Sekundarna literatura
<s>Sekundarna literatura ili sekundarni izvoru u bibliotekarstvu i u informacijskim znanostima, historiografiji i ostalim područjima učenja je dokument ili zapis koji se odnosi na informaciju originalno predstavljenu negdje drugdje, ili raspravlja o njoj.</s><s>Sekundarni izvor je u kontrastu sa primarnim, koji je originalni izvor o informaciji.</s><s>Sekundarni izvori obuhvaćaju generalizaciju, analizu, sintezu, interpretaciju ili evoluciju originalne informacije.</s><s>Primarno i sekundarno su relativni pojmovi pa neki izvori mogu biti klasificirani kao primarni ili sekundarni, ovisno u o njihovoj upotrebi.</s><s>Viši nivo, tercijarni izvor, više sliči sekundarnom pošto sadrži analizu, ali pokušava ponuditi opći pregled o nekoj temi koja je dostupna novim korisnicima.</s>

<s>Klasifikacija izvora</s>

<s>Mnogi izvori se mogu smatrati primarnim ili sekundarnim, ovisno o kontekstu u kojem se koriste.</s><s>Razlika između primarnog i sekundarnog izvora je subjektivna i određena kontekstom, tako da je prilično teško odrediti preciznu definiciju.</s><s>Na primjer, ako povijesni tekst razmatra stare dokumente kako bi se došlo do novog povijesnog zaključka, on se smatra primarnim izvorom za novi zaključak, ali sekundarnim izvorom informacija koje se nalaze u starom dokumentu.</s><s>Ostali primjeri u kojima izvor može biti i primarni i sekundarni zahvaćaju kratke životopise ili pregled nekoliko izdanja o praćenju frekvencije određenih tema u časopisu.</s>

<s>Bilo da je izvor smatran primarnim ili sekundarnim, to se može promijeniti ovisno o trenutnom poznavanju nekog područja.</s><s>Na primjer, ako se dokument odnosi na prijašnje, ali neotkriveno pismo, taj se dokument smatra primarnim izvorom.</s><s>Ali ako se pismo kasnije pronađe, isti dokument se može smatrati sekundarnim izvorom.</s>

<s>Pokušaji modeliranja i stvaranja znanstvene i obrazovne komunikacije zahtijevaju koncepte primarnog, sekundarnog i daljnjih "razina".</s><s>Jedan takav model je i UNISIST model informacijskog razumijevanja.</s><s>U sklopu takvog modela, ti su koncepti definirani u odnosu jedan prema drugom, i prihvaćanje takvog načina za definiranje tih koncepata je povezan sa prihvaćanjem modela.</s>

<s>Drugi jezici, kao na primjer njemački, naziva sekundarne izvore Sekundärliteratur, ostavljajući Sekudärquelle području historiografije.</s>

<s>Tipični sekundarni izvori u različitim područjima</s>

<s>Historiografija i povijesna nauka 
Prvo prepoznavanje i opisivanje izvora kao primarnih i sekundarnih pojavilo se na području historiografije, kao povijesni pokušaj identificiranja i klasificiranja izvora u povijesnom pisanju.</s><s>U znanstvenom je pisanju  važna značajka pri klasificiranju izvora determiniranje neovisnosti i pouzdanosti izvora.</s><s>U kontekstu poput povijesnog pisanja, gotovo je uvijek preporučljivo korištenje primarnog izvora.</s><s>Mnogi naučnici su komentirali problematiku stvaranja sekundarno izvora iz "sirovih podataka", koji su stvar prošlosti.</s><s>Povjesničar i filozof Hayden Ehite je opisao opširno načine kojima povjesničari stvaraju narativne tekstove o prošlosti koristeći retoričke strategije, i koje vrste pretpostavki o vremenu, povijesti i događajima su uklopljene u povijesni način pisanja.</s><s>U svakom slučaju, pitanje o točnom odnosu između "povijesnih i činjenica" i sadržaju "pisane povijesti" je česta tema rasprava među povjesničarima već od početka 19. stoljeća, kada su zaživjele mnoge moderne profesije povijesti.</s><s>Kao glavno pravilo, moderni se povjesničari najviše koriste primarnim izvorima, ukoliko je to moguće.</s><s>Također traže nove izvore, jer primarni izvori, bili oni ispravni ili ne, nude nove unose u povijesna pitanja, a najmodernija se povijest se okreće ka intenzivnoj upotrebi arhiva, sa namjerom da pronađe korisne primarne izvore.</s><s>S druge strane, većina studentskih istraživačkih projekata je ograničena na materijale sekundarnih izvora.</s>

<s>Biblioteka i informacijske znanosti</s>

<s>Na području biblioteke i informacijskih znanosti, sekundarni izvori se najčešće odnose na vrstu izvora koji sažimaju ili komentiraju primarni izvor u kontekstu  konkretne informacije i nekog istraživanja u tijeku.</s>

<s>Sekundarni izvori u obiteljskoj povijesti</s>

<s>Sekundarni izvor je zapis ili izvještaj o događaju ili okolnosti kojeg je načinio netko tko nije svjedočio tom događaju ili netko tko nije blisko povezan sa događajem ili okolnostima; zabilježen ili utvrđen verbalno za vrijeme ili nakon događaja, ili od strane očevica nakon što se događaj dogodio, dok je pouzdanost sjećanja važan faktor.</s><s>Stoga, autobiografija napisana nakon događaja smatra se sekundarnom literaturom, iako može biti prvi izdani opis tog događaja.</s><s>Na primjer, mnogi prikazi iz prve ruke o Prvom svjetskom ratu koji su napisani i poslijeratnom razdoblju, su bila pod utjecajem tadašnjeg mišljenja o ratu koji je bio značajno drugačiji od mišljenja o ratu tokom rata.</s>

<s>Sekundarni pravni izvori</s>

<s>Na pravnom području, klasifikacija izvora je važna, jer uvjerljivost izvora u pravilu ovisi o svojoj povijesti.</s><s>Primarni izvoru mogu sadržavati slučajeve, ustave, statute, administrativna pravila i druge izvore o povezivanju pravnih autoriteta, dok sekundarni pravni izvori mogu sadržavati knjige, članke i enciklopedije.</s><s>Pravni autori uglavnom  preferiraju citiranje primarnih izvora, jer su samo primarni izvori autoritativni i reprezentativni, dok su sekundarni izvori samo najuvjerljiviji.</s>

<s>Sekundarni izvori znanstvenih i matematičkih ideja i činjenica</s>

<s>Klasifikacija izvora je koristan alat za praćenje povijesti znanstvenih i matematičkih ideja, uključujući i kome je pripisan primarni izvor za neku ideju te kako je taj izvor propagiran.</s><s>Pregledni članak je primjer takvog sekundarnog izvora, a neki znanstveni časopisi objavljuju samo pregledne članke.</s><s>Jedna važna vrsta upotrebe sekundarnih izvora na polju matematike je ta, što sekundarni izvor olakšava razumijevanje kompliciranih matematičkih ideja i dokaza iz primarnih izvora, te ih tako čini dostupnijima publici.</s>

<s>Vidi još 
Primarna literatura
Tercijalna literatura
Hrvatska znanstvena bibliografija</s>

<s>Informacijske nauke
Bibliotekarstvo</s>

