Arheološko područje Vranjevo selo
<s>Arheološko područje Vranjevo selo je lokalitet u današnjem opštinskom središtu Neumu, Bosna i Hercegovina.</s><s>Na njemu su pronađeni nalazi iz ilirskog, rimskog i perioda srednjovjekovne bosanske države.</s>

<s>Nacionalni spomenik 
Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 4. do 10. maja 20o4. godine u Sarajevu, donijela je odluku da se nalazište proglasi za nacionalni nacionalni spomenik BiH.</s><s>Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović, (predsjedavajući), Ljiljana Ševo i Tina Wik.</s><s>Nacionalni spomenik sačinjavaju ostaci rimskog naselja, nekropola sa stećcima i pokretno naslijeđe koje se nalazi u Zemaljskom muzeju Bosne i Hercegovine u Sarajevu.</s>

<s>Tumul iz ilirskog perioda 
Tokom 2006. god, u sklopu proširenja trase magistralne ceste Neum–Stolac, obavljena su urgentna zaštitna istraživanja što je rezultiralo prikupljanjem i spašavanjem vrijedne arheološke građe.</s>

<s>Pronađeni su vrijedni nalazi materijalne kulture iz perioda željeznoga doba, iz ilirskog ratničkog groba (tumulusa) s više ukopa.</s><s>Riječ je o bogatom i dobro očuvanom nalazu vojne opreme, nakitne garniture nošnje te o priloženom bogatom keramičkom servisu za piće različitih tipova.</s><s>Predmeti odražavaju snažnu povezanost s glasinačkim te srednjobalkanskim horizontom kneževskih grobova, sa materijalom iz domaćih proizvodnih središta.</s><s>S druge strane svjedoče i o importima iz klasičnog grčkog i makedonskog miljea.</s><s>I ovdje je potvrđena teza o dobro strukturiranoj ratničkoj aristokratiji toga vremena.</s>

<s>Arheološko nalazište pripadalo je ilirskom plemenu Daorsa, te se zaključuje da su Daorsi, još iz svog prehelinističkog perioda, na ušću Neretve veoma rano uspostavili, stvarali i njegovali kontakte s Grcima i ostalima.</s>

<s>Nalazi</s>

<s>Igle 
 Riječ je o dvojnim iglama s „M“ oblikovanom glavicom, one s okruglim presjekom žice i igala i glavica, kao i one čija je žica na glavici četvrtasto proﬁlirana, izrađenima od obične glatke brončane žice.</s><s>Ovaj tip igala je znatno brojniji i ekskluzivniji izrađen od plemenitih metala.</s><s>Zastupljene su u kneževskim grobovima središnjeg balkanskog prostora s kraja 6. i početka 5. st. pne, odnosno područja Glasinačke kulture.</s><s>Zbog njihove koncentracije, brojnostit i tipološke varijabilnosti za područje Balkana, nazvane su balkanski tip igala.</s><s>Dvojne igle s „M“ oblikovanom glavicom potječu i iz skitskih nalazišta Ukrajine, iz Poltavske oblasti, na Dnjepru.</s><s>Igle s raskovanom i uvijenom glavicom mlađe varijante kojih je zastupljeno ukupno 7 primjerka.</s><s>Te su igle uobičajeni nalaz na prostoru šire regije (Grudina kod Ljubomira, Gradac (Neum), Radimlja, Gradina na Ošanićima, Gubavice kod Mostara).</s>

