Frank Mitchell (zatvorenik)
<s>Frank Mitchell (o. 1929 - 24. decembar 1966) bio je britanski profesionalni kriminalac, poznat po spektakularnom bijegu iz zatvora, ali i kao jedna od žrtava zloglasne braće Kray.</s>

<s>Mitchell se rodio u radničkoj porodici u istočnom Londonu, a prve probleme sa zakonom imao još sa 9 godina, kada je prijavljen zbog krađe bicikla.</s><s>Na njegovu kriminalnu karijeru ja značajno uticala njegova izuzetna fizička snaga, ali i temperamentnost i sklonost nasilju.</s><s>Najveći dio odrastanja je proveo po borstalima, a potom i zatvorima, gdje je došao na zao glas zbog fizičkih napada na čuvare i druge zatvorenike.</s><s>Nakon što je jedan bračni par uzeo kao taoce i opljačkao im stan naoružan sjekirom, od štampe je dobio nadimak "Ludi sjekiraš" (); godine 1958. je za taj zločin osuđen na doživotni zatvor.</s>

<s>1962. je premješten u zloglasni zatvor Dartmoor gdje mu se ponašanje, pak, toliko popravilo da se našao među povlaštenim zatvorenicima kojima je bilo dozvoljeno raditi izvan zatvorskih zidina.</s><s>Od upravnika je, pak, dobio obećanje da će od ministra unutarnjih poslova pokušati ishoditi rješenje kojim se doživotni zatvor zamjenjuje vremenski ograničenom zatvorskom kaznom.</s>

<s>Nakon četiri godine, Mitchell je bio nezadovoljan zato što rješenje nije dano, te je došao na ideju na pobjegne iz zatvora i tako ga ishodi preko javnosti.</s><s>U tu svrhu se obratio za pomoć braći Kray, s obzirom da se 1950-ih bio sprijateljio sa Ronniejem Krayom.</s><s>Drugi brat Reggie Kray je ispočetka bio skeptičan prema cijeloj zamisli, ali je na kraju zaključio da bi pomoć bjeguncu predstavljala "zabijanje prsta snagama reda", a i povećalo reputaciju Krayevih u britanskom podzemlju.</s><s>12. decembra 1966. je Mitchell iskoristio priliku, i pod izgovorom da ide hraniti konje, odšetao do automobila gdje su ga čekala trojica Krayevih ljudi.</s>

<s>Mitchellov bijeg je izazvao sveopću paniku, odnosno akciju traženja u kojoj se policiji priključila i vojska.</s><s>U britanskom Parlamentu je bijeg izazvao rasprave zbog "lošeg stanja sigurnosti u britanskim zatvorima".</s><s>Mitchell se u međuvremenu sklonio u jedan londonski stan; odatle je napisao pismo u kojem objašnjava da je pobjegao zato što želi ishoditi datum puštanja iz zatvora, a koje će biti objavljeno u Timesu i Daily Mirroru.</s>

<s>Mitchell se, međutim, u stanu osjećao isto tako sputano kao i u zatvoru, te je brzo postao uznemiren i frustriran time što ga Krayevi ne puštaju da posjeti roditelje; njegovo raspoloženje nije popravilo ni to što su Krayevi u stan dovodili Lizu Prescott, hostesu iz noćnog kluba da im pravi društvo.</s><s>Kada je Mitchell počeo prijetiti Krayevima, oni su ga odlučili trajno ukoniti.</s>

<s>24. decembra je bio izveden iz stana u kombi koji ga je navodno trebao odvesti u sigurnu kuću izvan grada, gdje bi se trebao susresti sa Krayom.</s><s>U stvarnosti su ga tamo Freddie Foreman, Alfie Gerard i Albert Donoghue izrešetali hicima iz revolvera.</s><s>Tijelo je kasnije bačeno u La Manche.</s>

<s>Kada su godine 1968.</s><s>Krayevi uhapšeni, sudilo im se i za Mitchellovo ubistvo.</s><s>Vlasti, međutim, nisu uspjeli dokazati njihovu krivnju, iako je Donoghue svjedočio o ubistvu.</s><s>Krayevi i njihovi ljudi su umjesto toga osuđeni za pomaganje u bijegu.</s><s>Foreman je 1996. priznao ubistvo u autobiografskoj knjizi Respect.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Britanski kriminalci
Žrtve ubistva</s>

