Tarikatski centar u Bosni i Hercegovini
<s>{| class="infobox vcard" style="font-size:90%; width:21em; text-align:left;"
Tarikatski centar  u Bosni i Hercegovini</s>

<s>Reis-ul-ulemaHusein ef.</s><s>Kavazović
Šejh-ul-mešaihšejh Ćazim ef.</s><s>Hadžimejlić 
|-
!
!</s><s>Osnovana1977.</s><s>SjedišteSarajevo 
GlasiloŠebi arus  
|-Službena stranica:      www.tarikatskicentar.ba 
|}</s>

<s>Tarikatski centar u Bosni i Hercegovini (TCBiH) je autonomna organizacija u okvirima Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini, koja okuplja derviške redove u Bosni i Hercegovini i inozemstvu.</s><s>Na čelu Tarikatskog centra nalazi se šejh-ul-mešaih.</s><s>Trenutni šejh-ul-mešaih je Ćazim ef.</s><s>Hadžimejlić koji je na ovoj dužnosti od 2021. godine.</s>

<s>Sjedište Tarikatskog centra u Bosni i Hercegovini nalazi se u Sarajevu.</s>

<s>Historija</s>

<s>Zajedno sa osmanskim vojnicima, u Bosnu i Hercegovinu došli su i derviši koji su imali značajnu ulogu u procesu islamizacije Bosne i Hercegovine.</s><s>U osmansko doba, tekije su potpadale pod nadzor šejh-ul-islama.</s><s>Broj tekija bio je velik, a pripadale su sunitskim derviškim redovima (tarikatima).</s><s>Prva tekija izgrađena u Bosni i Hercegovini je Isa-begova tekija u Sarajevu, 1462. godine.</s>

<s>Nastankom Islamske zajednice u vrijeme Austro-Ugarske i ustanovljenjem dužnosti reis-ul-uleme 1882, tekije i tarikati potpadaju pod njihovu nadležnost.</s><s>U doba Kraljevine Jugoslavije, odnos prema dervišima ostao je isti sve do juna 1931. kada je donesena Uredba o tekijama i šejhovima kojom je rad tekija stavljen pod nadzor Ulema-medžlisa (današnji Rijaset).</s>

<s>Nove komunističke vlasti poslije Drugoga svjetskog rata sprovode politiku ateizacije, a Islamska zajednica po odluci Ulema-medžlisa i zaključku Vakufskog sabora 12. maja 1952. zatvara sve postojeće tekije i zabranjuje im rad.</s><s>Zabranom tekija tarikati nisu nestali, nego su započeli djelovati u tajnosti.</s><s>Zbog zabrane rada unutar Islamske zajednice, a potom i komunističke vlasti, a zbog tajnog djelovanja, derviška zajednica je u tom periodu dosta stagnirala.</s>

<s>Savez islamskih derviških redova Alijje (SIDRA) u SFR Jugoslaviji osnovan je 12. decembra 1971, ali ga Islamske zajednica u SFR Jugoslaviji odbija prihvatiti za legalnog predstavnika derviških tarikata.</s><s>U takvoj je situaciji, nepogodnoj za derviške tarikate, 1975. izabrano je novo rukovodstvo Islamske zajednice.</s><s>Za novog reis-ul-ulemu izabran je Naim ef.</s><s>Hadžiabdić, za predsjednika Vrhovnog sabora Hamdija Ćemerlić, a za predsjednika Starješinstva Islamske zajednice za Bosnu i Hercegovinu, Hrvatsku i Sloveniju Ahmed ef.</s><s>Smajlović.</s><s>Smajlović i Ćemerlić bili su zainteresovani za rješenje derviškog pitanja te je 7. februara 1977., uz prisustvo reis-ul-uleme, Ćemerlić održao sastanak sa šejhom Fejzulahom ef.</s><s>Hadžibajrićem na kojem je predloženo održavanje novog sastanka, na kojem bi se razgovaralo o pitanjima međusobne saradnje.</s><s>Ovaj sastanak potakao je šejha Hadžibajrića da sa starješinama jedine dvije sarajevske tekije, šejhom Fadilom ef.</s><s>Sokolovićem i šejhom Abdullahom ef.</s><s>Fočakom, ustanovi Opće odredbe o tekijama i tarikatima koje su dostavljene Ćemerliću na uvid i ocjenu.</s><s>Smajlović ubrzo u prostorijama Islamske zajednice u Sarajevu saziva sastanak na kojem su prisustovali Ćemerlić i 25 predstavnika tarikata, među kojima su bili šejh Hadžibajrić, šejh Sokolović, šejh Behauddin ef.</s><s>Hadžimejlić, šejh Mustafa ef.</s><s>Mujić, šejh Mesud ef.</s><s>Hadžimejlić, šejh Sirrija ef.</s><s>Hadžimejlić, šejh Abdullah ef.</s><s>Fočak...</s><s>Na sastanku je dogovoreno da šejh Hadžibajrić održava kontakte sa rukovodstvom Islamske zajednice i koordinira rad sa tarikatskim predstavnicima čime su stvoreni uvjeti za osnivanje Tarikatskog centra.</s><s>Tarikatski centar je na sastanku 7. juna 1977., nakon prihvaćenih prijedloga od predstavnika Islamske zajednice, usvojio Opće odredbe o tekijama i tarikatima, kojim su tarikati i tekije dobili prećutnu saglasnost za svoj rad uz koordiniranje aktivnosti sa drugim organima i institucijama Islamske zajednice.</s><s>Odluka o zabrani rada tekija ukinuta je na zasjedanju Sabora Islamske zajednice u Beogradu 30. marta 1989.</s><s>U to vrijeme je bilo, osim Gazi Husrev-begovog hanikaha, pet tekijskih objekata uz 40 medžlisi zikrova, koji su se osim tekija održavali u džamijama i privatnim kućama, a slijedili su nakšibendijski, kaderijski i mevlevijski tarikat.</s>

