Bodhisattva
<s>Bodhisatva  (sanskrit: बोधिसत्त्व bodhisattva) ili bodhisata (pali: बोधिसत्त bodhisatta), doslovno budno (bodhi) biće (sattva), u budizmu označava biće koje stremi probuđenju, koje je pred buđenjem.</s>

<s>Izraz bodisatva u raznim školama budizma ima različita značenja.</s><s>U mahajani se u velikoj meri učvrstio ideal bodisatve, u smislu cilja budističkog života, nasuprot hinajanskom idealu arahanta.</s><s>U mahajani, ovaj termin označava probuđenog pojedinca koji se svesno uzdržava od ulaska u nirvanu da bi spasao druge.</s><s>U mahajani trijumfuje ljubav u liku Bodisatve, koji je sav od samoodricanja i žrtvovanja.</s>

<s>Izraz se takođe koristi za budućeg budu.</s><s>U Pali kanonu, njime se često opisuje Sidarta Gautama pre nego što je postao Buda, počev od njegovih prvih težnji ka budinstvu pa sve do potpunog probuđenja.</s><s>Budisti jugoistočne Azije su takođe imali običaj da smatraju svoje kraljeve bodhisatama.</s>

<s>U teravada budizamu</s>

<s>U pali kanonu, Sidata Gotama, u vremenu između rođenja i probuđenja, je opisivan kao bodisata, biće koje stremi probuđenju, kako i sam sebe označava u govorima.</s><s>Naziv bodisata takođe odnosi na samog Budu u nekoj od njegovih ranijih egzistencija.</s><s>Prema kanonu, bodisata je, pre nego što se rodio na zemlji u svom poslednjem postojanju kao Buda, obitavao u području blaženstva, raju Tusita, pre nego što je rešio da siđe u matericu svoje majke.</s><s>Smatra se da je njegovo postojanje u vidu bodisate počelo kada je zvanično doneo odluku da postane Buda, za dobrobit svih bića.</s>

<s>Nasuprot fantastičnom prikazu, u Pali kanonu nalazimo i mnogo realističnije opise Bodisate i njegove duhovne borbe da stigne do probuđenja.</s><s>Tu ga vidimo kao običnog čoveka, koji mora da prođe dugu i napornu borbu sa sopstvenim sumnjama i nedoumicama, čije putovanje uključuje ćorsokake i stranputice, napredovanje uz pokušaje i pogreške.</s><s>To predstavlja neku vrstu paradigme, modela univerzalnog traganja za slobodom, koje svaki drugi tragač za istinom mora da sledi, s istim nizom prepreka i sličnim borbama.</s>

<s>U mahajana budizamu</s>

<s>U mahajani, bodisatva je neka vrsta milosrdnog sveca koji se svojevoljno zaustavlja pred postignućem konačnog oslobođenja, da bi se posvetio drugima i poveo ih sa sobom.</s><s>Prema mahajanistima, bodhisata teži prosvetljenju svih bića, bez razlikovanja sopstva od „ne-sopstva“, dok arahant teži jedino samoprosvetljenju.</s>

<s>Ideal žrtvovanja</s>

<s>Mahajana uči da je sve varljiva predstava, da su dar, daroprimci i sam darodavac tek prividi, koji iščezavaju sa spoznajom istine.</s><s>Ali svetlost saznanja se rađa samo iz žrtve.</s><s>Ova žrtva je apsolutana, u smislu da nije dovoljno žrtvovali vlastita dobra ni vlastiti život, već i plodove te žrtve.</s><s>Bodisatva se odriče karmičkog rezultata dobrih dela i zavetuje da će na sebe uzeti grehove drugih.</s><s>Ova najviša žrtva naziva se parinamana, prenošenje karme.</s><s>Zahvaljujući potpunom preobraćanju sebe u druge, Bodisatva prima na sebe "bol, pa čak i greh drugih, dok vlastite zasluge i radosti prenosi na njih.</s>

<s>Put bodisatve</s>

<s>Neko postaje bodisatvom zavetujući se da radi na prosvetljenju svih živih bića.</s>

<s>Takva osoba zatim napreduje kroz šest stupnjeva, poznatih kao savršenstva, posle kojih je u poziciji da razume značenje šunjate i pravu prirodu stvarnosti (sedmi stupanj).</s><s>Kada se jednom nađe na ovoj tački, bodisatva ne može pasti na prethodne stupnjeve i nastavlja da napreduje dalje kroz ostala savršenstva, sve do stanja potpune probudenosti, što je korak iza desetog stupnja.</s>

<s>Lotos sutra je važan mahajanski tekst koji izlaže put bodisatve.</s>

<s>Devet težnji bodisatve</s>

<s>Prema Lankavatara sutri, značajnom delu škole jogačare, bodhisatu karakterišu devet težnji: 
 da se oslobodi svih izopačenih shvatanja postojanja; 
 da se na oslobodi okova ustaljenih shvatanja; 
 da prodre u nerealnost takozvanog spoljašnjeg sveta; 
 da dosegne nivo na kojem se samsara i nirvana shvataju kao dva aspekta iste stvarnosti; 
 da gaji saosećajnost i vičnost metodama; 
 da dela bez napora; 
 da neguje kontemplaciju (samadhi) čijim posredstvom spoznaje sebe iznad svih oblika postojanja; 
 da poseduje savršenu mudrost (prađna) i, 
 da manifestuje Budino telo.</s>

<s>Kada sve ovo postigne, bodhisata postaje Buda.</s><s>Ova staza je, prema mahajani, otvorena svima.</s><s>Oni koji su dostigli pretposlednji stupanj egzistencije u raju Tusita, smatraju se rajskim bićima, koje obični smrtnici mogu da prizovu u pomoć, s uverenjem da ih saosećajni bodhisata neće izneveriti.</s><s>Tako se posmatraju glavne bodhisate, kao što su Avalokitešvara, Manđusri i Maitreja.</s>

<s>Literatura</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vidi još 
 Budistička terminologija</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Budistički pojmovi
Sanskritski izrazi</s>

