Tupoljev Tu-160
<s>Tupoljev Tu-160 (; NATO ime: Blackjack), je supersonični strateški bombarder sa promenjivom geometrijom krila.</s><s>Uveden je u naoružanje SSSR 1987. godine kao pandan američkom  B1 .</s><s>Rusija trenutno poseduje 16 primeraka operativnih Tu-160, a proizvodnja je i dalje u toku.</s>

<s>Projektovanje i razvoj 
Šezdesetih godina 20. veka Sovjeti i Amerikanci počinju s razvojem supersoničnih strategijskih bombardera.</s><s>U Americi je napravljen XB-70, koji je postizao brzinu od preko 3 maha, a u Sovjetskom Savezu je napravljen Suhoj T-4 sa sličnim karakteristikama.</s><s>Pošto su oba aviona bila preskupa za održavanje, ovi projekti su bili napušteni, tako da se pristupilo izradi novih.</s><s>U Americi je započeo razvoj bombardera B-1.</s><s>B-1 je bio zamišljen kao supersonični avion sa promenljivom geometrijom krila koja je trebalo da obezbedi veliki radijus dejstva i brzinu.</s><s>B-1 je jedva mogao da postigne brzinu veću od zvuka, ali je ipak bio uveden u naoružanje.</s>

<s>Na osnovu američkih nacrta i proračuna Sovjeti su pristupili izradi novog aviona sa sličnim karakteristikama.</s><s>Zadatak da napravi sličan avion dobila je firma "Tupoljev" 1973. godine.</s><s>Prvi prototip je napravljen 1981. godine, kada je izvršio prvi probni let, tačnije 18. decembra.</s><s>Amerikanci su otkrili Tu-160 pomoću špijunskog satelita koji je snimao aerodrom "Žukovski", na kome se Tu-160 nalazio.</s><s>Godine 1984. počinje serijska proizvodnja u "Kazanjskoj fabrici aviona".</s><s>U početku je bila planirana proizvaodnja od 100 aviona, ali ih je proivedeno svega 35 zbog raspada Sovjetskog Saveza i teške ekonomske situacije u Rusiji 90-ih godina.</s>

<s>Dizajn</s>

<s>Tu-160 ima krila sa promnljivom geometrijom, koja mogu da menjaju ugao od 20 do 65 stepeni.</s><s>Ovo omogućava avionu kombinaciju kratkog poletanja i sletanja, dobre performanse pri krstarenju, ali i isto tako dobre karakteristike pri letu na velikim brzinama.</s><s>Avion pokreću 4 motora kuznjecov NK-321, inače najjači avionski motori ikad instalirani na neki avion.</s><s>Ovi motori mogu da obezbede brzine veće od 2 maha sa lakoćom.</s><s>Avion poseduje sistem za dopunu goriva u vazduhu, a inače može da primi 130 tona goriva koje mu obezbeđuju 15 sati neprekidnog leta pri brzini od 850  km/h  na visini od 9.145  m .</s><s>Stajni trap aviona je sistem tricikl sa prednjom nosnom nogom i dve glavne noge ispod krila. na prednjoj nozi su udvojeni točkovi „blizanci“ a na glavnim nogama stajnog trapa se nalaze po 3 para točkova tako da avion ima ukupno 14 točkova, što mu omogućava da, iako je težak, sleće i poleće sa loše pripremljenih poletno-sletnih staza.</s>

<s>Tu-160 ima vrlo slab radarski odraz uprkos svojim kolosalnim dimenzijama.</s><s>Ruski komandant Igor Hvorov je izjavio 2006. da Tu-160 može neopaženo da prodre u vazdušni prostor SAD preko Severnog pola iako ne poseduje "stelt" tehnologiju.</s>

<s>Tu-160 poseduje najsavremenije ruske radare kao što su ofanzivni radar "Obzor-K" i "Sopku", radar za osmatranje terena.</s><s>Posada se sastoji od 4 člana, koju čine 2 pilota, nišandžija (navigator) i operator naoružanja i elektronsku odbranu aviona od projektila.</s><s>Avion poseduje sedišta koja se po potrebi mogu katapultirati u slučaju havarije.</s><s>Zvanična Rusija je objavila da je u toku modernizacija ovih aviona, koja je otpočela 2003. godine.</s><s>Avion inače ima samo analogne instrumente, za razliku od zapadnih strateških bombardera, čiji su instrumenti digitalizovani.</s>

<s>Varijante 
 Tu-160S: oznaka korišćena za serijski proizvođene Tu-160S iz potrebe da se odvoje od svih prototipova i eksperimentalnih aviona
 Tu-160V: pogon na hidrogensko gorivo (vidi takođe Tu-155)
 Tu-160 NK-74: nadograđena verzija sa motorima NK-74 (povećan domet)
 Tu-160M: izdužen bombarder koji nosi dve dalekodometne hipersonične H-90 ( 3M25 Meteorit-A ) rakete
 Tu-160P (Tu-161): vrlo dalekodometni lovac-presretač (koristi se kao prateći avion)
 Tu-160PP: avion za elektronski rat.</s><s>Nosi pasivnu opremu za ometanje i ECM opremu (ruski: PP -  postanovщik pomeh )
 Tu-160R: strateška platforma za pretraživanje (osmatranje, snimanje) terena
 Tu-160SK: komercijalna verzija, dizajnirana za lansiranje satelita sustema „Burlak“
 Tu-170: konvencionalni bombarder (napravljen sa ciljem da izbegne  SALT-2  limite)</s>

