Grapčeva špilja
<s>Grapčeva špilja  se nalazi oko 1 km jugozapadno od naselja Humca, Jelsa, otok Hvar, Hrvatska.</s><s>Poznata je i kao arheološko nalazište iz mlađeg neolita (hvarska kultura), eneolitičkoga razdoblja (keramike nakovanske i ljubljanske kulture jadranskoga tipa) sve do bronzanoga doba (ilirska keramika).</s>

<s>Opis 
Smještena je pri vrhu južne padine otoka Hvara, nad uvalom Virak, na nadmorskoj visini od 225 m. Ulaz u špilju gotovo je sasvim zatvoren urušenim dijelovima svoda koji se u geološkoj prošlosti nastavljao dalje prema jugu.</s><s>Golemi blokovi krečnjaka, koji su po svoj prilici na tom mjestu ležali i u vrijeme neolita, oblikovali
su idealnu zaštitu za nataloženi.</s><s>Upravo zahvaljujući tome, sačuvani su arheološki slojevi, jer se sav materijal odložen u špilji u njoj i zadržao.</s>

<s>Špilja se sastoji od jedne jedine poveće dvorane, koja je brojnim sigastim stupovima i zavjesama podijeljena na jednu veliku i nekoliko malih prostorija.</s><s>Najveće dimenzije dvorane su 25 m u smjeru istok-zapad i 22 m u smjeru sjever-jug.</s><s>Prema sjeveru se nastavlja desetak metara dugi hodnik koji se strmo uspinje i sasvim je zaliven
sigom.</s><s>Ukupna površina dvorane iznosi oko 390 m2, od čega 320 metara prekriva humus, dok ostatak otpada na stalaktite i stalagmite koji dominiraju špiljom.</s>

<s>Arheologija 
Istraživanja u špilji traju - uz prekide - već više od 150 godina.</s><s>Tokom dugog niza godina prikupljena je velika
količina vrijednih nalaza.</s><s>Prva  istraživanja proveo je Grgur Bučić, sredinom druge polovine 19. stoljeća.</s><s>Grga Novak prvi put je istraživao već 1912. god, a završio 1952.</s><s>Ubrzo nakon završetka istraživanja objavio je rezultate u obliku monografije i time je taj dio historije na istočnom Jadranu poznat kao Hvarska kultura.</s>

<s>Sistematska iskapanja akademika Novaka u špilji su otkrila tri kulturna sloja od kojih je najzanimljiviji neolitički sloj, bogat ornamentiranom i obojenom keramikom.</s><s>Keramika je okružena crtežima brodica iz čega se zaključuje da je otok Hvar već tada održavao trgovačke veze s udaljenim krajevima.</s><s>Slika lađe, nađena u ovoj špilji, potječe iz 3000. godine p.n.e. Urezana je na vazi i predstavlja najstariju sliku lađe u Europi.</s>

<s>Arheološki muzej u gradu Hvaru ima čitav komplet oružja i alata iz tog razdoblja, uključujući kremene noževe, čekiće i strijele, različite ljudske i životinjske kosti, ljuske i keramiku iz tog razdoblja.</s>

<s>Adekvatan materijal ovom materijalu u Grapčevoj špilji (kao i na Korčuli i Lastovu) pronađen je i na nalazištima u zaleđu jadranske obale (Ravlića pećina), a prvenstveno u Lisičićima kod Konjica, u dolini Neretve.</s><s>U literaturi se kultura naziva i Hvarsko-lisičićka kultura.</s>

<s>Periodizacija 
Zahvaljujući revizijskim iskopavanjima u Grapčevoj špilji obavljenim 1996. godine i na osnovu radiokarbonske analize dobijeni su apsolutni datumi za ovaj arheološki lokalitet:
 hvarski keramički stil pojavljuje se oko 5000. p.n.e. i trajao je tokom čitavog 5. milenijuma (mlađi neolit)
 postoji kontinuitet između mlađeg neolita i bakarnog doba koje traje tokom druge polovine 4. milenijuma 
 bronzano doba (Cetinska kultura) je prisutno od sredine 3. milenijuma</s>

<s>Reference</s>

<s>Špilje u Hrvatskoj
Prapovijesni arheološki lokaliteti u Hrvatskoj
Spomenici prirode u Hrvatskoj
Neolitska nalazišta
Hvarsko-lisičićka kultura</s>

