Laacher See
<s>Laacher See je jezero u vulkanskoj regiji Eifel u zapadnoj Njemačkoj, u blizini gradova Andernach (8 km), Bonn (37 km) i Koblenz (24 km).</s><s>Nastalo u kalderi, ovalnog je oblika i sa oko 3,3 km² predstavlja najveće jezero u pokrajini Porajnje-Falačka.</s><s>Jezero je formirano za vrijeme Plinijske erupcije (13.000 pne.) i posljednje izbijanje bivšeg "Laacherskog vulkana" datira oko 10.930. godine prije Krista.</s><s>Na njegovim obalama nalazi se opatija Maria Laach.</s>

<s>Etimologija 
Riječ Laach dolazi od starovisokonjemačkog lacha, srodna je današnjoj riječi Lache, latinskom lacus i engleskom lake i jednostavno znači jezero.</s><s>Stoga naziv Laacher See je do neke ruke tautologija.</s><s>Jezuiti su 1863. opatiju preimenovali u Maria Laach.</s>

<s>Opis 
Jezero je ovalnog oblika i okruženo je visokim obalama.</s><s>Od rimskog razdoblja, lava je vađena za mlinsko kamenje do uvođenja željeznih valjaka za mljevenje žitarica.</s><s>Na zapadnoj strani nalazi se benediktinska opatija Maria Laach (Abbatia Lacensis), koju je 1093. godine utemeljio Heinrich II od Laacha iz kuće Luksemburg, prvi grof Palatin od Rajne.</s><s>Jezero nema prirodnog istjecanja, već ga isušuje tunel koji je iskopan prije 1170. godine i od tada je nekoliko puta obnavljan.</s>

<s>Erupcija 
Vulkanizam u Njemačkoj može se pratiti milijunima godina unatrag, povezan sa razvojem europskog kenozojskog rascjepnog sustava, koji je uzrokovan sudarom između afričke i euroazijske ploče, ali je bio koncentriran u eksplozijama povezanim sa utovarom i istovarom leda tijekom glacijalnih napredovanja i povlačenja.</s><s>Početne eksplozije Laacher Seea, koje su se dogodile u kasno proljeće ili rano ljeto, sravnile su stabla udaljena do četiri kilometra.</s><s>Magma je otvorila put do površine koja je eruptirala oko deset sati, a oblak je vjerojatno dosegao visinu od 35 kilometara.</s><s>Aktivnost se nastavila nekoliko tjedana ili mjeseci, stvarajući piroklastične struje koje su ljepljivom tefrom prekrile doline udaljene i do deset kilometara.</s><s>U blizini kratera naslage dosežu i preko pedeset metara debljine, a čak i pet kilometara dalje još uvijek su debele deset metara.</s><s>Sve biljke i životinje na udaljenosti od šezdesetak kilometara sjeveroistočno i četrdesetak kilometara jugoistočno mora da su bile izbrisane.</s><s>Procjenjuje se da je 6 km3 magme eruptiralo, proizvodeći oko 16 km3 tefre.</s><s>Ova ogromna plinijska erupcija je stoga imala indeks vulkanske eksplozivnosti (VEI) od 6. Naslage tefre nastale erupcijom pregradile su Rajnu, stvarajući jezero od 140 km2.</s><s>Kada je brana pukla, nizvodno je krenula velika poplava, ostavljajući naslage čak do Bonna.</s><s>Padavine su identificirane na području većem od 300.000 četvornih kilometara, koje se proteže od središnje Francuske do sjeverne Italije i od južne Švedske do Poljske, što ga čini neprocjenjivim predmetom za kronološku korelaciju arheoloških i paleoekoloških slojeva na cijelom području.</s>

<s>Posljedice erupcije 
Širi efekti erupcije bili su ograničeni i uzrokovali su nekoliko godina hladnih ljeta i do dva desetljeća ekoloških poremećaja u Njemačkoj.</s><s>Međutim, život lokalnog stanovništva, poznat kao Federmeser kultura, bio je poremećen.</s><s>Prije erupcije Federmeserci su bili rijetko rasprostranjen narod koji se preživljavao tražeći hranu i loveći, koristeći koplja, lukove i strijele.</s><s>Prema arheologu Felixu Riedeu, izgleda da je nakon erupcije Tirinški bazen, područje koje je najviše pogođeno padavinama, mahom ispražnjen, dok se stanovništvo u jugozapadnoj Njemačkoj i Francuskoj povećalo.</s><s>Pojavile su se dvije nove kulture, Bromme iz južne Skandinavije i Perstunijanci iz sjeveroistočne Europe.</s><s>Te su kulture imale nižu razinu vještine izrade alata od Federmesserovaca, osobito Bromci koji su izgleda izgubili tehnologiju luka i strijele.</s><s>Prema Riedeovom mišljenju, pad je rezultat poremećaja koji su uzrokovani vulkanom Laacher See.</s><s>O erupciji se raspravljalo kao o mogućem uzroku za Mlađi Dryas, razdoblje globalnog hlađenja pri kraju posljednjeg glacijalnog maksimuma za koje se činilo da se podudara sa vremenom erupcije Laacher Seea.</s><s>Međutim, preciznije datiranje početka mlađeg dryasa u Europi, objavljeno u 2021., pokazalo je da je ono počelo oko 200 godina nakon erupcije, isključujući ga kao potencijalni uzrok.</s>

<s>Bibliografija</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Jezera u Njemačkoj
Kraterska jezera
Vulkani u Njemačkoj
Uspavani vulkani
Rajna-Palatinat
Članci kojima nedostaju izvori</s>

