Zgrada II zasjedanja ZAVNOBIH-a
<s>Zgrada II zasjedanja ZAVNOBIH-a nalazila se u užem centru Sanskog Mosta, Bosna i Hercegovina.</s><s>Od 30. juna do 2. jula 1944 godine u zgradi je održano Drugo zasjedanje ZAVNOBiH-a, i tada su donesene odluke vezane za historiju Bosne i Hercegovine.</s><s>Proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.</s><s>Komisija je donijela odluku od 26.</s><s>Do 28. marta 2012. u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Martin Cherry, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović i Ljiljana Ševo.</s>

<s>Na Drugom zasjedanju ZAVNOBiH-a doneseno je jedanaest odluka.</s><s>Posebno su značajne: Odluka o konstituiranju ZAVNOBiH-a u najviše zakonodavno i izvršno tijelo federalne Bosne i Hercegovine  i Deklaracija o pravima građana Bosne i Hercegovine.</s>

<s>U Odluci o konstituiranju ZAVNOBiH-a u vrhovni organ vlasti ističe se, da se na temelju slobodno izražene volje naroda BiH, a u skladu sa odlukama AVNOJ-a, ZAVNOBiH konstituira u vrhovno zakonodavno i izvršno narodno predstavničko tijelo, a time u najviši organ vlasti BiH-a, ravnopravne federalne jedinice u Demokratskoj Federativnoj Jugoslaviji.</s>

<s>Deklaracija o pravima građana BiH je po svom sadržaju imala karakter ustava.</s><s>Ovom deklaracijom građanima BiH garantirana su osnovna ljudska prava: 
 nacionalna ravnopravnost (Muslimana, Srba i Hrvata), 
 sloboda vjeroispovijesti, 
 sloboda udruživanja i štampe, 
 lična i imovinska sigurnost građana, 
 sloboda privatne inicijative u privrednom životu, 
 ravnopravnost polova u svim oblastima društvenog života, 
 pravo glasa sa navršenih 18 godina, 
 pravo žalbe, 
 načelo da niko ne može biti osuđen bez prethodnog sudskog postupka, 
 uvođenje vojne obaveze za građane BiH i dr.</s>

<s>Historija i opis zgrade 
Godine 1940. sagrađen je objekat koji se u početku nazivao Sokolski dom u kojem su se održavale razne sportske i kulturne aktivnosti.</s><s>U toku Drugog svjetskog rata u zgradi je održano Drugo zasjedanje ZAVNOBIH-a.</s><s>Poslije rata zgrada je nosila naziv Dom partizana i služila je za prikazivanje filmova i drugih kulturnih manifestacija.</s><s>S ciljem afirmacije domaćih likovnih umjetnika i pokretanjem kulturne scene kulturno-prosvjetna zajednica od 1962. godine kontinuirano organizira likovne izložbe koje postaju jedna od najvažnijih kulturnih manifestacija za građane sanske općine.</s><s>Sanski Most je postao grad domaćin manifestaciji „Majsko drugovanje na Sani“, koja je okupljala jugoslovenske naivne slikare.</s><s>Tokom 1975.</s><s>God. osnivana je i  galerija 1975. godine.</s><s>Među izlagačima, čiji su radovi naknadno postali dio fundusa galerije, bili su neki od najznačajnijih slikara naive Pero Mandić, Ivan Lacković, Jože Horvat, i dr. Galerija je do maja 1980. godine posjedovala 207 djela koja su u periodu 1992-1995. godine izgubljena.</s>

<s>Početkom 1980. godine u zgradi smještena je i radio stanica Sana.</s>

<s>U toku ratnih djelovanja 1995. godine, zgrada je bila devastirana, posebno dijelovi zgrade u kojem se nalazila radio stanica.</s><s>Godine 1996. izvršeno je uklanjanje ostatka zgrade.</s><s>Danas se na lokalitetu nalaze samo igrališta.</s>

<s>Ukupna dimenzija objekta iznosila je cca 13,70 x 33,50 m. Objekat se sastojao od dva dijela i to Aneksa koji se nalazio na južnoj strani i Velike sale sa pozornicom, koja se nalazila na sjevernoj strani.</s>

<s>Projekat izgradnje nove zgrade urađen je 2007. god.</s>

<s>Literatura 
 Rodoljub Čolaković -Zapisi iz oslobodilačkog rata, knjiga V. Saiajevo, 1966
 Nikola Babić -Jubilej AVNOJ-a i ZAVNOBiH-a (1943—1963), NIP »Zadrugar«, Sarajevo, 196</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjski linkovi  
 ZAPISNIK DRUGOG ZASJEDANJA ZAVNOBiH-a
 Sanski Most: Novo ruho za zgradu gdje je zasjedao ZAVNOBiH</s>

<s>Nacionalni spomenici u Sanskom Mostu
Bosanska krajina u Narodnooslobodilačkoj borbi</s>

