Benoît Hamon
<s>Benoît Hamon (rođen 26. juna 1967) francuski je političar i član Socijalističke partije Francuske (PS) i Partije evropskih socijalista.</s><s>27. januara 2017. postao je predsjednički kandidat PS-a za predsjedničke izbore 2017. godine nakon što je kroz stranačke izbore pobijedio drugoplasiranog Manuela Vallsa.</s>

<s>Hamon je bio zastupnik istočne Francuske u Europskom parlamentu u razdoblju od 2004. do 2009.</s><s>Na partijskom kongresu PS-a u Reimsu predvodio je lijevo krilo stranke i njezin kandidat za prvog tajnika.</s><s>U svibnju 2012. od strane predjednika Françoisa Hollandea imenovan je mlađim ministrom za socijalnu ekonomiju pri Ministarstvu ekonomije, financija i vanjske trgovine gdje je ostao sljedeće dvije godine.</s><s>Od travnja do kolovoza 2014. bio je na mjestu ministra nacionalnog obrazovanja sa kojega je odstupio zbog toga što je smatrao da je predsjednik Hollande napustio svoju prijašnju socijalnu platformu.</s>

<s>Biografija
Benoît Hamon rođen je u Saint-Renanu (Finistère) u francuskoj regiji Bretanji u obitelji u kojoj je otac radio u upravi brodogradilišta, a majka je radila kao tajnica.</s><s>Prve godine života proveo je u Brestu nakon čega se sa rodıteljima preselio u Dakar u Senegalu gdje je pohađao katoličku školu Cours Sainte-Marie de Hann, koju će i po završetku obrazovanja često posjećivati ističući kako je na njega boravak u školi u Dakaru djelovao vrlo formativno.</s><s>Nakon škole vratio se u Bretanju gdje je upisao studij povijesti na Université de Bretagne-Occidentale i postao član Nacionalnog sindikata studenata Francuske i Pokreta mladih socijalista.</s>

<s>Hamon je u civilnoj zajednici (PACS) sa Gabrielle Guallar budući da su u Francuskoj, unatoč osnivanju zarad pravnog prepoznavanja istospolnih zajenica, civilne zajednice dostupne i heteroseksualnim parovima koji su 2012. činili 94% svih civilnih zajednica u zemlji.</s><s>Roditelji Gabrielle Guallar porijeklom su iz Danske i španjolske Katalonije.</s><s>Guallar je studirala na prestižnom Institut d'études politiques de Paris (Sciences Po) i  diplomirala na međunarodnom paneuropskom Collège d'Europe, na kampusu u Belgiji.</s><s>Od jula 2014. radi u Naionalnom audiovizuelnom institutu.</s><s>Par se upoznao u vrijeme dok je Hamon bio zastupnik u Europskom parlamentu, a Guallar radila u Europskoj komisiji.</s><s>Hamon i Guallar imaju dvije ćerke.</s>

<s>Politička karijera
Hamon je član Socijalističke partije od 1988. godine.</s><s>Bio je zastupnik istočne Francuske u Europskom parlamentu u razdoblju od 2004. do 2009. godine u okviru parlamentarne grupacije Progresivna alijansa socijalista i demokrata.</s><s>Kada je kandidatura za glavnog tajnika Socijalističke partije postala cilj dvoje kandidata, Ségolène Royal i Martine Aubry, Hamon je pozvao članove partije koji ga podržavaju da glasaju za Aubry koja je osigurala pobjedu sa malom prednošću.</s><s>16. svibnja 2012.</s><s>Hamon je postao ministar asistent u za socijalnu ekonomiju u Ministarstvu ekonomije, financija i vanjske trgovine.</s><s>Od 2. travnja do 25. kolovoza 2014. bio je ministar obrazovanja, ali je sa tog mjesta odstupio vjerujući da je predsjednik odustao od scoijalističke agende.</s><s>Hamon je vršio funkciju nacionalnog tajnika za Europu i glasnogovornika Socijalističke partije.</s>

<s>Kampanja za predsjedničke izbore 2017.</s><s>Hamon je u javnost izašao sa namjerom da se kandidira za predsjednika Francuske u kolovozu 2016.</s><s>Kao kritičar socijalno liberalne politike predsjednika Hollandea i premijera Manuela Vallsa predstavljao je lijevu i zelenu struju unutar partije.</s><s>Hamon se zalaže za uvođenje osnovnog dohotka za sve francuske državljane, vjerujući da će dostupnost poslova opasti kao posljedica automatizacije.</s><s>Također, podržava i uvođenje radnog tjedna od 35 sati ili i kraće uz prihvaćanje umanjenih državnih beneficija, a zalaže se i za legalizaciju konoplje i eutanazije.</s><s>Hamon se zalaže i za investiranje u obnovljive izbore energije sa ciljem da oni budu izvor 50% svih francuskih potreba do 2025. godine.</s><s>Vrlo je kritičan i prema neoliberalnom "mitu beskonačnog ekonomskog rasta" koji okrivljuje za "uništavanje planeta" i za stjecanje statusa "kvazireligije" među političarima.</s><s>22. siječnja na unutarstranačkim izborima prestigao je favorita Manuela Vallsa u prvom krugu i izabran je kao kandidat Socijalističke partije u drugom krugu 29. siječnja 2017.</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Francuski političari
Žive ličnosti
Rođeni 1967.</s>

