Jason Becker
<s>Jason Becker (22. srpnja 1969.) je američki gitarist.</s><s>U dobi od 16 godina, postao je sa prijateljem Martyjem Friedmanom član dueta Cacophony.</s>

<s>Stil 
Stil sviranja je tipičan za gitariste neoklasičnog heavy metal stila.</s><s>Proučavao je djela Paganinija, virtuoznog svirača violine.</s><s>Becker je bio poznat po svojem iznimno brzom sviranju.</s>

<s>Glazbeno odrastanje mu je bilo vezano uz Martyja Friedmana, sa kojim je napisao velik broj pjesama.</s><s>Sa bendom Cacophony su bili na turneji u Japanu i diljem SAD-a .</s><s>1988 je izdao svoj prvi solo album Perpetual Burn.</s>

<s>Bolest</s>

<s>U dobi od 20 godina, pridružio se bendu Davida Lee Rotha, što je u to vrijeme bilo smatrano odličnim za novog gitarista (na tom mjestu je zamijenio Stevea Vaia).</s><s>Za vrijeme snimanja albuma A Little Ain't Enough počeo je osjećati slabost u lijevoj nozi.</s><s>Ubrzo mu je dijagnosticirana bolest ALS, poznatija kao bolest Loua Gehriga, te su mu liječnici prognozirali još 5 godina života.</s><s>Prsti su mu postajali sve sporiji, te je jedva završio snimanje albuma koristeći posebne žice.</s><s>Za njegovu bolest znao je u to vrijeme samo prijatelj Steve Hunter.</s><s>Iako je uspio završiti album (koji je kasnije prodan u zlatnoj nakladi), morao je napustiti bend zbog nemogućnosti da nastupa na pozornici.</s>

<s>Daljnja karijera 
Jason Becker je izdao još tri albuma.</s><s>1996 godine je izdao album Perspective, 1999 Raspberry Jams, a 2003 Blackberry Jams.</s><s>Album „Perspective“ je instrumentalni album koji je skladao potpuno sam (izuzev pjesme „Meet me in the morning“ čiji je autor Bob Dylan).</s><s>Skladanje pjesama s tog albuma počelo je prije nego mu je bolest potpuno oduzela sve sposobnosti.</s><s>Budući da više nije mogao svirati gitaru, skladao je na klavijaturama.</s><s>Nakon što više nije bio sposoban niti svirati klavijature, njegov prijatelj i glazbeni producent Mike Bemesderfer mu je pomogao u vezi programa za računalo.</s><s>Preko tog programa, pokretima očima i pomicanjem brade, mogao je skladati nakon što više nije imao sposobnosti niti govoriti.</s>

<s>Jason komunicira očima na jedinstven način koji je razvio sa svojim ocem.</s>

<s>Albumi „Raspberry Jams“ i „Blackberry Jams“ sadrže neke neobjavljene demo snimke, te neke demo snimke koje su kasnije objavljene na drugim albumima.</s><s>Također su izdana dva albuma kao počast Jasonu na kojima su mnogi gitaristi svirali njegove pjesme.</s><s>Zarada od tih albuma je poslana njemu za pomoć protiv bolesti.</s>

<s>Trenutno postoji plan za snimanje filma o njegovom životu koji bi se zvao Mr. Tambourine Man (po istoimenoj pjesmi Boba Dylana).</s>

<s>Uskoro slijedi i objavljivanje albuma „Best of Jason Becker“, koji će sadržavati neke njegove najbolje pjesme, kao i nove pjesme koje je skladao.</s>

<s>Diskografija</s>

<s>Cacophony
 Speed Metal Symphony (1987)
 Go Off! (1988)
Solo
 Perpetual Burn (1988)
 Perspective (1996)
 The Raspberry Jams (1999)
 The Blackberry Jams (2003)
David Lee Roth
 A Little Ain't Enough (1991)</s>

<s>Izvori 
 Jason Becker Documentary</s>

<s>Vanjske poveznice 
 Jasonova osobna stranica
 'Jason Becker Zone'
 Jasonova MySpace Stranica</s>

<s>Američki heavy metal gitaristi
Američki tekstopisci</s>

