Koncentracijski logor Sisak
<s>Koncentracijski logor Sisak bio je koncentracijski logor u Sisku, na teritoriju Nezavisne Države Hrvatske, koji je bio u funkciji od 1941. do 1945. godine.</s><s>U Sisku su se formalno nalazila dva logora, Sisak I i Sisak II, od kojih je prvi bio namijenjen za odrasle, a drugi za djecu.</s>

<s>Logor Sisak I utemeljen je 1941. i bio je pod upravom Trećeg Reicha.</s><s>U njemu su zatvarane odrasle osobe koje su u Reichu osuđene na prisilni rad.</s><s>Sisak I služio je kao tranzitni kamp za Srbe, Bošnjake i Rome koji su kasnije deportirani na prisilni rad diljem Reicha.</s><s>Upravitelji logora upotrebljavali su za njega eufemizam "tranzitni kamp za izbjeglice".</s><s>Utemeljen je u dijelu napuštene tvornice Teslić i bio opasan bodljikavom žicom.</s><s>Dio logoraša u Sisku poslan je direktno u logor Sajmište preko Beograda, dok je većina završila u logorima poput Auschwitza, Dachaua i Mauthausena; dio je završio i u logorima u Norveškoj.</s><s>Sisak I proširen je 1942. izgradnjom dodatnih baraka i do kraja te godine mogao je primiti približno 5.000 logoraša.</s><s>Nijemci su u travnju 1944. predali upravu nad logorom ustašama, koji su ga ugasilu u siječnju 1945. godine, a preživjele zarobljlenike deportirali u Jasenovac, najveći ustašiki konc-logor.</s>

<s>Logor Sisak II utemeljen je u ljeto 1942. i od početka je bio pod upravom ustaša.</s><s>Bio je to koncentracijski logor za djecu koji su ustaške vlasti nazivale "prihvatilištem za djecu izbjeglica", što je bio eufemizam kojim se koriste i suvremeni hrvatski revizionisti.</s><s>Logor je bio namijenjen nezbrinutoj djeci, mahom srpske, a u manjoj mjeri i židovske i romske nacionalnosti, koji su zbog borbi na području bivše Kraljevine Jugoslavije odvojeni od svojih obitelji.</s><s>Prva djeca u logoru došla su iz obližnje Mlake.</s><s>Logorom za djecu upravljao je Antun Najžer.</s><s>Djeca u logoru sustavno su zanemarivana i zlostavljana.</s><s>Uvjeti života bili su loši, što je dovelo do visoke stope smrtnosti.</s><s>Pretpostavlja se da je od posljedica gladi i žeđi, mučenja i raznih bolesti u kampu umrlo između 1.000 i 1.600 djece.</s>

<s>Tisuće djece iz Siska II spašeno je zahvaljujući naporima Diane Budisavljević i lokalnih partizana.</s><s>Logor je zatvoren u siječnju 1943. godine, a preostala djeca poslana su u Zagreb.</s>

<s>Prema procjenama, kroz logor je prošlo otprilike 7.000 djece.</s>

<s>Nakon rata, Najžer je osuđen za kolaboracionizam i strijeljan je, a prema izjavama svjedoka osobno je djeci davao smrtonosne injekcije ili je nadzirao trovanje djece hranom i pićem.</s><s>Spomenici logoru uništeni su tijekom rata u Hrvatskoj, izuzev spomenika preživjeloj Gabrijeli Kolar, koji stoji i danas.</s><s>Sama zgrada logora nakon rata pretvorena je u kinodvoranu.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura 
Knjige</s>

<s>Novinski tekstovi</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Sisak
Sisak</s>

