Krkavče
<s>Krkavče - Carcàse (tal.) je zbijeno naselje u sjeverozapadnoj Istri nad dolinom Dragonje u sastavu Gradske općine Kopar.</s>

<s>Geografija 
Leži na brežuljku Savrinje (Šavrina191 m).</s><s>Na južnoj strani sela se padina spušta do rijeke Dragonje, koja danas predstavlja između hrvatskog i slovenskog dijela Istre.</s><s>Krkavču pripadaju zaselci Abrami, Draga, Griči, nenaseljeni Mačkuljek, Hrib, Glavini, Rov, Sveti Maver, Škarljevac.</s>

<s>Šavrinska brda se sastoje od nepropusnog fliša, što je razlog da je geografski jako razgibano.</s>

<s>Klima je mediteranska s vručim ljetima i vlažnim i blagim zimama.</s>

<s>Vegetacija je izrazito sredozemska.</s><s>Uspijevaju večinom svo glavno istarsko voće kao što su ulika (maslina), vinski trs, jabuke, smokva i murva, Od mediteranskih stabala i grmlja uspijevaju crni hrast (crnika), čempres, kesten, akacija, nar i bernistra te bilje poput mažurane, kapre, kuša (kadulja), origana i baziliko.</s>

<s>Znamenitosti</s>

<s>Krkavče su najviše znane po menhiru, megalitu iz doba Kelta prije romanizacije (Latenska kultura).</s><s>Taj spomenik je u obliku 2,5 m visokog nepravilnog kamenog stupa  (1 m je pod zemljom), vjerojatno postavljen u 2. ili 1. stoljeću pr.n.e. Na njemu su na širim stranama  jednostavno uklesana dva naga ljudska lika s prekriženim nogama i vodoravno podignutim rukama i sunčanim nimbom oko glave.</s>

<s>Sadašnja barokna crkva sv.Mihaela je izgrađena 1749. na mjestu stare romaničke crkve.</s><s>U blizini groblja nađeni su grobovi koje se datira u XII. st.</s>

<s>Povijest 
Veneti ovo mjesto nazivaju Carcase (carcasse na tal. jeziku nače rebra (npr. od broda), a stepenast položaj naselja ukauje na to.</s><s>Na nekim istarskm kartama Krkavče su upisane kao Carcauec.</s><s>U drugoj polovici XVI. st. slijedi ime Chercauz.</s><s>Nakon 1945. dato je slovensko ime Krkavče, a Krkuče,je autohtono ime mještana, istrijana.</s>

<s>O povijesti Krkavča se malo zna.</s><s>Osim spomenutog menhira ima arheoloških predmeta poput kose  dobro pečene opeke, ostaci odvodnih žljebova te keramičkih posuda sa zbirkom rimskih pečata.</s><s>Ovda je prolazla rimska cesta, odvojak od Vai Flavie (Tergeste-Pola) za unutrašnjost Istre.</s>

<s>Franci su izgradili Krkavški kaštel (utvrda) iznad koga je izvor kristalno bistre vode, Germanski feudalci doseljavaju Slavene sa sjevera i istoka koji im služe kao kmetovi na uštrb autohtonih romanskih slobodnih seljaka..</s><s>U drugoj polovici XIII. st. ovaj kraj dolazi pod Mletačku republiku što donosi velik napredak.</s><s>Gradile su se nove kuće urbana infrastruktura te izgrađena je crkva...</s><s>Sačuvani su i mnogi pisani izvori.</s><s>Zbog velikog pomora od kuge Venecija u XVI. i XVII. st. doseljava stanovništvo iz unutrašnjosti Dalmacije pa je stoga i na području Savrinije, kao i u cijeloj središnjoj i dijelu zapadne Istre velika razlika u običajima i govoru stanovništva od sela do sela.</s><s>Zbog procesa kulturne unifikacije (slovenizacije ili kroatizacije) te se razlike gube.</s>

