Međunarodnopravni subjektivitet
<s>Međunarodni pravni subjektivitet podrazumjeva da je neki subjekt, kao lice nosilac međunarodnih prava i obaveza (prema međunarodnom pravu) i da je neposredno podvrgnut međunarodno-pravnom poretku.</s><s>Generalno, međunarodni pravni subjektivitet je svojstvo vezano za međunarodna lica koja mogu da se pojavljuju pred međunarodnim sudovima.</s><s>Konkretnije to su pravne osobe sa pravnim kapacitetom da posjeduju (od drugih pravnih lica priznata) međunarodna prava i međunarodne obveze i odgovornosti, a posebno to su sposobnost lica da tuži (i da bude tužena), vrši ugovaranje i zaključuje međunarodne ugovore i učlanjuje se u međunarodne organizacije, da stiče i raspolaže imovinom, ima međunarodne imunitete i privilegije, predstavlja se diplomatski, i vrši sve druge međunarodne pravne akte (jednostrane, dvostrane ili višestrane), kao i pravne procese i poslove svojstvene ovakvim pravnim licima.</s><s>Međunarodni pravni subjekti su države i međunarodne organizacije.</s><s>Pod ovim organizacijama označava se udruženje država osnovano međunarodnim ugovorom sa posebnim međunarodnim pravnim subjektivitetom odvojenim od subjektiviteta država-članica, koje poseduje zajedničke organe i poseban status za vršenje svojih međunarodno-pravnih sposobnosti i funkcija.</s>

<s>Države inherentno posjeduju pravnu sposobnost da budu lice nosioc međunarodnih prava i obaveza.</s><s>Ova sposobnost potiče iz svojstava suvereniteta.</s>

<s>U slučaju međunarodnih organizacija, u njihovom najvišem aktu (Povelji, Ustavu ili Statutu) po pravilu se određuje da ta organizacija ima takvu potrebnu pravnu sposobnost (lica) za vršenje svojih pravnih funkcija i pravnih poslova.</s><s>U slučaju UN to je predviđeno na najopćiji način u Povelji UN.</s><s>Po članku 104.</s><s>Povelje UN: "Organizacija uživa na teritoriji svakog svog člana onu pravnu sposobnost koja joj je potrebna da vrši svoje funkcije i postiže svoje ciljeve" odnosno po članku 105.: "Organizacija uživa na teritoriji svakog svog člana one povlastice i imunitete koji su potrebni za postizanje njenih ciljeva.".</s><s>Potom, u Općoj konvenciji o privilegijama i imunitetima UN, u članku I, je konkretnije utvrđeno da su UN pravno lice i da imaju sposobnost a) sklapati ugovore, b) stjecati i otuđivati pokretnu i nepokretnu imovinu, c)izlaziti pred sudove.</s>

<s>Pored međunarodnog pravnog subjektiviteta, međunarodno-pravna lica posjeduju po pravilu i Unutrašnje-pravni subjektivitet.</s><s>Ovo svojstvo omogućava da se ovakva međunarodna lica pojavljuju pri nekim slučajevima kao lica i pred (unutrašnjim) sudovima pojedinih država (a ne samo kao međunarodna pravna lica u procesima pred međunarodnim sudskim tjelima).</s>

<s>Literatura 
 General Convention on the Privileges and Immunities of the United Nations, 1946.</s><s>Charter of the United Nations (1945)
 Reparation for injuries suffered in the service of the United Nations, Advisory Opinion, 1949, International Court of Justice.</s><s>UN Document A/CN, 4/161 and Add.</s><s>1, UN Yearbook of the International Law Commission, 1963.</s>

<s>Subjektivitet</s>

