Andragogija
<s>Andragogija je nauka koja proučava teoriju i praksu učenja i obrazovanja odraslih.</s><s>Termin andragogija nastao je iz dve reči - aner (andros), što znači "čovek" (gen. "čoveka") i reči ago (agein) što znači "voditi" (gen. "vodim"), što andragogiju određuje kao nauku o vođenju, odnosno vaspitanju i obrazovanju odraslih ljudi (za razliku od pedagogije koja proučava obrazovanje i vaspitanje dece).</s>

<s>Definicije andragogije 
Postoji nekoliko različitih shvatanja andragogije, od kojih ovde izdvajamo dva najvažnija stanovišta:
 Andragogija kao relativno samostalna nauka koja proučava teoriju i praksu obrazovanja i učenja odraslih.</s><s>Andragogija kao teorija učenja i obrazovanja odraslih zasnovana na humanističkim principima.</s><s>U široj akademskoj literaturi andragogija se neretko određuje i kao pristup učenju, umetnost učenja odraslih, veština poučavanja odraslih, metod učenja i poučavanja i drugo.</s>

<s>Pojedini autori terminom andragogija nastoje da naprave razliku između samousmerenog učenja i obrazovanja i tradicionalnog obrazovanja (shvaćenog kao prenošenje znanja s nastavnika na učenika).</s>

<s>Principi učenja odraslih 
Može se izdvojiti sedam osnovnih principa učenja odraslih:
 Odrasli moraju da žele da uče.</s><s>Odrasli efikasno uče samo onda kada su slobodni da sami usmeravaju i kontrolišu sopstveno učenje i kada imaju jaku unutrašnju motivaciju da steknu novu veštinu ili znanje.</s><s>Odrasli će učiti samo ono što im je potrebno da nauče (što će zadovoljiti neke njihove potrebe).</s><s>Odrasli su praktični kada je u pitanju pristup učenju.</s><s>Oni žele da znaju sledeće: "Na koji način će mi ovo biti od koristi?" i "Da li je relevantno (sadržaj, povezanost i primena)".</s><s>Odrasli uče putem sopstvene aktivnosti ("learning by doing").</s><s>Iako i deca uče putem sopstvene aktivnosti, kod odraslih je aktivna participacija mnogo važnija.</s><s>Učenje odraslih zasnovano je na realnim (životnim) problemima.</s><s>Odrasli u učenju kreću od konkretnog problema koji nastoje da reše putem sticanja novih znanja, veština i stavova.</s><s>Iskustvo je od velikog značaja u učenju odraslih.</s><s>Odrasli imaju više iskustva u odnosu na decu.</s><s>Na ovo iskustvo se treba konstantno oslanjati i pozivati tokom procesa obrazovanja i učenja.</s><s>Odrasli najbolje uče u neformalnim situacijama.</s><s>Dok deca treba da slede propisani (školski) kurikulum, odrasli imaju potrebu da sami procenjuju sadržaje i ciljeve, kao i da biraju sadržaje učenja.</s><s>Upravo ovakvo aktivno učešće odraslih u procesu obrazovanja i učenja ovaj proces i čini tako efikasnim.</s><s>Odrasli žele savetovanje, vođenje.</s><s>Odraslima su potrebne informacije koje će im pomoći da poboljšaju svoju životnu situaciju, da napreduju ili reše neki problem.</s><s>Oni ne žele da im se kaže šta treba da rade (odnosno uče).</s><s>Odrasli žele da sami izaberu sadržaje i metode učenja koji će na najbolji način da zadovolje njihove različite individualne potrebe.</s>

<s>Istorijski razvoj 
Termin andragogija izvorno pripada Aleksandru Kapu, nemačkom nastavniku, koji ga je konstruisao 1833. kako bi označio teoriju, disciplinu koja proučava obrazovanje odraslih.</s><s>Tridesetih godina XX veka Rozenštok aktualizuje ovaj termin i svoju teoriju obrazovanja odraslih prenosi na područje Sjedinjenih Američkih Država.</s><s>U Americi, zasluge za popularizaciju andragogije pripadaju Malkomu Noulsu Malcolm Knowles koji je svoju teoriju zasnovao na isticanju razlike između andragogije (grč. vođenje odraslih) i pedagogije (grč. vođenje dece).</s>

<s>Nouls je već imao razvijene ideje o obrazovanju i učenju odraslih kada je prvi put čuo za termin "andragogija".</s><s>To se desilo 1966. kada je Noules u Bostonu upoznao Dušana Savićevića.</s><s>Dušan Savićević Dušan Savićević je Noulsu prvi put ukazao na postojanje termina andragogija i objasnio mu je korišćenje ovog termina u evropskom kontekstu.</s><s>1967.</s><s>Nouls je prvi put upotrebio termin "androgogija" (engl. androgogy) kako bi objasnio svoju teoriju obrazovanja odraslih.</s><s>Nakon konsultovanja sa Merriam-Webster ispravio je ovaj termin u "andragogija" (engl. andragogy) i nakon toga nastavio da ga koristi u ovom obliku.</s>

<s>Noulsova teorija zasniva se na šest pretpostavki koje su u vezi s motivacijom u učenju odraslih:
 Potreba za znanjem: Odraslima je potrebno da znaju razlog zbog koga uče.</s><s>Osnova: Iskustvo predstavlja osnovu za sve obrazovne aktivnosti.</s><s>Slika o sebi (self-concept): Odrasli preuzimaju odgovornost za svoje učenje; uključeni su u planiranje i evaluaciju.</s><s>Spremnost: Odrasli su u najvećoj meri zainteresovani za učenje stvari koje mogu odmah da primene, odnosno koje su relevantne s aspekta njihovog života i rada.</s><s>Orijentacija: Učenje odraslih je usmereno na rešavanje problema, pre nego na sadržaj.</s><s>Motivacija: Odrasli bolje uče kada su podstaknuti unutrašnjom motivacijom, nego spoljašnjom.</s>

<s>References</s>

<s>Obrazovanje
Znanje
Društvene_nauke</s>

