Spokoj (budizam)
<s>Spokoj ili smirenost (sanskrit: उपेक्षा upekkhā) je temeljna budistička vrlina.</s><s>To je kvalitet emotivne smirenosti, uravnoteženosti i mira, naročito u teškim situacijama.</s><s>Ponekad se naziva i staloženost, ravnoteža (susamāhita) ili usredištenost (mađđhatta).</s>

<s>Budistički ideal spokoja je starogrčku filozofiju uveo Piron pod nazivom ataraksije.</s><s>Neki je prevode grčkim filozofskim terminom apatija (apatheia).</s>

<s>Spokojstvo je stav stabilnosti bez obzira na okolnosti u kojima se nađemo, takođe odsustvo pristrasnosti prema bilo kome.</s>

<s>Budino učenje</s>

<s>Buda je govorio da dva kvaliteta, smirenje i uvid, čine znanje:</s>

<s>Prema Budinom učenju, spokoj je jedno od četiri uzvišena boravišta (brahma vihāra).</s><s>Ostala tri su prijateljska ljubav (mettā), saosećanje (karunā) i sa-radost (muditā).</s>

<s>Tumačenja</s>

<s>Spokoj je jedan od načina na koji ljubav može da se izrazi.</s><s>Izraziti ljubav prema nekome ko nas je povredio ili ko je bezrazložno zao, je da ostanemo mirni, neuznemireni i lišeni mržnje.</s><s>Takođe, spokojstvo je dobar odgovor na mnoga iskušenja i čulne podražaje.</s><s>Ona će učiniti da nam razum ostane u ravnoteži i da se, kako je to Buda rekao, "krećemo ravno preko neravnog" (SN I.7)</s>

<s>Neki budisti prave jasnu razliku između spokoja i ravnodušnosti.</s><s>Ako ostanemo mirni kada uznemirenost nije prikladna, opravdana ili korisna, to je spokoj.</s><s>Ako ostajemo mirni i neuključeni zato što nećemo da nas bilo šta ometa, to se može nazvati ravnodušnošću.</s><s>Spokojstvo nastaje iz znanja, ravnodušnost iz neznanja i sebičnosti.</s><s>Drugi, pak, smatraju ravnodušnost pravim značenjem.</s>

<s>Literatura</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vidi još 
 Ataraksija
 Apatija
 Nirvana</s>

<s>Budistički pojmovi
Etika
Vrline</s>

