Lê Đức Thọ
<s>Lê Đức Thọ, rođen kao Phan Đình Khải (Nam Trực, 14. listopada 1911. – Hanoi, 13. listopada 1990.), vijetnamski revolucionar, genral, diplomat i političar.</s><s>Godine 1973. postao je prvi Azijac kojemu je uručena Nobelova nagrada za mir, koju je trebao podijeliti s američkim državnim tajnikom Henryjem Kissingerom, ali ju je u konačnici odbio.</s>

<s>Rodio se 1911. godine u mjestu Nam Trực, u provinciji Nam Định na sjeveru Vijetnama, kao Phan Đình Khải.</s><s>Godine 1928. pridružio se tajnoj antikolonijalnoj borbi protiv francuske uprave pod imenom Lê Đức Thọ, kao i njegov kolega Võ Nguyên Giáp, te je 1930. godine bio jedan od osnivača, zajedno s Hồ Chí Minhom, Komunističke parije Indokine u Hong Kongu.</s><s>Kao i Phạm Văn Đồng te mnogi drugi Vijetnamci, Thọ je uhapšen i zatvoren od strane Francuza zbog subverzivnih djelatnosti protiv kolonijalne uprave.</s><s>U mladosti je zbog svoje žestine dobio nadimak "Čekić".</s><s>Držao je visoku funkciju u Việt Minhu, a od 1955. do 1986. godine bio je član Politbiroa Komunističke partije Vijetnama.</s>

<s>Zajedno s ostalim uhapšenim revolucionarima, šest je godina boravio u zatvoru Côn Đảo.</s><s>Vlada na čelu s Narodnim frontom oslobodila ga je 1936. godine, samo da bi 1939. godine bio ponovo uhapšen i zatvoren, ovoga puta u drugom zatvoru, gdje je stupio u kontakt s nizom budućih čelnika komunističkog Vijetnama.</s>

<s>Nakon oslobođenja, godine 1945. postaje član Centralnog komiteta komunističke partije, a u narednom desetljeću i član Politbiroa.</s><s>Tokom Prvog indokineskog rata bio je, zajedno s Lê Duẩnom, glavni odgovorni za organiziranje otpora na jugu Vijetnama.</s>

<s>Nakon 1968. godine, Lê Đức Thọ igrao je ključnu ulogu u vođenju pregovora s Washingtonom te je, pet godina kasnije, postao poznat diljem svijeta kao čovjek koji je s Henryjem Kissingerom potpisao američko-vijetnamski sporazum o prekidu vatre tokom Vijetnamskog rata.</s><s>Za to mu je 1974. godine uručena Nobelova nagrada za mir, ali ju je odbio tvrdeći da pravi mir nije postignut te da Sjedinjene Države i Južni Vijetnam krše uvjete sporazuma.</s><s>Također je bio zaslužan za organiziranje i vođenje opće ofenzive koja je 30. travnja 1975. godine rezultirala pobjedničkim ulaskom vojske Sjevernog Vijetnama (Việt Cộng) u Saigon.</s><s>Na VI. kongresu Komunističke partije Vijetnama, koji se održao na jeden 1986. godine, smijenjen je s pozicije koju je držao u Politbirou te je imenovan posebnim savjetnikom Centralnog komiteta zajedno s Trường Chinhom i Phạm Văn Đồngom.</s>

<s>Do kraja života živio je u Hanoiju, gdje je preminuo 1990. godine, dan prije svog 80. rođendana; prema izvještajima bolovao je od raka od kojeg se nekoliko tjedana liječio i u Parizu.</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjske veze 
 October 1968 Conversation between Le and Chinese Foreign Minister Chen Yi
 Foreign Relations of the United States, 1969–1976, vol.</s><s>42, Vietnam: The Kissinger-Le Duc Tho Negotiations</s>

<s>Vijetnamski političari
Vijetnamski vojskovođe
Komunisti
Diplomati
Revolucionari
Nobelovci za mir
Umrli od raka</s>

