Vodenica u Budošima
<s>Vodenica u Budošima nalazi se na području opštine Trebinje, Bosna i Hercegovina.</s><s>Ovaj mlin je primjer narodne arhitekture i proglašen je za Nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.</s>

<s>Mlin u Budošima je sagradio Jovo Tadić 1903. godine.</s><s>Porodica Tadić i danas je u posjedu kupoprodajnih tapija za zemlju, koje su uglavnom na turskom jeziku.</s><s>U ovom mlinu mljelo se žito iz svih okolnih sela: Jasena, Moska, Cibrijana, iz Dubočana, Donjeg i Gornjeg Vrbna, Necvijeća, a nekada i iz udaljenijih krajeva.</s><s>Mlin je radio sve do kraja posljednjeg rata u Bosni i Hercegovini.</s><s>Nakon toga se srušio krov, ali je kamen koji je pod pritiskom vode mljeo žito još uvijek u dobrom stanju.</s><s>Dotjeran je iz gatačkog sela Izgori na dva para volova.</s>

<s>Mlin je bio pokriven kamenom koji je ručno klesan.</s><s>Uslijed velikog sniježnog nevremena stari krov je popustio  i urušio se.</s><s>Nikakva restauracija nije preduzeta.</s><s>U blizini mlina izgrađena je polukružna ustava (brana), potporni zid za vještačku akumulaciju koji ni danas ne pušta vodu.</s><s>Brana je izgrađena kako bi osigurala rad mlina u periodu niskog vodostaja.</s><s>Kako se voda više ne ispušta, jer vodenica nije u upoterebi, ostavlja utisak baruštine.</s>

<s>Za mljevenje žita uzimao se takozvani „ujam“, na stotinu kilograma žita – pet kilograma ujma, a za sat vremena se mljelo tih stotinu kilograma.</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjski linkovi</s>

<s>Nacionalni spomenici u Trebinju</s>

