Lucien Petit-Breton
<s>Lisjen Peti Breton (, IPA:; 18. oktobar 1882 — 20. decembar 1917) pseudonim je bivšeg francuskog profesionalniog bicikliste koji se zvao Lisjen Žorž Mazan ().</s><s>Bio je profesionalac od 1902. do 1914. godine i dvostruki pobednik Tur de Fransa.</s><s>Karijeru je počeo sa 16 godina, kada je dobio bicikl na lutriji, a kako je njegov otac hteo da on nađe pravi posao, uzeo je nadimak Lisjen Breton za trke da bi ga prevario.</s><s>Kasnije ga je promenio u Peti Breton, jer je već postojao jedan vozač sa imenom Lisjen Breton.</s><s>Poginuo je u Prvom svetskom ratu.</s>

<s>Karijera 
Njegova prva pobeda bila je na prvenstvu Argentine na traci, ali je 1902. pozvat u Francusku da bi služio vojsku.</s><s>1904. pobedio je na takmičenju na traci, Bal di or u Parizu.</s><s>1905. je postavio rekord u vožnji na sat vremena, a zatim je prešao u drumski biciklizam i već prve sezone je vozio Tur de Frans i završio ga na petom mestu.</s><s>1906. završio je četvrti na Tur de Fransu i osvojio je treće izdanje klasika Pariz Tur.</s>

<s>1907. osvojio je Milan—Sanremo, a zatim je osvojio i Tur de Frans.</s><s>Nakon pete etape, njegove šanse za pobedu bile su male.</s><s>Završio je etapu na desetom mestu, 28 minuta iza pobednika, ali tad je bio sistem po bodovima, pa vreme nije bilo bitno.</s><s>Do kraja je pobedio na dve etape, a na još šest je završio u prva tri.</s><s>Tokom desete etape, vodeći Gorge je nelegalno promenio bicikl, što ga je koštalo 44 poena i Peti-Breton je preuzeo vođstvo.</s><s>Na kraju je osvojio Tur sa 47 poena, deset više od drugoplasiranog Gistava Garigua.</s>

<s>1908. osvojio je Tur Belgije i trku Pariz—Brisel, a nakon toga, osvojio je Tur de Frans po drugi put, postavši prvi vozač koji je osvajao Tur dvaput.</s><s>Tur je osvojio lakše nego prethodne godine, pobedivši na pet etapa i završivši van četvrtog mesta samo na desetoj etapi</s>

<s>Tur je vozio i narednih pet godina, ali nije nijedan završio.</s><s>1910. povukao se tokom sedme etape, 1911. nije uspio da završi ni prvu etapu, dok se godinu kasnije povukao tokom druge etape.</s><s>Najbliži je bio 1913. kada je došao do 14 etape, prethodno osvojivši tri druga mesta.</s><s>1914. je bila zadnja sezona u njegovoj karijeri, sa Tura se povukao tokom devete etape.</s>

<s>Dvaput je vozio Điro d’Italiju, 1910. i 1911. godine, nije uspio da je završi, ali je osvojio etapu 1911. godine.</s>

<s>Smrt 
Početak Prvog svetskog rata značio je stop za biciklizam.</s><s>Mnogi profesionalni vozači su otišli na front, među njima i Peti-Breton, koji se priključio Francuskoj vojsci.</s><s>Poginuo je 1917. na frontu blizu Troaa, kada se sudario sa automobilom.</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Profil na biciklističkoj arhivi
 Rezultati Lusjena Peti-Bretona na Tur de Fransu</s>

<s>Francuski biciklisti
Pobjednici Tour de Francea</s>

