Pravoslavna groblja u Mostaru
<s>Stara pravoslavna groblja u Mostaru, nastala su u XVI stoljeću i nalaze se u sjeveroistočnom dijelu Mostara, u dijelu grada koji se zove Bjelušine, na uzvišenju Stolac, u neposrednoj blizini ostataka Saborne crkve, stare pravoslavne crkve i stare pravoslavne škole.</s><s>Pored zapadne strane groblja protiče potok Suhodolina.</s><s>Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 7. do 11. oktobra 2003. godine u Sarajevu, donijela je odluku da se groblja na Pašinovcu i Bjelušinama proglase za nacionaln spomenike Bosne i Hercegovine.</s><s>Ove odluke Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo i Tina Wik.</s>

<s>Historija 
Najstariji očuvani nadgrobnici na ovim grobljima cijelom svojom sadržinom i karakterom natpisa su potpuno identični sa mnogim primjercima hercegovačkih stećaka u obliku krsta.</s><s>Posebno su uočljive bliskosti sa stećcima u pogledu oblika i tipa slova - veoma često je prisutno četvorno slovo B, ukošeno i sa malom kvačicom slovo A, razvučeno slovo K, zatim karakterističan meki znak, osobeno slovo Ž, kao i drugi elementi.</s>

<s>Natpisi 
Po svom sadržaju natpisi su vrlo konvencionalni, sažeti i svedeni.</s><s>Ni u jednom primjeru nije navedena godina rođenja umrle osobe, nego je uvijek navedena samo godina smrti.</s><s>Uz ime, često bez prezimena, ponekad je navedeno i zanimanje koje zamjenjuje prezime ili se čak sa njim poistovjećuje.</s><s>Kod spomenika duhovnim osobama navedi se da je umrla osoba bila monah, monahinja, sveštenojerej, jeremonah.</s><s>Na nekoliko spomenika je navedeno porijeklo pokojnika što je jako bitno prilikom izučavanja migracionih procesa.</s><s>Ukoliko je bilo riječi o pokojnici, obično bi bilo navedeno čija je pokojnica supruga bila.</s>

<s>Klesari 
O majstorima – klesarima koji su izvodili nadgrobnike nema puno podataka.</s><s>Ni na jednom spomeniku u Bjelušinama klesar nije ostavio nikakav podatak o sebi, niti se potpisao.</s><s>Izuzetak se nalazi u nekropoli na lokalitetu Pašinovac.</s><s>U dosadašnjim istraživanjima starih mostarskih zanata malo se zna o kamenoklesarskom i kamenorezačkom zanatu, koji su kroz nekoliko stoljeća razvili vrlo plodnu i bogatu djelatnost.</s><s>Kada se sagleda spomenički fond ovih nekropole u cjelini, vrlo lako se uočavaju klesarske karakteristike pojedinih vremenskih perioda, kao i izvjesnih majstorskih radionica.</s><s>Očuvani spomenici daju informacije pomoću kojih je moguće obilježiti hronološke i stilske cjeline klesarskih shvatanja, tehničkih, izvođačkih i izražajnih samosvojnosti.</s><s>Bez teškoća je tako moguće utvrditi da su u drugoj polovini XVIII stoljeća u okviru jedne decenije egzistirale istovremeno najmanje četiri klesarske radionice nejednakih kvaliteta, ali svaka vlastitih osobenosti.</s>

<s>Sadašnje stanje 
Groblja su u potpunosti zapušteno i zaraslo u samoniklu nisku vegetaciju.</s><s>Većina grobova u nekropoli je djelomično ili potpuno utonula u zemlju, a jedan dio nadgrobnih spomenika je popucao.</s><s>Natpisi na pojedinim spomenicima su usljed djelovanja oborinske vode potpuno nestali ili su teško čitljivi.</s><s>Veliki broj krstača je ukošen i spomenici su obrasli lišajevima i mahovinom.</s>

<s>Reference</s>

<s>Groblja u Mostaru
Nacionalni spomenici u Mostaru</s>

