Jacques de Vaucanson
<s>Jacques de Vaucanson (Grenoble, 27. februar 1709. - Pariz, 21. novembar 1782.), bio je plodan francuski inovator, jedan od pionira automatizacije.</s>

<s>Biografija</s>

<s>Školovan je u jezuitskom kolegiju u Grenoblu, još se kao mladić u Lyonu zanio se mehanikom, pa je nešto kasnije u Parizu 1738. konstruirao svoj prvi automat - Svirača flaute.</s><s>Tad su bile vrlo popularne takve mehanička igračke za zabavu otmjene gospode, a njegova u liku pastira mogla je kad se navije, sama odsvirati melodiju.</s>

<s>Nešto kasnije napravio je Svirača tamburina i Patku, ova posljednja igračka bila je toliko kompleksna, da je mogla imitirati kako pije, jede i probavlja.</s>

<s>Vaucanson je 1741. postavljen za inspektora svilarstva, pa se potpuno posvetio problemu mehanizacije tkanja svile.</s>

<s>Napravio je čitav niz poboljšanja, koje su usvojile tadašnje manufakture, ali njegov najvažniji izum - Bušena kartica ostala je zanemarena nekoliko dekada.</s><s>Vaucanson je uzimajući u obzir sve što su izumili njegovi prethodnici, uspio konstruirati automatski razboj, pogonjen vodeničkim kolom (ili snagom životinja) koji je tkao potpuno sam upravljan 
Bušenom karticom.</s>

<s>Nakon njegove smrti, protutip njegova razboja je obnovio i poboljšao
Joseph Marie Jacquard pa je on postao jedan od najvažnijih izuma industrijske revolucije.</s>

<s>Radivši na konstrukciji svog razboja, Vaucanson je izumio i brojne naprave trajne važnosti.</s>

<s>Pred kraj svog života, bacio se na kolekcionarstvo prototipa izuma, počevši od svojih.</s><s>Iz te kolekcije je 1794. izrastao pariški muzej zanatstva - Conservatoire des Arts et Métiers, u kom je Jacquard prvi put vidio Vaucansonov razboj.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Jacques de Vaucanson na portalu Encyclopædia Britannica</s>

<s>Francuski izumitelji
Tekstilna industrija</s>

