F-14 Tomcat
<s>Graman F-14 tomket () je američki nadzvučni, borbeni, mornarički, dvomotorni avion, dvosed s promenljivom geometrijom krila.</s><s>Geometrija krila se menja, s atomatskom izmenom ugla strele, od 20 do 68 stepeni.</s>

<s>Tomket je bio u operativnoj upotrebi, u Američkoj mornarici , u vremenskom periodu od 1974. do 2006. godine.</s><s>Korišćen je za prevlast u vazdušnom prostoru, zaštitu flote, taktičko izviđanje i dejstvo vazduh—tlo.</s><s>Zvanični datum prestanka operatvne upotrebe Tomketa, u SAD, je bio 22. septembar 2006. godine.</s><s>Nasledio ga je F/A-18 Hornet i F/A-18E/F Super Hornet.</s><s>Posle prestanka operativne upotrebe u SAD, Tomket je ostao u upotrebi jedino još u Iranu.</s>

<s>Tomket je nastao iz ratnih iskustava u Vijetnamu.</s><s>U vazdušnom prostoru, toga ratišta, su bili međusobno suprostavljeni američki borbeni avioni sa sovjetskim.</s><s>Posebno su značajna iskustva iz borbi, između lovačkih aviona F-4 Fantom i MiG-21.</s><s>Proizvedeno je ukupno 712 aviona Tomket.</s>

<s>Zahtevi i razvoj 
Krajem 1960-ih godina dvadesetog veka, Ratna mornarica je tražila obnovu svoje borbene avijacije.</s><s>Pošto su brzine poletanja i sletanja F-111B bile velike, za dužinu raspoložive poletno-sletne staze na nosačima aviona, Graman je dobio zadatak da predloži odgovarajući svoj projekat.</s>

<s>Kongres SAD je 1968. odobrio budžet za finansiranje razvoja i proizvodnje toga aviona za Ratnu mornaricu, te je otpočela kampanja za njegovu definiciju, u cilju obezbeđenja superiornosti nad novim sovjetskim Su-24, MiG-23 i MiG-25.</s>

<s>U borbi protiv sovjetskih lovaca, Fantom je pokazivao nedostatke u manevarskim sposobnostima i u borbenim karakteristikama.</s><s>Kod Fantoma su uočeni i propusti u koncepciji.</s><s>Posebno je karakteristična zabluda minimizacije uloge vatrenog oružja u bliskoj borbi i njegovog izostavljanja iz stalnog naoružanja.</s><s>Precenjena je uloga raketa s infra-crvenim (IC) navođenjem u bliskoj borbi.</s><s>Ispostavilo se u Vijetnamu, u borbi s migovima, kao veliki nedostatak Fantoma što nema top u završnoj fazi borbe, posle preživljavanja raketnog dvoboja.</s><s>Taj nedostatak nije sasvim otklonjen ni s nošenjem topa u podvesnom kontejneru.</s>

<s>Zahtevima za naredni avion je i traženo značajno smanjivanje minimalne a povećanje maksimalne brzine leta.</s><s>Zatim je traženo pomeranje granice stabilnog leta na velikim napadnim uglovima.</s><s>Posebno su bili visoki zahtevi za performanse radara i dometa raketa s poluaktivnim radarskim vođenjem.</s>

<s>Pri definisanju zahteva i koncepcije Tomketa, preneta su dobra rešenja i dokazane tehnologije, s odbačenog projekta F-111B (F-111B).</s>

<s>Zadržana je koncepcija promenjive strele krila, neka rešenja za naoružanje i elektroniku.</s><s>Preneta je mikrocesorska tehnologija i primenjena je u serijskoj proizvodnji aviona, prvi put na Tomketu.</s><s>Početkom 1969. je odlučeno da se izgradi 6 prototipova.</s><s>Kasnije je ugovor dopunjen, zbog raspodele i ubrzanja ukupnog ispitivanja u letu, za proizvodnju 12 prototipova.</s><s>Prvi let prototipa je obavljen 21. decembra 1970. godine, na minimalnom uglu strele krila (20°), bez izmene istog u celom toku leta.</s>