<s>Operativna upotreba 
Avion je zvanično uveden u naoružanje u aprilu 1987, kada je 184. gardijski bombarderski puk u Prilukiju dobio prve avione.</s><s>Tu-160 je trebalo da zameni prevaziđene avione Tupoljev Tu-16, koji su tu bili već odavno prizemljeni.</s><s>Do 1991. godine, puk je dobio 19 aviona Tu-160.</s><s>Avioni iz Prilukija su redovno vršili izviđačke letove iznad Severnog pola i zapadne Evrope.</s><s>U slučaju sukoba sa NATO paktom 184. gardijski bombarderski puk bi trebalo prvi da napadne i bio bi na prvoj liniji fronta.</s>

<s>Druga jedinica koja je posedovala Tu-160 bio je 121. gardijski bombarderski puk u bazi "Engels" na teritoriji današnje Rusije.</s><s>Ova jedninica je oformljena 1992. godine i do 1994. u njen sastav je uključeno samo 6 aviona Tu-160.</s><s>Godine 2000. u jedninicu stiže još 8 aviona iz Ukrajine i još jedan novi iz fabrike, tako da je jedinica imala 15 bombardera.</s><s>Jedan avion se srušio 18. septembra 2003. godine zbog kvara na motoru.</s>

<s>Do 2006. godine flota je uvećana za još 2 aviona, tako da se u bazi "Engels" sada nalazi 16 Tu-160.</s><s>Ruski predsednik Boris Jeljcin izdao je naređenje 1999. godine da se obnovi proizvodnja Tu-160.</s><s>Vladimir Putin je 17. avgusta objavio da je rusko ratno vazduhoplovstvo obnovilo letove strategijskih bombardera i da će se letovi obavljati redovno.</s><s>Dva Tu-160 su se 25. decembra iste godine približila danskom vazdušnom prostoru.</s><s>Danski F-16 su poleteli da ih presretnu i identifikuju da bi nakon toga ruski bombarderi krenuli put matične baze.</s><s>Engleski i norveški lovci često presreću ruske Tu-160 kao i Tu-95 u blizini svojih vazdušnih prostora iznad Severnog mora.</s><s>Kanadski lovci takođe presreću ove bombardere koji neretko uđu u kanadski vazdušni prostor.</s>

<s>Tu-160 je bacio najjaču konvencionalnu bombu zvanu "Otac svih bombi" 11. septembra 2007. godine.</s>

<s>Naoružanje</s>

<s>Sam avion ima dva velika skladišta jednakog kapaciteta, raspoređenih jedno iza drugog po osi aviona.</s><s>Svako skladište ima tačno jedan otvor na trupu aviona i može da primi:
 6 projektila H-55/H-55M, 
 ili 12 projektila malog dometa H-15,
 ili 12 bombi različitih tipova do težine 1 500  kg  po komadu (termodinamične i obične)</s>

<s>Ukrajinski Tu-160 
Nakon raspada Sovjetskog Saveza u Ukrajini je ostalo oko 1500 aviona i među njima i 19 Tu-160 u sastavu 184 gardijskog bombarderskog puka u bazi Priluki.</s><s>Rusiji je u to vreme ostalo samo 6 letelica ovog tipa.</s><s>Godine 1992. obustavlja se privremeno proizvodnja zbog teške ekonomske situacije, tako da je Rusija na sve moguće načine pokušavala da povrati preostale Tu-160 koji su se nalazili u Ukrajini.</s><s>Ukrajinska vlada je 1992. odlučila da eliminiše sve nuklearno naoružanje kao i sve strategijske bombardere, koji bi bili postepeno povučeni iz upotrebe.</s>

<s>Ukrajinsko ratno vazduhoplovstvo je koristilo neke od bombardera Tu-160 tokom izvesnog perioda, ali nije imalo dovoljno sredstava da ih izdržava i servisira, tako da je većina propala i zarđala.</s>

<s>Ukrajinska vlada je odlučila 1999. godine da u skladu sa potpisanim ugovorima kao i pod pritiskom SAD eliminiše sve Tu-160.</s>

<s>Rusiji je vraćeno 8 bomardera Tu-160 i nekoliko Tu-95 kao kompenzacija za naftni i gasni dug.</s><s>Pored toga u Rusiju je transportovano oko 600 krstarećih prijektila i ostalog naoružanja za Tu-160 i Tu-95.</s><s>Od preostalih 11 Ukrajina je uništila 10 aviona dok je jedan sačuvan i nalazi se u stalnoj postavci muzeja u gradu Poltavi u Ukrajini.</s><s>Ukrajinci su prvi Tu-160 uništili 1998. godine, a 2001. poslednji.</s>

<s>Zemlje korisnice</s>

<s>Vidi još 
 Tupoljev Tu-22M
 Tupoljev Tu-95
 Tupoljev Tu-144
 Tupoljev</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s></s>

<s>Sovjetski i ruski bombarderi
Sovjetski vojni avioni 1980-ih
Tupoljev</s>

