Parma Calcio 1913
<s>Parma Football Club (prije Parma Associazione Calcio) je talijanski nogometni klub iz Parme.</s><s>Natječe se u Serie A, a svoje domaće utakmice igra na stadionu Stadio Ennio Tardini.</s>

<s>Parma je osnovana 27. srpnja 1913., a tek ne toliko davne 1990. debitira u Serie A. Od tada pa sve negdje do 2000.</s><s>Parma je osvajala mnoge trofeje od kojih dva puta Kup UEFA 1994. -1995 i 1998. -1999.</s><s>Najveći uspijeh u Seriji A ostvaruje 1997. kada im je naslov izmaknuo za samo 2 boda u odnosu na Juventus.</s><s>Skandal koji je potresao klub 2003. uzrokovao je mnoge financijske probleme pa Parma 2008. ispada čak u Seriju B. Nakon sezone provedene u Seriji B Parma se vraća u prvu talijansku ligu zajedno sa Barijem i Livornom.</s>

<s>1990. -2000. 
27. svibnja 1990.</s><s>Parma po prvi put u povijesti ulazi u prvu talijansku nogometnu ligu i odmah ostvaruje vrlo dobre rezultate.</s><s>Tijekom cijele sezone igraju na vrlo visokoj razini, a samo Juventus im nanosi težak poraz od 5-0. Pobjeđuju velike klubove kao što su Milan, Fiorentina i Roma, a na kraju sezone završavaju kao 6. s jednakim brojem bodova kao petoplasirani Torino.</s>

<s>1991. -1992. je još jedna uspiješna sezona za Parmu kada osvajaju i talijanski kup.</s><s>Protiv Juventusa prvu utakmicu gube 1-0, međutim u uzvratu slave 2-0 pogodcima Mellija i Ossija.</s><s>U Seriji A završavju sedmi iza Sampdorie.</s>

<s>Sezona 1992. -1993. je najbolja dosad kada Parma ostvaruje odlično 3. mjesto iza Intera i prvaka Milana.</s><s>U Europi pobijeđuju u Kupu pobijednika kupova pobijedivši u finalu Belgijski
Royal Antwerp sa 3-1 na Wembleyu.</s><s>1994. kao pobijednici Kupa pobijednika kupova igraju protiv Milana, finalista Kupa Uefe, u finalu Super Kupa.</s><s>U Parmi gube 1-0, ali uspijevaju na San Siru potopiti Milan u produžetcima rezultatom 2-0. Kroz cijelu sezonu igraju vrlo dobro i ostvaruju dvije visoke pobijede od 4-0 u gostima protiv Cagliarija i Genoe.</s><s>U prvenstvu na kraju osvajaju 5. mjesto.</s>

<s>1995.</s><s>Parma je opet pri vrhu, a vrhunac sezone je osvajanje Kupa Uefe kad još jednom pobijeđuju Juventus ukupnim rezultatom 2-1. U talijanskom prvenstvu Juventus je znatno uspiješniji te on slavi ukupnim rezultartom od čak 7-1. Unatoč tome Parma završava kao treća s istim brojem bodova kao SS Lazio na drugom mijestu.</s><s>Zbog ovako dobrih rezultata u Europi i u domaćem prvenstvu 1996. godine u Parmu dolaze velika imena poput Hernana Crespa, Gianfranca Zole, Dina Baggia i ostalih.</s><s>Također i te sezone u Seriji A osvajaju šesto mjesto te se kvalificiraju u novu sezonu u Kupu Uefe.</s><s>1996. -1997. ostvaruju najbolji rezultat ikad u Seriji A, a to je 2. mjesto na kraju iza Juventusa za samo 2 boda.</s><s>Te sezone ostvaruju i najviše pobjeda u sezoni- 18, a od toga 7 u gostima, a imena Luigi Appolloni, Dino Baggio, Gianluigi Buffon, Fabio Cannavaro, Stefano Fiore i Hernan Crespo i ostali tada su odvela Parmu do tako visokog plasmana.</s><s>Slijedeće sezone 1998.</s><s>Parma u svoje redove dovodi tri pojačanja, Brazilca Adailtona, Šveđanina Jespera Blomqvista i domaćeg igrača Simeone Baronea.</s><s>Unatoč tome Parma ne uspijeva ponoviti prošlogodišnji uspijeh te završava sezonu na 6. mjestu s jednakim brojem bodova kao i Fiorentina.</s>

