Cthulhu mitovi
<s>Cthulhu mitovi (engleski: Cthulhu Mythos) je istovremeno naziv za serijal priča američkog horor pisca H. P. Lovecrafta, ali i za zajednički fiktivni univerzum temeljen na Lovecraftovom opusu.</s><s>Termin "Cthulhu mitovi" skovao je pisac August Derleth, Lovecraftov prijatelj, suvremenik i štićenik, koji je kasnije pokušao sistematizirati cjelokupni fiktivni univerzum pod ovim nazivom; sam Lovecraft nikada nije koristio ovaj naziv, niti ijedan specifično, mada je koristio termin "Yog-Sothotherija" za panteon svojih božanstava.</s><s>Jedno od njih, Cthulhu, poslužilo je i Derlethu prilikom imenovanja cijelog serijala, a izveden je iz naslova priče "The Call of Cthulhu" iz 1928. godine.</s><s>Osnovna ideja Cthulhu mitova o beznačajanosti čovječanstva kao takvog ilustrirana je kroz postojanje misteriozne rase superiornih i moćnih vanzemaljaca, koje određene zajednice na Zemlji štuju u sklopu svojih kultova.</s><s>Iako mahom skrivena, ta božanstva redovito demonstriraju svoj utjecaj na fiktivnu verziju realnosti prisutnu u Lovecraftovim djelima; ona su najčešće antagonistički nastrojena prema ljudima, ili su pak potpuno indiferentna, a osnovni cilj im je povratiti dominaciju nad Zemljom koju su imali ranije.</s><s>Brojne informacije o njima, kao i načini kako komunicirati s njima, prisutni su u fiktivnom Necronomiconu, čije proučavanje je toliko opasno da i samo čitanje najčešće rezultira potpunim psihičkim slomom onoga tko se tom zadatku posveti.</s>

<s>Iako je H. P. Lovecraft primarni autor i idejni tvorac ove mitologije, mnogi su autori, što za njegova života, što posthumno, nadopunjavali i proširivali Cthulhu mitove svojim pričama; među njima se posebno ističu August Derleth, Robert E. Howard, Robert Bloch, Clark Ashton Smith i E. Hoffmann Price.</s><s>Autori lavkraftijanskog horora redovito koriste elemente Cthulhu mitova.</s><s>Serijal je dugo godina bio zaboravljen izvan žanrovskih krugova, sve dok početkom 80-ih godina njegova popularnost nije naglo porasla, mahom zahvaljujući izlasku izrazito popularne RPG igre Call of Cthulhu (1981.); od tog trenutka, brojne su video igre, filmovi pa čak i muzičke kompozicije vukle svoju inspiraciju iz Cthuhlu mitova.</s>

<s>Pregled</s>

<s>U svom eseju "H. P. Lovecraft and the Cthulhu Mythos", Robert M. Price razlikuje dvije distinktne faze u razvoju Cthulhu mitova.</s><s>Prva faza, koju je nazvao "pravim Cthulhu mitovima", nastala je za Lovecraftova života i bila je podložna njegovom vodstvu.</s><s>Drugu fazu obilježio je August Derleth, što kroz svoj spisateljski rad, što kroz svoj rad na sistematizaciji i organizaciji mitova.</s>

<s>"Lovecraftova mitologija"</s>

<s>Prva faza tzv. "pravih Cthulhu mitova", znanih još i kao "Lovecraftova mitologija", započela je u Lovecraftovim pričama, u kojima je prezentirao beznačajnost ljudske vrste u odnosu na drevna vanzemaljska božanstva koja, skrivena, obitavaju na Zemlji.</s><s>Ta božanstva su neprijatelji ljudi i cilj im je ponovo uspostaviti dominaciju nad planetom i čovječanstvom, koju su imali u davno zaboravljenim eonima.</s><s>Prva priča koja prezentira jedno takvo božanstvo bila je "Dagon", gdje je predstavljeno istoimeno morsko božanstvo, mada je evidentno kako Lovecraft u tom trenutku još uvijek nije imao razrađenu ideju o svojoj mitologiji; prva priča koja konkretno proširuje tu mitologiju i taj fiktivni univerzum je "The Call of Cthulhu" iz 1928. godine, ujedno i priča po čijem je naslovnom božanstvu cijeli univerzum dobio ime.</s>

<s>Stilski, Lovecraft je raskinuo s tradicijom tadašnjih šund pisaca tako što su njegovi likovi, suočeni samo s dijelom nadljudske realnosti koje inače nisu svjesni, doživljavali potpuni psihički krah, ako bi uopće preživjeli.</s><s>Ljudi su u Cthulhu mitovima potpuno nemoćni u odnosu na neograničenu moć vanzemaljskog panteona i mehanicističkog svemira, a u Lovecraftovim im je pričama dodijeljena uloga poklonika/sluga.</s><s>Pisac Dirk W. Mosig opisao je Lovecrafta kao "mehanicističkog materijalista", nazvavši njegovu filozofija kozmičkom indiferentnošću; za Lovecrafta je svemir potpuno indiferentan, mehanički organiziran i bez ikakve svrhe.</s><s>Znanost je dominantna vodilja u ljudskoj percepciji realnosti, dok mjesta religiji nema; odnos svemira prema ljudima uspoređen je s odnosom čovjeka prema običnim insektima.</s>

