Ljudi (Međuzemlje)
<s>Ljudi su jedna od rasa u Tolkienovoj mitologiji.</s><s>Oni su djeca Ilúvatarova.</s><s>Vilenjaci su ih prozvali Atanima, Drugima, i Holdorima, Sljedbenicima jer su se u Međuzemlju pojavili nakon njih.</s>

<s>Povijest</s>

<s>Prvo doba  
 
Najmlađa rasa na Ardi (osim možda hobita) probudila se u Hildórienu, na dalekom istoku, u vrijeme Prvog izlaska Sunca.</s><s>Noldori su se prije mnogo vremena vratili u Beleriand iz Valinora.</s><s>Prvih tristo godina i više ljudi su putovali na zapad da bi došli do Modrog gorja.</s><s>Valari ih nisu posjetili niti pozvali u Valinor.</s><s>Ljudi ih nisu razumjeli i bojali su ih se, bivajući toliko različiti od njih.</s><s>Najbrže su se izmiješali s Mrkim vilenjacima, kojima su postali pratioci.</s><s>Kada je pleme Bëora Starog, jednog od Triju ljudskih kuća, prešlo Modro gorje, nastanili su se oko izvora Thalosa u Ossiriandu, gdje ih je pronašao Finrod Felagund i poveo ih, na zahtjev Zelenih vilenjaka iz Ossirianda, u njihov novi dom, pokrajinu Estolad, Tabor, koja se nalazila istočno od Doriatha, između rijeka Celon i Gelion.</s><s>Nakon Bëorova plemena, u Beleriand su pristigli Haladini, drugo ljudsko pleme, koje se nastanilo u Thargelionu.</s><s>Zadnje je pristiglo Marachovo pleme, koje se naselilo istočno i južno od ova dva prethodna plemena, na mjestu gdje Patuljačka cesta prelazi Gelion.</s><s>Ova tri plemena su bila najveća i najbrže su se izmiješali s vilenjacima Belerianda, pa su ih prozvali Edaini, i bila su tri plemena Prijatelja vilenjaka.</s><s>Nakon nekog vremena ljudi su poželjeli otići dalje na zapad, što su mnogi i učinili, malo-pomalo, tako da se Bëorovo pleme naselilo u Dorthonionu, a Marachovo pleme se razdijelilo i najveći dio je otišao na obronke Ered Wethrina, ali manji dio je naposljetku završio u Hithlumu.</s><s>Narod Haladina još uvijek je boravio u Thargelionu, no, nakon napada Morgothovih orka u kojem je mnogo Haladina stradalo, vođa tog plemena, žena po imenu Haleth, povela ih je na zapad do drugih ljudskih plemena.</s><s>Tada su se naselili u šumi Brethil, zapadno od Doriatha, i bili su poznati kao Halethin narod.</s><s>U toj velikoj seobi mnogi ljudi iz svih plemena, a najviše iz Marachova, odvojili su se i nestali bez traga, neki natrag na istok Međuzemlja, neki na jug.</s><s>Kasnije su neki postali odvojeni narodi.</s>

<s>Ljudi su poslije toga stalno rasli i brojem i umom, kao i vilenjaci.</s><s>No, kada su došla mračna vremena za Beleriand, nakon Dagor Bragollacha, a Morgothovi orci zauzimali sve više teritorija, broj ljudi naglo je opao, a narodi su se razdvojili i postali raštrkani.</s><s>U ovo se vrijeme spominju Barahirovi podvizi u Dorhonionu gdje je s malo ljudi uporno odolijevao Morgothu.</s><s>Morgoth je, s druge strane, ljudima nudio titule i posjede kako bi mu se pridružili, no ljudi su se pokazali otpornijima na njegovo zlo nego što je on mislio.</s><s>U to vrijeme u Beleriandu su se pojavili Mrki ljudi.</s><s>Mnogi su od njih potpali pod Morgothovu vlast, postavši njegove sluge i uhode.</s><s>Edaini i Istočnjaci nisu bili u dobrim odnosima, jer Istočnjaci nisu bili skloni ratovanju, pa tako nisu ni došli u pomoć Kućama Edaina dok je Morgoth napadao sa sjevera.</s><s>Nakon Nirnaeth Arnoediada ljudi i vilenjaci su se otuđili (osim ljudi iz Triju kuća), zbog toga što su ljudi, pod vodstvom Ulfanga izdali vilenjake napavši ih iz zasjede s boka.</s><s>Usprkos toj izdaji, Edaini su učinili mnoga junačka djela u ratu protiv Morgotha.</s><s>A krajem Prvog doba, kada je Morgothova pobjeda već bila izvjesna, Eärendil Pomorac se otisnuo preko Velikog mora tražeći zemlju Valara kako bi ih molio da pomognu ljudima u Međuzemlju.</s><s>Nakon mnogih opasnosti i dugog putovanja našao je Valinor i pokrenut je Gnjevni rat kojim je Beleriand urušen, a Morgoth bačen izvan granica svijeta.</s>