<s>Ispitivanja su se odvijala otežano, uz visoku cenu, s nekoliko gubitaka aviona i pilota.</s><s>Karakterističan slučaj se desio, da je deseti prototip izgubljen zbog prirodne smrti pilota, u toku leta.</s>

<s>Prvi serijski avioni su počeli izlaziti iz proizvodnje i predavati su na operativnu upotrebu, od oktobra 1972. godine.</s>

<s>Do kraja serijske proizvodnje je ukupno izgrađeno 712 aviona Tomket.</s>

<s>Opis</s>

<s>Tomket je morao ispuniti uslove mornaričkog aviona, da bezbedno sleće i poleće s palube, a da ujedno ima i potpunu prevlast u vazdušnom prostoru.</s><s>To su veoma teški, a u određenim segmentima i kontraditorni uslovi.</s><s>Poletanje i sletanje, na palubi broda, uslovljava male minimalne brzine leta.</s><s>To znači veliki koeficijenat uzgona i malo specifično opterećenje krila (malo kg mase aviona po 1 m² površine krila).</s><s>Takva rešenja je teško realizovati za nadzvučni avion, velikih brzina.</s><s>Izabrano je krilo promenljive geometrije, u toku leta, preko izmene ugla strele od 20 do 68 stepeni.</s><s>Ugao strele krila se automatski menja, sa upravljanjem preko CP-1166B/A, centralnog računara, koristeći podatke sa davača (senzora) o režimu leta.</s>

<s>Za poletanje i sletanje, kao i za male brzine leta, polukrila se postavljaju na minimalnu vrednost ugla strele od 20 stepeni.</s><s>Na režimu nadzvučnog leta polukrila se zakreću unazad, na 68 stepeni.</s><s>Tokom izmene brzina, pri manevrisanju i promeni režima leta, automatski se polukrila postavljaju na optimalan ugao strele.</s><s>U hitnim slučajevima i pri kvaru automatike, pilot može i ručno upravljati sa sistemom za izmenu ugla strele krila.</s><s>Posebno bi bilo kritično da polukrila ostanu na velikoj vrednosti ugla strele pri sletanju aviona.</s>

<s>Celokupna napadna i izlazna ivica, duž celog razmaha krila, je iskorišćena za mehanizaciju, za povećanje uzgona.</s><s>Pošto celu izlaznu ivicu zauzimaju zakrilca, nije preostalo mesto za krilca.</s><s>Izabrano je rešenje, da se umesto s krilcima, upravlja s avionom oko uzdužme ose, sa spojlerima.</s><s>Na velikim, nadzvučnim brzinama, pri velikim uglovima strele krila (iznad 57°), spojleri se automatski isključuju.</s><s>Tada se upravljanje, oko uzdužne ose, realizuje s diferencijalnim otklanjanjem polupovršina horizontalnog repa.</s><s>Na stajanci i u brodskom spremištu se krila sklapaju (oko ose u pravcu tetive), zbog skučenog smeštajnog prostora na brodu nosaču.</s>

<s>Stabilan let i kvalitetno upravljanje je obezbeđeno i na velikim napadnim uglovima sa celoobrtnim horizontlnim repom i s dva verikalna repa s krmama.</s>

<s>U kabini su smeštena dva pilotska sedišta, postavljena jedno iza drugog.</s><s>Kabina je ugrađena na uzvišenom delu trupa, tako da je iz nje pregledno celo okruženje, u krugu od 360°.</s>

