Ljudi bez nade
<s>Szegénylegények () je mađarski crno-bijeli film snimljen u režiji Miklósa Jancsóa i premijerno prikazan početkom 1966. godine, poznat kao jedno od najcijenjenijih ostvarenja u historiji mađarske kinematografije.</s>

<s>Radnja se događa 1860-ih u pusztama na istoku Mađarske, koja je tada bila pod austrijskom vlašću, ali gdje još uvijek, kao odmetnici, operiraju nekadašnji ustanici poraženi 1849. godine.</s><s>Protagonisti su seljaci i odmetnici koje su austrijske vlasti smjestile u logore nastojeći ih razotkriti, pri čemu se primjenjuju kako tortura, tako i razni psihološki trikovi koji odmetnike tjeraju da se okrenu jedni protiv drugih.</s>

<s>Ljudi bez nade su snimljeni po scenariju Gyule Hernádija, koji će kasnije postati čest Jancsóv suradnik.</s><s>Sam Jancsó je u filmu izuzetno vješto koristio lokalitete puszte, ali i crno-bijelu fotografiju kako bi stvorio izuzetno mračan ugođaj.</s><s>Film je karakteriziralo i Jancsóvo inzistiranje na dugim kadrovima i korištenju totala, koji će postati njegov zaštitni znak, ali i prilično eksplicitno nasilje, pesimizam, te mračan, poluironičan kraj.</s><s>Tadašnjoj publici je pažnju privukla i scena u kojoj se gola djevojka bičuje, što je dotada bila prilična rijetkost za evropski film, a pogotovo za kinematografije Istočnog bloka; inzistiranje na golotinji će kasnije, pogotovo 1970-ih, postati jednim od važnih elemenata Jancsóvog opusa.</s>

<s>Usprkos mračnom sadržaju, Ljudi bez nade su postigli izuzetnu gledanost u samoj Mađarakoj, tako da je prilikom originalne kino-distribucije prodano čak milion ulaznica.</s><s>Kada se film trebao prikazati u inozemstvu, prije svega u tadašnjem Zapadnom bloku, pojavile su se špekulacije da njegov sadržaj predstavlja zapravo alegorijski prikaz nedavne i traumatične mađarske prošlosti, odnosno brutalno gušenje antikomunističkog ustanka 1956. godine.</s><s>Ljudi bez nade su svejedno prikazani na Kanskom festivalu, ali ne prije nego što je Jancsó posebnom izjavom negirao sve suvremene konotacije; godine 2002. je u intervjuu, pak, rekao da je "jasno da to nije bila istina".</s><s>Film je i kod stranih kritičara doživio veliki uspjeh, te se smatra jednim od najboljih ostvarenja mađarske kinematografije, a Jancsó je postao i jedan od najuglednijih evropskih filmaša.</s>

<s>Uloge 
 János Görbe ...</s><s>János Gajdar
 Zoltán Latinovits ...</s><s>Imre Veszelka
 Tibor Molnár ...</s><s>Kabai
 Gábor Agárdy ...</s><s>Torma (as Agárdy Gábor)
 András Kozák ...</s><s>Ifj.</s><s>Kabai
 Béla Barsi ...</s><s>Foglár
 József Madaras ...</s><s>Magyardolmányos
 János Koltai ...</s><s>Béla Varju
 István Avar ...</s><s>Vallató I
 Lajos Őze ...</s><s>Vallató II</s>

<s>Vanjske veze 
 
 Filmrészletek, részletes tartalom 
 Háttérinformációk a filmmuzeum.hu-n
 Magyar Filmográfia – Játékfilmek 1931–1998 című kézikönyv</s>

<s>Mađarski filmovi
Dramski filmovi
Historijski filmovi
Zatvorski filmovi
Authority control 2</s>

