Mihaela Škapin
<s>Mihaela Škapin – Drina (Veliko Polje, kod Sežane, 29. septembar 1922. – Žirovski vrh, kod Škofje Loke, 15. novembar 1943), učesnica Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.</s>

<s>Biografija 
Rođena je 29. septembra 1922. godine u Velikom Polju kod Sežane, u zemljoradničkoj porodici.</s><s>Osnovnu školu završila je u Podnanosu.</s><s>Školovanje je nastavila na raznim dopisnim kursevima, a 1940. godine je otišla stricu u Ljubljanu.</s><s>Tamo je završila kurs za kuvarice, a u slobodno vreme bavila se fiskulturom u društvu „Sokol“.</s><s>Kući se vratila u leto 1941. godine, nakon što su Ljubljanu okupirale italijanske jedinice.</s><s>Posle toga je pomagala porodici u obrađivanju zemlje.</s>

<s>Ujesen 1941. godine, u okolinu Velikog Polja stigli su prvi slovenački partizani.</s><s>Kuća Škapinovih postala je jedna od najpouzdanijih baza oslobodilačkog pokreta, sve do 3. marta 1943. godine, kada su ju spalili italijanski fašisti, a Mihaelinog oca ubili kad je pokušao da pobegne.</s><s>Posle toga su Mihaela, njena sestra, brat i majka stupile u Južnoprimorski partizanski odred.</s><s>Njen najstariji brat bio je već od ranije partizan.</s>

<s>Iz Južnoprimorskog odreda uskoro je bila stvorena Sedamanesta slovenačka brigada „Simon Gregorčič“, koja je uskoro krenula u ofanzivu u Benešku Sloveniju.</s><s>Mihaela je, kao borac ove brigade, učestvovala u njenim bitkama, ubrzo postala članica Saveza komunističke omladine Jugoslavije i postala politički delegat voda.</s><s>Učestvovala je u napadu na italijanski kamion kod Mrzlih Voda 22. juna 1943. godine i zbog iskazane hrabrosti primljena u članstvo Komunističke partije Jugoslavije.</s>

<s>Kada je Sedamnaesta brigada ukinuta, njeni borci i rukovodioci uključeni su u Treću slovenačku brigadu „Ivan Gradnik“, koja je poslana u Dolenjsku i Notranjsku da bi tamo, u sastavu Četrnaeste divizije NOVJ učestvovala u razoružavanju italijanskih vojnika i belogardista, septembra 1943. godine. tada je Mihaela bila zamenica političkog komesara čete i na toj dužnosti učestvovala u mnogim borbama.</s>

<s>Kada se posle kapitulacije Italije, Treća brigada vratila u Primorje, Mihaela je bila raspoređena u novoformiranu Šesnaestu slovenačku brigadu „Janko Premrl Vojko“, za zamenicu političkog komesara Drugog bataljona.</s><s>U to vreme, krajem septembra 1943, u Primorskoj je počela nemačka ofanziva protiv oslobođene teritorije nakon kapitulacije Italije.</s>

<s>Šesnaesta brigada je, u sastavu 31. slovenačke divizije, krenula u napad na nemačke snage u Gorenjskoj.</s><s>Brigada je učestvovala u više diverzija i borbi, zbog čega su se nemačke snage povukle iz sela Žiri.</s><s>To je bilo prve veće oslobođeno mesto u Gorenjskoj.</s><s>Mihaela je takođe učestvovala u tim borbama, a počela je i da se bavi pisanjem pesama.</s><s>Tada je napisala i pesmu „Jesen“, koja je posle njene pogibije objavljena u listu „Za Vojkom“.</s>

<s>U novembru 1943, nemačke jedinice su krenule u ofanzivu prema Gorenjskoj.</s><s>Šesnaesta brigada je bila upućena na Žirovski vrh kod Škofje Loke da tamo brani oslobođenu teritoriju.</s><s>Dana 15. novembra, nemačkim vojnicima iz 134. grenadirskog puka uspelo je da u napadu iznenade Drugi bataljon brigade.</s><s>Politički komesar i Mihaela su istrčali van prema položajima, ali su naleteli na nemačku udarnu grupu koja se neprimetno provukla kroz partizanske redove.</s><s>Komesar se spasao, ali je Mihaela poginula u okršaju.</s>

<s>Ukazom predsednika Federativne Narodne Republike Jugoslavije Josipa Broza Tita, 4. septembra 1953. godine, proglašena je za narodnog heroja.</s>

<s>Literatura</s>

<s>Vojna enciklopedija (knjiga deveta).</s><s>Beograd 1975. godina.</s>

<s>Jugoslavenski partizani
Slovenski komunisti
Omladina u Narodnooslobodilačkoj borbi
Žene narodni heroji</s>