<s>1999.</s><s>Parma ponavlja uspijeh iz 1995. kada drugi put pobijeđuje u finalu Kupa Uefe ovaj put protiv Francuskog Marseillea.</s><s>Strijelci su bili Crespo, Vanoli i Chiesa.</s><s>Susret se igrao 12. svibnja 1999. godine pred čak 62.000 tisuće gledatelja.</s><s>U domaćem prvenstvu u 5 utakmica postižu 4 ili više pogodaka i penju se do četvrtog mjesta na kraju.</s><s>U sezoni 1999. -2000.</s><s>Parma dolazi do još jednog velikog uspijeha kada osvajaju Talijanski Super kup pobijedivši Milana na San Siru s 2-1. Na kraju sezone Parmu napušta Hernán Crespo i njegov sunarodnjak Ariel Ortega nakon 1 sezone provedene u klubu.</s>

<s>2000. -2012. 
2000. -2001. sezona je posljednja gdje Parma konkurira za neke bolje rezultate i u Seriji A i u Europi.</s><s>Opet su u finalu Talijanskog kupa, ali zaustavlja ih Fiorentina pobjedom na stadionu Ennio Tardini 1-0 jer je kasnije u Firenci bilo 1-1. Serie A završavaju kao 4. 2002. godine Parma je u nešto težoj situaciji nego prijašnjih godina i to rezultira samo 10. mjestom u Seriji A i prvi put ima negativnu gol razliku na kraju sezone Serie A (43:47) .</s>

<s>U Veljači 2003.</s><s>Parmu potresa najveći skandal u povijesti kada Fausto Tonna -direktor Parmalata obaviještava da je tvrtka u gubitku od nevjerojatnih, gotovo 4 milijarde Eura.</s><s>To je ujedno i najveći Europski bankrot do sada.</s><s>S druge strane, one nogometne, što se tiče Parme oni kako-tako i te sezone se održavaju pri vrhu točnije kao peti.</s><s>U ljeto 2003., odmah na početku nove sezone Rumunj Adrian Mutu seli u Chelsea za 15.8 milijuna funti.</s><s>Prodani su još Aimo Diana -Sampdoriji i Stephen Appiah -Juventusu.</s><s>Unatoč svemu Parma je opet jako visoko na završetku sezone 2004. najviše zahvaljujući Albertu Gilardinu koji je postigao 23 pogotka u sezoni, samo 1 manje od Andryi Shevchenka.</s>

<s>Nakon davne 1952. u Seriji A opet je 20 klubova.</s><s>To nikako ne odgovara Parmi jer kroz cijelu sezonu uspijeva ostvariti samo 10 pobjeda i tako se nalazi na niskom 18. mjestu.</s><s>Međutim, Bologna, koja jedno mjesto ispred, ide u dodatne kvalifikacije za ostanak u Seriji A protiv Parme.</s><s>Prvu utakmicu slavi Bologna pobijedom od 1-0, ali drugu gubi 2-0 i tako ispada u Seriju B. Najbolji strijelac je ponovo Alberto Gilardino sa 23 pogotka , još jednom na drugom mjestu, ovaj put iza Cristiana Lucarellija.</s><s>2005. -2006. talijansku nogometnu ligu potresa opet novi skandal oko namiještanja utakmica pojedinih klubova.</s><s>Juventus kao prvak izbačen je u Serie B nakon što mu je oduzeto svih 91 osvojenih bodova.</s><s>Milanu, Fiorentini i Laciju oduzeto je "samo" 30 bodova pa su zauzeli treće, deveto i šesnaesto mjesto umjesto drugog, četvrtog i šestog.</s><s>Prvak je Inter ispred Rome za 7 bodova.</s><s>U kvalifikacijama se neočekivano nalazi i Chievo Verona.</s><s>Parma umjesto 10. završava na 7. mjestu što je vodi u Kup Uefa.</s>

<s>2006. -2007. u redove Parme dolazi i jedan naš igrač.</s><s>Riječ je o Igoru Budanu tek drugom Hrvatu nakon Marija Stanića koji je zaigrao za Parmu.</s><s>Međutim, sama igra Parme te sezone bila je sve samo ne dobra.</s><s>Jedna pobjeda u gostima i dosta neefikasan napad rezultiraju tek 12. mjestom na ljestvici i samo 3 boda od linije koja vodi u Serie B.
Slijedeća sezona 2007. -2008. je najlošija otkad Parma igra u Seriji A. Ostvaruju samo 7 pobjeda, a jedino Livorno ima manje.</s><s>U posljednjem 38. kolu, Catania se bori za
opstanak sa Parmom.</s><s>Inter i Roma se bore za sam vrh i igraju upravo protiv Parme i Catanie.</s><s>Inter pobijeđuje Parmu s 2:0, a Roma i Catania remiziraju rezultatom 1:1.</s><s>To je Interu dovoljno za novi naslov s prednošću ispred Rome za 3 boda.</s><s>S druge strane Catania tako uspijeva zadržati prvoligaški status, a Parma će po prvi put u povijesti ispasti iz Serije A.</s>

