Nauglamir
<s>Nauglamir (naug – patuljak; mire - dragulj) je ogrlica koja se pominje u knjizi „Silmarilion“ koju je napisao Dž.</s><s>R.R. Tolkin.</s><s>Takođe je poznat i pod nazivom Ogrlica Patuljaka.</s><s>Nauglamir su napravili patuljci za noldorskog princa, vilovnjaka, Finroda Felagunda.</s>

<s>O nastanku 
Kada se Finrod kasnije nazvan Felagund nastanio u Srednjoj Zemlji, napravio je za sebe podzemno utvrđenje Nargotrond koje je bilo slično Tingolovom Menegrotu u Dorijatu i jednako dobro skriveno kao Gondolin u Belerijandu.</s><s>U izgradnji podzemnih dvorana Nargotronda pomagali su mu patuljci sa Plavih planina, iz Nogroda i Belegosta.</s><s>Praktično, oni su i napravili Nargotrond i to na ostacima drevnog patuljačkog podzemnog grada Nulikizdina, koji je tu postojao još i pre dolaska vilovnjaka iz Valinora.</s><s>Između Finroda i patuljaka javilo se veliko prijateljstvo i oni su za njega izradili Nauglamir, orlicu koja se svrstava u daleko najbolje i najdragocenije radove patuljaka starog doba.</s>

<s>O izgledu 
Beše to niska od zlata sa nebrojenim dragim kamenjem vrhunske lepote koje je Finrod doneo iz Valinora.</s><s>Ko god da je stavio oko vrata lepo i skladno bi mu padala, a uprkos brojnim dragocenostima od kojih je napravljena, bila je laka kao pero, tačnije kao „vlakno lana”.</s><s>Finrod, koji je bio najbogatiji od svih noldorskih prinčeva, cenio je Nauglamir više od ma kakvog drugog blaga .</s>

<s>Hurin pronalazi Nauglamir 
Kada je u bitci protiv Morgotovog vukodlaka Finrod poginuo, Nauglamir je, za još dugo vremena, ostao u Nargotrondu.</s><s>Nakon bitke Nirnait Arnoidiad ili Bitke nebrojenih suza, Nargotrond je uništen a Nauglamir je ostao da leži u tami njegovih zaboravljenih riznica.</s><s>Mnogo vremena kasnije Hurin, zvani Talion, je, ubivši Sitnog patuljka Mima, naišao u ruševinama Nargotronda na nebrojeno blago i dragocenosti iz Valinora koje su ležale razbacane svud po podovima nekadašnjih riznica.</s><s>Ali od sveg blaga, Hurin je sa razlogom uzeo samo Nauglamir, a razlog beše ovaj: Hurin Talion je bio veliki prijatelj Finroda Felagunda i znao je da je Finrod poginuo braneći Berena koga je Tingol poslao na samoubilački zadatak da ukrade Silmaril iz Morgotove krune.</s><s>Sa Nauglamirom Hurin je na kraju stigao do Dorijata i ogrlicu - najdragocenije blago Finroda Felagunda, bacio pred noge velikog kralja Tingola optužujući ga za nepotrebnu Finrodovu smrt.</s>

<s>Dodavanje Silmarila i smrt Tingolova 
Tingol uze ogrlicu i zaslepljen lepotom Nauglamira zamoli patuljke da ogrlicu preprave i da u nju ugrade isti onaj Silmaril zbog koga je Finrod i poginuo.</s><s>Patuljci veoma nerado učiniše kako je Tingol zahtevao, jer su smatrali da je Nauglamir, to neprevaziđeno patuljačko delo starih vremena, imao prava da nosi samo Finrod Felagund za koga beše i napravljena.</s><s>Ipak na kraju preoblikovaše Nauglamir i ugradiše u njega Silmaril.</s><s>Tako nastade najdragoceniji predmet ikada napravljen u materijalnom svetu.</s><s>Jer to sada beše vrhunsko patuljačko delo sjedinjeno sa jedinstvenim vilovnjačkim kamenom Silmarilom, jednim od tri, u kome je i dalje obitavala svetlost Valinora. “ I silna beše njegova lepota, jer se u nebrojenim draguljima svetlost Silmarila, koji beše usred njih, ogledala i oni su je rasipali na sve strane u čudesnim nijansama.“</s>

