Germanodactylus
<s>Germanodactylus ("njemački prst") je rod pterosaura pterodaktiloida iz skupine Dsungaripteroidea, koji su pronađeni u kasnojurskim stijenama u Njemačkoj, uključujući i u solnhofenskom krečnjaku.</s><s>Dugo se smatralo da njegovi primjerci pripadaju rodu Pterodactylus.</s><s>Njegova karakteristična osobina je kresta na glavi.</s>

<s>Opis</s>

<s>Germanodactylus je bio otprilike iste veličine i težine kao gavran.</s><s>G. cristatus je imao raspon krila od 0,98 m i lubanju dužine 13 cm, dok je G. rhamphastinus bio malo veći, sa rasponom krila od 1,08 m i dužinom lubanje od 21 cm.</s>

<s>Kresta na glavi 
Germanodactylus je poznat po svojoj kresti na glavi, koja je imala koštani dio (nizak greben koji se protezao po središnjoj liniji lubanje) i dio od mekog tkiva, koji je bio više nego dvostruko viši.</s><s>Koštani dio ne proteže se toliko daleko uz lubanju kod G. cristatus kao kod G. rhamphastinus.</s><s>Dio od mekog tkiva isprva nije bio poznat, a prvi ga je opisao S. Christopher Bennett tek 2002. godine.</s><s>Vjerovatno se sastojao od okoštalog epiderma.</s><s>Germanodactylus je prvi rod za koji se zna da je posjedovao meki dio kreste, ali su slične strukture vjerovatno bile česte među pterosaurima.</s><s>Sada je poznato da su takve kreste bile mnogo češće među pripadnicima Pterosauria.</s><s>Od do sada poznatih pterosaura, najprimitivnija forma sa takvom krestom je Austriadactylus, a najnaprednije su Hamipterus i Tapejara.</s><s>Darwinopterus i Cuspicephalus također posjeduju kreste od "vlaknaste" kosti, pokazujući da je ta osobina homologija, a ne homoplazija.</s>

<s>Klasifikacija 
Ovaj rod je nespecijaliziran u odnosu na kredske pterosaure i svrstavan je na različite pozicije unutar Pterosauria.</s><s>Yang Zhongjian, koji mu je dao naziv, dao mu je vlastitu porodicu Germanodactylidae.</s><s>Bennett je uključio taj rod u porodicu Pterodactylidae, a Alexander W.A. Kellner je u svojoj filogenetskoj analizi iz 2003. zaključio da je u srodstvu sa rodom Pterodactylus.</s><s>David M. Unwin je, s druge strane, više naginjao tome da je on primitivan pripadnik Dsungaripteroidea, grupe koja je evoluirala u specijalizirane lovce na školjke.</s><s>Maisch i koautori smatrali su rod Germanodactylus parafiletičnim, što znači da njegove dvije vrste nisu bile kongenerične.</s><s>Naziv "Daitingopterus" koristio se za "G. rhamphastinus" u jednoj tabeli, ali pravila ICZN-a nisu ispoštovana, zbog čega je taj novi naziv bio nomen nudum.</s><s>Međutim, Maisch i koautori svrstali su obije vrste roda Germanodactylus u Dsungaripteroidea, za razliku od Unwina.</s><s>Vidovic i Martill u svojoj kladističkoj analizi nisu samo smatrali sadržaj roda Germanodactylus parafiletičnim, već i da su te dvije vrste sasvim različite.</s><s>G. cristatus se smatrao sestrinskim taksonom Dsungaripteroidea i Azhdarchoidea, dok je "G. rhamphastinus" bio sestrinski takson grupe koju su zvali Aurorazhdarchidae.</s><s>Vidovic i Martill nisu predložili novi naziv za "G. rhamphastinus", ali su predložili da bi mogao predstavljati odraslu jedinku Diopecephalusa, ukoliko bi se taj rod ikada pokazao važećim.</s>

<s>Historija 
G. cristatus se zasniva na primjerku BSP 1892.</s><s>IV.1, iz solnhofenskog krečnjaka u Eichstättu, Njemačka.</s><s>Plieninger ga je 1901. isprva opisao kao primjerak vrste Pterodactylus kochi, a Carl Wiman mu je 1925. dao njegov trenutni naziv vrste, koji na latinskom znači "sa krestom".</s><s>Yang Zhongjian 1964. je ustvrdio da zaslužuje vlastiti rod.</s><s>Druga vrsta, G. ramphastinus (koju je Christian Erich Hermann von Meyer 1858. slučajno promijenio u rhamphastinus), nazvana je zasebnom vrstom dugo prije G. cristatus, a Johann Andreas Wagner ju je 1851. opisao kao vrstu sada neprihvaćenog roda Ornithocephalus.</s><s>Naziv vrste, ramphastinos, odnosi se na tukana na grčkom.</s><s>Zasniva se na primjerku BSP AS.</s><s>I.745, skeletu iz malo mlađeg mörnsheimerskog krečnjaka u Daitingu, Njemačka.</s><s>Peter Wellnhofer ga je 1970. priključio rodu Germanodactylus, iako su Maisch i koautori sugerirali da on zaslužuje zaseban rod, "Daitingopterus".</s><s>David M. Unwin je tom rodu također priključio različite kosti udova i pršljenove iz malo starije kimmeridgenske gline u Dorsetu, Engleska; ti ostaci tada su proglašeni najranijom pojavom kratkorepih pterosaura u fosilnom zapisu.</s>

<s>Bennett je 1996. sugerirao da Germanodactylus predstavlja odrasle jedinke roda Pterodactylus, ali su naknadna istraživanja to odbacila, među njima i njegovo vlastito.</s><s>Bennettova ponovna procjena roda Germanodactylus 2006. pokazala je da su obije vrste važeće i da spadaju u taj rod, pri čemu je G. cristatus poznat iz četiri primjerka uključujući dva mladunca, a G. rhamphastinus iz dva primjerka.</s><s>Taj rod razlikuje se od ostalih pterosaura po kombinaciji osobina uključujući jako zašiljen vrh čeljusti, 4-5 premaksilarnih zuba i 8-12 maksilarnih po strani u gornjoj čeljusti, krupnim maksilarnim zubima koji se, za razliku od Pterodactylusovih, ne smanjuju prema stražnjem dijelu čeljusti, nazo-antorbitalnim otvorima dvostruko većim od dužine očne duplje i različitim razlikama u proporciji.</s><s>G. cristatus se od G. rhampastinus razlikuje po tome što nema zube na vrhu čeljusti i ima manje zuba (~13 sa svake strane gornje čeljusti i ~12 u donjoj nasuprot 16 u gornjoj i 15 u donjoj sa svake strane kod G. rhamphastinus).</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske poveznice 
 Restauracija G. rhamphastinus na The Grave Yard</s>

<s>Pterodaktiloidi</s>