<s>U centralnom, a produženo i u stražnjem delu trupa Tomketa, su obezbeđena dva odvojena motorska prostora, koji su oblikovali taj deo u telo koje asocira na palačinku.</s><s>Na krajnjem zadnjem delu aviona, odnosno dela trupa oblika „palačinka“, oformljen je duboki tunel između motora, koji stvara štetni otpor.</s><s>Međutim, tako dobijeni deo trupa aviona stvara dodatni prostor za smeštaj goriva, opreme i za podkačinjanje naoružanja.</s><s>Na stražnjem delu prostora, između motora, to jest završni deo „palačinke“ je blago zakrivljen prema gore, zbog poništavanja momenta propinjanja, na nultom uzgonu pri nadzvučnom letu.</s><s>Slično rešenje je i kod sovjetskih lovačkih aviona MiG-29 i Su-27, koji su projektovani i razvijeni mnogo kasnije.</s><s>Ovakva razmaknuta ugradnja motora je izvedena zbog povećanja verovatnoće preživljavanja aviona, pri pogodku jednog od motora, s IC raketom.</s><s>Nedostatak ovakvog rešenja, što je osa potiska motora na velikom kraku od ose aviona i pri prestanku rada jednog od motora se javlja veliki moment skretanja.</s><s>Pilot je primoran, u tome slučaju, da brzo reaguje i da taj moment, s komandama vertikalnog krmila, poništava, a trajnije da ga s trimovanjem uravnoteži.</s>

<s>Motori se napajaju s vazduhom preko dva velika, pravougaonog oblika, oštrih usana, usisnika.</s><s>Usisnici su postavljeni na bokovima trupa Tomketa, ispod korenog dela krila.</s><s>Rubovi usana usisnika, u poprečnoj ravni, su pod oštrim uglom unazad, od vrha do dna, kako bi se obezbedila dovoljna količine vazduha za motore i na velikim napadnim uglovima leta aviona.</s><s>Ulazi u usisnike su dovoljno odmaknuti od bokova trupa, tako da uzimaju čistu vazdušnu struju, bez vrtloga.</s><s>Iz istih razloga su spušteni, ispod korenog dela krila, izvan aerodinamičkog uticaja istog.</s><s>Kanali usisnika su skoro pravi, bez skretanja vazduha, što smanjuje gubitke u njima.</s><s>Gornja usna usisnika, automatski menja svoj nagib oko šarnira, pomoću računara i tako se menja presek za ulaz vazduha, u funkciji režima leta aviona.</s><s>Na taj način su izvedeni usisnici s promenljivom geometrijom, to jest optimiziranom regulacijom protoka vazduha prema motoru.</s>

<s>Stajni trap je tricikl, s nosnom nogom.</s><s>Glavne noge se uvlače u gondole u korenom delu krila.</s><s>Nosna noga ima dva točka i uvlači se unazad, u gondolu u prednjem delu trupa.</s>

<s>Gorivo je smešteno u integralnim rezervoarima u oba spoljnja dela kila, po 1.116 litara.</s><s>U zadnjem delu trupa staje 2.453 litara, a 2.615 litara nosi u centralnom delu trupa, iza kabine.</s><s>Pored toga postoje još dva rezervoara u strukturi trupa, s ukupnim gorivom od 1.726 litara.</s><s>Ukupno unutrašnje gorivo je zapremine 9.026 litara, a spoljnje, u dva podvesna rezervora ispod usisnika, su 2 h 1.011 litara.</s><s>Tomket je opremljen i s uređajem za napajanje goriva u letu.</s>

<s>Nalivna sonda, za punjenje aviona u letu s gorivom, je ugrađena s desne strane prednjeg dela trupa.</s>

<s>Vazdušne kočnice se nalaze na završnom delu trupa, na završetku palačinka.</s><s>Sastoje se iz dve ploče koje se zajedno otklanjaju s hidrauličkim pokretačima.</s><s>Jedna ploča je zgornje a druga s donje strane palačinka, tako kada se otklone, ne menjaju moment propinjanja aviona.</s>

<s>Ispod palačinka je postavljena i kuka za hvatanje zaustavnog konopa na brodu nosaču.</s>