<s>Sezona 2008. -2009. za Parmu je bila sezona u kojoj bez problema odrađuju posao u Seriji B. Zajedno s Barijem daleko su najbolji, a poraz su doživjeli samo 4 puta.</s><s>Nekoliko kola prije kraja, točnije 16. svibnja 2009. osiguravaju se na 2. mjestu i tako direktno opet pridružuju se najelitnijem natjecanju u Seriji A za slijedeću sezonu.</s><s>U prvoj polovici 2009. -2010.</s><s>Parma igra odlično i nalazi se na visokom 4. mjestu u prvenstvu.</s><s>Od 13. prosinca 2009. pa sve do 28. veljače 2010.</s><s>Parma nije nikoga pobijedila te pada na 13. mjesto.</s><s>Od tada Parma opet igra na vrhunskoj razini i u sljedećih 6 utakmica ostvaruje tri domaće pobjede od kojih se posebno ističe ona protiv Milana kada u 90. minuti Valeri Bojinov postiže pogodak za 1-0. U gostima su se zaredala 3 remija i tako Parma hvata priključak u gornjem dijelu tablice.</s><s>Posljednjih 7 kola Parma pomalo iznenađuje vrlo dobrom igrom, a nakon dvije gostujuće pobjede od 3:2 protiv Juventusa i Napolija te 4:1 protiv Livorna u 38. kolu 19 sezonu u Seriji A završava na visokom 8. mjestu.</s><s>2010. -2011. sezona počinje pobjedom protiv novog prvoligaša Brescie 2:0.</s><s>Međutim u cijelosti gledajući sezonu u prvih tridesetak kola to je borba za opstanak.</s><s>Nakon poraza kući od Barija 1:2 trener Marino Pascquale dobiva otkaz.</s><s>Na njegovo mjesto dolazi Franco Colomba.</s><s>Od tada osim poraza od 2:0 protiv Lazia Parma posljednje 3 utakmice u Serie A pobjeđuje i ostvaruje nevjerojatnu gol razliku 7:1.</s><s>Sezonu 2011. -2012.</s><s>Parma započinje porazom od Juventusa 4:1 i to je prvi put u povijesti odkada je Parma u Seriji A da je poražena u prvom kolu.</s><s>A nakon 12 kola Parma je i jedina momčad u sezoni bez ijedne nerješene utakmice, omjer je 5:0:7.</s><s>Ali onda sljede 4 nerješene utakmice i od 13. kola pa sve do 22. samo su jednom poraženi i to rekordnim porazom od čak 5:0 protiv Intera u gostima.</s><s>Onda je usljedio niz u kojem Parma nije nikoga uspjela pobijediti sve tamo do 30. kola kada su nadigrali Lazia sa 3:1.</s><s>Sljedeće 31. kolo gube od Udinesea istim rezultatom kao i što su pobjedili Lazia sa 3:1.</s><s>I onda sljedi najbolji niz u povijesti kluba: 7 utakmica zaredom pobjeđuju u Seriji A te tako penju se na visoko 8. mjesto na tabici i imaju jednaki broj bodova kao Roma - 56.</s><s>Gol razlika je 54:53.</s>

