Bitka na Vukovom klancu
<s>Bitka na Vukovu Klancu se vodila koncem 1944. između partizanske i njemačke vojske na području današnje granice u blizini Neuma.</s><s>Ova je bitka bila najvažnija za oslobođenje Dubrovačkog područja i okolice.</s><s>Bitka za Vukov klanac vodila se na prostoru od Metkovića i rijeke Neretve na zapadu Pelješca sa Stonom na jugu i isključno Popovo polje na sjeveru.</s><s>U ovoj bitci sudjeluje glavnina 369. legionarske divizije "Vražja" - 369. i 370. puk, i 9. ustaška brigada, topništvo, tenkovi i druga motorizacija koja se izvlačila iz Dubrovnika.</s><s>Od jedinica 8. korpusa bila je samo 1. i 11. dalmatinska i grupa otočkih partizanskih odreda.</s><s>Ove je postrojbe s Pelješca pomagala jedna britanska baterija, a bilo je i nekih zračnih udara savezničkog zrakoplovstva.</s><s>Nijemci su u ovoj bitci postupno angažirali do 8.000 vojnika, oko 100 topovskih cijevi i 10 - 15 tenkova.</s><s>Naše snage su imale najviše 3.000 boraca.</s><s>Neprijatelj je bio nadmoćniji u ljudstvu i borbenoj tehnici.</s><s>Bitka za Vukov klanac počela je 15. listopada, a završila 23. listopada 1944., trajala je sedam dana, skoro sve u vrlo žestokoj, krajnje odsudnoj borbi u kojoj su se obostrano smjenjivali napadi i obrana, dok nije na kraju nadvladala kvaliteta i sposobnost 1. i 11. dalmatinske brigade 26. divizije, a poražena njemačka 369. divizija.</s>

<s>Oslobođenje Stona</s>

<s>Ston je bio jako utvrđen s mnoštvom bunkera, mina i žičane ograde.</s><s>Uvodne borbe počele su noću 14/15. listopada u obliku prepada na njemačke postrojbe ispred Stona.</s><s>Toga dana je savezničko zrakoplovstvo više puta tuklo Nijemce u Stonu, najviše raketirajući njemačke utvrde.</s><s>Podilaženje njemačkim položajima izvršeno je u sumrak 16. listopada, a ujutro rano počeo je opći napad.</s><s>Napad je bio snažan i dao je početne rezultate, ali je protivnik reagirao protunapadi- ma.</s><s>Ipak je izgubio prednje položaje i povukao se na crtu Mali Ston - Ston.</s><s>Tada mu je stigla jedna četa talijanskih fašista iz legije "San Marco".</s><s>S linije dostignute 17. listopada, narednog dana - 18. listopada, počeo je napad na Mali Ston i Ston.</s><s>Pod pritiskom snaga 11. brigade Nijemci i talijanski fašisti se povlače u Ston, jer su izgubili Mali Ston.</s><s>Započela je borba u gradu.</s><s>Naročito je otpor pružen sa srednjovjekovne tvrđave Korona.</s><s>Tijekom dana, sve kroz oštre borbe, 2. i 5. bataljun 11. brigade i 1. bataljun grupe južnodalmatinskih otočkih odreda probili su njemačku obranu i ušli u Ston.</s><s>Zaludna je bila njemačka obrana u tvrđavi Kaštel i Korona.</s><s>U popodnevnim satima 18. listopada Ston je potpuno slobodan.</s><s>Preostali dijelovi njemačke vojske i talijanskih fašista povukli su se prema Rudine i Doli, a onda na Oštrikovac.</s><s>U Stonu se predalo 250 njemačkih vojnika i 8 oficira.</s>

<s>Borba od Oštrikovca do Vukova klanca</s>

<s>Ujutro 19. listopada započela je oštra borba za Oštrikovac.</s><s>Uzalud su napadali 1. i 11. brigada, Oštrikovac nije zauzet.</s><s>Tada je po zapovijedi štaba 369. legionarske divizije od svih postrojbi na Oštrikovcu formirana Borbena grupa "Becker", jačine oko 4.000 vojnika.</s><s>Grupu su činili dijelovi 369. i 370. puka, 369. artiljerijskog puka 369. legionarske divizije, dijelovi 9. ustaške brigade i dijelovi 49. talijanske legije "San Marco".</s><s>Zadaća ove fašističke grupacije je bila da od Oštrikovca, preko Vukovog klanca i Metkovića otvore prolaz i razbiju 1. i 11. brigadu.</s><s>Krajnji cilj je bio da se povuku prema Metkoviću i Mostaru.</s><s>Njima je ususret imala iz Metkovića krenuti Borbena grupa "Kaen" koju su činili ostaci 3. bataljuna 370. puka.</s><s>Ojačani tenkovima oni su krenuli 19. listopada od Metkovića prema Vukovom klancu.</s><s>Pojava njemačkih snaga od Metkovića tražila je da se poruši cesta na mjestima koja su ranije napravili Nijemci za rušenje.</s><s>1. brigada se unaprijed pripremila za to i minirala cestu.</s><s>Na to su došli Nijemci od Metkovića, ali su njemački tenkovi zapaljeni i zaustavilo se nastupanje BG "Kaen", koja je sva uništena.</s><s>Istovremeno je od Oštrikovca krenula BG "Becker" u namjeri da se probije prema Metkoviću.</s><s>Vidjevši tu situaciju štab 26. divizije naredio je 1. brigadi da se izvuče s položaja prema Oštrikovcu i da se postavi lijevo i desno od prometnice Oštrikovac-Vukov klanac i bočnim udarima tuče njemačku BG "Becker".</s><s>Istovremeno se i 11. brigada imala postaviti bočno da s čela udara Nijemce u povlačenju.</s>

