IHF Svjetsko rukometno prvenstvo 2019.
<s>IHF Svjetsko prvenstvo 2019. godine bilo je 26. izdanje Svjetskog prvenstva u rukometu, koje se od 10. do 27. siječnja 2019. godine održalo u Danskoj i Njemačkoj.</s><s>Bio je to prvi put u historiji turnira da su dvije zemlje dobile organizaciju turnira, nakon što je IHF obznanio svoju odluku u listopadu 2013. godine.</s><s>Turnir se igrao u šest dvorana u šest gradova (četiri u Njemačkoj i dva u Danskoj), s tim da su se polufinala igrala u Hamburgu, a završne utakmice za plasman (uključujući i finale) u Herningu.</s>

<s>Na turniru su sudjelovale ukupno 24 reprezentacije iz pet kontinentalnih federacija; s obzirom na raniju odluku IHF-a o ekspanziji sudionika prvenstva na 32 od 2021. godine, ovo je prvenstvo bilo posljednje s 24 reprezentacije.</s><s>Olimpijski domaćin 2020. godine, Japan, dobio je pozivnicu, dok je inicijalno kvalificirana Južna Koreja "diskvalificirana" u korist zajedničke korejske reprezentacije, koja je tako po prvi puta nastupila na jednom svjetskom prvenstvu; reprezentacija je imala igrače iz Južne i Sjeverne Koreje.</s><s>Kao i ranije, predstavnicima Oceanije je uskraćen nastup zbog spora s IHF-om oko statusa OHF-a kao kontinentalne federacije.</s><s>Došlo je i do promjene formata natjecanja, odnosno vraćen je sustav iz 2011. godine s dvije grupne faze i fazom na izbacivanje koja započinje tek s polufinalnim utakmicama.</s>

<s>Ovo prvenstvo služilo je i kao dio kvalifikacija za Olimpijske igre 2020. godine, tako da je prvih sedam reprezentacija (ne računajući već kvalificirani Japan) izborilo nastup na kvalifikacijskom turniru, dok je svjetski prvak izborio direktan plasman na olimpijski turnir 2020. godine.</s>

<s>Nakon 96 odigranih utakmica, domaćin Danska je po prvi puta u svojoj historiji postala svjetski prvak, pobjedivši Norvešku uvjerljivim rezultatom 31:22; Norveškoj je to bilo drugo uzastopno srebro na svjetskim prvenstvima.</s><s>U utakmici za broncu, Francuska je golom Nikole Karabatića sekundu prije kraja utakmice pobijedila drugog domaćina, Njemačku, rezultatom 26:25.</s><s>Na kraju turnira, najboljim igračem proglašen je danski reprezentativac Mikkel Hansen, koji je sa 72 gola bio i najbolji strijelac turnira.</s><s>Danski kapetan, Niklas Landin, proglašen je golmanom turnira.</s><s>S ukupno 906,283 gledatelja na svim utakmicama, ovo je prvenstvo oborilo dotadašnji rekord gledanosti.</s>

<s>Izbor domaćina</s>

<s>Sedam zemalja je inicijalno poslalo svoje kandidature za Svjetsko prvenstvo 2019. godine.</s><s>Savezi Slovačke i Mađarske te Danske i Njemačke su poslali zahtjeve za zajedničkom kandidaturom, tok su se kao samostalni domaćini kandidirali Poljska, Norveška i Švedska.</s><s>Tri dana prije službene odluke o domaćinu, Norveška se povukla, a ubrzo nakon nje to je uradila i Švedska.</s><s>Tako su kao službeni kandidati na dan odluke ostali:</s>

<s>/ 
  /</s>

<s>Mađarskoj, Slovačkoj i Poljskoj bi to bilo prvo domaćinstvo (s tim da je Slovačka dva puta bila domaćin u sklopu Čehoslovačke), dok su Danska (1978.) i Njemačka (1938., 1961., 1982. i 2007.) ranije već bile organizirale turnire.</s>

<s>Na IHF-ovom kongresu u Dohi, 28. listopada 2013., odlučeno je kako će organizatori turnira biti Danska i Njemačka, što je prvi puta u historiji da su dvije zemlje dobile domaćinstvo Svjetskog rukometnog prvenstva.</s>

<s>Dvorane</s>

<s>Nakon potvrde domaćinstva, odlučeno je kako će se turnir održati u ukupno šest gradova - četiri u Njemačkoj i dva u Danskoj.</s><s>Sve dvorane imaju kapacitet veći od 10,000 gledatelja.</s><s>Gradovi domaćini u Njemačkoj su Berlin, Hamburg, Köln i München, dok su Kopenhagen i Herning, gdje će se održati finale i utakmice za plasman od osmog do trećeg mjesta, danski gradovi koji će ugostiti turnir.</s><s>Dvorane i gradovi su:</s>

<s>Pregled momčadi i kvalifikacija</s>

<s>Turnir 2019. godine bio je posljednji na kojemu sudjeluju 24 reprezentacije; od 2021. godine, broj sudionica povećat će se na 32 reprezentacije.</s><s>Kao i ranije, domaćini Danska i Njemačka su automatski osigurali plasman, kao i branitelj naslova, Francuska.</s><s>Od preostalih reprezentacija, njih 19 je plasman izborilo kroz kontinentalne turnire, odnosno kvalifikacije, dok su dvije reprezentacije dobile pozivnice.</s><s>Kao i na prethodnih nekoliko izdanja, zastupljene su sve kontinentalne federacije osim Oceanije, koja je status izgubila još 2014. godine (vidi ovaj tekst); ipak, Australija i Novi Zeland su imali mogućnost sudjelovati na turniru jer od 2018. godine igraju na Azijskom rukometnom prvenstvu (iako su formalno i dalje oceanijski predstavnici), ali nisu ostvarile dovoljno dobar plasman na turniru.</s><s>Mjesto koje je dotad pripadalo Oceaniji prepušteno je pozivnici, koja je uručena Japanu, nakon što domaćin Olimpijskih igara 2020. godine nije uspio izboriti nastup na turniru kroz kontinentalno prvenstvo.</s>

