjetsko prvenstvo 2018. godine, sve članice FIFA-e, izuzev domaćina Katara, sudjelovale su u kvalifikacijama za Svjetsko prvenstvo 2022. godine.</s><s>To znači da je ukupno 211 reprezentacija imalo pravo nastupa u kvalifikacijama, u kojima je - iako bez mogućnosti ispadanja - sudjelovao i domaćin Katar, jer ga je AFC obvezala da sudjeluje u kvalifikacijama zbog činjenice da su one istovremeno služile i kao kvalifikacije za AFC Azijski kup 2023. godine.</s><s>Kako je Katar, kao prvo plasirani u grupi, izborio finalni krug kvalifikacija, Libanon je kao peta najbolja drugoplasirana ekipa prošao u sljedeći krug kvalifikacija.</s><s>Branitelj naslova, Francuska, također je sudjelovala u kvalifikacijama.</s><s>Sveta Lucija je inicijalno pristupila kvalifikacijama, ali se povukla prije prve utakmice.</s><s>Sjeverna Koreja odustala je od kvalifikacija zbog sigurnosnih razloga povezanih s pandemijom koronavirusa.</s><s>Američka Samoa i Samoa povukle su se prije ždrijeba kontinentalnih kvalifikacija, dok se Tonga povukla nakon erupcije podvodnog vulkana Hunga Tonga–Hunga Ha'apai.</s><s>Nešto kasnije, Vanuatu i Cookovi Otoci povukli su se zbog ograničenja povezanih uz pandemiju.</s>

<s>Kvalificirane momčadi</s>

<s>Od ukupno 32 reprezentacije koje sudjeluju na završnom turniru, njih 24 sudjelovalo je i na prethodnom prvenstvu.</s><s>Domaćin Katar jedini je debitant na ovom turniru, čime su postali prvi domaćin-debitant još od Italije 1934. godine.</s><s>Rezultat toga bio je da je Svjetsko prvenstvo 2022. godine bilo prvo u kojem među momčadima koje su izborile nastup kroz kvalifikacije nije bilo debitanata.</s><s>Nizozemska, Ekvador, Gana, Kamerun i Sjedinjene Države vratile su se na završni turnir nakon izbivanja 2018. godine.</s><s>Kanada se vratila na turnir nakon 36 godina, s tim da im je prethodni nastup iz 1986. godine bio jedini do ove godine.</s><s>Wales se vratio nakon čak 64 godine, što je rekordna pauza za jednu europsku reprezentaciju, a jedini prijašnji nastup imali su 1958. godine.</s>

<s>Četverostruki svjetski i aktualni europski prvak Italija nije se uspjela kvalificirati na svoje drugo uzastopno Svjetsko prvenstvo, što im je prvi puta otkako sudjeluju, a sve nakon poraza u polufinalu play-offa.</s><s>Talijani su ujedno i jedini biši prvaci koji se nisu kvalificirali te najbolje rangirana momčad na FIFA-inoj ljestvici koja nije ostvarila plasman.</s><s>Ujedno su i četvrta reprezentacija koja nije izborila nastup na završnici prvenstva nakon što je osvojila prethodno održani UEFA Euro, nakon Čehoslovačke (1978.), Danske (1994.) i Grčke (2006.).</s><s>Domaćin prethodnog turnira, Rusija, diskvalificirana je zbog invazije na Ukrajinu s početka 2022. godine.</s><s>Čile, osvajač Cope Américe 2015. i 2016. godine također nije uspio izboriti završni turnir drugi puta za redom.</s><s>Nigerija je ispala u kontinentalnom play-offu od Gane, tako da se nije vratila nakon 2018. godine.</s><s>Ostale zemlje koje su nastupile na prethodnom turniru, ali ne i ovom su Peru, Egipat, Island, Panama, Švedska i Kolumbija.</s><s>Najniže rangirana reprezentacija na turniru bila je Gana.</s>

<s>Kvalificirane momčadi su sljedeće:</s>

<s>Napomena: Brojevi u zagradama predstavljaju FIFA-in ranking prije početka turnira.</s>

<s>AFC (6)
  (38)
  (20)
  (24)
  (28)
  (50) (domaćin)
  (51)</s>

<s>CAF (5)
  (61)
  (43)
  (22)
  (18)
  (30)</s>

<s>CONCACAF (4)
  (41)
  (31)
  (13)
  (16)</s>

<s>CONMEBOL (4)
  (3)
  (1)
  (44)
  (14)</s>

<s>OFC (0)
  Bez predstavnika (Kostarika je izbacila Novi Zeland)</s>

<s>UEFA (13)
  (2)
  (10)
  (5)
  (4)
  (12)
  (8)
  (11)
  (26)
  (9)
  (21)
  (7)
  Švicarska (15)
  (19)</s>