<s>Vilenjaci su u početku dali mnoga imena ljudima, kao što su Atani (Drugi narod), Hildori (Sljedbenici), Apanónar (Poslije-rođeni), Engwar (Boležljivi), Fírimar (Smrtnici), Híni Ilúvataro (Ilúvatarova djeca), Otimači, Stranci, Nedokučivi, Samo-prokleti, Nezgrapni, Noćni plašljivci, Sunčeva djeca i još mnoga imena.</s>

<s>Drugo doba</s>

<s>Nakon Gnjevnog rata, Edainima je načinjen novi dom, koji nije stajao ni u Međuzemlju, ni u Valinoru.</s><s>Bio je to otok Andor (Darovana zemlja) na kojem su  otada trebali živjeti.</s><s>Kada su pristigli, na njemu su osnovali svoje kraljevstvo Númenór.</s><s>Ti Edaini koji su dospjeli do Númenóra bili su početak naroda koji je poznat pod imenom Dúnedaini.</s><s>U Drugom dobu najviše ima spomena o kraljevstvu Númenór, pošto su ostali ljudi u to vrijeme živjeli u Međuzemlju koje je još uvijek vrvjelo od Morgothovih uhoda i izopačenih bića.</s><s>Tako su mnogi ljudi u Međuzemlju i sami postali iskvareni, dok su Edaini u to doba doživjeli svoj najveći procvat i u to vrijeme se najviše približili Eldarima.</s><s>U početku su se Númenórejci vraćali u Međuzemlje kako bi poučavali i pomagali onima (donoseći im kukuruz, vinovu lozu, učivši ih poljoprivredi i obrtima) koji su ostali tamo, s vremenom sve više su dolazili kako bi porobljavali i skupljali danak, a ne poučavali.</s><s>To je vrijeme nastanka mnogih utvrđenih gradova na zapadnim obalama Međuzemlja.</s><s>Otada je ljudski strah od smrti sve više rastao, a Númenórski kraljevi bivali sve ponosniji.</s><s>Kada su sami prouzročili svoju propast, gotovo svi Númenórejci su izginuli u Eruovom bijesu kojim je potopio njihovo kraljevestvo.</s><s>Nekolicina ih se ipak spasila i oni su pobjegli u Međuzemlje, miješajući se s lokalnim stanovništvom u Trećem dobu.</s>