<s>Na samom repnom delu trupa je ugrađen uređaj za protiv-elektronsku zaštitu.</s>

<s>Tomket ima hibridne komande leta, sa hidrauličkim pokretačima na koje se prenosi želja pilota preko kinematskih poluga.</s><s>U servo-ventilu se integriše taj signal u jedinstven, sa elektronskim iz prigušivača i autopilota.</s><s>Na osnovu rezultujućeg signala se pozicionira pokretač odnosno komandna površina.</s><s>Jedino se spojleri upravljaju s električnim sistemom.</s><s>Otpor (suprostavljanje) pilotu na pomeranje palice se simulira u cilju stvaranja osećaja o učinjenom, pomoću opružnog sistema.</s>

<s>Tomket je vrlo komplesan avion, za jedan vremenski čas leta je neophodno srednje vreme rada na njegovom održavanju od 50 časova.</s>

<s>Oprema 
Pilotska kabina je opremljena s dva sedišta, tipa Martin-Bejker GRU-7A, a pokrivena je sa zajedničkim, providnim poklopcem.</s><s>Na prednjem sedištu sedi pilot aviona, a na zadnjem je operator s radarom i ostalom opremom.</s><s>Sedišta su opremljena s raketnim motorima, za lansiranje prilikom njihovog izbacivanja, u slučaju prisilnog napuštanja aviona, pri svima brzinama leta aviona do 830 km/h, uključujući i uslove mirovanja na zemlji („nula-nula“ tip sedišta).</s>

<s>U prednjoj kabini je instrumentalna tabla s potpunim sadržajem prikazivačkih i upravnjačkih uređaja.</s><s>Pilotu su na raspolaganju tri prikazivačka ekrana za očitavanje navigacije i taktičkih podataka i sistemi za upravljanje s naoružanjem, s komandama leta i pokazivačkim sistemom.</s>

<s>U zadnjoj kabini je samo najneophodnije ponavljanje upravljačkih i pokazivačkih uređaja i to samo za najnužnije potrebe izvršavanja zadatka operatora s radarom i s drugim senzorima i sistemima.</s><s>Među njima je i ekran, s podacima s radara AN/APG-71 i s drugih sistema, i uređaji s kojima operator upravlja.</s><s>Operator pomaže pilotu u otkrivanju i praćenju cilja, a pri potrebi može i da lansira jedan projektil.</s>

<s>Tomket je, za svoj primarni zadatak prisluškivanja i otkrivanja protivnika, opremljen s napadno-navigacijskim sistemom na bazi Hjuzovog radara AN/APG-71.</s><s>Ovaj sistem ima sposobnost da istovremeno gađa sa šest projektila, većeg dometa, a da istovremeno prati 24 cilja.</s><s>Antena radara je tanjirasta, veličine 40,64 sm.</s><s>IFF antena se direktno montira na tanjir, s izlaznom snagom od 10,2 kW.</s><s>Radar je doplerski, ima sposobnost otkrivanja i praćenja ciljeva prema gore i prema dole (prema tlu) i na malim visinama.</s><s>Baziran je na analognoj tehnologiji, domet mu je 230 km.</s>

<s>Prve serije Tomketa su bile opremljene s uređajem za detekciju infra-crvenog (IC) zračenja.</s><s>Taj sistem je zamenjen sa sistemom TV kamera, preko kojih se vizuelno uočava neprijatelj.</s><s>Slika se prenosi u obe kabine radi ranog otkrivanja cilja i preduzimanje mera za njegovo uništenje.</s><s>Računar podataka o letu, koristi davače (senzore), za statički i dinamički pritisak i temperaturu vazduha i napadni ugao krila.</s><s>Na osnovu obrađenih podataka, računar šalje signal komandama leta za odgovarajuće, optimalno pozicioniranje komandnih površina.</s><s>Tomket je još opremljen s opremom: IFF transponder, ispitivač, radio uređaji za vezu, radio-far, radio i radarski visinomer i kompas.</s>

