Hafez al-Asad
<s>Hafez al-Asad (6. listopada 1930. – 10. lipnja 2000.), sirijski državnik, premijer Sirije od 1970. do 1971. i predsjednik Sirije od 1971. do 2000. godine.</s>

<s>Asad je bio na vlasti gotovo tri desetljeća, duže od bilo koga ranije u Siriji.</s><s>Prije no što je došao na vlast, u Siriji je bilo mnogo državnih udara i protu-udara, dok je Asad uspostavio stabilnu i centralizirnu vlast, pretvarajući tako Siriju iz vrlo slabe i ranjive u jaku, stabilnu državu.</s><s>Štoviše, Asad je pretvorio Siriju iz objekta susjednih zemalja u regionalnu silu, utječući na mnoge države u susjedstvu, regiji i šire.</s><s>Njegova je vladavina donijela i unutarnje promjene, Ustav iz 1973. godine, koji je jamčio ženama jednak položaj u društvu.</s><s>Asad također ulaže trud u industrijalizaciju, a otvara Siriju i stranome tržištu.</s><s>Za njegove vladavine otkrivena je nafta, a dio prihoda se počinje ulagati u infrastrukturu, obrazovanje, zdravstvo, pismenost i urbanu gradnju.</s>

<s>Biografija</s>

<s>Rani život i karijera 
Asad je rođen u siromašnoj alavitskoj obitelji na sjeveru Sirije u selu Kardaha.</s><s>Kao tinejdžer je postao član Baasističke stranke koju je karakterizirao panarabizam i socijalizam.</s><s>Bio je odličan učenik i dobio je mnogo pohvala, a istovremeno je postao vrlo važan u stranci.</s><s>Pridružuje se Sirijskom bojnom zrakoplovstvu koje je, kada se on pridružio 1950. godine, bilo tek u začeću.</s><s>Pokazao se kao vrstan pilot.</s>

<s>Još kao časnik zrakoplovstva, postao je članom vodstva baasističke frakcije u vojsci.</s><s>Postaje ministar obrane nakon baasističkog državnog udara 1966. godine.</s><s>Kao ministar obrane izgrađuje snažnu bazu koja će mu pomoći da kasnije postane predsjednik.</s><s>S ciljem da postane predsjednik, počinje raditi na dobivanju podrške od strane većinskih sunita.</s><s>U studenome 1970. godine imenovan je predsjednikom vlade, a u veljači 1972. godine napušta vojsku.</s><s>Kao predsjednik vlade sazvao je Sirijski parlament, a s ciljem da pokaže demokratičnost, uklapa više nacionalističkih i socijalističkih stranaka pod jednu krovnu organizaciju, Narodnu naprednu frontu.</s><s>Ta ista fronta ga nominira za jedinog predsjedničkog kandidata, a u ožujku 1971. godine, na referendumu je postao i predsjednik s 99% glasova.</s>

<s>Predsjedništvo 
Asad priključuje Siriju Federaciji Arapskih Republika u siječnju 1972. godine, zajedno s Egiptom i Libijom.</s><s>U sklopu te Federacije, ratuje zajedno s Egiptom u ratu protiv Izraela 1973. godine, za vrijeme kojega je Sirijska vojska znatno osnažena i povećana.</s><s>No, Egipat biva poražen i sklapa mir s Izraelom, što Asadu, kao arapskom nacionalistu, ne ide pod ruku, te se okreće zemljama u regiji s ciljem da osnaži arapski položaj i postavi Siriju kao vodeću arapsku državu.</s><s>U početku uspijeva ostvariti dobre veze s Irakom, Jordanom i Palestinskom oslobodilačkom organizacijom, no te veze su se izjalovile nakon što je Irak pretendirao za vodećim položajem i nakon što je Jordan postao blizak Izraelu.</s><s>Asad je također uključio Siriju u Libanonski građanski rat, gdje je ostvario uspjeh ostavivši visok utjecaj Sirije u toj državi.</s><s>Nakon Islamske revolucije u Iranu, Asad se počinje zbližavati s Teheranom, vidjevši u Iranu velikog strateškog saveznika protiv regionalnih suparnika.</s><s>Sirija je 1980-ih bila među rijetkim državama koje su podržavale Iran tokom rata protiv Iraka.</s>

<s>Najveći domaći neprijatelj Asada bila je organizacija Muslimansko bratstvo.</s><s>Ta ista organizacija se protivila Asadovom Ustavu iz 1973. godine koji je jamčio jednakost žena u društvu i dopuštao pripadnicima bilo koje vjere da postanu predsjednici Sirije.</s><s>Nakon žestokog prosvjeda Muslimanskog bratstva, Asad ipak pristaje na uvjet da predsjednik mora biti musliman, no kritizira "primitivno shvaćanje islama".</s><s>Godine 1982.</s><s>Muslimanska braća dižu pobunu protiv Asada.</s><s>Ustanak je na kraju ugušen u njegovom žarištu Hami, a Muslimansko bratstvo je bilo pod snažnom represijom.</s>

<s>Smrt i pogreb 
Asad je umro od srčanog udara u lipnju 2000. godine.</s><s>Pokopan je u rodnom mjestu.</s>

<s>Sirijski političari
Predsjednici Sirije
Premijeri Sirije
Pučisti</s>

