Nuon Chea
<s>Nuon Chea (kmerski: នួន ជា; Voat Kor, 7. srpnja 1926. – Phnom Penh, 4. kolovoza 2019.) je bivši kambodžanski komunistički političar i jedan od glavnih ideologa Crvenih Kmera.</s><s>Znan kao "brat broj 2" (kmerski: បងធំទី២), Nuon je bio jedan od najodanijih sljedbenika Pol Pota te drugi čovjek Demokratske Kampućije.</s><s>Tokom perioda komunističke vladavine, Nuon je bio predsjednik Predstavničke skupštine i Stalnog komiteta, a od kraja rujna do kraja listopada je bio i vršitelj dužnsoti premijera.</s><s>Kao drugi čovjek u državi, Nuon Chea je bio jedan od glavnih odgovornih za provođenje kambodžanskog genocida.</s>

<s>Tokom svoje karijere, koristio je i pseudonime Long Bunruot (kmerski: ឡុង ប៊ុនរត្ន) i Rungloet Laodi (tajlandski: รุ่งเลิศ เหล่าดี).</s>

<s>Rođen je 1926. godine kao Lau Kim Korn; njegov otac je bio trgovac i farmer, a majka krojačica.</s><s>Odgajan prema kineskim i kmerskim običajima, Nuon je sa sedam godina pošao u školu te se školovao na tajlandskom, francuskom i kmerskom.</s><s>Tokom 40-ih godina upisuje se na Univerzitet Thammasat u Bangkoku te radi u tajlandskom ministarstvu vanjskih poslova.</s><s>Upravo će se u Bangkoku prvi puta susresti s komunističkim idejama te će se ubrzo pridružiti komunističkom pokretu kojeg je predvodio Pol Pot; za razliku od većine visokih dužnosnika Crvenih Kmera, Nuon nije studirao u Parizu.</s>

<s>Aktivno je sudjelovao u političkim aktivnostima Crvenih Kmera tokom njihovog gerilskog ratovanja protiv princa Sihanouka i, kasnije, Lon Nola.</s><s>Prema dokumentima iz sovjetskih arhiva, Nuon Chea je bio glavni pregovarač sa Sjevernim Vijetnamom oko slanja njihove vojske na teritorij Kambodže tokom građanskog rata 1970. godine, a upravo će njegovi često kontakti s Hanoijem dovesti do toga da mu je Vijetnam vjerovao više nego Pol Potu ili Ieng Saryju.</s><s>Nakon pobjede u građanskom ratu i uspostave Demokratske Kampućije, Nuon Chea je početkom 1976. godine postao predsjednik Predstavničke skupštine, a ubrzo i predsjednik Stalnog komiteta, koji je predstavljao Skupštinu kada ona nije zasijedala.</s><s>Kada se Pol Pot 27. rujna 1976. godine nakratko povukao s mjesta premijera, navodeći zdravstvene razloge, Nuon Chen je postao vršitelj dužnosti, obavljajući tu funkciju do 25. listopada iste godine.</s><s>Iako su Vijetnamci jedva dočekali ovakav potez, vjerujući kako će s Nuonom lakše surađivati, radilo se zapravo o internoj igri kako bi se provele čistke među Crvenim Kmerima, dok Pol Pot nikada nije imao stvarnu namjeru povući se s vlasti.</s>

<s>Nuonova politička karijera u Demokratskoj Kampućiji prekinuta je u siječnju 1979. godine nakon uspješne vijetnamske invazije, nakon koje bježi s Pol Potom i preostalim Crvenim Kmerima u džunglu uz granicu s Tajlandom.</s><s>Predao se u prosincu 1998. godine, zajedno s preostalim Crvenim Kmerima; Hun Senova vlada ubrzo je objavila kako Nuon neće biti kazneno gonjen, što je međunarodna zajednica oštro osudila.</s><s>Ipak, dana 19. rujna 2007. godine, osamdesetjednogodšnji Nuon Chea je uhapšen u svom domu u Pailinu i izveden pred Kambodžanski tribunal u Phnom Penhu pod optužbama za ratne zločine i zločine protiv čovječnosti.</s><s>U svibnju 2013. godine je izrazio žaljenje zbog počinjenih zločina.</s>

<s>Prvostupanjskom presudom donijetom u kolovozu 2014. godine, Nuon Chea je osuđen na doživotni zatvor za zločine protiv čovječnosti, dok je proces za genocid zaključen 2018. godine, također osuđujućom presudom.</s>

<s>Preminuo je 4. kolovoza 2019. godine u bolnici u Phnom Penhu.</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Extraordinary Chambers in the Courts of Cambodia
"Brother Number Two Enjoys Retirement" Full Transcript
Cambodia Tribunal Monitor
Documentary Feature Film featuring interviews with Nuon Chea</s>

<s>|-</s>

<s>Kambodžanski političari
Premijeri Kambodže
Crveni Kmeri
Osuđeni za ratne zločine
Osobe osuđene za genocid
Pseudonimi</s>