<s>Međutim prokletstvo koje leži nad Silmarilima još od Feanorovog doba i ovde je počelo da uzima svoj danak.</s><s>Patuljci u želji da zadrže Silmaril, ubiše Tingola i pobegoše.</s><s>Ali vilovnjaci Dorijata uskoro ih stigoše i vratiše Nauglamir maji Melijani.</s><s>Skrhana bolom zbog Tingolove smrti, Melijana maja, odbaci svoje ljudsko telo i preseli se u besmrtne zemlje, a Dorijat osta nečuvan.</s>

<s>Lutijena i Nauglamir 
Tada besni patuljci sakupiše vojsku i krenuše u osvajanje Dorijata. i u tome bi verovatno potpuno i uspeli da Beren, tada već znan kao Erhamion (jednoruki), nije na kraju ubio kralja patuljaka u zadobio Nauglamir.</s><s>Ogrlicu sa Silmarilom je poklonio svojoj ženi Lutijeni Tinuvijeli i priča se da, dok ju je ona nosila, cela njihova zemlja je ponovo podsećala na besmrtni Valinor: “ …i za kratko Zemlja Mrtvih koji žive postade kao vizija zemlje Valara, i nijedno mesto od tada ne beše tako predivno, tako plodno, ili tako ispunjeno svetlošću".</s>

<s>O nestanku 
Kada su Beren i Lutijena umrli, ogrlicu je nasledio njihov sin Dior kralj Menegrota i Tingolov unuk.</s><s>Ali Feanorovo prokletstvo nad Silmarilima i dalje je uticalo na zlehudu sudbinu Nauglamira.</s><s>Čim su čuli da je jedan od Silmarila kod Diora, Feanorovi sinovi su ga napali i na kraju ubili, međutim nisu se dokopali Silmarila iz ogrlice, jer je Diorova kći Elvinga uspela da im pobegne.</s><s>Međutim, ne zadugo!</s><s>Da ne bi bila uhvaćena, Elvinga se, sa Nauglamirom oko vrata, na kraju bacila u more u nameri da se udavi, ali gospodar voda Ulmo nedozvoli ovu tragediju, već je izdiže iz vode u obliku golubice na čijim je grudima blistao Silmaril.</s><s>I ovde se priča o Nauglamiru završava, jer je na grudima Elvinge-golubice, po izlasku iz vode, blistao samo Silmaril.</s><s>Patuljačka ogrlica – divni Nauglamir, čudo stvaranja kovačkog zanata, je nestala i u daljim danima ona se više ne pominje.</s>

<s>Silmaril odlazi među zvezde 
Elvinga je Silmaril predala svom mužu Earendilu Moreplovcu, koji uz pomoć Valara “ode do ruba sveta i prođe kroz “Vrata noći” odlazeći u nebeske okeane.” Na njegovom čelu blistao je Silmaril tako jako da su ljudi Srednje zemlje svako veče i jutro mogli da vide njegovu svetlost kada bi Earendilova nebeska lađa stizala u Valinor ili odlazila iz njega.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Literatura 
 Tolkin Dž.</s><s>R.R. Silmarilion, priredio K. Tolkin.</s><s>Izdavač Esotheria 1993, Beograd, 
 Tolkien, the ilustrated encyclopedia.</s><s>David Day.</s><s>A touchstone book.</s><s>Published by Simon & Schuster 1996.</s><s>Tolkin, nezavršene priče o Numenoru i Srednjoj Zemlji.</s><s>Priredio Kristofer Tolkin.</s><s>Izdavač Alanari, Beograd, 2003.</s><s>Foster Robert, The complete guide to Middle-Earth.</s><s>The definitive companion to the world of J:R:R: Tolkien.</s><s>Ilustrated by Ted Nasmith.</s><s>Harper Collins Publishers, 2003.</s>

<s>Međuzemlje
Nakit</s>