<s>Gradovi domaćini</s>

<s>Prvih pet predloženih stadiona predstavljeno je početkom ožujka 2010. godine.</s><s>Katar je želio da stadioni održavaju različite historijske i kulturološke aspekte same zemlje, ali i da udovoljavaju kriterijima trajnosti, udobnosti, pristupačnosti i održivosti.</s><s>Namjera je bila da se stadioni opreme posebnim rashladnim sustavom koji bi unutar stadiona održavao temperaturu oko 20°C, međutim nije poznatko kako bi to funkcioniralo na otvorenim stadionima.</s><s>Inicijalno je također rečeno kako će stadioni biti zero waste te kako će gornje etaže stadiona nakon prvenstva biti razmontirane i donirane zemljama sa slabo razvijenom sportskom infrastrukturom.</s><s>Svih pet stadiona projektirao je njemački arhitekt Albert Speer sa suradnicima.</s><s>Stadion al-Bajt na kraju je bio jedini zatvoreni stadion.</s>

<s>FIFA-in izvještaj od 9. prosinca 2010. godine citirao je tadašnjeg predsjednika Seppa Blattera, koji je rekao da bi neke druge zemlje mogle organizirati neke utakmice Svjetskog prvenstva, međutim te zemlje nisu konkretno imenovane.</s><s>Blatter je dodao kako bilo kakvu odluku tog tipa prvo mora donijeti Katar, a onda odobriti i FIFA-in Izvršni odbor.</s><s>Jordanski princ Ali bin Husein izjavio je za Australian Associated Press kako bi odigravanje utakmica u Bahreinu, Ujedinjenim Arapskim Emiratima i, možda, Saudijskoj Arabiji pomoglo u integraciji regionalnih naroda za vrijeme turnira.</s><s>Ovu mogućnost potvrdio je, u siječnju 2019. godine, i Blatterov nasljednik, Gianni Infantino, koji je naveo smanjenje političkih tenzija kao razlog razmatranja ove odluke.</s>

<s>Godine 2013. pojavile su se vijesti kako je Katar poslao molbu FIFA-i da smanji ukupni broj predloženih stadiona (12) zbog povećanih troškova; ubrzo je potvrđeno da Katar planira reducirati broj stadiona s izvornih 12 na najviše osam ili devet.</s><s>U travnju 2017. godine, organizatori su potvrdili kako će se prvenstvo igrati na osam stadiona u okolici Dohe, iako FIFA još uvijek nije bila službeno potvrdila konačni broj stadiona.</s><s>Za vrijeme priprema, izgradnja stadiona u Kataru bila je tema brojnih kontroverzi, od uobičajenih koje su se ticale nemogućnosti dovršenja stadiona u zadanim rokovima, do ozbiljnih optužbi za neljudske uvjete u kojima su radili radnici na stadionima.</s>

<s>U konačnici, FIFA je potvrdila kako će se prvenstvo odigrati na sljedećih osam stadiona:</s>

<s>Finalni ždrijeb</s>

<s>Finalni ždrijeb grupa Svjetskog prvenstva održan je 1. travnja 2022. godine u 19:00 po lokalnom vremenu u Izložbenom i konvencijskom centru u Dohi.</s><s>U vrijeme održavanja ždrijeba, pobjednici interkontinentalnih razigravanja, kao i europskog play-offa A nisu bili poznati.</s>

<s>Prije samog ždrijeba, 32 kvalificirane reprezentacije raspoređene su u četiri jakosne skupine temeljem FIFA-inog ranga zaključno s 31. ožujka 2022. godine.</s><s>Iznimka od toga bila je prva jakosna skupina, gdje se nalazio domaćin Katar (koji bi po ranku bio u četvrtoj jakosnoj skupini, ali je završio u prvoj kao domaćin i automatski je raspoređen na mjesto A1) zajedno sa sedam najbolje rangiranih reprezentacija.</s><s>Druga i treća jakosna skupina sadržavale su po osam reprezentacija, raspoređenih temeljem njihovog ranga, dok je četvrta jakosna skupina sadržavala pet najlošije rangiranih reprezentacija te tri reprezentacije koje su plasman izborile kroz play-off.</s><s>Ždrijeb je bio organiziran tako da momčadi s istog kontinenta nisu mogle igrati u istoj grupi, osim europskih reprezentacija, kojih je u skupini moglo biti najmanje jedna, a najviše dvije.</s><s>Reprezentacije su ždrijebane redom po jakosnim skupinama, od prve prema četvrtoj.</s><s>Reprezentacije iz prve jakosne skupine automatski su išle na prvo mjesto u grupi, dok su ostala mjesta posebno ždrijebana u svrhu određivanja rasporeda igranja.</s><s>Jakosne skupine izgledale su ovako:</s>