<s>Kako je zbog činjenice da su zaključno s krajem Europskog prvenstva 2018. već četiri reprezentacije (domaćini, branitelj naslova i europski prvak, Španjolska) iz Europe osigurale direktan plasman, broj kvalifikanata s Europskog prvenstva je reduciran te je samo europski prvak izborio direktan plasman; ostalih devet europskih reprezentacija nastup je izborilo kroz kontinentalno razigravanje.</s><s>To je dovelo do toga da Azija po prvi puta dobije četiri mjesta, što je značilo da prve četiri momčadi s Azijskog prvenstva 2018. godine idu direktno na Svjetsko prvenstvo; uz pozivnicu uručenu Japanu, ovaj turnir ukupno broji pet azijskih reprezentacija, što je rekordni broj u historiji natjecanja.</s><s>Jedna od te četiri reprezentacije bila je i Južna Koreja, međutim koja je u listopadu 2018. godine "diskvalificirana", a njezino je mjesto dano ujedinjenoj reprezentaciji Koreje, koja je tako prvi puta nastupila na Svjetskom prvenstvu u rukometu.</s><s>Odluka je bila posljedica pozitivnih pomaka u političkim odnosima između Sjeverne i Južne Koreje, koji su doveli do ovog dogovora; ovo je bio prvi puta da rukometaši iz Sjeverne Koreje, čija reprezentacija nikada nije bila na Svjetskom prvenstvu, sudjeluju na najvećem rukometnom natjecanju.</s><s>Konačni popis sudionika na koncu je izgledao ovako:</s>

<s>Kvalificirane momčadi</s>

<s><div id="1">
Legenda:</s>

<s>Ždrijeb</s>

<s>Jakosne skupine i procedura ždrijeba objavljeni su 22. lipnja 2018. godine, dva dana prije nego su određeni predstavnici s Panameričkog prvenstva.</s><s>Na inicijalnom popisu sudionika nalazila se reprezentacija Južne Koreje, koja je na koncu i ždrijebana, međutim ista je kasnije zamijenjena reprezentacijom Koreje, sukladno dogovoru IHF-a i nacionalnih saveza, koja je samo zauzela mjesto što ga je dobila Južna Koreja.</s><s>Službeni ždrijeb održan je 25. lipnja 2018. godine u Kopenhagenu, a jakosne skupine bile su sljedeće:</s>

<s>Suci</s>

<s>Kao i na ranijim izdanjima, IHF je nominirao ukupno 16 sudačkih parova, koji su javno objavljeni 25. listopada 2018. godine.</s><s>Odabrani parovi su:</s>

<s>Preliminarna faza</s>

<s>Provizorni raspored igranja objavljen je 28. lipnja 2018. godine, dok je konačni službeni raspored potvrđen 31. listopada 2018. godine.</s>

<s>Kvalificirane reprezentacije raspoređene su u četiri skupine po šest reprezentacija.</s><s>Nakon što svaka od reprezentacija međusobno odigra po jednu utakmicu, tri najbolje plasirane reprezentacije iz svake skupine odlaze u drugu grupnu fazu; svaka reprezentacija prenosi bodove što ih je osvojila u susretima s ostalim reprezentacijama koje su prošle skupinu.</s><s>Preostale tri reprezentacije iz svake skupine odlaze u President's Cup, gdje međusobno razigravaju za plasman od 13. do 24. mjesta.</s>

<s>Kriterij rangiranja</s>

<s>Ukoliko se u fazi po grupama dogodi da dvije ili više momčadi imaju jednak broj bodova nakon svih odigranih utakmicama, njihovo rangiranje odvijet će se prema sljedećem redoslijedu kriterija:
 broj bodova dobiven u međusobnim susretima
 gol razlika u međusobnim susretima
 broj golova postignut u međusobnim susretima (ako više od dvije ekipe imaju jednako bodova)
 gol razlika u svim utakmicama
 broj golova u svim utakmicama
 izvlačenje kuglica</s>

<s>Grupa A (Berlin)</s>

<s>Grupa B (München)</s>

<s>Grupa C (Kopenhagen/Herning)</s>

<s>Grupa D (Kopenhagen)</s>

<s>President's Cup</s>

<s>Plasman od 21. - 24. mjesta</s>

<s>Polufinale</s>

<s>Utakmica za 23. mjesto</s>

<s>Utakmica za 21. mjesto</s>

<s>Plasman od 17. - 20. mjesta</s>

<s>Polufinale</s>

<s>Utakmica za 19. mjesto</s>

<s>Utakmica za 17. mjesto</s>

<s>Plasman od 13. - 16. mjesta</s>

<s>Polufinale</s>

<s>Utakmica za 15. mjesto</s>

<s>Utakmica za 13. mjesto</s>

<s>Drugi krug</s>

<s>Grupa I (Köln)</s>

<s>Grupa II (Herning)</s>

<s>Finalni krug</s>

<s>Utakmica za 7. mjesto</s>

<s>Utakmica za 5. mjesto</s>

<s>Razigravanje za medalje</s>

<s>Polufinale</s>

<s>Utakmica za 3. mjesto</s>

<s>Finale</s>

<s>Nagrade</s>

<s>Plasman</s>

<s>Individualna postignuća</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjske veze 
Official website 
International Handball Federation</s>

<s>M2019
Rukomet u Danskoj
Rukomet u Njemačkoj
2019</s>