<s>David E. Schultz je vjerovao kako Lovecraft nije imao nikakvu namjeru stvoriti nekakvu kanonsku mitologiju, već da su kasnije sistematizirani Cthulhu mitovi trebali biti isključivo pozadina za njegove priče.</s><s>Lovecraft se humoristično osvrtao na svoj panteon kao na "Yog-Sothotheriju", prema istoimenom božanstvu, međutim redovito je morao podsjećati svoje čitatelje da se radi o fiktivnim kreacijama; tezu o nepostojanju ideje o fiksnoj strukturi potvrdio je i S. T. Joshi, jedan od vodećih analitičara Lovecraftova opusa.</s>

<s>Zajedno sa svojim prijateljima, kolegama i korespondentima, Lovecraft je često dijelio ideje, kao i elemente iz priča, iako nitko od njih nije priznao službeno postojanje koherentnog univerzuma.</s><s>Članovi tzv. "Lovecraftovog kruga" bili su Clark Ashton Smith, Robert E. Howard, Robert Bloch, Frank Belknap Long, Henry Kuttner, Henry S. Whitehead i Fritz Leiber.</s><s>Jedan od primjera kako su dijelili međusobne elemente i tako stvarali zajednički fiktivni univerzum je Howardov lik Friedrich Von Junzt, koji u priči "The Children of the Night" (1931.) čita Lovecraftov Necronomicon, dok je Lovecraft zauzvrat, u pričama "Out of the Aeons" (1935.) i "The Shadow Out of Time" (1936.), spominjao Howardovu fiktivnu knjigu, Unaussprechlichen Kulten.</s><s>Uz to, mnoge originalne verzije Howardovih priča o Conanu, prije nego su prošle kroz ruke urednika, sadržavale su elemente Cthulhu mitova.</s>

<s>Unatoč ovomu, postojali su pokušaji, još za Lovecraftova života, da se sistematizira njegov fiktivni univerzum.</s><s>Phillip A. Schreffler je tvrdio da se preciznim iščitavanjem Lovecraftovih djela može izvući oris cjelokupnog panteona — od nedostižnih Eksternih božanstava (npr. Azathotha, koji obitava u centru svemira) i Drevnih (npr. Cthulhua, koji zatočen boravi u potopljenom gradu R'lyehu) pa sve do nižih kasti u panteonu (npr. Shoggothi i Mi-Go).</s>

<s>"Derlethova mitologija"</s>

<s>Prateći Priceovu diobu, sljedeća faza Cthulhu mitova započinje s Augustom Derlethom; Richard L. Tierney je skovao termin "Derlethova mitologija" kako bi napravio razliku između Lovecratfovih djela i ekspanzije mitologije koju je u svojim djelima prezentirao Derleth.</s><s>Price navodi kako su osnovne razlike između Lovecrafta i Derletha Derlethovo korištenje nade te razvoj ideje da Cthulhu mitovi u svojoj suštini predstavljaju borbu između dobra i zla. te vjeruje kako je cijeli Derlethov sustav imao osnovu u onom Lovecraftovom.</s>

<s>Derleth je osobno smatrao kako je Lovecraft, iako osobno nikada nije formirao svoju mitologiju, želio da drugi autori aktivno pišu o Cthulhu mitovima, a ne da ih koriste samo kao pozadinu u sklopu njegovih vlastitih priča.</s><s>Derleth je značajno proširio mitologiju tako što je uključio svaku usputnu referencu na djelo nekog drugog autora što ju je Lovecraft vršio u svojim pričama.</s><s>Primjerice, kako je Lovecraft u svom djelu referirao na djelo Book of Eibon, čiji je tvorac Clark Ashton Smith, tako je Derleth Smithov entitet Ubbo-Sathlu uključio u Cthulhu mitove.</s><s>Derleth je također stvarao i vlastita božanstva, koja je uključivao u mitove.</s>

<s>Njegov pokušaj povezivanja božanstava Cthulhu mitova s četiri osnovna elementa (zemlja, vatra, voda, zrak) rezultirao je specifičnom elementarnom klasifikacijom; mnoga Derlethova božanstva stvorena su upravo kako bi opravdala navedenu klasifikaciju:</s>

<s>Primjerice, Derleth je svoje božanstvo Cthughu stvorio nakon što se jedan obožavatelj, Francis Towner Laney, požalio da element vatre nije zastupljen u klasifikaciji.</s><s>Laney, koji je bio urednik časopisa The Acolyte, već je kategorizirao mitologiju u eseju objavljenom tokom zime 1942. godine.</s><s>Derleth je bio toliko oduševljen tom klasifikacijom da je zamolio Laneyja da ju preradi kako bi bila izdana u sklopu zbirke Beyond the Wall of Sleep (1943.), koju je izdala Arkham House.</s><s>Laneyjev esej je reizdan 1985. godine.</s><s>Kako bi uskladili ona božanstva koja egzistiraju na kozmičkom nivou s ovom elementarnom klasifikacijom, neki su autori stvorili peti element, aethyr (eter).</s>

<s>Popularna kultura</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s></s>

<s></s>

<s>Robert M. Price, West Warwick, RI: Necronomicon Press.</s><s>Original publication: 
 Robert M. Price, West Warwick, RI: Necronomicon Press.</s><s>Dziemianowicz, Stefan.</s><s>"The Cthulhu Mythos: Chronicle of a Controversy".</s><s>In The Lovecraft Society of New England (ed) Necronomicon: The Cthulhu Mythos Convention 1993 (convention  book).</s><s>Boston, MA: NecronomiCon, 1993, pp.</s><s>25–31</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Lovecraft Archive
 
 The Virtual World of H. P. Lovecraft a mapping of Lovecraft's imaginary version of New England
 Lovecraft: Fear of the Unknown - full documentary at Snagfilms company Youtube channel</s>

<s>H. P. Lovecraft</s>

