Francesco Crispi
<s>Francesco Crispi (Ribera, 4. listopada 1819. — Napulj, 12. kolovoza 1901.), bio je talijanski političar, jedan od vođa borbe za ujedinjenje Italije sredinom 19. stoljeća, a kasnije premijer Italije.</s>

<s>Životopis
Crispi je rođen i odrastao na Siciliji, gdje je studirao pravo.</s><s>Kasnije se preselio u Napulj, gdje se počinje baviti politikom nezadovoljan  društvenim i političkim prilikama u Kraljevini Dviju Sicilija.</s><s>Zagovarao je republikansko uređenje države.</s><s>Sudjelovao je u ustanku na Siciliji 1848. godine.</s><s>Nakon suzbijanja revolucije 1849. pronašao je utočište u Pijemontu, a četiri godine kasnije bio je prisiljen na bijeg, osumnjičen za sudjelovanje u neredima u Milanu.</s>

<s>Nakon 1853.</s><s>Crispi obitava u Londonu, te se povezuje s Giuseppeom Mazzinijem.</s><s>Priprema "marš tisuće", koji rezultira Garibaldijevim osvajanjem Sicilije 1860. godine a Crispi je imenovan ministrom unutarnjih poslova u revolucionarnoj vladi.</s><s>Zbog sukoba s Cavourom, premijerom Pijemonta, podnio je ostavku iste godine, a Sicilija je pripojena Pijemontu.</s>

<s>Crispi je 1861. izabran za člana parlamenta ujedinjene Italije a predsjednik parlamenta postaje 1876. godine.</s><s>Kratko je bio ministar unutarnjih poslova.</s><s>1879. godine</s>

<s>U kolovozu 1887., obnašao je dužnost premijera, ministra unutarnjih i vanjskih poslova.</s><s>Provodi liberalnu reformu, ali njegovi napori nisu se mogli nositi s krizom i proračunskim deficitom u zemlji.</s><s>Njegova vanjska politika bila je pro-njemački orijentirana - obnovio je savez s Njemačkom i Austro-Ugarskom, a 1889. godine Italija prekida trgovinske odnose s Francuskom.</s><s>Njegova vlada pada nakon neuspješnog pokušaja provođenja porezne reforme.</s>

<s>Krajem 1893.</s><s>Crispi ponovno postao premijer.</s><s>Njegov drugi mandat okarakteriziran je unutarnjim represijama i pokušajem stvaranja kolonijalnog imperija u Africi, što završava 1896. s katastrofalnim porazom u Etiopiji  1896. godine.</s>

<s>Umro je u Napulju 1901. godine.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Premijeri Italije
Italijanski političari</s>

