Pillnitzka deklaracija
<s>Pilnicka deklaracija je izjava austrijskog cara Leopolda II i pruskog kralja Fridriha Vilhelma II od 27. avgusta 1791. godine u dvorcu Plinic u blizini Drezdena u Saksoniji kojom su se obavezali da uđu u rat protiv Kraljevine Francuske ukoliko francuski revolucionari ne prestanu sa kršenjem prava kralja Luja.</s>

<s>Istorija
Od izbijanja Francuske revolucije 1789. godine, Leopold II je bio sve više zabrinut za bezbednost svoje sestre, francuske kraljice Marije Antoanete, i njene porodice.</s><s>Ipak, smatrao je da bi intervencija u francuskim unutrašnjim poslovima samo povećala opasnost.</s><s>Istovremeno, mnogi francuski aristokrati beže iz zemlje i nastanjuju se u susednim monarhijama.</s><s>To stvara neosnovan strah od aristokratske zavere.</s><s>Nakon kraljevog pokušaja bega 1791. godine, Luj je uhapšen i zatvoren.</s><s>Dana 6. jula 1791. godine Leopold šalje evropskim monarsima Padovski cirkular pozivajući ih da zajedno protestuju zbog Lujevog zatočeništva.</s>

<s>Plinickom deklaracijom Leopold je obećao da će Austrija ući u rat ako i ostale velike evropske sile zarate sa Francuskom.</s><s>Vilijam Pit, britanski premijer, nije bio pristalica rata sa Francuskom.</s><s>Leopold je deklaraciju izdao kako bi zadovoljio francuske emigrante koji su se sklonili u njegovu zemlju i pozivali ga da povede vojsku na Francusku.</s><s>Deklaracija je istovremeno služila i kao upozorenje revolucionarima.</s><s>Narodna skupština Francuske tumačila je deklaraciju kao izjavu Leopolda kojom Francuskoj objavljuje rat.</s><s>Radikalni Francuzi tražili su rat.</s><s>Među njima se ističe Žak Pjer Briso.</s><s>Rat Austriji objavljen je 20. aprila 1792. godine.</s>

<s>Izvori
 Albert Soboul; Francuska revolucija, Naprijed, Zagreb (1966)</s>

<s>Francuska revolucija
1791</s>

