Danilo Ilić
<s>Danilo Ilić (1889 — 3. februar 1915) bio je bosanski Srbin, rođen u Sarajevu.</s><s>Njegov otac je u to vreme držao malu obućarsku radnju.</s><s>U mestu rođenja završio je srpsku osnovnu školu, a posle trgovačku.</s><s>Pohađao je Državni učiteljski fakultet u Sarajevu i neko vreme predavao u školi u Avtovcu i Foči.</s><s>U proleće 1913. godine odlazi u Švajcarsku gde se u Lozani sastao sa Vladimirom Gaćinovićem.</s><s>Radi Drugog balkanskog rata Ilić odlazi u Veles, zatim u Skoplje, Niš i zatim Beograd, gde je postao novinar, Ilić se vratio u Sarajevo u jesen 1913. godine, gde je radio kao urednik lokalnih srpskih novina "Zvono".</s><s>Postao je član Mlade Bosne.</s><s>Regrutovao je Gavrila Principa, Nedeljka Čabrinovića, Vasu Čubrilovića, Trifka Grabeža, Muhameda Mehmedbašića i Cvjetka Popovića radi izvršenja atentata na austrijskog nadvojvodu Franca Ferdinanda.</s><s>On i Gavrilo Princip bili su bliski prijatelji.</s>

<s>U nedelju, 28. juna 1914, Gavrilo Princip je ubio Franca Ferdinanda i Sofiju Hotek.</s><s>Princip i Nedeljko Čabrinović su zarobljeni i ispitivani od strane policije.</s><s>Oni su se branili ćutnjom, ali je Ilić, koji je priveden radi rutinske provere, na kraju popustio pod pritiskom i imenovao svoje kolege zaverenike.</s><s>Muhamed Mehmedbašić je uspeo da pobegne u Srbiju, ali Veljko Čubrilović, Vaso Čubrilović, Cvijetko Popović i Miško Jovanović su zajedno sa Danilom Ilićem uhapšeni i optuženi za izdaju i ubistvo.</s>

<s>Osam muškaraca optuženih za izdaju i ubistvo nadvojvode Franca Ferdinanda su proglašeni krivim.</s><s>Austrougarski zakon nalaže da se smrtna kazna ne može izreći osobi mlađoj od dvadeset godina u vreme kada je zločin počinjen.</s><s>Nedeljko Čabrinović, Gavrilo Princip i Trifko Grabež su stoga dobili maksimalnu kaznu od dvadeset godina, dok je Vaso Čubrilović dobio 16 godina i Cvijetko Popović 13 godina zatvora.</s><s>Ilić, Veljko Čubrilović i Miško Jovanović, koji su pomogli atentatorima da ubiju kraljevski par, bili su pogubljeni vešanjem u kasarni u Sarajevu 3. februara 1915. godine.</s>

<s>Vidi još 
 Sarajevski atentat</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Muzej Stara srpska crkva, deo Muzeja Mlada Bosna 
 Vladimir Gaćinović Smrt jednog heroja, Pijemont, 1912. godine
 Vladimir Gaćinović Onima koji dolaze
 Vladimir Gaćinović Mlada Bosna
 Majski prevrat 1903., Đuro Zagorac, Večernje novosti, feljton „Zavere i atentati u Srbiji“, 7 nastavak, 8. april 2003.</s><s>Apisu - smrt streljanjem!, Đuro Zagorac, Večernje novosti, feljton „Zavere i atentati u Srbiji“, 8 nastavak, 9. april 2003.</s><s>„Apis - ubica ili mučenik“, Sanja Antić, Večernje novosti, feljton, 7 nastavaka, 22 - 28. maj 2006.</s><s>„Beogradska vartolomejska noć“, Miloš Miljković, Večernje novosti, feljton, 15 nastavaka, 2 - 16. maj 2003.</s><s>„Crna ruka“ im presudila , Vlada Arsić, Press magazin, 19. oktobar 2007.</s><s>Dr Rudolf Arčibald Rajs: „Crna ruka je bila samo rodoljubiva reakcija protiv diktature političkih stranaka”
 Crna Ruka (WWI Document Archive)
 Crna ruka na nišanu pravde („Večernje novosti“, feljton, oktobar 2013)</s>

<s>Mlada Bosna
Atentatori</s>

