Pečorsko more
<s>Pečorsko more se nalazi na severozapadu Rusije, u jugoistočnom delu Barentsovog mora.</s><s>Zapadna granica ovog mora je ostrvo Kolgijev, istočna granica je ostrvo Vajgač sa poluostrvom Jugorski, a na severu se prostire do ostrva Nova Zemlja.</s><s>Pečarsko more je relativno plitko,  prosečna dubina iznosi svega 6 metara, a najdublja tačka je na 210 m. Glavna pritoka je reka Pečora.</s>

<s>Istorija 
Susedno Barentsovo more, nekada se zvalo Murmansko more, u periodu kada je Pečorsko već uveliko imalo svoje sadašnje ime.</s><s>Pečorsko more je služilo kao početna tačka istraživanja dosadašnjih nepoznatih ledenih mora koja ce pružaju na istoku.</s><s>Prvo zabeleženo putovanje preko Pečorskog mora i kroz Jugorski moreuz je obavila posada ruskog istraživačkog broda Uleb iz Nižnjeg Novogoroda.</s><s>Ulebovovo uplovljavanje u Karsko more je zabeleženo 1032. godine.</s><s>Ruski 'Pomori', priobalni stanovnici obala Belog mora, su istraživali ovo more i obale Nove Zemlje od XI veka.</s><s>Prva arktička brodska linija, od Belog mora do reke Ob i Jenisejskog zaliva počela je da radi u drugoj polovini XVI veka.</s><s>Ova linija je otvorila put do sibirskih bogatstava i radila je do 1619. godine, kada je bila zatvorena iz vojnih i političkih razloga, zbog straha od prodora Evropljana u Sibir.</s>

<s>Ekologija 
Ribarstvo Barentsovog mora, posebno bakalara, je od velike važnosti za Norvešku i Rusiju.</s><s>Postoji raznovrsnost bentičke faune na dnu Pečorskog mora.</s><s>Takođe, tamo postoje jasna genetska populacija polarnih medveda povezanih sa Barentsovim morem.</s><s>Takozvane Karskaja grupe beluga kitova migriraju u Pečorsko more za simljenje.</s><s>Razne vrste kao, na primer, morževi su u velikoj opasnosti od mogućeg zagađenja.</s>

<s>Vidi još 
 Barentsovo more
 Belo more
 Severni ledeni okean</s>

<s>Reference</s>

<s>Mora u Evropi
Mora Arktičkog oceana‎</s>

