Saur revolucija
<s>Saur revolucija (persijski: انقلاب ثور) je naziv za preuzimanje vlasti koje je 27. aprila 1978. godine izvela Narodna demokratska partija Avganistana.</s><s>Naziv revolucije dolazi od reči Saur, što je na jeziku Dari naziv za mesec april u kojem je izvršena revolucija.</s><s>Revolucija se naziva i Aprilska revolucija.</s>

<s>Pozadina 
Za vreme sekularne vlade Muhameda Dauda Kana, unutar vladajuće Narodne demokratske partije Avganistana razvili su se frakcionalizam i rivalstvo sa dve glavne frakcije, Parčam i Halk.</s><s>Dana 17. aprila 1978, ubijen je istaknuti član Parčama, Mir Akbar Hiber.</s><s>Iako je Vlada izrazila žaljenje zbog atentata, Nur Muhamed Taraki iz PDPA optužio je samu vladu za odgovornost, a to je uverenje delio i veći deo kabulske inteligencije.</s><s>Lideri PDPA-e plašili su se da ih Daud sve planira eliminisati.</s>

<s>Tokom sahrane Hibera, 19. aprila izbili su protesti protiv vlade i vlada je 26. aprila dala uhapsiti većinu lidera PDPA, uključujući i Babraka Karmala.</s><s>Hafizulah Amin bio je smešten u kućni pritvor.</s><s>Ovu situaciju je iskoristio izdavši naredbu za dizanje oružanog ustanka, čiji su se uslovi stvarali više od dve godine.</s><s>Amin je, bez ovlašćenja, naredio halkovski orijentisanim oficirima da sruše vladu.</s>

<s>Revolucija 
Dana 27. aprila 1978, oko 10 sati ujutro, na ulice Kabula izašli su tenkovi, koji su opkolili predsedničku palatu Arg.</s><s>U svojoj knjizi, general Ljahovski je napisao:</s>

<s>Tenkovske jedinice pod komandom Aslama Vatandžara pucale su na kraljevsku palatu, gde se nalazio Daud sa svojom porodicom i glavnim ministrima.</s><s>Prema avganistanskom publicisti Razaku Mamunu, u podne je zgrada Ministarstva odbrane bila pogođena tenkovskom granatom.</s><s>Time je bila prekinuta veza između između Ministarstva i predsedničkom palatom Arg.</s>

<s>Avioni su zapucali na glavnu zgradi palate.</s><s>Sedma divizija, odana Daudu, pokušala je da se borbom probije do glavnog grada, ali je bila uništena vazdušnim napadima.</s><s>Opsada palate trajala je celu noć.</s><s>Bila je bombardovana i granatirana, sve dok nije osvojena sledećeg jutra.</s><s>U zgradu je zatim upala je grupa vojnika predvođena Imamudinom, prilikom čega su predsednik i njegova cela porodica ubijeni.</s><s>U isto vreme bio je slomljen otpor trupa odanih Daudu.</s><s>Kadir i Vatandžar su 27. aprila uveče na radiju objavili „Saur revoluciju“.</s><s>Taraki, Karmal i ostali bili su pušteni iz zatvora.</s><s>Umesto Republike Avganistan, bila je proglašena Demokratska Republika Avganistan.</s><s>Nur Mohamed Taraki postao je novi premijer, Babrak Karmal njegov zamenik, a Hafizulah Amin zamenik premijera i ministar inostranih poslova.</s>

<s>Posledice i priroda revolucije 
Saur revolucija je u svojoj suštini bila antiklerikalna i antifeudalna.</s><s>U Avganistanu je bio formalno uveden socijalizam kao političko-ekonomski sistem, ali je rukovodstvo, ignorišući specifičnost avganskog društva, na što brži način nastojalo da sprovede reforme kopirajući iskustvo Sovjetskog Saveza.</s><s>To je dovelo do pojave opozicije, protiv koje su kasnije angažovane sovjetske trupe.</s>

<s>Istoričari još uvek postavljaju pitanje da li je ovaj događaj uistinu bio revolucija i da li je iza njega stajao Sovjetski Savez.</s><s>Godine 1979, u januarskom izdanju „Problemi mira i socijalizma“, jedan od članova PDPA, Zerej, opisao je predrevolucionarno stanje:</s>

<s>U svojoj knjizi „Tragedija i hrabrost u Avganistanu“, Ljahovski je rekao:</s>

<s>Bivši glavni vojni savetnik avganistanskih oružanih snaga od 1975. do 1979, general Lav Gorelov rekao je: „Generalno, ovo nije bila revolucija, već državni udar od strane oficira i vojske“.</s>

<s>Ministar za kulturu i informisanje Avganistana, Said Mahdum Rahin, rekao je 2010. da je državni udar iz 1978. za nekoliko decenija unazadio razvoj demokratije u državi.</s>

<s>Reference</s>

<s>Revolucije
Historija Afganistana
Pučevi
1978</s>

