Eufuizam
<s>Eufuizam (engl. euphuism), engleski književni pravac koji je se razvio krajem 16. vijeka.</s>

<s>Pojam
Eufuizam je nazvan prema Lylyjevom djelu  Euphues (1578-1580).</s><s>Tim književnim krajevima su se ophodili prevoditelji iz 16. vijeka kao što su John Bourchier, Pettie, Thomas Watson a usavršio ih je Lyly.</s><s>Eufuizam preuzima latinsku strukturu iz proze Giovannija Boccaccia i talijanskih (marinizam) i španjolskih (gongorizam) humanista, ukrašavajući ju retoričkim sredstvima, sofisticiranim pridjevima i složenim metaforama.</s><s>Lylyjeva proza, koja je u to vrijeme bila vrlo popularna i koju su prisvojili mnogi autori romana iz 16. i 17. vijeka, također je utjecala na pisce umjetničke proze – kao što je Browne – i imala je veliki broj sljedbenika ne samo u parodiji – na primjer u Uzaludnom ljubavnom trudu i u Romeu i Juliji – anticipirajući razmjenu blistavih duhovitosti (tzv. wit) i slikoviti jezik komedije u dobi monarhijske obnove 17. stoljeća.</s>

<s>Naziv potiče iz navedenog romana Euphues ili anatomija duhovitosti{{efn|Euphues: the Anatomy of Wit, 1578.}} (1578) od Ivana Lilija.</s><s>Lylyjevo djelo je nadahnuto djelom Rogera Aschama Scholemaster iz 1570., gdje je se navodi Platonova Republika, i gdje nalazimo grčki izraz εὐφυής.</s><s>U Lylyjevom romanu, Euphues je atenski junak uhvaćen u neobuzdanu korupciju grada Napulja.</s><s>Riječ «anatomija» u naslovu, vrlo popularna u to vrijeme, upućivala je na analizu jedne aktualne teme, dok je riječ «duhovitost» upućivala na želju za znanjem, tipičnu za renesansu, koje je dostižno putem duhovitoti i kroz pojam.</s>

<s>Inače sintaktička struktura eufuističkog teksta je vrlo razrađena, a eruditske digresije su česte te ponekad i pedantne.</s><s>Shakespeare u svom Henriku IV. stavlja u usta komičnog lika Falstaffa moralne rečenice ocrtavajući strukturu eufuizma, na taj način ismijavajući književnu modu koja je vladala na Elizabetinom dvoru, a koja je, unatoč ruganju, bitno utjecala na Shakespeara.</s><s>Na dvoru Elizabete I. je se u to vrijeme formirao krug konceptualnih intelektualaca, sklonih viziji idealističnog srednjeg vijeka koja je se suprostavljala suvremenom vladajućem makijavelizmom.</s>

<s>Djela 
 George Pettie, A Petite Pallace of Pettie his pleasure (1576)
 John Lyly, Euphues (1578)
 John Lyly, Euphues and His England (1579)</s>

<s>Spoljašne veze</s>

<s>Povezano 
 Engleska književnost</s>

<s>Bilješke</s>

<s>Izvori</s>

<s>Bibliografija</s>

<s>Child, Clarence Griffin (1894).</s><s>John Lyly and Euphuism.</s><s>Leipzig: A. Deichert.</s><s>Hunt, T.W. (1889).</s><s>"Euphuism in Literature and Style," New Englander and Yale Review, Vol.</s><s>L, br. 228, str. 189–200.</s><s>Pater, Walter (1885).</s><s>"Euphuism." u djelu: Marius the Epicurean''.</s><s>London: Macmillan & Co., str. 94–111.</s>

<s>Engleska književnost</s>

