Aleksandar Licht
<s>Aleksandar Licht (Lepavina, 1884 – Montreux, Švicarska, 27. 6. 1947), ugledni jugoslavenski advokat, vođa i osnivač cionističkog pokreta u Hrvatskoj za vrijeme Kraljevine Jugoslavije.</s>

<s>Biografija 
Dr. Aleksandar Licht je rođen 1884 u selu Lepavina između Koprivnice i Križevaca u židovskoj porodici.</s><s>Kao dijete se sa porodicom preselio u Zagreb gdje je pohađao i završio osnovnu i srednju školu.</s><s>Diplomirao je pravo na Pravnom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu.</s><s>1909 godine promoviran je u Doktora prava na Sveučilišta u Zagrebu.</s><s>U međuvremenu je godinu dana studirao u Beču.</s><s>1913 otvorio je advokatsku kancelariju u Zagrebu tj. Odvjetničku pisarnicu Licht Aleksander.</s><s>1914 bio je pozvan u Austro-ugarsku vojsku povodom Prvog svjetskog rata.</s><s>Tek nakon rata se vratio u Zagreb i svome poslu.</s>

<s>Dr. Licht je bio osnivač i duhovni vođa cionizma u Hrvatskoj.</s><s>Kao mladić bio je izabran za predsjedatelja židovskog studentskog društva "Literarni sastanci", a koje je ubrzo postalo cionističko društvo.</s><s>1906, uz pomoć brata Hermanna, pokrenuo je "Židovsku smotru", jedini židovski list u Trojednoj Kraljevini Hrvatskoj, Slavoniji i Dalmaciji, te Bosni i Hercegovini, koji se do 1914 naizmjence objavljivao u Zagrebu i Osijeku.</s><s>Dr. Licht je također bio urednik "Židovske smotre".</s><s>U Beču je bio predsjednik "Bar Giore", Društva visokoškolaca iz Kraljevine Jugoslavije.</s><s>Dr. Licht se družio s prominentnim osobama hrvatske politike, primjerice s Franom Supilom.</s><s>Nakon osnivanja, 1909 godine, dr. Licht je bio izabran za tajnika izvršnog odbora "Zemaljskog udruženja cionista južnoslavenskih zemalja Austro-Ugarske monarhije".</s><s>1919 bio je jedan od vodećih cionista, uz Šimu Spitzera, koji je u Zagrebu suosnovao "Savez jevrejskih vjeroispovjednih općina Kraljevine Srba, Hrvata i Slovenaca (Kraljevine Jugoslavije)" (SJVO).</s><s>Iste godine je pomogao osnivanje "Saveza cionista Jugoslavije" (SCJ), gdje je u početku služio kao tajnik izvršnog odbora, a potom kao predsjednik.</s><s>Mnogi su tada, a i kasnije isticali da je bio nadareni govornik, izvrstan pisac i uvaženi vođa.</s><s>Većina hrvatskih i jugoslavenskih cionista su bili njegovi učenici, a slijedili su bez većih debata njegovu umjerenjačku liniju unutar cionizma.</s><s>Dr. Licht je malne stvorio cijeli tadašnji cionistički pokret u Hrvatskoj.</s><s>Njegove aktivnosti su se pratile diljem Kraljevine Jugoslavije, bio je najistaknutiji predstavnik "borbenog" židovstva.</s><s>Kritizirao je stanje u jugoslavenskoj židovskoj zajednici, tražeći da se židovske općine trebaju ujediniti u SJVO.</s><s>1925 obnašao je dužnost je pročelnika "Tarbuta", kuratorija za hebrejski jezik u Zagrebu.</s><s>Pod vodstvom dr. Lichta Zagreb je postao cionističko središte Kraljevine Jugoslavije.</s><s>Bio je jedini cionist iz Kraljevine Jugoslavije i jedan od malobronih iz jugoistočne Europe koji je bio član akcionog komiteta Svjetskog cionističkog kongresa.</s><s>Također je velikim dijelom bio zaslužan za osnivanje tkz.</s><s>"Zagrebačke škole cionizma" koja je predstavljala bezkompromisni i radikalni cionizam.</s><s>Dr. Licht je iznimno mnogo radio u SCJ-u, iako je više vremena posvećivao svome poslu tj. advokatskoj kancelariji.</s><s>Kao jedan od vodećih jugoslavenskih cionista proputovao je cijelu Kraljevinu Jugoslaviju, od Varaždina, Siska, Križevaca, Osijeka, pa do Beograda, Sarajeva, Makedonije i južne Srbije.</s><s>Pod vodstvom dr. Lichta, hrvatski cionisti su kroz godine sakupili preko 50-60% sveukupnih sredstava prikupljenih u Kraljevini Jugoslaviji za Židovski nacionalni fond u Palestini.</s><s>Iako nije bio bogat, dr. Licht je bio veliki filantrop koji je darivao desetak zagrebačkih i izvanzagrebačkih studentskih, sportskih, dobrotovornih i drugih židovskih društava.</s><s>Financijski je pomagao i "Društvo za podizanje spomenika kralju Tomislavu" u Zagrebu.</s><s>Dr. Licht je smatrao da je u Hrvatskoj mržnja prema Židovima najveća u dijelu srpskog tiska-novina, i da antisemitizam kod nekih Srba izvire iz dubine njihove duše.</s><s>No isto tako je napomenuo da cionisti imaju prijatelje i među uglednim Srbima.</s><s>U septembru 1932 na jednom cionističkom mitingu u Zagreb je govorio o stanju u Sovjetskoj Rusiji, Poljskoj i Weimarskoj Republici, te analizirao tendence da se rasistički antisemitizam presadi i na jugoistok Europe.</s><s>1933 je protestirao protiv progona Židova u Trećem Rajhu.</s><s>Sljedbenici dr. Lichta su 1934 godine svećanom akademijom u Zagrebu, Sarajevu i Splitu proslavili njegov 50. rođendan.</s><s>Dr. Licht je za života definirao dva cilja; povratak Židova u Palestinu i autoemancipaciju Židova.</s><s>U svojim stavovima je mnogo nalikovao njemačkom cionističkom vođi postasimilacionističkog razdoblja, Kurtu Blumenfeldu.</s><s>Tijekom novog vala arapskog nasilja u Palestini, potkraj 1930-ih, dr. Licht se zalagao za mirotvorno rješenje sukoba.</s>

