Nicolaes Tulp
<s>Nikolas Tulp (Amsterdam, 9. oktobar 1593. – Hag, 12. septembar 1674.) bio je holandski hirurg i gradonačelnik Amsterdama.</s><s>Bio je poznat po svojom moralnom karakteru i kao glavni akter Rembrantove poznate slike ,,Čas anatomije doktora Nikolasa Tulpa".</s>

<s>Život 
Rođeno ime mu je Klas Piterzon i bio je sin uspešnog trgovca koji se bavio i građanskim poslovima u Amsterdamu.</s><s>Studira medicinu u Lajdenu od 1611. do 1614. godine.</s><s>Zatim se vraća u Amsterdam gde postaje poštovani lekar.</s><s>Oženio je Agfe van der Fuh 1617. godine.</s><s>Usvojio je lalu kao simbol svoje kuće i promenio ime u Nikolas (prikladnija verzija imena Klas) Tulp (lala).</s><s>Počeo je da se zanima za lokalnu politiku i postaje gradski blagajnik, a 1622. godine postaje sudija za prekršaje u Amsterdamu.</s>

<s>Rad 
Tulpova karijera je rasla sa uspehom Amsterdama.</s><s>Populacija od 30.000 ljudi u 1580. godini je porasla do 210.000 u 1650. godini, a sa tim i Tulpov uticaj u gradu i kao doktor i kao političar.</s><s>Vozio se malom kočijom kroz grad kako bi posetio sve svoje pacijente.</s><s>Zahvaljujući svojim vezama u gradskom veću, 1628. godine je za profesora anatomije u Amsterdamskom udruženju hirurga.</s><s>Iste godine umire Tulpova žena ostavljajući ga sa petoro dece.</s><s>Opet se ženi 1630. godine za ćerku gradonačelnika Auchorna i s njom dobija troje dece.</s>

<s>Nikolas Tulp je doktor koji je pregledao i potpisao izveštaje o fizičkoj spremnosti prvih holandskih doseljenika na ostrvu Menhetn.</s><s>Njegov potpis pronađen je u arhivama holandskih naselja otkrivenih 1980. gofine u podrumu Javne biblioteke Njujorka.</s>

<s>Tulp je takođe bio odgovoran za inspekcije apoteka.</s><s>Amsterdamski hemičari su imali pristup biljkama i začinima sa istoka zahvaljujući novom transportu.</s><s>Ovo postaje uspešna trgovina i 1636. godine je u Amsterdamu bilo 66 apoteka.</s><s>Cene lekova su bile paprene, specifično nedelotvornog leka protiv kuge, i Tulp je odlučio da uradi nešto povodom toga.</s><s>Zato okuplja doktore i hemičare i oni zajedno pišu prvu farmakomeju Amsterdama 1636. godine.</s><s>Udruženje apotekara je zahtevalo da se rade ispitivanja na osnovu Tulpove knjige pre nego što bi novim hemičarima bilo dozvoljeno da otvore svoje radnje u Amsterdamu.</s><s>Ova farmakopeja postaje standard za rad i ubrzo postaje primer i za ostale gradove u Holandiji.</s>

<s>Knjiga čudovišta</s>

<s>Tulpovo najupečatljiviji medicinski rad bila je Observationes Medicae, koju objavljuje Lodevejk Elzefir 1642. i 1652. godine.</s><s>Prvu verziju je napisao za svog sina nakon što je diplomirao, a drugu verziju mu posvećuje nakon njegove smrti.</s><s>Ova kljiga sadrži najsitnije detalje Tulpovog rada, kao i 231 slučaj bolesti i smrti.</s><s>Neki ovu kljigu nazivaju ,,Knjiga čudovišta", jer je crtao životinje donesene na brodovima Holandske istočnoindijske kompanije, ali i zbog fantastičnih priča koje prenosi.</s>

