Beogradski pamučni kombinat
<s>Beogradski pamučni kombinat, ranije Beogradska tekstilna industrija, bivše je beogradsko preduzeće.</s>

<s>Počeci 
Istorijat BPK počinje 1903. kada je Milan Ječmenica kod "Mostara" osnovao Fabriku slamnih šešira, zapravo malu radionicu sa ručnim mašinama.</s><s>Zatim je dobio zakonsku povlasticu za fabričku proizvodnju trikotaže sa carinskim, poreskim i drugim olakšicama, tako da je već 1906. podigao tkačnicu sa četrnaest razboja, gde je kasnije premeštena i trikotaža.</s><s>Tkačnica je podignuta na neizgrađenom terenu odmah pored Klanice, na nekadašnjem kraljevom imanju između Radničke ulice i Knez Miletine 121 (današnje ulice Poenkareova odn.</s><s>Bulevar Despota Stefana).</s>

<s>Povlastice su omogućile priliv domaćeg i stranog kapitala, pa je 1911. osnovano akcionarsko društvo Fabrika trikotaže "Milan Ječmenica i Komp.", koje se staralo i o Ječmeničinim fabrikama filcanih i slamnih šešira.</s><s>Pripremalo se proširenje fabričkih objekata, ali došao je Prvi svetski rat.</s>

<s>Preduzeće je u tom periodu bilo oštećeno i porušeno, imovina je stavljena pod upravu austrougarskih poverilaca, okupacione trupe su za sobom odnele mnoge mašine.</s>

<s>Razvijeno preduzeće</s>

<s>Fabrika se obnavlja od 1920, kada su podignute nove zgrade za mašine dobijene na na ime ratne odštete.</s><s>Akcionari su prvobitno uglavnom bili jevrejski bankari i trgovci iz Beograda; fabrički kompleks je formiran u ovom periodu, izvođač radova je bio inženjer Mihailo Belić.</s><s>Objekti su izvedeni od opeke, u stilu akademizma.</s><s>Visoki dimnjak i karakteristični testerasti krovovi su kompleksu davali monumentalan i reprezentativan karakter.</s>

<s>U jezgru kompleksa je tkačnica, a po ivici fabričkog kruga su predionička odeljenja, magacini i stovarišta, administratitvni objekti i kuća za portira.</s><s>Preduzeće je imalo 48 odeljenja: predionica pamuka s radionicama za mešanje i sortiranje sirovina, belionica, farbarnica, štamparija, češljaonica, uređaj za tkanje svile, štirkarnica, magacini, sušionice, filternice, trpezarija za radnike, zgrada za stanovanje itd.</s><s>U krugu su se nalazili i kuća za portira, direkcija i kancelarije, kotlarnica sa visokim dimnjakom, četiri stana za Direkciju, 23 stana za činovnike i majstore i baraka za radnike.</s><s>Fabrička kapija se nalazila preko puta železničke stanice Beograd-Klanica (Beograd-Dunav).</s>

<s>Fabriku 1924. preuzima društvo Jugoslovenske tekstilne tvornice "Mautner" iz Zagreba, preduzeće menja ime u "Beogradska tekstilna industrija a. d.".</s><s>Novi dvospratni objekt predionice ka Knez Miletinoj je podignut 1928.</s><s>U vreme ekonomske krize, 1930, vlasništvo preuzima "Jugočeška" iz Kranja (→ slika kranjske fabrike, posleratna "Iskra", s elektrotehničkom delatnošću).</s>

<s>Fabrika je s godinama modernizovana i širena, postala je jedna od najvećih na Balkanu.</s><s>Za sirovinu je koristila domaći pamuk iz Južne Srbije (Makedonije).</s><s>Proizvedeni artikli su bili materijal za radničku odeću, srpsko platno, tkanina od veštačke svile, polusvilena tkanina za ženske haljine, pamučna ćebad, ameriken platno za vojsku itd.</s><s>Od 1935. tu je i sanitetsko odeljenje koje je proizvodilo vatu, hidrofilnu gazu i zavoje.</s><s>Proizvodi su se dobro prodavali, tako da je potisnuta roba iz Nemačke i Čehoslovačke.</s>

<s>Nakon jedne provale oblaka u julu 1939, fabrika je imala 800.000 dinara štete od poplave.</s>

<s>Beogradska tekstilna industrija je nastavila s istom proizvodnom delatnošću i nakon Drugog svetskog rata.</s><s>Spajanjem sa delom tekstilne industrije "Danubius" iz Zemuna i tekstilnom industrijom Milosava Milovanovića i Srdanović i komp. nastaje fabrika "Staljingrad", koja ubrzo menja ime u "Beograd" i na kraju "Beogradski pamučni kombinat".</s><s>Tehnološki proces je vremenom modernizovan, predionica iz 1928. je nadograđena, podignuti su i neki novi objekti, ali jezgro i struktura kompleksa su oni iz 1920-tih.</s><s>Očuvanost kompleksa ga čini jednim od najznačajnijih predstavnika industrijskog nasleđa grada.</s>

<s>Kraj 
Vreme sankcija 1990-tih je pogodilo i ovo preduzeće, poslovalo je sa velikim gubicima.</s><s>Radnici nisu dobijali plate od aprila 1998., tako da je u decembru 2001. započet stečajni postupak, a radnici su mesec dana kasnije dobili radne knjižice.</s>

<s>Kombinat je u februaru 2004. kupila kompanija “Astra simit” pod kontrolom Bogoljuba Karića, na licitaciji za blizu 465 miliona dinara.</s><s>U avgustu 2006. ga je od "Astra simita" kupio “Invej d.o.o.” Predraga Rankovića Peconija, koji je zatim u januaru 2007. prodao 50% udela “Delti M” za 15,2 miliona evra, a ostatak “Vanityju” tri meseca kasnije, za 7,3 miliona evra.</s><s>Procena ukupne vrednosti nekretnina “Pamučnog kombinata” koju je napravio nezavisni veštak iznosila je 11,1 milion evra.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura
 Саша Михајлов, Настанак и развој индустријске зоне на десној обали Дунава у Београду од краја 19. до средине 20. века, Београдско наслеђе, стр. 106-8 (pristupljeno 9. 2. 2016.)</s>

<s>Nastanci 1906.</s><s>Prestanci 2001.</s><s>Bivše srpske kompanije
Tekstilna industrija
Kompanije u Beogradu
Istorija Beograda</s>