<s>Istaknuti igrači</s>

<s>Bivši treneri</s>

<s>Violi
  Porcelli
  Spaggiari (1919.-1920)
  Percy Humphrey (1920.-1921)
  Adolf Rebe (1921.-1923)
  Guido Ara (1923.-1924)
  Gabbi
  Forlivesi (1924.-1925)
  Carlo Achatzi (1925.-1926)
  Ghini
   Stuardt (1926.-1927)
  Emilio Grossi (1927.-1928)
  Raoul Violi (1928.-1929)
  Emilio Grossi (1929.-1930)
  Armand Halmos (1930.-1931)
  Emilio Grossi (1931.-1932)
  Crotti (1932.-1933)
  Tito Mistrali (1933.-1936)
  Alfredo Mattioli (1936.-1937)
  Elvio Banchero (1937.-1938)
  Pál Szalaj (1938.-1939)
  József Wereb (1939.-1940)
  Sam Trevors (1940.-1942)
  Italo Defendi (1942.-1943)
  Giuseppe Carlo Ferrari (1945.-1946)
  Renato Cattaneo
  Frione
  Mistrali (1946.-1947)
  Bruno Dentelli
  Giovanni Mazzoni
  Dietrich
  Tagliani (1947.-1948)
  Renato Cattaneo
  Giuberti
  Mistrali
  Giuseppe Carlo Ferrari
  Lombatti
  Carlo Rigotti (1948.-1949)
  Carlo Rigotti (1949.-1950)
  Giovanni Mazzoni
  Boni
  Mattioli (1950.-1951)
  Paolo Tabanelli (1951.-1953)
  Carlo Alberto Quario (1953.-1954)
  Ivo Fiorentini (1954.-1956)
  Oliveri
  Giuberti (1956.-1957)
  Čestmír Vycpálek (1956.-1958)
  Guido Mazetti (1958.-1960)
  Mario Genta (1960.-1962)
  Canforini (1962.-1963)
  Diotallevi
  Arnaldo Sentimenti (1963.-1964)
  Oliveri
  Giuberti (1963.-1964)
  Bruno Arcari (1964.-1965)
  Ivano Corghi (1965.-1966)
  Dante Boni (1965.-1967)
  Dante Boni (1967.-1968)
  Giancarlo Vitali (1967.-1968)
  Dante Boni (1968.-1969)
  Giancarlo Vitali (1969.-1970)
  Stefano Angeleri (1970.-1972)
  Antonio Soncini (1972.)
  Giorgio Sereni (1973.-1974)
  Renato Gei (1974.-1975)
  Giovanni Meregalli (1975.-1976)
  Tito Corsi (1976.-1977)
  Bruno Mora (1977.)
  Gianni Corelli (1977.-1978)
  Giorgio Visconti (1977.-1978)
  Graziano Landoni (1978.)
  Cesare Maldini (1978.-1980)
  Domenico Rosati (1980.-1981)
  Giorgio Sereni (1981.)
  Giancarlo Danova (1981.-1983)
  Bruno Mora (1983.)
  Marino Perani (1983.-1985)
  Silvano Flaborea (1985.)
  Pietro Carmignani (1985.)
  Arrigo Sacchi (1985.-1987)
  Zdeněk Zeman (1987.)
  Giampiero Vitali (1987.-1989)
  Nevio Scala (1989.-1996)
  Carlo Ancelotti (1996.-1998)
  Alberto Malesani (1998.-2001)
  Arrigo Sacchi (2001.)
  Renzo Ulivieri (2001.)
  Daniel Passarella 2001.)
  Pietro Carmignani (2001.-2002)
  Cesare Prandelli (2002.-2004)
  Silvio Baldini (2004.-2005)
  Pietro Carmignani (2005.)
  Mario Beretta (2005.-2006)
  Stefano Pioli (2006.-2007)
  Claudio Ranieri (2007.)
  Domenico Di Carlo (2007.-2008)
  Héctor Cúper (2008.)
  Andrea Manzo (2008.)
  Luigi Cagni (2008.)
  Francesco Guidolin (2008.-2010)
  Pasquale Marino (2010.-2011)
  Franco Colomba (2011.-2012)
  Roberto Donadoni (2012.-2015.)
  Luigi Apolloni (2015.-2016.)
  Roberto D'Aversa (2016.-)</s>

<s>Trofeji 
Kup UEFA (2):
 Pobjednici: 1994./95., 1998./99.</s>

<s>Europski super kup:
 Pobjednici: 1993.</s>

<s>Kup pobjednika kupova:
 Pobjednici: 1992./93.</s><s>Finalisti: 1993./94.</s>

<s>Talijanski kup (3): 
 Pobjednici: 1991./92., 1998./99., 2001./02.</s><s>Finalisti: 1994./95., 2000-01.</s>

<s>Talijanski Super kup: 
 Pobjednici: 1999.</s>

<s>Serie A:
 Viceprvaci: 1996./1997.</s>

<s>Serie B:
 Prvaci: 1989./1990.</s>

<s>Serie C: (7)
 Prvaci: 1928./1929., 1943./1944., 1953./1954., 1972./1973., 1978./1979., 1983./1984., 1985./1986.</s>

<s>Serie D:
 Prvaci: 1969./1970.</s>

<s>Emilian Liga 1. divizija:
 Prvaci: 1928./29.</s>

<s>Emilian Liga 2. divizija:
 Prvaci: 1924./25.</s><s>Viceprvaci: 1919./20.</s>

<s>Povezano 
 Popis igrača Parme FC</s>

<s>Nastanci 1913.</s><s>Fudbalski ili nogometni klubovi u Italiji
Sport u Parmi</s>

