Zlakuska grnčarija
<s>Zlakuska grnčarija su ručno izrađene neglazirane posuda od gline i kalcita u istom i proizvode se u selu Zlakusa, Užice, Srbija.</s><s>Koristi se u domaćinstvima i restoranima širom Srbije za termičku obradu hrane.</s>

<s>Proizvodnja traje sedam do deset dana na kolu koje se pokreće isključivo ručno.</s><s>Proces uključuje pripremu glinene mase, oblikovanje, ukrašavanje, doradu, sušenje i pečenje.</s><s>Jedinstvena tradicionalna receptura spravljanja grnčarskih proizvoda podrazumjeva materijal sačinjen od gline i minerala kalcita u odnosu pola – pola, od koga se formom „kobasica“ spiralno zida predmet na grnčarskom kolu.</s><s>Predmet se kasnije predgrijava u sušari, a potom peče na otvorenoj vatri od 700 stepeni.</s>

<s>Gotove posude ukrašene su geometrijskim ornamentima izrađenim drvenim ili metalnim alatima, a pojedinim posudama dodane su ručke.</s><s>Danas su tradicionalni oblici, lonci, tave za pečenje kruha i mesa te male tave za kuhinjsku pećnicu prilagođene savremenom načinu pripreme i posluživanja hrane.</s><s>Tvrdi se da neka jela koja se pripremaju u zlakuskom zemljanom posuđu na otvorenoj vatri imaju jedinstven ukus.</s><s>Osim toga, sirovina za izradu posuđa se nalazi u bliskoj okolini sela Zlakusa.</s>

<s>Povezana znanja i vještine uglavnom se prenose kroz direktno sudjelovanje i rad uz iskusne zanatlije unutar zajednice.</s><s>Izlaganje na Zlakusa festivalu i časovi u Umetničkoj školi u Užicu predstavljaju još jedan ključni način prenosa.</s>

<s>Zlakuska keramika je odlukom UNESCO-vog Međuvladinog komiteta upisana 16. decembra 2020. godine na Reprezentativnu listu nematerijalne svjetske baštine, i tako postala četvrti element na ovoj listi iz Srbije.</s><s>Centar za nematerijano kulturno nasleđe Etnografskog muzeja, u saradnji sa Muzejom na otvorenom "Staro selo" Sirogojno i Udruženjem grnčara "Zlakusa", pripremio je nominaciju.</s>

<s>Udruženje je najprije zaštitilo grnčariju na nacionalnom i međunarodnom nivou i uvelo novi zaštitini znak da bi tradicionalnu izradu odvojilo od mašinske na koju se odlučio dio stanovništva.</s><s>Grad Užice je osnovao kontrolu proizvodnje zlakuške grnčarije i zbog sprečavanja zloupotrebe izdaje sertifikat za svaki proizvod ponaosob.</s><s>U Umetničkoj školi u Užicu zlakuška grnčarija se izučava i kao zanat, i kao spoj tradicije i umjetnosti.</s><s>Istovremeno se izrađuju predmeti na tradicionalni način sve dok predmet ne siđe sa grnčarskog kola.</s><s>Tada nastavnici i đaci nanose boje i obavljaju završno ukrašavanje.</s><s>Pri vađenju iz otvorene vatre je pršću brašnom čime se dobija estetska površina.</s>

<s>Reference</s>

<s>Užice
Nematerijalna svjetska baština u Srbiji</s>