<s>Tomket je opremljen s uređajima za protiv elektronske mere i sa sistemima radarskih i IC mamaka, za pasivnu protivradarsku i IC zaštitu.</s>

<s>Pogon</s>

<s>Na F-14A Tomketu su integrisana dva motora Prat end Vitni TF30-P-412 sa aksijalnom komorom sagorevanja, turboventilator, s potiskom, bez dopunskog sagorevanja (BDS), od 2 h 56 kN, a s dopunskim sagorevanjem (SDS), od 2 h 95 kN.</s><s>Ovaj motor je nastao od TF30-P-12, koji je korišćen na F-111B.</s>

<s>Motor TF30 ima 16 stepeni kompresije, tri ventilatorska su na jednom vratilu, šest niskog pritiska su na drugom vratilu, a sedam visokog pritiska su na trećem vratilu.</s><s>Komora sagorevanja je prstenasta.</s><s>Lopatice jednostepenog kola turbine visokog pritiska su od legura kobalta i podnosi visoke temperature.</s><s>Tri kola niskog pritiska su od legure nikl-aluminijuma.</s>

<s>Motori TF30 su, u eksploataciji, ispoljili nedostatak.</s><s>Na mekim režimima rada se pojavljivalo zagušenje kompresora vazduha, što je ugrožavalo njegovu pouzdanost.</s><s>Na varijantama »B« i »D« su integrisana dva ekonomičnija, savremenija i pouzdanija motora General Electric GE F110-400, potiska BDS od 2 h 56 kN, a SDS 2 h 122 kN.</s><s>Oba tipa motora poseduju sistem za dopunsko sagorevanje, sa podsistemom za promenu protoka izduva.</s>

<s>Naoružanje</s>

<s>Tomket je koncepiran za nadmoć u vazdušnom prostoru, u periodu hladno-ratovske trke u naoružanju i direktnih pretnji protivničkoj strani.</s><s>Projektivan je da preživljava napade sovjetskih raketa i aviona. i da opasnije zapreti od njih.</s><s>Izabran je da odgovori ovoj nameni, u ulozi platforme, za tešku raketu vazduh-vazduh AIM-54 Feniks (AIM-54 Phoenix).</s><s>Ova raketa je podrazumevala i integraciju odgovarajućeg radara, a to je AN/APG-71.</s><s>Sa spregnutim ovim sistemima, Tomket otkriva ciljeve udaljene do 230 km, radarom zabravi cilj na 130 km, a lansira raketu na 100 km.</s>

<s>Tražena superiornost u vazdušnom prostoru u svima prilikama, je diktirala integraciju, u strukturu aviona, moćnog topa M61 Vulkan (M61 Vulcan), s bojevim komletom (BK) od 676 granata.</s><s>Sve ostalo naoružanje, ukupne mase do 6.700 kg, Tomket nosi na 10 spoljnjih nosača:
 6 ispod trupa,
 2 ispod usisnika i
 2 ispod korenog dela krila.</s>

<s>Srestva integrisana na Tomketu 
Rakete vazduh-vazduh
 AIM-54 Feniks (AIM-54 Phoenix)
 AIM-7 Sperou (AIM-7 Sparrow)
 AIM-9 Sajdvinder (AIM-9 Sidewinder)
 AIM-120 AMRAAM</s>

<s>Bombe
 »Pametne« bombe (Joint Direct Attack Munition)
 »Laserske« bombe (Laser guided bomb)
 Mk 80 klasične bombe
 CBU-100 klaster bombe</s>

<s>Podvesni kontejneri
 Gorivo 2 H 1 011 litara
 Oprema za izviđanje
 Elektronsko ratovanje</s>

<s>Tipične varijante podvešavanja raketa vazduh-vazduh 
 2× AIM-9 + 6× AIM-54
 2× AIM-9 + 2× AIM-54 + 3× AIM-7
 2× AIM-9 + 4× AIM-54 + 2× AIM-7
 2× AIM-9 + 6× AIM-7
 4× AIM-9 + 4× AIM-54
 4× AIM-9 + 4× AIM-7
 4× AIM-9 + 4× AIM-120
 2× AIM-9 + 6× AIM-120</s>

