Franjo Gregurić
<s>Franjo Gregurić (Lobor, 12. listopada 1939.), hrvatski političar, treći predsjednik Vlade Republike Hrvatske.</s>

<s>Životopis 
Rođen u zagorskom selu Lobor.</s><s>Završio je srednju tehničku školu u Zagrebu, a zatim diplomirao na Tehničkom fakultetu Sveučilišta u Zagrebu.</s><s>Radno iskustvo gradio je u hkmijskoj fabrici „Radonja“ iz Siska, kao i „Kromos“ iz Zagrebu u kojoj je napredovao do pozicije tehničkog direktora.</s><s>Posle prelazi u veliko državno poduzeće „Astra“ iz Zagreba na visoku funkciju.</s><s>U to vreme Astra je izvozla u Sovjetski Savez tako da je neko vrijeme radio i u Moskvi.</s>

<s>Poslije prvih višestranačkih izbora 1990. godine ulazi u politiku kao član Hrvatske demokratske zajednice.</s><s>U drugoj hrvatskoj vladi, u kabinetu Josipa Manolića, bio je potpredsjednik Vlade od 8. studenog 1990. godine kada je zamijenio Matu Babića.</s><s>Predshednik Republike Hrvatske Franjo Tuđman postavio ga je za trećeg hrvatskog premijera 17. srpnja 1991. godine.</s><s>Na funkciji je ostao do izbora za Sabor 1992. godine.</s>

<s>Kad je preuzeo dužnost predsjednika Vlade, Hrvatska se nalazila u teškoj situaciji.</s><s>Iako je 25. lipnja 1991. donijela Ustavnu odluku o samostalnosti i suverenosti, Hrvatska je odgodila njene pravne učinke zbog tromjesečnog moratorijuma međunarodne zajednice, stoga nije bila međunarodno priznata kao samostalna država.</s><s>U Krajini su izbili nemiri pobunjenih Srba.</s><s>Nekoliko tjedana  kasnije, posle nekoliko neuspeha još neiskusne Hrvatske vojske, u Vladu su ušli i članovi drugih političkih stranaka zastupljenih u Hrvatskom saboru (osim Hrvatske stranke prava).</s><s>Ta Vlada kasnije je bila poznata i kao Vlada demokratskog jedinstva.</s>

<s>Za vreme mandata Gregurićem vlade, Hrvatska je se osamostalila, odlukom Sabora od 8. listopada 1991., a 15. siječnja 1992. godine priznata je i od strane međunarodne zajednice.</s><s>U veljači 1992., Vlada nacionalnog jedinstva počela se raspadati.</s><s>Najprije ju je napustio Dražen Budiša, predsjednik Hrvatske socijalno-liberalne stranke, iz protesta što je Vlada ponudila autonomiju krajinskim Srbima, a za uzvrat je tražila njihovo priznanje hrvatskog suvereniteta.</s><s>Budišinu odluku slijedili su i predstavnici drugih stranaka osim HDZ-a.</s><s>Do kraja njegovog mandata Gregurićevu Vladu ponovo su popunili ministri iz HDZ-a.</s>

<s>Nakon drugih parlamentarnih izbora 1992. godine postao je zastuopnik u Saboru.</s><s>Na izborima 1995. ponovo je izabran u Sabor.</s><s>Bio je i savjetnik predsjednika Franje Tuđmana za gospodarstvo od 1993. do 1995. godine.</s>

<s>Bio je predsjednik Hrvatske vatrogasne zajednice od 1993. do 2000. godine.</s><s>Od 1995. do 1999. bio je član nadzornog odbora Sladorane iz Županje i zajmenik predsjednika nadzornog odbora Industrije nafte (INA) iz Zagreba.</s><s>Od 2008. godine član je nadzornog odbora Evropetrola iz Rijeke.</s><s>U srpnju 2004. godine izabran je za predsjednika nadzornog odbora Elka kabeli iz Zagreba.</s><s>Od 2008. godine član a od svibnja 2010. predsjednik je nadzornog odbora Instituta IGH iz Zagreba.</s>

<s>Oženio je Jozefinu s kojom ima dvoje djece.</s><s>Kći Sanja bila je u braku sa Zlatkom Matešom, petim hrvatskim premijerom.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Hrvatski političari
Članovi Hrvatske demokratske zajednice</s>

