Antipapa Aleksandar V.
<s>Aleksandar V, rođen u Kandiji kao Petros Filargos, kog Italijani zovu Pietro di Candia bio je kratkotrajni antipapa katoličke crkve, od 26. juna 1409. do 3. maja 1410. u vrijeme Velike zapadne šizme (1378.- 1417.) kad je crkva bila razjedinjena borbama nacionalnih rivala koji su zahtjevali papinski tron.</s>

<s>Historija</s>

<s>Aleksandar je bio odličan učenik, pa je poslan na najbolje univerzitete te je postao ugledan franjevački teolog.</s><s>Nakon što je bio biskup u nekoliko gradova Sjeverne Italije - 1402. postavljen je za Milanskog nadbiskupa .</s><s>Nakon tog ga je papa Inocent VII. 1405. proglasio kardinalom i papinskim legatom za Lombardiju.</s><s>Jednoglasno je izabran za papu na kontraverznom (i ilegalnom) Koncilu u Pisi 1409. kada je imao 70 godina.</s>

<s>Aleksandrov pontifikat trajao je samo 10 mjeseci, jer je brzo umro, pa su se nade da će njegovim izborom dokinuti Velika zapadna šizma, vrlo brzo izjalovile, tim više što koncil nije uspio uvjeriti rivale Grgura XII. i  Benedikta XIII da podnesu ostavke i abdiciraju, pa je 1410. bilo čak tri pape (umjesto dva).</s>

<s>Aleksandar je ostao zapamćen po tom što je praškom nadbiskupu Zbyneku poslao bulu kojom je naredio spaljivanje heretičkih djela Johna Wycliffea.</s><s>Kako je Aleksandar pomalo misteriozno umro, vrlo brzo proširile su glasine, iako bez dokaza - da je otrovan od svog nasljednika antipape Ivana XXIII.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze 
 Alexander (V)</s>

<s>Antipape</s>

