John Ballance
<s>John Ballance (Glenavy, 27. ožujka 1839. – Wellington, 27. travnja 1893.) je bio novozelandski političar koji je od 24. siječnja 1891. pa do svoje smrti obnašao dužnost 25. premijera Novog Zelanda.</s><s>Uz to, Ballance je bio osnivač Liberalne stranke, prve organizirane političke stranke na Novom Zelandu, te prvi premijer koji je bio član neke stranke (dotad su premijeri bili stranački nazavisne osobe).</s>

<s>Rani život i dolazak na Novi Zeland</s>

<s>Ballance je rođen u Sjevernoj Irskoj kao najstariji sin farmera Samuela Ballancea.</s><s>U mladosti je radio kao željezar u Birminghamu, gdje se i oženio; bio je samouk, ali je veliku količinu vremena provodio čitajući.</s><s>Godine 1866. sa suprugom odlazi na Novi Zeland, gdje je planirao otvoriti draguljarski obrt.</s><s>Ipak, kada se smjestio u Wanganui, postao je urednik novina The Wanganui Herald, a kasnije je sudjelovao i u borbama protiv lokalnih Maora; u tom se periodu bavio i šahom.</s><s>Uređivanje časopisa i borba protiv Maora su povećali Ballanceov ugled i on je postao jedan od najvažnijih građanina Wanaguija u vrlo kratkom roku.</s><s>Supruga Fanny preminula je od bolesti 1868. godine, sa samo 24 godine, međutim Ballance se dvije godine kasnije ponovo oženio, za Ellen Anderson, kći arhitekta iz Wellingtona.</s>

<s>Početak političke karijere
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Prvi pokušaj aktiviranja u politici uslijedio je 1872. godine, kada se planirao kandidirati za Parlament, međutim povukao se netom pred izbore.</s><s>Tri godine kasnije, Ballance je izabran kao zastupnik za Rangitikei, a svoju kampanju temeljio je na zagovaranju besplatnog obrazovanja i ukidanju provincija, koje su se naširoko smatrane nesposobnima.</s><s>Njegov je utjecaj u Wellingtonu postao snažan i već je 1876. godine, za premijera Vogela, došlo do ukidanja provincija, nakon čega se Ballance preorijentirao na problematiku zemljišta.</s>

<s>Godine 1877., Ballance je ušao u vladu Georgea Greyja, koji nije dijelio iste političke stavove, ali je Ballance svejedno smatrao da može postići nešto korisno.</s><s>Na početku je bio ministar carine, onda ministar obrazovanja i, na kraju, kolonijalni blagajnik; njegovo imenovanje blagajnikom bilo je prilično iznenađujuće, s obzirom da je tako visoka funkcija dana političkom novaku.</s><s>Tokom 1878., Ballance je uveo simboličan porez na zemljišta.</s><s>Njegova suradnja s Greyjom završila je velikom svađom, nakon koje je Ballance podnio ostavku u vladi, smatrajući Greyja pretjerano autoritativnim, ali ga je nastavljao podržavati u Parlamentu.</s><s>Godine 1881., izgubio je na izborima u Wanganuiju za samo četiri glasa (393:397) od Williama Hogga Watta, navodno zato što sedam njegovih glasača nije stiglo glasati na vrijeme jer im se na putu desila nesreća s kočijom.</s><s>Već na sljedećim izboria, Ballance se vratio u Parlament.</s><s>Ubrzo nakon izbora, premijer Robert Stout ga je pozvao u vladu, gdje je postao ministar zemljišta i imigracije, ministar obrane i ministar za domorodačka pitanja.</s><s>U tom je svojstvu zagovarao intenzivno naseljavanje ruralnih područja, u čemu je bio prilično uspješan, ali istovremeno je branio prava Maora da zadrže zemljišta koja su bila u njihovom posjedu, što je u to vrijeme bila vrlo kontroverzna tema.</s><s>Stout je 1887. izgubio izbore, međutim Ballance je i dalje ostao popularan.</s><s>Iako je bolest usporila njegovo političko djelovanje, kada se u srpnju 1889. godine oporavio, postao je vođa oporbe.</s>

<s>Prva liberalna vlada</s>

<s>Godine 1890., Ballance je bio na čelu labave liberalne koalicije koja je pobijedila na izborima, iskoristivši nezadovoljstvo javnosti aktualnom vladom.</s><s>Ballance je postao premijer, naslijedivši Harryja Atkinsona, međutim imao je značajne probleme s gornjim domom, Zakonodavnim vijećem, kojeg je Atkinson prije svog odlaska napunio svojim pristašama.</s><s>Ballance je vodio žestoke debate s guvernerom oko uloge Zakonodavnog vijeća, a koje su imale značajan utjecaj na definiranje odnosa izabranog premijera i imenovanog guvernera, mahom u korist samog premijera.</s><s>Uz to, Ballance je bio veliki pobornik ženskog prava glasa, vjerujući u potpunu i "apsolutnu jednakost spolova".</s>

<s>Nakon izborne pobjede, Ballance je svoje saveznike doveo u novoosnovanu Liberalnu stranku, prvu političku stranku na Novom Zelandu.</s><s>Stranka je trebala utjeloviti liberalne ideje Stouta, Vogela i samog Ballancea, a nakon Ballancove pobjede, sljedeća četiri premijera su bili iz iste stranke, mada neki (poput Seddona) nisu do kraja provodili liberalna načela.</s><s>Ballance je slovio za mirnog, pristojnog i izrazito tolerantnog političara, djelujući kao osoba koju više zanimaju knjige i šah, nego političke debate.</s>

<s>Nakon što je osobno izabrao nekoliko talentiranih pojedinaca za svoju vladu, Ballance je vodio državu u teškom periodu ekonomske obnove.</s><s>Sebe je imenovao blagajnikom te je uveo nove poreze na zemljište i dobit, a njegova je vlada donijela nekoliko važnih zakona o zemljištima.</s>

<s>Smrt</s>

<s>Godine 1893., na vrhuncu popularnosti, Ballance je preminuo u Wellingtonu od komplikcija koje su bile posljedica velike operacije.</s><s>Vjeruje se kako je za svog nasljednika želio Stouta, međutim brzi napredak bolesti spriječio ga je da osigura taj ishod tako da ga je naslijedio Seddon.</s><s>Pokopan je u Wanganuiju.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>Reeves, William Pember (1901).</s><s>"Ballance, John".</s><s>In Sidney Lee.</s><s>Dictionary of National Biography, 1901 supplement​.</s><s>London: Smith, Elder & Co.</s>

<s>Vanjske poveznice</s>

<s>|-</s>

<s>|-</s>

<s>|-</s>

<s>|-</s>

<s>Irski političari
Britanski političari
Novozelandski političari
Premijeri Novog Zelanda</s>

