Logor Luka
<s>Logor "Luka" je bio koncentracioni logor za zatvaranje i mučenje bošnjačkog i hrvatskog stanovništva, sa područja općine Brčko tokom 1992. godine za vrijeme rata u BiH.</s>

<s>Logor su organizirale lokalne vlasti tokom maja 1992. godine, nakon nasilnog preuzimanja vlasti u općini Brčko od strane Srpske demokratske stranke.</s><s>Organizirana je sistematska kampanja zatvaranja i protjerivanja nesrpskog stanovništva Brčkog, a njihova imovina je pljačkana i uništavana.</s>

<s>Logor je bio dio organiziranog sistema deportacije, zatvaranja bošnjačkog i hrvatskog stanovništva tokom 1992. godine.</s><s>Na teritoriju općine Brčko, uz logor "Luka", djelovalo je više sličnih mjesta mučilišta i stratišta poput DTV Partizan, Hotel Posavina, Zgrada Sekretarijata unutrasnjih poslova u Brckom, kafana Westfalija, Hotel Galeb, Laser autodepo.</s>

<s>Logor je zatvoren u augustu 1992, nakon što je Međunarodni crveni križ najavio inspekciju.</s><s>Zbog stranaca sve prostorije su okrečene, dvorište oprano, a zarobljenici prebačeni u Batkoviće kod Bijeljine.</s>

<s>Suđenja 
Za ratne zločine u Brčkom, pred ICTY u Den Haagu suđeno je Slobodanu Miloševiću, Vojislavu Šešelju, Radovanu Karadžiću, Biljani Plavšić, Momčilu Krajišniku, Goranu Jelisiću i Ranku Češiću.</s><s>Goran Jelisić je osuđen na 40, Ranko Češić na 18, Momčilo Krajišnik na 27 (Žalbeno vijeće smanjilo je kaznu na 20) i Biljana Plavšić na 11 godina zatvora.</s><s>Svi su oslobođeni optužbe za genocid i osuđeni za zločin protiv čovječnosti, unatoč činjenici da su imali namjeru djelimičnog uništenja nacionalne grupe Bošnjaka i Hrvata, odnosno da su (Jelisić i Češić) počinili mnogobrojna ubistva zatočenika sa genocidnom namjerom.</s><s>U slučaju Jelisića, Sudsko vijeće je donijelo presudu da nije kriv za genocid bez saslušanja odbrane i završnih riječi tužitelja i branitelja.</s>

<s>Raspravno sudsko vijeće ICTY potvrdilo je u junu 2004.</s><s>Slobodanu Miloševiću genocidnu namjeru i postojanje plana da se unište Bošnjaci kao nacionalna grupa, pored mnogih gradova, i u Brčkom.</s><s>Ovo sudsko vijeće je zaključilo da „postoji dovoljno dokaza da je u Brčkom izvršen genocid“.</s><s>Slobodan Milošević nije dočekao konačnu presudu, jer je preminuo 11. marta 2006, čime je istog dana i okončan sudski postupak.</s>

<s>Tužilaštvo BiH je 2015. podiglo je do sada najopsežniju optužnicu za ratne zločine na području Brčkog protiv Đorđa Ristanića, ratnog opštinskog načelnika Brčkog, kojom su obuvaćeni zločini počinjeni nad više stotina osoba tokom rata.</s><s>Ristanić je optužen za ratne zločine počinjene nad više stotina žrtava bošnjačke i hrvatske nacionalnosti, uglavnom iz naselja Centar, Kolobara, Dizdaruša, Klanac, Mujkići, Meraje, Rosulje, Grčica, Novo Brčko, naselje „Š“, i drugih dijelova grada pretežno nastanjenih Bošnjacima i Hrvatima, koje su početkom mjeseca maja 1992. godine, nezakonito uhapšene i zatočene u više logora i objekata za zatočenje na području Brčkog.</s>

<s>2016.</s><s>Udruženje za društvena istraživanja i komunikacije je objavilo dokumente presuda sudova u BiH koji su presudili ratnim zločincima za ratne zločine počinjene 90-tih u Brčkom.</s><s>Ovo je prva knjiga u okviru koje se nalazi ukupno 14 presuda za ratne zločine koji su počinjeni nad civilnim stanovništvom u prijeratnoj opštini Brčko.</s><s>Među dokumentima su i dokumenti o ratnim zločincima logora Luka</s>

<s>Koordinator Udruženja za društvena istraživanja i komunikacije Edvin Kanka Ćudić je tom prilikom izjavio: "Zabrinjavajuća je činjenica da je pravosuđe Brčko distrikta donosilo jako niske kazne za sve tri konfesije.</s><s>Treba uzeti u obzir da su neki predmeti, koji su trebali biti suđeni za ratne zločine, prebacivani u sistem krivičnog djela ubistva.</s><s>Ovo je, nakon 20 godina poslije rata u Bosni i Hercegovini, prva publikacija koja tretira sve tri konfesije, odnosno sva tri naroda koja su optužena za ratne zločine u ovom gradu"</s>

<s>Serija fotografija egzekucije 
Povodom poznate serije fotografija na kojima je prikazana egzekucija Huseina Krše i Hajrudina Muzurovića, a koje su napravljene u Zanatskom centru u Brčkom, a bile su dio optužnice protiv Gorana Jelisića, Edvin Kanka Ćudić je 2014. izjavio:</s>

<s>Stojanović je snimio cijeli niz fotografija, od dovođenja zatočenika do njegovih leđa na cesti.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze 
 Goran Jelisić optužnica 
 Oni žive u mome gradu</s>

<s>Rat u Bosni i Hercegovini
Koncentracijski logori
Zločini u ratovima u bivšoj Jugoslaviji</s>