<s>Suci</s>

<s>FIFA je 19. svibnja 2022. godine objavila konačni popis 36 glavnih, 69 pomoćnih i 24 VAR suca koji će suditi na prvenstvu.</s><s>Međut 36 glavnih sudaca, po dvojica su bili iz Argentine, Brazila, Engleske i Francuske.</s><s>Prvi puta u historiji, sutkinje su izabrane da sude na velikom natjecanju za muškarce; to su Stéphanie Frappart iz Francuske, Salima Mukansanga iz Ruande i Yoshimi Yamashita iz Japana.</s><s>Njima će se, također prvi puta u historiji, pridružiti i tri pomoćne sutkinje.</s><s>Gambijski sudac Bakary Gassama te argentinski pomoćni sudac Juan Pablo Belatti, koji je bio pomoćni sudac u finalu prethodnog izdanja, sude na svom trećem prvenstvu.</s><s>Među povratnicima su i César Arturo Ramos iz Meksika, Janny Sikazwe iz Zambije te iranski pomoćni sudac Mohamad-Reza Mansuri.</s>

<s>Konačni popis svih sudaca izgledao je ovako:</s>

<s>Natjecanje po grupama</s>

<s>Napomena: Sva vremena navedena su prema arapskom standardnom (AST) vremenu (UTC+3).</s>

<s>Sljedeći kriteriji primjenjivat će se prilikom rangiranja reprezentacija u grupnoj fazi:
 Broj bodova u svim utakmicama u grupi;
 Gol razlika u svim utakmicama u grupi;
 Broj postignutih golova u svim utakmicama u grupi;
 Veći broj bodova osvojen u međusobnim susretima;
 Bolja gol razlika ostvarena u međusobnim susretima;
 Više postignutih golova u međusobnim susretima;
 Fair play bodovi u svim utakmicama u grupi (samo jedno oduzimanje bodova može se primijeniti na jednog igrača po utakmici):
Žuti karton: -1 bod
Indirektni crveni karton (dva žuta kartona): -3 boda
Direktni crveni karton: -4 boda
Žuti i direktni crveni karton: -5 bodova
 Izvlačenje reprezentacija.</s>

<s>Grupa A</s>

<s>Grupa B</s>

<s>Grupa C</s>

<s>Grupa D</s>

<s>Grupa E</s>

<s>Grupa F</s>

<s>Grupa G</s>

<s>Grupa H</s>

<s>Faza na izbacivanje</s>

<s>Osmina finala</s>

<s>Četvrtfinale</s>

<s>Polufinale</s>

<s>Utakmica za treće mjesto</s>

<s>Finale</s>

<s>Statistike i nagrade</s>

<s>Statistike</s>

<s>Strijelci</s>

<s>8 golova</s>

<s>Kylian Mbappé</s>

<s>7 golova</s>

<s>Lionel Messi</s>

<s>4 gola</s>

<s>Julián Álvarez
  Olivier Giroud</s>

<s>3 gola</s>

<s>Richarlison
  Enner Valencia
  Marcus Rashford
  Bukayo Saka
  Cody Gakpo
  Gonçalo Ramos
  Álvaro Morata</s>

<s>2 gola</s>

<s>Neymar
  Harry Kane
  Mohammed Kudus
  Andrej Kramarić
  Mehdi Taremi
  Ritsu Dōan
  Jo Gyu-seong
  Vincent Aboubakar
  Youssef En-Nesyri
  Wout Weghorst
  Niclas Füllkrug
  Kai Havertz
  Robert Lewandowski
  Bruno Fernandes
  Rafael Leão
  Salem al-Davsari
  Aleksandar Mitrović
  Ferran Torres
  Breel Embolo
  Giorgian de Arrascaeta</s>

