Željezničke pruge u Hrvatskoj
<s>U Hrvatskoj je danas izgrađeno 2.976,276 km željezničkih pruga.</s><s>Prva pruga na području današnjeg državnog područja Republike Hrvatske izgrađena je 1860. godine na području Međimurja, tada u sastavu Ugarske.</s>

<s>Povijest 
Prva pruga na području Kraljevine Hrvatske bila je Zidani Most – Sisak 1862. koja je umjesto pozitivnog imala čak negativan učinak na gospodarstvo Hrvatske jer je trgovinu iz Panonskog dijela zemlje koja do tada išla cestom prema lukama u Senju i Rijeci preusmjerila na prugu Beč – Trst, te na tršćansku luku.</s>

<s>Nakon Austro-ugarske nagodbe gradnja pruga je podređena mađarskim interesima: nastojalo se pomoću željezničke mreže Hrvatsku što više vezati uz gospodarstvo Mađarske i čak je koristiti za mađarizaciju naroda; tako se dugo onemogućavalo povezivanje Slavonije s Jadranom preko hrvatskih krajeva (nego su veze vodile preko Mađarske); također se u stanovitoj političkoj igri između Beča i Budimpešte odgađalo povezivanje Istre i Dalmacije (koji su se nalazili u austrijskom dijelu dvojne monarhije) sa središnjim dijelovima Hrvatske.</s><s>Važna pruga Karlovac – Rijeka – Zagreb – Zagreb – Koprivnica – Zákány – Dombovár – Budimpešta puštena je u promet 23. listopada 1873. godine (nakon što je dio od Zagreba do Budimpešte bio pušten u promet 1870. godine).</s><s>Na željeznicama je službeni jezik bio mađarski: od svih zaposlenika na željeznicama u županijama Hrvatske 1903.  godine, 65,27% su bili etnički Mađari, a 42,37% svih zaposlenika željeznice u tim županijama nije uopće vladalo hrvatskim jezikom.</s>

<s>Nakon raspada Austro-Ugarske monarhije i stvaranja Jugoslavije pruga Zemun – Zagreb postaje glavna pruga istok-zapad, ali drugim vitalnim pravcima se i dalje posvjećuje slaba pažnja.</s><s>Za dovršenje Ličke pruge trebalo je pet i pol godina iako je većim dijelom napravljenja još prije i za vrijeme Prvog svjetskog rata, a borba za Unsku prugu je trajala od 1918. do 1936. kada je započeta, ali nije dovršena do početka Drugog svjetskog rata.</s><s>Kao što su se prije pruge gradile po Ugarskoj s polazištem iz Pešte tako je sada polazište bio Beograd pa je od 1919. do 1938. na izgradnju željeznica od 3 764 298 733 dinara na pruge u Hrvatskoj, Slavoniji, Vojvodini, Bosni i Hercegovini te Dalmaciji potršeno samo 589 981 930 plus 313 376 857 dinara na dvostruki kolosijek Beograd – Novska, dok je sve ostalo potrošeno u Staroj Srbiji, Makedoniji i Crnoj Gori.</s>

<s>Međunarodne pruge 
Ova vrsta pruga su koridori ili magistralne pruge.</s><s>Hrvatskom prolaze dva važna (pan)europska koridora.</s><s>To su Koridor 10 i Koridor 5. Koridor 5 prolazi kroz Hrvatsku sa svoja dva ogranka, ogranak b i ogranak c. Ova kategorija željezničkih pruga spada u najvišu i najvažniju kategoriju.</s>

<s>Regionalne pruge</s>

<s>Ove željezničke pruge povezuju dvije regije.</s>

<s>Lokalne pruge</s>

<s>Ove željezničke pruge su od lokalnog značaja.</s>

<s>Povijesne željeznice 
 Slavonsko-podravske željeznice
 Samoborček
 Sinjska rera
 Parenzana
 Željeznička pruga Gabela – Zelenika s odvojkom prema Dubrovniku
 Željeznička pruga Bjelovar – Garešnica/Grubišno Polje</s>

<s>Ostale pruge u Hrvatskoj 
 Željeznička pruga Dalj – Vinkovci – Slavonski Brod
 Željeznička pruga Karlovac – Slunjska Selnica</s>

<s>Bilješke</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Odluka o razvrstavanju željezničkih pruga , 12. srpnja 2006
 Zvonimir Jelinović: Borba za jadranske pruge i njeni ekonomski ciljevi, Građa za gospodarsku povijest Hrvatske; knj.</s><s>6, Jugoslavenska akademija znanosti i umjetnosti, Zagreb, 1957</s>

<s>Prometna infrastruktura u Hrvatskoj
Pruge
Hrvatska</s>