<s>1937 godine napisao je knjižicu "O mržnji i izbavljenju" u kojoj je kritizirao nadirući hitlerizam tj. pisao je o "natčovjeku", a zapravo o "nečovjeku", dokazujući da sljedbenici nacizma raspiruju mržnju.</s><s>Dr. Licht nije zaboravio niti težak položaj Židova u Sovjetskoj Rusiji, smatrajući da je sovjetski sustav "jednako daleko od toga da bude slobodan".</s><s>Od domaćih tj. jugoslavenskih propagatora hitlerizma dr. Licht je poimenice spomenuo samo Dimitrija Ljotića.</s><s>1930-ih se sukobio sa beogradskim židovom Avramom Levićem koji je odbacivao cionizam kao ideologiju i praksu, te je često kritizirao jugoslavenske cioniste zbog pomanjkanja patriotizma.</s><s>Dr. Licht je u aprilu 1940 kritizirao Beograd tj. tamošnje Židove jer su iznevjerili očekivanja u vidu financijske pomoći židovskim izbjeglicama iz Trećeg Rajha, a koje su pred nacizmom izbjegli u Kraljevinu Jugoslaviju.</s><s>U ljeto 1941, tijekom Nezavisne Države Hrvatske (NDH), dr. Lichta je uhapsio Gestapo zajedno sa još nekim uglednim zagrebačkim židovima poput; Hinka Gotlieba, Lavoslava Šika, Slavka Mayera, Roberta Deutscha-Maceljskog (iz ugledne Deutsch-Maceljski porodice) i Branko Aleksander (iz ugledne porodice Aleksander).</s><s>Gestapo ih je odveo u Beč gdje su bili detaljno ispitivani o židovskoj zajednici na području Hrvatske.</s><s>Svi su bili pušteni nakon nekog vremena, osim Mayera kojem se zameo trag.</s><s>Nakon oslobođenja, dr. Licht je uspio dobiti natrag svoje dokumente te je u jesen 1943 godine emigrirao u Švicarsku preko Slovenije i Italije.</s><s>U početku je dva mjeseca boravio u izbjegličkom kampu, no uz pomoć Ivana Meštrovića uspio je dobiti stalnu boravišnu dozvolu.</s><s>Koristeći svoje razgranate veze širom židovske dijaspore, dr. Licht je za svog boravka u Švicarskoj znatno doprinio organizaciji pomoći za preostale Židove u NDH.</s><s>Dr. Aleksandar Licht je preminuo 27. 6. 1947 u švicarskom gradu Montreuxu izbjegavši strahote Holokausta.</s><s>Njegovi posmrtni ostaci su prebačen iz Švicarske u Izrael 1955 godine.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>Biografije, Koprivnica
Jugoslavenski Jevreji
Austrougarski Jevreji
Diplomanti Pravnog fakulteta Sveučilišta u Zagrebu
Jugoslavenski advokati
Jevrejski pravnici
Jugoslavenski cionisti
Jevreji filantropi
Authority control</s>