<s>1 gol</s>

<s>Ángel Di María
  Enzo Fernández
  Alexis Mac Allister
  Nahuel Molina
  Mitchell Duke
  Craig Goodwin
  Mathew Leckie
  Michy Batshuayi
  Casemiro
  Lucas Paquetá
  Vinícius Júnior
  Andreas Christensen
  Moisés Caicedo
  Jude Bellingham
  Phil Foden
  Jack Grealish
  Jordan Henderson
  Raheem Sterling
  Théo Hernandez
  Randal Kolo Muani
  Adrien Rabiot
  Aurélien Tchouaméni
  André Ayew
  Osman Bukari
  Mohammed Salisu
  Joško Gvardiol
  Marko Livaja
  Lovro Majer
  Mislav Oršić
  Ivan Perišić
  Bruno Petković
  Ruzbeh Češmi
  Ramin Rezaijan
  Takuma Asano
  Daizen Maeda
  Ao Tanaka  
  Baek Seung-ho
  Gim Yeong-gwon
  Hwang Hui-chan
  Jean-Charles Castelletto
  Eric Maxim Choupo-Moting
  Alphonso Davies
  Mohammed Muntari
  Keysher Fuller
  Yeltsin Tejeda
  Juan Pablo Vargas
  Zakaria Aboukhlal
  Achraf Dari
  Romain Saïss
  Hakim Ziyech
  Luis Chávez
  Henry Martín
  Daley Blind
  Memphis Depay
  Denzel Dumfries
  Frenkie de Jong
  Davy Klaassen
  Serge Gnabry
  İlkay Gündoğan
  Piotr Zieliński
  João Félix
  Raphaël Guerreiro
  Ricardo Horta
  Pepe
  Cristiano Ronaldo
  Saleh al-Šehri
  Boulaye Dia
  Famara Diédhiou
  Bamba Dieng
  Kalidou Koulibaly
  Ismaïla Sarr
  Christian Pulišić
  Timothy Weah
  Haji Wright
  Sergej Milinković-Savić
  Strahinja Pavlović
  Dušan Vlahović
  Marco Asensio
  Gavi
  Dani Olmo
  Carlos Soler
  Manuel Akanji
  Remo Freuler
  Xherdan Shaqiri
  Wahbi Khazri
  Gareth Bale</s>

<s>Autogolovi</s>

<s>Enzo Fernández 
  Nayef Aguerd</s>

<s>Jedanaesterci
Ne računajući utakmice koje su odlučene izvođenjem jedanaesteraca, ovako izgleda realizacija jedanaesteraca dosuđenih tokom igre:</s>

<s>Nagrade</s>

<s>Konačni poredak</s>

<s>Marketing</s>

<s>Službena lopta</s>

<s>Službena lopta prvenstva, Al Rihla, službeno je predstavljena 30. ožujka 2022. godine.</s><s>Lopta je primarno inspirirana kulturom, arhitekturom, ikonskim brodovima i zastavom Katara.</s><s>Na arapskom riječ "al-rihla" označava "putovanje".</s><s>Lopta je dizajnirana vodeći računa o održivosti, čime je postala prva službena lopta Svjetskih prvenstava izrađena od ljepila i tinte bazirane na vodi.</s><s>Adidas je iskoristio neke nove tehnike kako bi ubrzao kretanje lopte i povećao preciznost.</s>

<s>Maskota</s>

<s>Službena maskota prvenstva predstavljena je 1. travnja 2022. godine tijekom ždrijeba grupne faze Svjetskog prvenstva.</s><s>Maskota po imenu Laʼeeb, što na arapskom znači "super vješt igrač", zapravo je digitalno animirana gutra, tradicionalni arapski odjevni predmet, koja - prema priči - dolazi iz posebnog paralelnog svijeta u kojem su sve maskote zapravo žive.</s><s>Opisan je kao izrazito veseo i mladenački živahan lik.</s>

<s>Muzika</s>

<s>FIFA Svjetsko prvenstvo 2022. bilo je prvo prvenstvo u historiji za koje nije napravljena samo jedna službena pjesma, već je izdan cjeloviti soundtrack album.</s><s>Prva od pjesama s albuma, "Hayya Hayya (Better Together)", koju izvode Trinidad Cardona, Davido i AISHA, objavljena je 1. travnja 2022. godine zajedno sa spotom.</s><s>Gims i Ozuna izvode drugu pjesmu s albuma, "Arhbo", čiji je spot javno predstavljen 19. kolovoza 2022. godine.</s><s>Posljednja među trima pjesmama objavljena je 7. listopada 2022. godine zajedno sa spotom, a radilo se o pjesmi "Light the Sky", koju izvode Nora Fatehi, Manal, Rahma Riad i Balqees.</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s></s>

<s>2022
2022M
Fudbal ili nogomet u Kataru</s>

