Ljubomir Tadić
<s>Ljubomir Tadić (Smriječno, 14. maj 1925 — Beograd, 31. decembar 2013) bio je profesor filozofije, akademik i član SANU.</s>

<s>Biografija 
Rođen je 14. maja 1925. godine u selu Smriječno, kod Plužina u Crnoj Gori.</s><s>Njegov otac Pavle bio je poručnik crnogorske vojske.</s>

<s>Osnovnu školu je završio u rodnom mestu.</s><s>Pošto je u međuvremenu izbio Drugi svetski rat, prekinuo je školovanje i 1941. sa 16 godina otišao u partizane.</s><s>Nosilac Partizanske spomenice 1941.</s><s>Tokom rata više članova njegove porodice je ubijeno.</s>

<s>Gimnaziju je završio u Sarajevu 1946. godine, a pravo je studirao u Sarajevu i Beogradu.</s><s>Diplomirao je 1952, a doktorirao 1959. godine.</s>

<s>Karijeru je počeo 1954. godine kao asistent na Pravnom fakultetu u Sarajevu, a ubrzo je postao i vanredni profesor.</s><s>Godine 1962. postao je viši savetnik i Institutu društvenih nauka u Beogradu.</s>

<s>Godine 1968. bio je jedan od predvodnika studentskog protesta, a 1974. je zbog „nepodobnosti“ udaljen sa fakulteta.</s><s>Jedan od osnivača Instituta za filozofiju i društvenu teoriju Univerziteta u Beogradu.</s>

<s>Od 1985. je bio dopisni, a od 1994. redovni član Srpske akademije nauka i umetnosti.</s><s>Uz dr Dragoljuba Mićunovića jedan je od visokih intelektualaca koji su učestvovali u obnovi Demokratske stranke u decembru 1989. godine.</s>

<s>Ljubomir Tadić je bio član Senata Republike Srpske od 1996. godine.</s>

<s>Aktivno se zalagao za očuvanje državnog zajedništva Srbije i Crne Gore u okviru nekadašnje Savezne Republike Jugoslavije (1992-2003), a potom i u okviru Državne zajednice Srbije i Crne Gore (2003-2006).</s><s>Početkom 2001. godine, izabran je za predsednika Odbora za odbranu jednakih prava državljana Crne Gore, a početkom 2005. godine postao je predsednik ogranka Pokreta za evropsku državnu zajednicu Srbije i Crne Gore u Srbiji.</s>

<s>Godine 2006. izdao je prvi od šest tomova svoje knjige „Filozofija prava“.</s>

<s>Preminuo je u Beogradu u noći 30/31. decembra 2013. godine.</s><s>Sahranjen je 4. januara 2014. na Novom groblju u Beogradu.</s>

<s>Ljubomir Tadić je imao ćerku Vjeru i sina Borisa Tadića, bivšeg predsednika Srbije.</s><s>Supruga mu je bila Nevenka Tadić.</s>

<s>Jedan je od ljudi kojima je Dobrica Ćosić posvetio poglavlje u svom romanu Prijatelji.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>Spoljašnje veze 
 Biografija na sajtu SANU
 Dnevni list Danas, Beton, Bulevar zvezda - Tadić, Ljubomir</s>

<s></s>

<s>Srpski filozofi
Jugoslavenski partizani
Akademici SANU
Biografije, Plužine</s>

