Ohridski apostol
<s>Ohridski apostol je srednjovekovni bogoslužbeni ćirilični rukopis, sa kraja 12. veka, sa fragmentima Dela apostolskih , namenjenim bogoslužbenom čitanju nedeljama i praznicima.</s>

<s>Rukopis se sastoji od 112 pergamenta.</s><s>Napisana je na osnovu originalnog glagoljskog teksta, na šta ukazuje to da su na mnogim mestima reči napisane glagoljicom.</s><s>Dve rukopisna lista su takođe zapisani glagoljicom..</s>

<s>Rukopis je najverovatnije pisan u severozapadnoj Makedoniji, verovatno blizu Ohrida, i sadrži reči karakteristične za lokalni dijalekt, uključujući vokalizaciju tvrdih glasova u jakoj poziciji u o.</s>

<s>Rukopis je otkriven 1845. godine u Crkvi Svetog Klimenta u Ohridu među ostacima stare bazilike svetog Pantalejmona, od strane ruskog istraživača Viktora Grigoroviča.</s><s>Opsežne fragmente apostola objavio je 1868. godine, Ismail Srieznievski u delu Dorje Slavianskaia Patiatniki Sveta Piski (St.</s><s>Petersburg 1868, str. 75-100, 269-300).</s><s>Kompletan tekst rukopisa sa detaljnim opisom jezika objavio je Stjepan M. Kulbakin 1907. godine. (Ohridska rukopiska Apostola konca XII veka, Sofija 1907).</s><s>Rukopis se nalazi u zbirci Ruske državne biblioteke u Moskvi.</s>

<s>Reference</s>

<s>Prepisi i prevodi Svetog pisma
Srpska književnost u srednjem veku
Slovenska pismenost</s>

