Memórias Póstumas de Brás Cubas
<s>Memórias Póstumas de Brás Cubas () je roman brazilskog književnika Žoakima Marije Mašada de Asisa, poznat kao jedno od najznačajnijih dela brazilske književnosti u 19. veku.</s>

<s>U njemu se u brazilskoj književnosti prekinula tradicija romantizma i uveo novi pravac u brazilsku književnost – realizam .</s><s>Pisac  radikalno menja kanonsku književnost Brazila, uvodeći u roman mnoštvo inovativnih pripovednih elemenata, pre svega govor u prvom licu.</s><s>Javnost je prihvatila anti-junaka Brasa Kubasa kao metafizičku ličnost koja, prešavši na onu stranu i osvrćući se od detinjstva pa do smrti u Brazilu na događaje iz svoje prošlosti, ima iskren, pošten i parodijsko-satiričan odnos prema svetu o kome pripoveda.</s><s>Roman je trebalo da služi i kao književni vodič nesnalažljivom čitaocu i zbog toga ga odlikuje intertekstualnost, aluzije na razne klasične i moderne tekstove.</s>

<s>Pripoveda se na dve vremenske ravni: pripovedno vreme, dok nam se Kubas obraća, i pripovedano vreme.</s><s>Sastavljen od 160 kratkih poglavlja u kojima se smenjuju zgode Brasa Kubasa nailazimo na jedno potpuno prazno poglavlje (139) pod naslovom O tome kako nisam postao državni ministar.</s><s>Asis ovakvim metajezičkim "igrama" izvrće ruglu sopstveni tekst.</s><s>Time se relativizuju stavovi i mišljenja svih ličnosti romana, a istovremeno se izaziva određena iritacija i frustracija čitalaca.</s>

<s>Snaga romana nije u Kubasovim dostignućima, već u trivijalnim detaljima i načinu pripovedanja o banalnom.</s><s>Asis je fokusiran na parodijski odnos prema svojim likovima, koji izgleda da bolje od svoje stvarnosti ni ne zaslužuju.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Spoljašnje veze
 Memórias Póstumas de Bras Cubas 
 Schwarz, Roberto (2005), "The Machadian turning point", São Paulo: CEBRAP magazine.</s>

<s>Romani 1881.</s><s>Brazilska književnost</s>