<s>Lučne jednopetljaste fibule od bronze 
 lučna fibula sa sedlasto uvijenom četvrtastom nogom ili varijanta fibule tipa Novi Pazar, koje inače potiču isključivo iz ženskih grobova.
 lučna fibula s narebrenim lukom, trapeznom nogom i kuglicom na njezinu kraju, u širem smislu poznatijom još i kao tip Arareva gromila (prema nalazu na Glasincu).</s><s>Kulturološki i hronološki ovaj tip obilježavao je glasinačko područje s početkom u IVc–2 fazi, budući da su razvijeniji oblici, masivnije i veće fibule bile značajnije i vodeće za sljedeću, Va fazu.</s><s>Geografska rasprostranjenost i kulturološka obilježja dovela su do su naziva tzv. Glasinačka fibula.</s><s>Značajna je za ženske grobove, iako je nalazimo i u muškim grobovima, što potvrđuju grobovi iz Glasinca.</s><s>Upravo su ondje te fibule zabilježene i s dvojnim iglama.
 fibula tipa protocertosa s kuglicom na kraju noge smatra se obilježjem jadranske kulture, gdje je često nalažena u kombinaciji s drugim tipovima fibula.</s><s>Rasprostirala se stoga na širokom području od Caput Adriae i njezina zaleđa pa sve duž istočne obale Jadrana, te središnjeg i južnog prostora Italije.</s><s>Te fibule prenosile su se najviše pomorskim komunikacijama.</s>

<s>Kalotna pojasna kopča 
Pronađena je okrugla kalotna, ili rozetna, pojasna funkcionalna kopča s laticama na vijencu i sa središnjom velikom zakovicom, slabe očuvanosti.</s><s>Srodne kopče nađene su u Donjoj Dolini na Savi, Gotovuši, na području Skadarskog areala i kulture Mati u Albaniji, i sve dalje do Olimpije.</s><s>Ti su nalazi okvirno smješteni u fazu IVb–IVc2 glasinačke kulture, s dugim trajanjem od 7. i kroz čitavo 6. st. pne.</s>

<s>Jantarna zrna 
U grupu egzotičnih predmeta dolaze četiri jantarna zrna koja, s obzirom na njihovo porijeklo i značaj, najčešće obilježavaju luksuzne dijelove nakitnih garnitura.</s><s>Sva su izrazito malih dimenzija i mogu se pripisati tipu 8a–b, ovalnog i pljosnatog oblika.</s>

<s>Ilirski šljem 
Vojnu opremu obrambenog karaktera obilježavaju dva šljema ilirskog tipa koje se svojim morfološkim, tehnološkim i stilskim odlikama mogu pribrojiti njihovoj posljednjoj ili najmlađoj varijanti III A2.</s><s>Svi očuvani dijelovi ukazuju na klasičnu formu s dvije izdužene a zaobljene paragnatide, s četvrtastim otvorom za lice i sa dva istaknutija rebra po sredini zaobljene kalote, koja započinju na čeonom dijelu iznad trna i završavaju na stražnjem dijelu iznad alke, između kojih su urezane tri linije.</s><s>To je ležište u kojeg su se umetale i pričvršćivale perjanice.</s>

<s>Koplja 
Na ovom nalazištu željezni vrhovi kopalja su najbrojnija, ali i najoštećenija grupa nalaza.</s><s>Bila su dio vojne opreme ratnika, i ratničke aristokratije šireg balkanskog prostora, već od polovine 6. i posebno tokom 5. i 4. st. p.n.e., i to po više njih u kompletu.</s>

<s>Štit  
Među mnogim ulomcima željeznih ostataka, nalazi se i jedan koji bi mogao biti dio štita, izrađen od organskog materijala – kože ili drveta, sa željeznom grbom.</s>

<s>Rimski period 
Ranijim arheološkim istraživanjima iz 1984. i 1985. otkriveni su ostaci građevine rimskog naselja, sakralni objekat u obliku stuba na kojem se nalazi krst, te ostaci zidova.</s><s>Time je potvrđeno je da je u Vranjevu selu u 1. st. n. e. postojalo značajno rimsko naselje koje je u kontinuitetu trajalo sve do 6. st.</s><s>Bilo je locirano uz cestu koja je vodila u antički Diluntum (Stolac) i vezivalo se na cestu Narona-Epidaurum ili Narona-Leusinium.</s><s>Ime naselja nije poznato.</s>

<s>Reference</s>

<s>Daorsi
Glasinačka kultura
Nacionalni spomenici u Neumu
Ilirska arheološka nalazišta u Bosni i Hercegovini
Rimska arheološka nalazišta u BiH
Tumuli u Bosni i Hercegovini</s>