<s>Varijante 
U periodu od 1969. do 1991. godine, ukupno je proizvedeno 712 aviona Tomket.</s><s>Tu proizvodnju sačinjavaju avioni u varijantama:</s>

<s>YF-14 
YF-14 je prototip, proizveden je u 12 primeraka.</s><s>Na ovim avionima prototipovima je raspodeljen ukupni sadržaj ispitivanja u letu.</s><s>U toku realizacije tih zadataka je bilo nekoliko gubitaka tih aviona i s katastrofalnim posledicima po pilote.</s><s>To je posledica nategnutih ambicija, iznad nivoa trenutno raspoloživih tehnologija.</s>

<s>F-14A 
 F-14A  je serijski avion, proizvedeno je za američku mornaricu 545 i 79 + 1 (jedan nije isporučen) za Iran.</s><s>Poslednjih 102 aviona, iz ove serije, je s poboljšanim motorom TF30-P-414A.</s><s>Jedan, ne isporučeni avion Iranu, je predat mornarici SAD.</s>

<s>F-14B 
F-14A + Plus ili  F-14B  s poboljšanim motorom GE F110-400, je proizveden u 38 primeraka.</s><s>Unapređeno je 48 aviona F-14A u varijantu »B«.</s><s>Pored zamene motora, ovo unapređenje je obuhvatilo i ugradnju radara za navođenje i uozorenje ALR-67.</s><s>Radar AWG-9 je zadržan.</s><s>Krajem 1990-ih godina je 67 aviona F-14B modifikovano, s ciljem povećanja njihovog roka upotrebe, u model F-14B poboljšan.</s>

<s>Motor TF30, od početka svoje upotrebe na Tomketu, je imao problema sa osetljivim kompresorom, što mu je smanjivalo pouzdanost.</s><s>Na brzim prelaznim režimima je dolazilo do gušenja komresora.</s>

<s>F-14D Super Tomket 
 F-14D Super Tomket  je nastao zamenom motora TF-30, s poboljšanim GE F110-400 i zamenom sistema avioopreme na prethodnim varijantama.</s><s>Na ovom standardu Tomketa je integrisan novi radar i nova aviooprema.</s><s>Ukupno je proizvedeno 38 novih aviona u ovom standardu, a retroaktivno je prepravljeno 18 standardnih F-14A.</s>

<s>Za razliku od avioelektronike na F-14A (gde su u većoj meri bili analogni sistemi), F-14D ima digitalnu obradu, zasnovanu na magistrali podataka standarda MIL-STD-1553G, koja multiprocesorski integriše avionske sisteme.</s><s>Vazduhoplovnim stručnim jezkom rečeno, na avionu F-14D je izvršena integracija sistema na bazi magistrale podataka standardizovane po standardu MIL-STD-1553G.</s>

<s>F-14D koristi ASN-130 digitalni inercijalni navigacioni sistem, koji se koristi i na F/A-18 Hornetu.</s><s>ASN-139 je laserski inercijalni navigacioni sistem, projektovan je tako da bude kompatibilan sa ASN-130 (ASN-130).</s>

<s>Na F-14D je udvojen standardni računar leta (Računar Tomketa; AYK-14).</s><s>F-14D ima poboljšanu detekciju i merenje udanjenosti do cilja.</s><s>Digitalni procesori obrađuju radarske podatke, određuju prioritete ciljeva i vrše izbor upotrebe oružja.</s><s>Na F-14A, integracija projektila je izvršena direktno s radarom AWG-9, a na F-14D je to programirano u bazi podataka digitalnog upravljačkog sistema.</s>

