Povest o Akiru
<s>Priča o Ahikaru ili Povest o Akiru Premudrom je drevna priča prvi put potvrđena na aramejskom jeziku u petom veku p.n.e, koja je vekovima kružila Srednjim i Bliskim Istokom.</s><s>Smatra se „jednom od najranijih međunarodnih knjiga svetske književnosti“.</s><s>Priča o Ahikaru pojavila se, kako se veruje, u 7. veku pre nove ere u Asiriji.</s>

<s>Do danas su preživele razne sirijske, arapske i jermenske verzije priče.</s><s>U srednjem veku je prevođena na mnoge evropske jezike, uključujući i staroslovenski.</s><s>Neki naučnici smatraju da je Povest’ ob Akire Premudrom jedino staroslovensko delo prevedeno sa sirijskog originala.</s>

<s>Radnja</s>

<s>Glavni lik je Ahikar koji je rođen u Kalhu (Nimrudu), drevnoj prestonici Asirije, mudrac poznat po svojoj izuzetnoj mudrosti.</s><s>U priči je Ahikar bio savetnik asirskih kraljeva Senaheriba i Esarhadona.</s><s>Nemajući sopstveno dete, usvojio je svog nećaka Nadaba/Nadina i odgajao ga za naslednika.</s><s>No, nećak je nezahvalno kovao zaveru, ubedivši cara Esarhaddona da je Ahikar počinio izdaju.</s><s>Esarhaddon naređuje da se Ahikar pogubi, te ga hapsi i zatvara.</s><s>Međutim, dok čeka kaznu Ahikar podseća krvnika da ga je spasio od slične sudbine pod Senaheribom, pa tako krvnik umesto njega ubija drugog osuđenika koji mu nalikuje.</s><s>Ahikar se neko vreme krije u zemunici, a potom izlazi iz skrovišta na carev poziv da krene u misiju u Egipat, nakon čega se trijumfalno vraća u Esarhaddon.</s>

<s>Staroslovenski prepisi</s>

<s>Neki naučnici smatraju da je najstarija slovenska recenzija Povesti o Akiru nastala u Bugarskoj, kao izravan prevod sa sirijskog originala.</s><s>Drugi, pak, smatraju da je tekst jermenske verzije služio kao izvornik.</s><s>Priča je stigla na slovensko tlo još u Kijevskoj Rusiji.</s><s>Staroslovenska, odnosno staroruska verzija priče je poznata u nekoliko izdanja i sačuvana je u mnogim srednjevekovnim prepisima.</s>

<s>Najstariji sačuvani ruski prijepisi datiraju iz 15. stoljeća, a objavio ih je A. Grigoriev u svom monumentalnom djelu "Priča o Akiri Premudrom" („Повесть об Акире Премудром“).</s><s>Najstariji južnoslavenski prijepis (srpski, s raškim pravopisom i tragovima srednjobugarskog izvornika) sačuvan je u kodeksu datiranom oko 1380. godine iz zbirke manastira Savina, u Herceg Novom.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vidi još 
 Staroslavenski jezik</s>

<s>Vanjske veze 
 ПОВЕСТЬ ОБ АКИРЕ ПРЕМУДРОМ (ruska redakcija)
 Слово прѣмудраго Акѵрїа (raška redakcija)</s>

<s>Asirija
Slovenska pismenost</s>

