Teorija ekosustava
<s>Teoriju ekoloških sustava (koja se naziva i razvojem u kontekstu ili teorija ljudske ekologije) razvio je Urie Bronfenbrenner.</s><s>Teorija nudi okvir pomoću kojega psiholozi u zajednici ispituju odnose pojedinaca unutar zajednica i šireg društva.</s><s>Teorija se također često naziva ekološkim / sistemskim okvirom.</s><s>Identificira pet okolišnih sustava s kojima je pojedinac u interakciji.</s>

<s>Mikrosustav: Odnosi se na institucije i skupine koje najneposrednije i izravno utječu na djetetov razvoj, uključujući: obitelj, školu, vjerske institucije, susjedstvo i vršnjake.</s><s>Mezosustav: Sastoji se od međusobnih veza između mikrosustavâ, na primjer između obitelji i učitelja, ili djetetovih vršnjaka i obitelji.</s><s>Egzosistem: Uključuje poveznice između društvenih okruženja koja ne uključuju dijete.</s><s>Na primjer, na djetetovo iskustvo kod kuće mogu utjecati iskustva roditelja na poslu.</s><s>Roditelj bi mogao dobiti unapređenje koje zahtijeva više putovanja, što zauzvrat povećava sukob s drugim roditeljem te rezultira promjenama u njihovim obrascima interakcije s djetetom.</s><s>Makrosustav: opisuje sveobuhvatnu kulturu koja utječe na dijete u razvoju, kao i mikrosustave i mezosustave ugrađene u te kulture.</s><s>Kulturni konteksti mogu se razlikovati ovisno o zemljopisnom položaju, socioekonomskom statusu, siromaštvu i etničkoj pripadnosti.</s><s>Članovi kulturne skupine često dijele zajednički identitet, baštinu i vrijednosti.</s><s>Makrosustavi se razvijaju tokom vremena i od generacije do generacije.</s><s>Kronosistem: Sastoji se od uzorka događaja u okolišu i prijelaza tokom života, kao i promjenjivih društveno-povijesnih okolnosti.</s><s>Primjerice, istraživači su otkrili da negativni učinci razvoda na djecu često dosežu vrhunac u prvoj godini nakon razvoda.</s><s>Dvije godine nakon razvoda obiteljska je interakcija manje kaotična i stabilnija.</s><s>Primjer promjena sociopovijesnih okolnosti je povećanje mogućnosti žena da nastave karijeru tokom posljednjih trideset godina.</s>

<s>Kasniji rad Bronfenbrennera bavio se ulogom biologije i u ovom modelu; stoga se teorija ponekad naziva bioekološkim modelom.</s>

<s>Prema ovoj teorijskoj konstrukciji, svaki sustav sadrži uloge, norme i pravila koja mogu oblikovati psihološki razvoj.</s><s>Primjerice, obitelj iz gradskog naselja suočava se s mnogim izazovima s kojima imućna obitelj u zatvorenoj stambenoj zajednici nema, i obrnuto.</s><s>Obitelj iz gradskog naselja vjerojatnije će doživjeti okolinske poteškoće, poput kriminala i bijede.</s><s>S druge strane, obitelji u zatvorenoj stambenoj zajednici vjerojatnije će nedostajati njegujuća podrška šire obitelji.</s>

<s>Od objavljivanja 1979. godine, glavni tekst o Bronfenbrennerovoj teoriji, Ekologija ljudskog razvoja  imao je dalekosežan utjecaj na način na koji psiholozi i drugi istraživači pristupaju proučavanju ljudi i njihove okoline.</s><s>Kao rezultat njegovog revolucionarnog rada u ljudskoj ekologiji, ova su se okruženja - od obitelji do ekonomskih i političkih struktura - počela promatrati kao dio životnog toka od djetinjstva do zrele dobi.</s>

<s>Bronfenbrenner je naznačio da su važan utjecaj na njegovu teoriju imali sovjetski razvojni psiholog Lav Vigotski, te psiholog njemačkog porijekla Kurt Lewin.</s>

<s>Bronfenbrennerov rad pruža jedan od temeljnih elemenata perspektive ekološkog savjetovanja, što ističu Robert K. Conyne, Ellen Cook i Savjetodavni program Sveučilišta u Cincinnatiju.</s>

<s>Mnogo je različitih teorija povezanih s ljudskim razvojem.</s><s>Teorija ljudske ekologije naglašava okolinske faktore kao ključne za razvoj.</s>

<s>Vidi također</s>

<s>Bioekološki model
 Ekosustav
 Ekološgija ekosustava
 Ekologija sustava
 Psihologija sustava
 Teorijska ekologija</s>

<s>Reference</s>

<s>Daljnje čitanje</s>

<s>Razvojna psihologija</s>