<s>Avioelektronika, ugrađena u F-14D, je podešena za Hjuzov radar AN/APG-71.</s><s>Taj radar je baziran na primeni digitalnog procesora i strogo usmerenoj anteni, s kanalom za smanjenje smetnji s praćenjem ugla, što ima namenu umanjenja ranjivosti na ometanje.</s><s>Ima izlaznu snagu od 5 kilovata, upoređujući to u odnosu na 2,8 kilovata za F/A-18 Hornet dobija se predstava o njegovoj moći.</s><s>Hornetov radar je isto superioran, velikog dometa i visokih sposobnosti.</s><s>Radar AN/APG-71 ima i niske i visoke frekvencije ponavljanja impulsa.</s><s>Nisko frekventni opseg se koristi za izdvojen cilj, praćenje i kartiranje konfiguracije terena, a visoko frekventni se koristi za pretrage na velikim udaljenostima.</s><s>Hjuzov radar AN/APG-71 (AN/APG-71) može istovremeno pratiti više od 24 ciljeva, a ima domet akvizicije i do 740 km.</s><s>Koristeći vezu između lovačkih aviona, radar u jednom avionu se može ručno isključiti, a tada onaj iz drugog avina, predstavlja zajedničke "oči" i on snabdeva sve sisteme s podacima, u oba aviona.</s><s>F-14D.</s><s>Tomket »D«, sa svojim sistemima, je kompatibilan sa zajedničkim taktičkim informacionim distributivnim sistemom, koji integriše komunikacije, orijentaciju i identifikaciju kodova u jedinstvenu bazu podataka za zajedničke usluge korisnika.</s>

<s>F-14D je opremljen, ispod nosnog dela trupa, sa sistemom TV kamera i sa IC detektorom.</s><s>Prethodne verzije Tomketa (»A« i »B«) su imale jedno ili drugo od ovih sistema, ali ne oboje.</s><s>Sa ovim sistemima se, zajedno s radarom, identifikuju, prate i prikazuju ciljevi.</s>

<s>Karakteristike</s>

<s>Borbena upotreba</s>

<s>Tomket je imao prvo vatreno krštenje s Libijskim lovcima MiG-23, 19 avgusta 1981. godine, u incidentu u zalivu Sidra.</s><s>U sukobu su učestvovala dva Tomketa i dva aviona MiG-23.</s><s>S raketama kratkog dometa, ispaljenim s Tomketa, su oborena oba MiG-23.</s><s>U ponovljenom incidentu u zalivu Sidra, 4. januara 1989. godine, su opet dva američka Tomketa oborila dva Libijska aviona MiG-23.</s>

<s>Za razliku u odnosu na more, nad kopnom se Tomket pokazao daleko ugroženiji s dejstvom raketa zemlja-vazduh sovjetske proizvodnje.</s><s>To se pokazalo u Iransko-iračkom ratu u odnosu na pretnje raketama Strela 2 i u Somaliji u odnosu na rakete Dvina.</s><s>Ranjivost, u odnosu na zemaljske raketne sisteme, proističe iz razloga što su Tomketi masivni ciljevi.</s><s>Iz toga iskustva je proisteklo da su se Tomketi više orijentisali na operacije iznad mora.</s><s>Opravdanost te predostrožnosti je dokazana s gubitkom Tomketa 21. januara 1991. godine s brojem 161430, kod Al Asad-a, u Iraku.</s><s>Tada je Tomket oboren s raketom zemlja-vazduh Dvina.</s>

<s>Tomket je učestvovao u ratu u Avganistanu i prvo obaranje, sa zemlje, mu se desilo 11. marta 2002. godine.</s>

