Hunyadi
<s>Hunyadi je mađarska aristokratska porodica kumanskog i mađariziranog vlaškog podrijetla.</s>

<s>Historija
Izvori svjedoče da je porodica Hunyadi, kao i mnoga druga mađarska vlastela, imala pravoslavne potomke, župane ili bojare koji su prelaskom na katoličanstvo i mađarski jezik postali ispáni.</s><s>Prvi poznati član je Şerban (možda sin izvjesnog Costeae) koji se navodi u grofoviji Hunyad u Transilvaniji, današnja oblast Deve u dolini rijeke Mureșa.</s><s>Şerbanov sin Vajk je prihvatio prvo ime László, mađarski oblik Vladislava, kada je prešao na katoličanstvo.</s><s>Kralj Sigismund ga je 1409. oplemenio i darovao ga dvorcem u današnjoj Hunedoari uz počasni naslov «dvorskog viteza» (miles aulicus).</s><s>Njegov sin je bio Janoš Hunyadi, u ranim godinama služio kao vojni zapovjednik porodice Visconti pa uz podršku Vladislavu – kralju Poljske, Litve, Mađarske i Hrvatske – postao vojvoda Transilvanije (1439.) i župan Székelja.</s><s>Od 1438. do svoje smrti u godini 1456. je predvodio kršćanske savezne armije u teškim borbama protiv Turaka, uglavnom protiv sultana Murata II. i mladog Mehmeda II. koji su tada naglo širili svoj teritorij po Balkanu i Panoniji.</s><s>Janoš je im naveo značajne štete s pobjedama u brojnim bitkama (Smederevo 1441, Sibiu 1442), koje su unazadile turski val, ali je kontranapadni pohod katastrofno propao u Varni (1444).</s><s>Potom, Janoš Hunyadi je postao regent kraljevine Ugarske, ali je se odrekao tog položaja 1453.</s><s>Nekoliko godina kasnije je odbio turski napad na Beograd (1456).</s><s>Poslije smrti Ladislava V. od Habsburga, kruna svetog Stjepana je dodijeljena Janošovom sinu Matiji (1458).</s><s>Vrativši se u Ugarsku nakon godina zatočeništva u Češkoj, Matija Korvin je se morao dugo boriti protiv mađarskog plemstva, svo na strani cara Friedricha III., da bi utvrdio svoj autoritet nad Mađarskoj.</s><s>Nakon što je uklonio unutarnje nerede, krenuo je u pohod protiv Turaka prema jugu, porazivši ih u Bosni i zauzimajući tvrđavu Jaice (1463).</s><s>Potom je s papom Piom II. planirao jedan veliki križarski rat protiv Mehmeda II. ali su ga srednjoeuropske struje povukle u dinastijske borbe oko Češke, Poljske i na koncu i Carske krune u kojim su veliku ulogu odigrali Habsburgovci.</s><s>Nacrt za pohod protiv Turaka je propao a Matija, vladar mecena, je poslije svoje smrti (1490) ostavio duboki trag sa svojom društveno–kulturalnom obnovom kraljevine Mađarske, dovodivši iz Italije humanističku revoluciju u Budim.</s>

<s>Poslije njega mađarsko plemstvo je izglasalo kralja Vladislava II.</s><s>Jagelonca u nadi da će se spajanjem kraljevstava Češke, Mađarske i Poljske pod jednom osobom moći uspostaviti velika država koja bi se mogla učinkovito suprotstaviti Turcima.</s><s>No to će se pokazati kao zabluda jer je će se Vladislav pokazati kao politički slab i neodlučan kralj, a poraženi Ivaniš Korvin, sin u kojeg je Matija pretočio velike nade i napore, je dobio krunu Bosne i Slavonije, pa nešto kasnije je imenovan banom Hrvatske kako bi Vladislav Jagelonac smirio mađarsko unutarnje političko stanje.</s><s>Ivaniš je pretrpio dosta poniženja od strane krune, ali kada je car Maksimilijan I. napao na Mađarsku (1491), on je ipak pokazao svoju odanost kruni i boreći se vratio Vladislavu tri tvrđave (Požun, Komárom i Tata).</s><s>Od 1499. do 1502. je uspješno obranio Bosnu od Turaka, a iduće godine je pretendirao na mjesto nadora, ali je poražen zbog protivljenja jednog dijela plemstva.</s><s>Sa novog pohoda protiv Turaka vratio je se bolestan i umro u Krapini u oktobru 1504.</s><s>Njegova kćer Elizabeta je umrla sa dvanaest godina (1508.) a jedini sin Kristof sa šest (1505).</s><s>Imao je jednog trećeg sina, Matiju, koje umro u prvoj godini života.</s><s>Stoga dinastija Korvina odnosno Hunyadija je nestala 1508. godine.</s>

<s>Redoslijed
(0. 1.) Costea (?)
 (1. 1.) Şerban
 (1. 2.) Radol (?)
 (2. 1.) Radol
 (2. 2.) Magos
 (2. 3.) Vajk Oláh Hunyadi (fl.</s><s>1414–1419) & Erzsébet Morzsinai
 (3. 1.) Vajk
 (3. 2.) (kćer) & Ivan Székely od Szentgyörgyja
 (3. 3.) Clara (fl.</s><s>1450–1467) & Juraj Pongrác od Dengelega
 (3. 4.) Marina & Manzila od Argeșa
 (3. 5.) Hunyadi János (1419–1440), ban Severina
 (3. 6.) Hunyadi János (fl.</s><s>1407–1456) & Elizabeth Szilágyi
 (4. 1.) Ladislav Hunyadi (1431–1457)
 (4. 2.) Hunyadi Mátyás (1443–1490) & Elizabeta Celjska/Katarina iz Poděbradyja/Beatrica iz Napulja
 (5. 1.) Korvin János (1473–1504) & Beatrica Frankopan
 (6. 1.) Elisabeth Hunyadi (1496–1508)
 (6. 2.) Kristof Hunyadi 1499–1505)</s>

<s>Spoljašne veze 
  Stranica dvorca Hunyadi.</s><s>Pristupljeno 08. 08. 2022.</s><s>Dvorac Hunyadi u Temišvaru.</s><s>Pristupljeno 08. 08. 2022.</s>

<s>Bilješke</s>

<s>Izvori</s>

<s>Bibliografija</s>

<s></s>

<s>Historija Mađarske
Mađarske porodice
Vladarske dinastije</s>

