Nisiros
<s>Nisiros (grčki: Νίσυρος, talijanski: Nisiro, turski: İncirli) je jedan od dvanaest otoka Arhipelaga Dodekanez u Egejskom moru u Grčkoj.</s>

<s>Otok je geološki vulkan koji se erupcijom izdigao sa morskog dna.</s>

<s>Karakteristike</s>

<s>Nisiros leži u jugoistočnom Egeju, smješten između Kosa i Tilosa, nedaleko turske obale.</s>

<s>Nalikuje na krnji stožac, promjera  8 km.</s><s>Centralnim dijelom otoka dominira kaldera, koja ima promjer oko 4 km, sa rubovima između 250 i 600 metara nadmorske visine, dok joj samo dno leži na nekih 100 metara nadmorske visine.</s><s>Zapadno i sjeverozapadno od te kaldere nižu se brda Boriatikon, Nifio, Prorok Ilija i Trapezina.</s><s>Najviši je Prorok Ilija sa svojih 698 metara.</s>

<s>Pored kaldere, nižu se krateri od kojih je najveći elipsoidni Stefanos, dubok 30 metara.</s><s>Tu se osjeća jaki miris sumpora i vrućina.</s>

<s>Ukupna površina otoka iznosi 41,2 km², okolo njega leži još 4 otočića; Pergusa, Pakeja, Strogili i Giali (koji je naseljen) pa zajedno sa njima Općina Nisiros ima 50.05 km².</s>

<s>Na Nisirosu i svim otočićima uokolo koji su administrativno jedna općina (Dímos Tílou) ukupno živi 1,008stanovnika.</s>

<s>Administrativni centar otoka Mandraki (660 stanovnika) leži na sjeverozapadu, drugo veće naselje Pali (239 st.) leži nešto istočnije.</s><s>A selo Nikiá (61 st.) leži na brdu na jugu.</s>

<s>Većina plaža Nisirosa nalazi se na sjevernoj razvedenijoj obali, a na južnoj se nalazi velika spilja Drakospilia.</s>

<s>Historija</s>

<s>U antička vremena bio je poznat pod imenom - Porfiris, zbog školjaka od kojih se dobijala u to vrijeme izuzetno cijenjena grimizna boja za tkanine.</s>

<s>Historija Nisirosa usko je povezana sa brojnim vulkanskim erupcijama koje su pogodile otok.</s>

<s>Po Grčkoj mitologiji Nisiros je bio dio Otoka Kosa, kog je Posejdon u borbi sa Titanima (Titanomahija) otrgnuo i bacio na titana Polibota, da ga ubije.</s><s>Taj odlomljeni komad Kosa bačen u Egej ispod kojeg leži polumrtvi Polibot je današnji Nisiros.</s><s>Vulkanske erupcije posljedica su samrtnih kretnji Polibota.</s>

<s>U realnosti prastanovnici Nisirosa bili Karijci, a nakon njih su ga kolonizirli Ahejci sa Kosa, a zatim i oni sa Rodosa.</s><s>Takav tok događanja potvrđuju brojne relikvije pronađene na otoku, koje su ostavili ljudi iz Tesalije, Kosa i Rodosa.</s><s>Homer, spominje Nisirosijance među Grcima koji su se borili pod Trojom, a zna se i da je Nisiros plaćao porez Atenskom Delskom savezu.</s>

<s>Za drevne otočane glavni bogovi bili su Posejdon i Apolon, ali su poštovali i Zeusa i Hermesa, kojima su također podizali hramove.</s><s>Nisiros je tokom 5 i 4. vijeka pne. bio vrlo prosperitetan, a to je nastavio biti i za Grčko-perzijskih ratova.</s><s>U to vrijeme bio je podložan 
kraljici Artemiziji I iz Halikarnasa, kojoj su plaćali danak.</s>

<s>Nakon tog perioda, Nisiros je postao dio Atenskog Imperija, ali je taj period vrlo kratko trajao, pa je nakon tog 200 godina bio nezavisan.</s><s>Nakon tog potpao je pod vlast Rodosa, a od 1315. otokom vladaju Malteški vitezovi koji su podigli pet fortifikacija na strateškim točkama po otoku.</s>

<s>Velika vulkanska erupcija 1422. izazvala je stvaranje velikog kratera u sredini otoka, nakon tog se dobar dio stanovnika raselio.</s><s>To nije bio kraj mukama otočana, jer su nakon tog uslijedile brojne pljačkaške akcije Osmanlija koje su trajale sve do 1523. kad su konačno ovladali otokom.</s>

<s>U vrijeme Grčkog rata za nezavisnost, već od 1821. su otočani aktivno podržavali i sudjelovali u njemu, ali su i nadalje ostali dio Osmanskog Carstva sve do 1912. kad su pripali Kraljevini Italiji.</s><s>To stanje potrajalo je do 1948. kad je Nisiros sjedinjen sa Kraljevinom Grčkom.</s>

<s>Transport</s>

<s>Nisiros je povezan dnevnom brodskom linijom sa Rodosom, a ljeti i sa Pirejom (dva puta tjedno).</s>

<s>Pogledajte i ovo
Dodekanez</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>The island</s>

<s>Vulkani u Grčkoj
Otoci u Grčkoj
Dodekanez</s>