<s>Tulpov crtež orangutana predstavlja jedan od prvih crteža ove vrste.</s><s>Ovu životinju su zvali indijski satir, jer se smatralo da je sav teret sa brodova iz Indonezije.</s><s>Međutim, prateći tekst govori da je životinja iz Angole.</s><s>Ovaj crtež je preslikavan mnogo puta i predstavlja osnovu mnogim teorijama o nastanku čoveka.</s><s>Najbitniju kopiju Tulpovog dela i rad Jakoba de Bonta objavljuje Karl fon Line kako bi pokazao vezu uzmeđu čoveka i majmuna.</s>

<s>Jan de Dot, amsterdamski kovač, bio je u ogromnom bolu zbog kamenu u bešici, ali je odbijao da ode kod ,,kamenih noževa" tj. berberskih hirurga, koji su imali veliku stopu smrtnosti kod pacijenata.</s><s>De Dot sam operiše na sebi i preživljava, a kamen koji vadi je navodno veličine jajeta.</s><s>Ovu priču, osim Tulpove knjige, ilustruje slika u kolekciji Muzeja anatomije u Lajdenu.</s>

<s>Tulp detaljno opisuje stanja kao što je migrena, zatim efekat pušenja duvana na pluća i pokazuje razumevanje ljudske psihologije u opisu placebo efekta.</s><s>Takođe otkriva ileocekalni ventil na spoju velikog i malog creva, koji je još uvek poznat kao ,,Tulpov ventil".</s>

<s>Iako je zapazio mnoge bolesti, lečenje se uglavnom nastavilo na tradicionalan način za to vreme.</s><s>Na primer, njegov opis simptoma bolesti beriberi kod holandskih mornara ostao je neprimećen sve dok  200 godina kasnije Kristijan Ejkman nije otkrio uzrok ove bolesti.</s>

<s>Čas anatomije doktora Nikolasa Tulpa 
Rembrantova slika prikazuje Tulpa kako daje čas anatomije tako što secira čoveka.</s><s>Ovo je bilo dozvoljeno jednom godišnje i to samo je ako telo pripada muškarcu osuđenom na smrt i ako on ne pripada crkvi.</s><s>Časovima su prisustvovali razni učeni ljudi iz cele Evrope kako bi razmenjivali ideje o anatomiji i hemijskim procesima u ljudskom telu.</s><s>Događaj na slici dešava se 16. januara 1632. godine.</s><s>Ova slika nalazi se u Maurichejsu u Hagu.</s>

<s>Politička karijera 
Delom zahvaljujući uspehu njegovih knjiga, Tulp postaje gradonačelnik Amsterdama 1654. godine i ostaje na toj poziciji četiri termina.</s><s>Njegov sin Dirk ženi se Anom Burh, ćerkom Alberta Burha, koji je takođe bio gradonačelnik Amsterdama i koji je studirao medicinu u Lajdenu 1614. godine.</s><s>Tulpova čerka Margareta udaje se za Jana Siksa, kom je Tulp pomogao da postane sudija za porodične poslove u Amsterdamu.</s><s>Siks takođe postaje gradonačelnik nekoliko godina kasnije.</s><s>Tulp poziva Paulusa Potera u Amsterdam, jer je bio impresioniran njegovim ponašanjem.</s><s>Takođe mu traži da naslika njegovog sina Dirka.</s>

<s>Tulp umire 1674. godine u Hagu, a sahranjen je u Amsterdamu.</s><s>Jost van den Fondel, holandski pesnik, napisao je nekoliko stihova o Tulpu.</s><s>Pored Rembranta, postoji još slikara koji ga slikaju, na primer Jurijan Ovens i Artus Kvelejn.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Dr.Tulp Fondacija
 linička ortopedija i srodna istraživanja
 FAQs.org</s>

<s>Nizozemski liječnici
Nizozemski političari
Gradonačelnici Amsterdama
Biografije, Leiden</s>