<s>Tarikati i tekije uvršteni su u Ustav Islamske zajednice iz 1990. te su zadržali taj status i u ustavima donesenim 1997. i 2014, a kao nevladina organizacija sa Statutom i Programom rada, Tarikatski centar je registrovan 17. decembra 1992. na Višem sudu u Sarajevu.</s><s>Tokom rata u Bosni i Hercegovini, uništeno je pet tekija i sedam turbeta, a oštećene četiri tekije i 37 turbeta.</s>

<s>Po završetku rata pristupilo se obnavljanju porušenih objekata i izgradnji novih.</s><s>Izgrađeno je 28 novih tekija, a izgradnja nekih još traje.</s><s>Protokol o principima rada Tarikatskog centra u okviru Islamske zajednice potpisali su u martu 1997. reis-ul-ulema Mustafa ef.</s><s>Cerić i šejh-ul-mešaih Mesud ef.</s><s>Hadžimejlić.</s><s>Rijaset Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini donio je 12. februara 2012.</s><s>Uredbu o tarikatskim redovima, a u izradi je i Uredba o Tarikatskom centru, koja bi trebala u potpunosti definisati ulogu Tarikatskog centra u Bosni i Hercegovini</s>

<s>Organizacija</s>

<s>Iako je Tarikatski centar organiziran kao jedinstvena autonomna organizacija u okvirima Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini, ona je po svojoj unutarnjoj organizaciji potpuno decentralizirana.</s><s>Šejh-ul-mešaih je službeni predstavnik Tarikatnog centra u javnosti i pred Islamskom zajednicom, ali on nema pravnu nadležnost nad tekijama niti pročelnicima tekija u Bosni i Hercegovini, ni inozemstvu.</s><s>Svaka tekija je samostalna i sama izgrađuje svoju organizaciju, a ista u svome okviru djelovanja može posjedovati više tekija ili medžlisi halki (manjih organizacionih jedinica).</s><s>Svaki šejh ima pravo proglašavanja novog šejha za neki određeni tarikat, a da se u to ne može miješati ni Tarikatski centar ni Islamska zajednica u Bosni i Hercegovini.</s>

<s>U okviru Tarikatskog centra danas djeluje više od 80 tekija, zavija i medžlisi zikrova.</s><s>U Bosni i Hercegovini su zastupljeni sljedeći tarikati: nakšibendijski, rifajitski, kadirijski, melamijski, halvetijski, čištijski, mevlevijski i šazilijski.</s><s>U sklopu Tarikatskog centra, izvan granica Bosne i Hercegovine (u Hrvatskoj, Sloveniji, Austriji, Njemačkoj, Francuskoj, Danskoj i SAD-u) zikr se održava na 10 mjesta.</s><s>Rijaset putem Uprave za pravne i administrativne poslove vodi Registar derviških ustanova na području Islamske zajednice, a putem Uprave za vjerske poslove surađuje sa derviškim redovima i Tarikatskim centrom.</s>

<s>Šejh-ul-mešaihi</s>

<s>Reference</s>

<s>Spoljašnje veze 
 Tarikatski centar u Bosni i Hercegovini</s>

<s>Islamska zajednica u Bosni i Hercegovini</s>

