Camarón de la Isla
<s>El Camarón de la Isla  (pravim imenom José Monge Cruz Cádiz, 5. prosinca 1950. — 2. srpnja 1992.) bio je poznati španjolski pjevač romskog podrijetla.</s>

<s>Rođen je u naselju San-Fernando u gradu Cádizu u Španjolskoj.</s><s>Još u djetinjstvu odrastao je u flamenco okruženju.</s><s>Otac mu je radio u kovačkoj radionici a majka je pravila korpe.</s><s>Dječak José je zbog svoje mršavosti i svoje plave kose dobio nadimak Camarón, što na španjolskom jeziku znači račić.</s><s>Ostatak imena "de la isla" asocira na rodno mjesto pjevača San Fernando, koje je poznato pod nazivom "otok".</s>

<s>Prerana smrt njegovog oca uzrokovala je ekonomske probleme u obitelji Joséa Monge, kada on, iako tek desetogodišnjak, počinje pjevati po ugostiteljskim objektima po San Fernandu da bi zaradio novac.</s><s>Kao dvanaestogodišnjak dobio je prvu nagradu na flamenco natjecanju u Montilli a kada kao šesnaestogodišnjak kada dobiva prestižnu nagradu na festivalu Mairena del Alcor, u pokrajini Sevilla odlučuje se do kraja posvetiti zanimanju pjevača flamenca.</s>

<s>Odlazi u Madrid kao član flamenco sastava Miguel de los Reyes i Dolores Vargas.</s><s>Pjevao je u najpoznatiem flamenco baru u Madridu,  "Torres Bermejas", gdje je upoznao gitaristu  Paca de Lucíu, s kojim je surađivao na objavljenim albumima u periodu od 1969. do 1977.</s><s>Svoj najpoznatiji album "La leyenda del tiempo" objavljuje 1979., na kojem unosi novi zvuk u flamenco glazbu mješajući je s jazzom i rock and rollom.</s><s>Tijekom svoje karijere objavio je 19 albuma, među kojima je "Soy gitano" (Ciganin sam) 1989. godine, koji je najprodavaniji album flamenco glazbe u povijesti.</s><s>Svoj zadnji album objavio je 1992. godine a iste godine umire u 41. godini života.</s>

<s>Španski muzičari</s>