<s>U okviru NATO snaga, Tomket je učestvovao u napadima na Saveznu Republiku Jugoslaviju.</s><s>U okviru te misije je prvi put korišćen za precizna dejstva vazduh-zemlja, s laserski vođenim bombama.</s><s>Te zadatke je mogao lako realizovati u situaciji krajnje neravnopravnog odnosa snaga i slabo branjenih ciljeva na zemlji.</s><s>Ovi avioni su bili stacionirani na nosačima u Jadranskom moru.</s><s>Pored ovog preciznog dejstva s laserskim bombama, Tomketova uloga je bila za eventualno suprostvljanje jugoslovenskim malobrojnim lovcima, praćenje NATO aviona i za izviđanje.</s><s>Kao izviđač je Tomket bio jedini zadužen, u okviru NATO snaga, za aero-foto snimanje teritorije SRJ.</s><s>Po dolasku KFORa na Kosovo, Tomket je imao misiju vazdušnog kišobrana iznad njih.</s>

<s>Već pred penziju, Tomket je korišćen u ratu protiv Iraka u misijama izviđanja, s nosača aviona.</s><s>Patrolirajući iznad vojišta, prenosio je situacionu sliku u realnom vremenu.</s>

<s>Borbena iskustva s Tomketom su pokazala da je bio neprikosnoven kao lovac-presretač.</s><s>Ispostavilo se da je lako uočljiv i veliki cilj, te je kao takav i dosta osetljiv na dejstvo zemaljske protiv-vazduhoplovne odbrane.</s><s>Zbog te činjenice i zbog visoke cene koštanja, na njegovim iskustvima je razvijen manji i ekonomičniji naslednik F/A-18 Hornet.</s>

<s>Poređenje i medijska popularnost 
Tomket, sa integrisanim radarom AN/APG-71, s moćnom raketom Feniks i u kombinaciji s ostalim naoružanjem, je moćno oružje i u sadašnje vreme, kada je već povučen u SAD.</s><s>Njegove borbene karakteristike su još uvek respektivne, čak i u poređenju sa savremenim lovačkim avionima četvrte i pete generacije.</s>

<s>U svoje vreme, operativne upotrebe, Tomket je važio za superiornog lovca.</s><s>To se često figurativno, bokserski definisalo kao prednost boksera s više pari, dugačkih i brzih ruku.</s><s>Protivnici mu se ne mogu ni približiti, na distancu svoga dejstva.</s>

<s>U vremenu razvoja Tomketa, tehnologija je bila na nivou, ispod tih zahteva, tako da su se ta rešenja skupo penalisala sa troškovima razvoja i proizvodnje, a ponajviše s brojem sati potrebnog rada na održvanju za jedan čas efektivnog leta.</s>

<s>Vezano za Tomket, zabeležena je i istorijska činjenica prve pogibije žene Kare Kaltgrin, profesionalnog pilota na lovačkom avionu.</s><s>Ona je poginula u katastrofi Tomketa 25. oktobra 1994. godine.</s>

<s>Toliko je Tomket bio karakterističan sa svojom superirnošću, u vremenu svoje operativne upotrebe, da je s njim snimljen i akcioni film Top gan.</s><s>Korišćen je i u drugim akcionim filmovima i u video-igrama.</s>

<s>Vidi još 
 F-4 Fantom
 F/A-18 hornet
 F/A-18E/F Super Hornet
 F-15 igl
 Suhoj Su-24
 F-111 (General Dynamics F-111)
 Panavija tornado
 MiG-23
 Suhoj Su-27
 Su-33</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>Korišćena izdanja 
 Istorija i varijante Tomketa
 Istorija Tomketa
 Tomket Lovac
 Super Tomket
 Iranski i poboljšani Tomket
 F-14D Tomket 
 F-14's 
 Tomket Tales 
 Informacije iz Iraka
 FAS o Tomketu</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Snimak udesa F-14 Tomketa.</s><s>Istorijski centar mornarice 
 NASA 
 Tomket u Reviji
 Reference Tomketa
 Tomket na sajtu 
 Tomket u Iranu 
 Tomket u "Budućim tehnologijama"
 Tomket na zvučnom videu
 Tomket
 Zvanično o Tomketu
 FAS F-14 Tomket</s>

<s>Američki lovački avioni 1970-ih
Northrop Grumman</s>

