Nefi
<s>Nefʿī (نفعى; Hasankale, oko 1572. – Istanbul, 1635.) je bio turski pjesnik i satirik.</s>

<s>Biografija 
Nefʿī je od malih nogu imao savršeno obrazovanje, koje je počelo u rodnoj Hasankale a nešto kasnije nastavilo u erzurumskoj medresi, gdje je čitao poznata djela iz persijske književnosti, proučavao arapski i persijski.</s><s>U to vrijeme je počeo i pisati prve poezije.</s><s>Došao je u Istanbul nešto prije 1606. godine, kada se bilježi da je bio nadzornik jednog rudnika.</s><s>Njegovo pravo ime je vjerojatno bilo ʿÖmer.</s><s>Pokušao sa svojom poezijom pridobiti sultanovu naklonost, što nije uspjelo s Ahmetom I (vladao 1603–1617) niti s Osmanom II (vladao 1618–1622), tek će za vrijeme sultana Murata IV (vladao 1623–1640) ući u krug dvorskih književnika jer je sultan prepoznao u njemu poetsku nadarenost i dodijelio mu stipendiju.</s><s>Nefʿī je bio vrstan pjesnik i možda najznačajniji lirski autor turskog 17. vijeka, dok će djelomice ostati u pamćenju zbog svoje ironije i satiričnog nadahnuća.</s><s>Bio je pod jakim utjecajem klasične persijske poezije, ali je također razvio tursku kasidnu formu.</s><s>Pored oda, posebno o sultanu Muratu IV, Nef'i je pisao sarkastične i često oštre stihove upućene protiv određenih vladinih službenika.</s><s>Zbog žestokih književnih napada na visoke službenike, pogubljen je 1635. godine davljenjem u šumi blizu Topkapija na zahtjev Bayram-paše.</s><s>Njegovo tijelo je potom bačeno u more.</s>

<s>Djela 
 Sihâm-ı Kazâ
 Türkçe Dîvan
 Farsça Dîvan
 Tuhfetü’l-uşşâk</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Bilješke</s>

<s>Izvori</s>

<s>Bibliografija</s>

<s>Turski pjesnici</s>

