Arheološki lokalitet Rataje
<s>Arheološki lokalitet Rataje nalazi se na području naselja Miljevina, općina Foča, Bosna i Hercegovina.</s><s>Čine ga: ćelija sa grobnicom uklesana u stijeni, ostaci  džamije, turbeta i mezarja kao i zidova za koje neki istraživači tvrde da su ostaci harema, a neki da su ostaci srednjovjekovne crkve.</s>

<s>Lokacija 
Selo Rataje nalazi se oko 1,5 km zapadno od Miljevine, nad desnom obale rijeke Govze, oko 0,5 km od njenog ušća u rijeku Bistricu.</s><s>Na vrh sela, na istaknutom  i uzvišenom mjestu, promjera oko 30 m,  nalazi se usamljena krečnjačka stijena vertikalno usađena u relativno ravan teren.</s>

<s>Istorijski podaci 
Nema istorijskih podataka o području, osim o porodici Čengić koja vodi porijeklo od turkmenskog plemena Ak-kojunlu (crno-ovčići).</s><s>Nakon što su ušli u sastav turske države, jedan od njih se doselio u Hercegovinu kao namjesnik.</s><s>Porodica Čengić u Bosni i Hercegovini bila je vrlo razgranata.</s><s>Najpoznatiji je Smail-aga Čengić o kome je Ivan Mažuranić napisao poznati ep Smrt Smail-age Čengića.</s>

<s>Opis 
Arheološko područje sastoji se od više kulturnih dobara.</s><s>Stijena  je glavni i centralni dio cijelog kompleksa.</s><s>Visoka je 6,2 m, a širina joj se kreće od 3,7m do 6,1m. U stijenu je uklesana ćelija  dimenzija 2 m x  2, 5 m, u koju se ukazi preko tri stepenika, uklesana u živu stijenu.</s><s>Vrata sa lukom koji podsjeća na gotski stil, su uklesana na visini od oko 0,9 m. Visoka su oko 1,9 m, a široka 0,9 m. Dovratnici su profilirani, sa udubljenjima za vratnice.</s><s>Unutar ćelije je klupa, visine 0,4 m., debljine 0,6 m.  Iznad klupe, isklesana je plitka, trouglasta  niša.</s><s>Grobnica dimenzija 2.06 x 0,67  uklesana je u "sredini" ćelije.</s><s>Raka je prazna i ne zna se ko je u njoj bio sahranjen.</s><s>Dio autora, ćeliju sa grobnicom datiraju u period kasnog srednjeg vijeka (XIV-XV stoljeće), dok drugi datiraju u kasnoantički period, IV-VI stoljeće.</s>

<s>Natpis, urezan istočno od nadsrešnice, je napisan ćiriličnim pismom, polukurzivom.</s><s>Tumačen je na razne načine.</s><s>1. Čitanje M. Vege: A SE PISA 1492.</s><s>L[ET]A - RAD[O] ? (Radoja ili Radonja)
 
2. Čitanje Zdravka Kajmakovića: ASE GR RADOSLAVA A - D D A ....</s><s>Rekonstruirani natpis bi po Kajmakoviću glasio:</s>

<s>ASE GR(OB) RADOSLAVA A</s>

<s>Kajmaković navodi da je "možda u drugom redu natpisa stajalo: B(OG) DA (GA PROSTI)".</s>

<s>3. Čitanje V. Palavestre: Početak natpisa je dešifrirao kao: A  SE PISA RADOSLA.</s><s>U nastavku prvog reda mogao je prepoznati slova   M   TU, i kako navodi "ali se smisao čitavog ostatka teksta ne može rekonstruirati".</s><s>4. Čitanje Đ. Jankovića
A SE PISA RADOSLAV (..</s><s>I..) Ž(U)PAN (...)
DIDA+O SLAVA (BO...)</s>

<s>Temelji 2 objekta, neposredno uz južnu stranu stijene.</s><s>Podaci istraživača koji su vršili iskopavanja objektata, razlikuju se u detaljima, ali i u tri različita zaključka:
 džamija i hrišćanski vjerski objekat dužine 16 m sa ulazom na stjenovitoj podlozi na zapadnoj strani koji se završavao istočno od stijene.
 đžamija i džamijski harem, podzid i ogradni zid kompleksa
 ranosrednjovjekovna crkva (IX-XII stoljeće) koju je u istočnom dijelu preslojila džamija (XIX st).</s>

<s>Mezarje na južnoj strani je udaljeno od stijene 20-25 m. Po narodnoj tradiciji u groblju su se sahranjivali pripadnici obitelji Čengić-Ratajaca.</s>

<s>Temelji nekog objekta veličina 7,2 x 6,7 m.  Djelomično su sačuvani temelji tog objekta u visini od 0,3 do 0, 5 m. U južnom dijelu objekta 1 nađen je prahistorijski materijal i 4 groba.</s><s>Tumačenja su takođe različita:
 tragovi gradinskog naselja cetinske kulture, tj. kulture na prelazu iz bakarnog u ranog brončano doba 
 svetilište ranobizantijskog doba  ili, što je vjerojatnije, pripadnost grobova kasnom srednjem vijeku.</s>

<s>Turbe je oktogonalnog oblika sa kaburom u sredini, i nalazi se 15-20 m sjeveroistočno od stijene.</s><s>Vanjski promjer turbeta iznosi 7 m, a unutrašnji 6 m. Na dnu grobnice se nazire grobna raka građena od svijetlog lokalnog kamena kao i džamija.</s><s>Raka je duboka 0,35 m, a široka je kao i nadzemni sarkofag.</s><s>Arheološko područje Rataje proglašeno je za nacionalni spomenik BiH.</s>

<s>Literatura 
 Jasminko Mulaomerović,  Naš krš, Bilten Speleološkog društva, br.30, Sarajevo, 1997, str.61.</s><s>-O svetom bosanskom podzemlju
 Hamdija Kreševljaković, Naše starine II, Republički zavod za zaštitu spomenika kulture BiH, Sarajevo, 1954, 71-86. - Kule i odžaci u Bosni i Hercegovini
 Marko Vego, Novi i revidirani natpisi iz Hercegovine (nastavak).</s><s>Glasnik Zemaljskog muzeja u Sarajevu, 1964, 173-211
Zdravko Kajmaković, Likovnoarheološka istraživanja. a.  Rataj, a) mauzolej.</s><s>U:”Gornje Podrinje u Doba Kosača”, Međurepublički multidisciplinarni projekt, tom III.</s><s>Zavod za zaštitu spomenika kulture Bosne i Hercegovine, Sarajevo, 1976, st.4-7.
 Vlajko Palavestra,  Ćelija u Rataju.</s><s>U: “Gornje Podrinje u doba Kosača”, Međurepublički multidisciplinarni projekt, tom IV.</s><s>Zavod za zaštitu spomenika kulture Bosne i Hercegovine, Sarajevo, 1977, 55-65
 Đorđe Janković, Rataja u Miljevini.</s><s>Arheološka iskopavanja 1997, Bogoslovski fakultet, Akademija za umetnost i konzervaciju, Beograd, 2003.</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Nacionalni spomenici u Foči
Srednjovjekovna arheološka nalazišta u BiH
Osmanski arheološki lokaliteti u Bosni i Hercegovini</s>