<s>Kapitulacija borbene grupe "Becker"</s>

<s>U ranim jutarnjim satima 21. listopada njemačka BG "Becker" krenula je u proboj kroz položaje 1. dalmatinske.</s><s>Istovremeno iz pravca Metkovića napadnuti su položaji 4. bataljuna koji je pridodat 1. brigadi.</s><s>Razvile su se oštre borbe u kojima je 4. bataljun uspješno odbijao neprijatelja.</s><s>Bojeći se da neće njemačke snage od Opuzena intervenirati tamo je poslat 4. bataljun.</s><s>Ostali bataljuni 1. brigade tukli su bočno po njemačkoj koloni koja se postupno kretala, kroz borbu, prema Vukovom klancu.</s><s>Na kraju dana spojile su se njemačke snage od Oštrikovca s onima iz Metkovića.</s><s>Borba se nastavila 22. listopada jer njemačka motorizacija nije mogla proći kroz Vukov klanac, gdje je cesta porušena.</s><s>Komandant BG "Becker" po svaku cijenu je namjeravao da izvuče borbenu tehniku i traži pomoć za opravku ceste.</s><s>Iz Metkovića je stigao jedan bataljun za opravku ceste, ali kada je stigao kod Vukovog klanca konstatirano je da za opravku treba najmanje 8 do 14 dana.</s><s>Ranjenici su nošeni na nosilima pored porušene ceste.</s><s>Tako je trajalo cijele noći 22/23. listopad.</s><s>Za to vrijeme 1. dalmatinska je stalno napadala i sužavala obruč oko njemačke BG "Becker".</s><s>U zoru 23- listopada 1944. njemačka BG "Becker" je prisiljena na kapitulaciju.</s><s>Od čitave kolone u Metković je stigla jedva jedna četvrtina njemačkih snaga.</s><s>Na poprištu bitke ostala je cjelokupna njemačka tehnika i oprema, djelomično uništena ili oštećena.</s>

<s>Uništena 369.</s><s>Vražija divizija</s>

<s>Za vrijeme borbi za Oštrikovac i do Vukovog klanca 13. hercegovačka brigada djelovala je sjeverno od željezničke pruge Gabela-Dubrovnik, na potezu Hutovo-Hrasno.</s><s>Ona je osiguravala bok 1. i 11. brigade od sjevera, ali nije sudjelovala u bitci za Vukov klanac.</s>

<s>U jutarnjim satima 23. listopada 1944. završena je bitka na prostoru Ston - Vukov klanac - Metković.</s><s>Prva i jedaesta brigada izvršile su dobiveni zadatak.</s><s>Gonjenje njemačkih snaga dolinom Neretve prema Mostaru preuzele su jedinice 29. hercegovačke divizije.</s>

<s>Ukupni gubici neprijatelja na prostoru Ston-Vukov klanac, prema izvještaju štaba 26. divizije od 17. studenog 1944. dostavljen štabu 8. korpusa, iznosili su 2.000 poginulih i zarobljenih njemačkih vojnika i oficira, uništeno je 12 tenkova, 2 blinde i 20 kamiona.</s><s>Zaplijenjeno je 211 motornih vozila, jedan ispravni tenk, 60 raznih topova, 289 konja i drugo.</s><s>Jedinice 1. i 11. dalmatinske brigade imale su 56 mrtvih i oko 260 ranjenih.</s>

<s>Poraz 369. legionarske divizije kod Vukovog klanca priznali su i najveći njemački zapovjednici.</s><s>Zapovjednik njemačke Grupe armija «F» general-pukovnik Alexander Löhr zapisao je da je "sjeverno od Dubrovnika 369. divizija pretrpjela osjetan poraz i izgubila skoro cjelokupnu artiljeriju i teško naoružanje...".</s><s>Da bi opravdali poraz 369. divizije, njemački povjesničar F. Schraml piše: "..</s><s>Njemačku vojsku kod Vukovog klanca napadalo je više partizanskih divizija, potpomognuti od engleske artiljerije sa brodovima..", što ne odgovara istini.</s><s>Pobjeda izvojevana kod Vukovog klanca djelo je dalmatinskih boraca!</s>

<s>Za povijest NOR-a i 8. korpusa bitka kod Vukovog klanca, prva veća bitka u ofenzivi 8. korpusa za oslobođenje Dalmacije govori o visokoj kvaliteti brigada 26. divizije.</s><s>Može se, na kraju, konstatirati da nikada u NOR-u, ni prije ni poslije Vukovog klanca, nije se dogodilo da dvije brigade NOVJ, i to u izravnom sudaru i u izrazito teškoj borbi koja je trajala sedam dana, poraze jednu njemačku diviziju koja je iza sebe imala borbenog iskustva u bitkama na Neretvi i Sutjesci.</s>

<s>Izvori 
Nikola Anić: POVIJEST OSMOG KORPUSA NARODNOOSLOBODILAČKE VOJSKE HRVATSKE 1943-1945. str 123.-128.</s>

<s>1944
Vukov Klanac
Vukov Klanac</s>

