Artur da Costa e Silva
<s>Artur da Costa e Silva (Taquari, 3. listopada 1899. – Rio de Janeiro, 17. prosinca 1969.) je bio brazilski general i političar koji je služio kao 27. predsjednik Brazila u periodu vojne diktature.</s>

<s>Vojno obrazovanje započeo je u Porto Alegreu, a 1918. godine upisao je vojnu školu u Rio de Janeiru.</s><s>Godine 1952. postaje general, a kasnije je dobio i čin maršala te služio kao ministar rata u kabinetu predsjednika Humberta Castela Branca.</s><s>Bio je glavni zaslužan za smirivanje situacije i izbjegavanje novog puča sredinom 60-ih godina.</s><s>Kada je Castelo Branco 1967. otišao s mjesta predsjednika, naslijedio ga je upravo da Costa e Silva.</s>

<s>Njegov kabinet započeo je najopresivniju fazu vojne diktature koja se posebno prelomila preko komunista, a koju je nastavio i proširio njegov nasljednik Emílio Garrastazu Médici.</s>

<s>Isto tako, da Costa e Silva je zaslužan za donošenje kontroverznog Ustavnog zakona br. 5. Taj je zakon omogućio predsjedniku raspuštanje Kongresa, skidanje ovlasti političarima te institucionaliziranje represivne politike prema ljevičarima.</s><s>Donošenje dekreta bila je reakcija na masovni prosvjed koji je izbio nakon smrti studenta Edsona Luísa de Lime Souta u sukobu s policijom 1968. godine.</s><s>Otpor protiv njegove vlasti jačao je i doveo je do nekoliko terorističkih napada, od kojih se najznačajniji desio 26. lipnja 1969. godine u São Paulu.</s><s>Vlast je na ovo reagirala zaoštravanjem represivnih mjera.</s>

<s>Nakon što je da Costa e Silva dobio cerebralnu trombozu, dana 31. kolovoza 1969. je lišen predsjedničkih dužnosti.</s><s>Iako ga je trebao zamijeniti Pedro Aleixo, vojska je preuzela stvari u svoje ruke i formirala tročlanu vojnu huntu koja je ubrzo predala vlast Emíliju Garrastazuu Médiciju.</s><s>Da Costa e Silva je preminuo 17. prosinca 1969. iste godine od posljedica srčanog udara.</s>

<s>‎</s>

<s>Predsjednici Brazila
Brazilski političari
Brazilski vojskovođe
Pučisti</s>

