Tomás Estrada Palma
<s>Tomás Estrada Palma (Bayamo, 9. srpnja 1835. – Santiago de Cuba, 4. studenog 1908.) je bio kubanski pravnik i političar, najpoznatiji po tome što je 1902. godine postao prvi predsjednik Kube.</s>

<s>Rođen je u Bayamu, a diplomirao je na pravnom fakultetu Univerziteta u Havani.</s><s>Aktivno je sudjelovao u Desetogodišnjem ratu, u sklopu kojega je bio izabran za predsjednika Kube u ratu, neformalnu funkciji čiji je inauguracijski držac bio Carlos Manuel de Céspedes.</s><s>Tokom rata je zarobljen od strane Španjolaca i poslan u egzil, gdje je surađivao s Joséom Martíjem, nakon čije je smrti postao predsjednik Kubanske revolucionarne partije.</s><s>Kada su revolucionari formirali ratnu vlafu, Estrada Palma je poslan u Washington, D.C. kao diplomat.</s><s>Tamo je dobio financijsku pomoć jednog američkog bankara te je za $150,000,000 pokušao otkupiti Kubu od Španjolske, međutim ponuda mu je odbijena.</s><s>Ipak, u Sjedinjenim Državama je uspješno dobio potporu za borbu protiv Španjolske i nezavisnost Kube.</s>

<s>Nakon protjerivanja Španjolaca s otoka, formirana je američka vojna uprava.</s><s>Nakon par godina uprave generala Leonarda Wooda, započele su pripreme za izbore.</s><s>Estradu Palmu su podržali republikanski liberali Joséa Miguela Gómeza te nacionalni liberali Alfreda Zayasa, međutim on sam nije vodio nikakvu predsjedničku kampanju, boraveći za to vrijeme u Sjedinjenim Državama, čije je državljanstvo stekao.</s><s>Njegov jedini kandidat, general Bartolomé Masó, povukao je svoju kandidaturu kao vid protesta protiv američke okupacije te je Estrada Palma tako ostao kao jedini kandidat.</s><s>Formalno je izabran 31. prosinca 1901. godine, a svečano je prisegnuo 20. svibnja 1902. godine, nakon donošenja Ustava i formiranja republike.</s>

<s>Dana 16. veljače 1903., Estrada Palma je potpisao Kubanski-američki sporazum, kojim su Sjedinjene Države dobile zaljev Guantánamo u zakup da bi ga koristile kao pomorsku bazu i stanicu za ugljen.</s><s>Iako je dao dio teritorija u zakup, Estrada Palma je uspio sklopiti krajnje povoljan sporazum za Kubu, ograničivši američki utjecaj teritorijalno, ali i kvantitativno (manji broj vojnika).</s><s>Kasnije je proveo reforme koje su unaprijedile obrazovanje, komunikacije i javno zdravstvo.</s><s>Estrada Palma je 1905. godine izabran za drugi mandat, ali ovoga puta uz veliko protivljenje liberala, koji su sumnjali u izbornu prijevaru.</s><s>Estrada Palma je zatražio pomoć Sjedinjenih Država tako da je 1906. godine došlo do druge američke okupacije otoka, koja je trajala sve do 1909. godine.</s>

<s>Tomás Estrada Palma je 1906. prestao biti kubanski predsjednik.</s><s>Preminuo je 4. studenog 1908. u gradu Santiago de Cuba.</s>

<s>Predsjednici Kube
Kubanski političari
Kubanski diplomati
Kubanski advokati
Biografije, Bayamo</s>

