Kamena ploča sa japodskim konjanicima iz Založja
<s>Kamena ploča sa japodskim konjanicima iz Založja  kod Bihaća, Bosna i Hercegovina, je arheološki nalaz u sekundarnom položaju, iz I-II stoljeća naše ere, kada su se i ovi predjeli nalazili u sastavu Rimskog carstva.</s>

<s>Selo Založje nalazi se 6 km sjeveroistočno od Bihaća.</s><s>Na lokalitetu Taločke njive, otkrivena je 1954. god srednjovjekovna crkva sa ukopanim grobovima u podu.</s><s>Jedan od grobova bio je pokriven kamenom pločom od bihacita s urezanim prikazom japodskih konjanika.</s><s>Mišljenja se svode na pretpostavke o ploči kao dijelu velike urne, sa više sahrana spaljenih pokojnika u zemaljanim posudama, ili o sarkofagu za smještaj tijela pokojnika (obzirom na preostale predstave na uskim bočnim površinama).</s>

<s>Opis 
Ploča je od lapora, lokalnog kamena bihacita, dimenzija 1.94x0.74x0.1 m. Prvobitno je bila debela najmanje 0,15 m, što se vidi po gotovo prepolovljenim predstavama na njima.</s><s>Figuralne urezane predstave nalaze se na dužoj površini, a ostaci predstave na obje uske bočne površine.</s>

<s>Na gornjoj površini ploče prikazano je pet konjanika koji jašu u redu jedan za drugim, okrenuti na desnu stranu.</s><s>Scena je veoma slična reljefnoj predstavi konjanika u profilu na lijevo na jednoj kamenoj bazi iz Atine.</s><s>Scena konjanika je uokvirena urezanom crtom.</s><s>Sa donje strane je ispod okvira uokvireno polje popunjeno neprekidnim ornamentom rombova, koji po strukturi sliči meandru.</s>

<s>Na desnoj bočnoj strani prikazana je uspravljena životinja, koja je slična panteru, (ili lavici).</s><s>Te se životinje javljaju u položaju sa podignutim prednjim šapama i glavom okrenutom unazad, obično u heraldičkim grupama s nekom predstavom u sredini.</s><s>Pod orijentalnim utcajima nastale su u Grčkoj i Etruriji, obično u apotropejskom značenju i većinom predstavljaju simbolične čuvare groba.</s><s>Na lijevoj bočnoj strani su dvije slike.</s><s>Na donjoj je ihtifalična muška figura vojnika sa istom kapom kakvu imaju i konjanici.</s><s>U gornjem dijelu, odvojenom linijom, ostao je dio urezanog prikaza stražnjeg dijela neke životinje, vjerovatno pantera.</s><s>Scene na bočnim stranama su dio glavne scene, povorke koja se kreće s lijeva na desno od posmatrača.</s><s>Na čelu joj je ihtifaličan ratnik kao vođa, sa istaknutim phalosom, a na začelju panter koji se osvrće unazad.</s>

<s>U prikazima na ploči zapažaju se uticaji grčke arhajske umjetnosti, umjetnosti venetskih situla i latenski uticaji.</s><s>Arhajski utjecaj očituje se na ornamentiranom nizu rombova i prikazu konjske grive na arhajskim vazama.</s><s>Predstava ithifaličnog ratnika i pantera na ostacima užih strana ulomka iz Založja dovodi se u vezu sa grčkim božanstvima Dionisom i Priapom u rimsko doba, a figura ratnika potječe iz prahistorijskih kultnih shvatanja Japoda.</s><s>Isticanje phalosa zastupljeno je među japodskim objektima na nekim terakotama, na bronzanim privjescima, a javlja se i na pojasnoj pločici s realističnom figurom ratnika.</s><s>Većina tih objekata, vjerovatno, stoji u vezi s kultom plodnosti, dok bi se za figuru na ulomku iz Založja moglo prije razmišljati o prikazu borca ili pobjednika.</s>

<s>Nacionalni spomenik 
Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 6. do 12. maja 2003. godine u Sarajevu, donijela je odluku da se kamena ploča proglasi za nacionalni spomenik BiH.</s><s>Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Martin Cherry, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo i Tina Wik.</s><s>Sada je u vlasništvu regionalnog Muzeja Unsko-sanskog kantona u Bihaću.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Japodi
Nacionalni spomenici u Bihaću
Arheološka nalazišta u Bihaću</s>