<s>Ti ljudi su doplovili u Međuzemlje sa zapada pod vodstvom Elendila i njegovih sinova, Isildura i Anáriona.</s><s>Za vrijeme njihovog prelaska prego Velikog mora, podigla se velika oluja, tako da su im se brodovi razdvojili.</s><s>Elendil je završio u Lindonu, na sjeveru Međuzemlja.</s><s>Osnovao je svoje kraljevstvo Arnor u Eriadoru.</s><s>Tamo su podigli velike kamene gradove Fornost, Cardolan, prijestolnicu Annúminas, kule na Emyn Beraidu i Amon Sulu.</s><s>Isildura i Anáriona oluja je odnijela dalje na jug, gdje su osnovali kraljevstvo Gondor s glavnim gradom Osgiliathom na Anduinu.</s><s>Također su sagradili i dvije kule, jednu na obroncima Bijelog gorja, Minas Anor, gdje je obitavao Anárion; i drugu, za Sumračnim gorjem, Minas Ithil, Isildurov dom.</s><s>Mnogo drugih građevina je izgrađeno u to doba: Argonath, Aglarond i Erech, te kulu Orthanc, sagrađenu od neslomljive stijene.</s><s>Međutim, prosperitet koji je vladao u Gondoru nije došao bez cijene; naime, u Međuzemlju su još obitavali drugi narodi ljudi koji nisu potjecali od Edaina.</s><s>To su bili Haradrimi i Divlji ljudi iz šume.</s><s>U Angmaru, na dalekom sjeveru, Kralj-vještac je okupljao Brđane i Istočnjake kako bi pustošili sjevernim kraljevstvom.</s>

<s>Za to vrijeme Sauron je pomoću devet prstenova pod svoju vlast stavio devet ljudskih kraljeva, porijeklom većinom iz Umbara i Harada.</s><s>Oni su postali vrlo moćni u svoje vrijeme, no samo da bi još brže propali, jer njihovi životi ne završavaju nego se svode na nepodnošljivo postojanje.</s><s>Tih devet kraljeva je postalo devet prstenovih utvara, Nazguli.</s><s>Kada je učvrstio svoju vlast u Mordoru, objavio je rat Gondoru i zauzeo Minas Ithil (koji se nakon toga naziva Minas Morgul).</s><s>Jedini način da se Sauron porazi bio je taj da se svi slobodni narodi Međuzemlja ujedine kako bi ga zaustavili.</s><s>Vilenjaci pod vodstvom Gil-galada i ljudi pod Elendilom tada su se posljednji puta ujedinili kako bi nakon sedam godina opsade konačno porazili Saurona.</s><s>Tijekom te opsade mnogi su i ljudi i vilenjaci poginuli, sam Elendil, Gil-galad, pa i Isildurov brat Anárion.</s><s>Taj događaj označava kraj Drugog doba.</s>

<s>Treće doba</s>

<s>Kako je Treće doba započelo uništenjem Saurona, mnogi ljudi su se tada okrenuli od zla i pridružili se Isilduru, koji je tada vladao Gondorom.</s><s>No, još je i mnogo ljudi ostalo pod Sauronovom sjenkom, mrzeći kraljevstva Zapada.</s><s>No, u cjelini, broj ljudi se smanjivao, tako da u vrijeme osmog Isildurovog nasljednika, Eärendura, Dúnedaini su bili podijeljeni na male kneževine i vlastelinstva boreći se između sebe, pošto jednostavno nije bilo dovoljno ljudi koji bi nastavali ogromne gradove koji su bili potrebni za vrijeme Elendila, propadanje Arnora bilo je neizbježno.</s><s>Dúnedaini su na kraju postali malobrojni, lutajući u divljini.</s><s>Na jugu je kraljevstvo Gondor neko vrijeme još raslo i razvijalo se, da bi kasnije također stalo propadati kao i Sjeverno kraljevstvo.</s><s>Gondor je stajao kao bedem od Mordora koji je branio Međuzemlje, tako da je njegovu slabost iskoristio Sauron kako bi se ponovno vratio u Mordor.</s><s>Nakon smrti Eärnura, 34. gondorskog kralja, kraljevstvo je ostalo bez nasljednika, pa je vlast preuzela dinastija Namjesnika iz kuće Mardila Vjernog.</s><s>U vrijeme Ciriona, dvanaestog namjesnika s Rohirrimima, Gospodarima konja sa dalekog sjevera, Gondor je uspostavio savezništvo, i poklonio im zemlju sjeverno od Bijelog gorja kako bi se tamo nastanili, kao nagradu za njihovu pomoć u obrani od navale Istočnjaka.</s><s>Otada je na posjedima prije poznatima kao Calenardhon vladavina kraljevstva Rohan.</s>

<s>Takvo se stanje nastavljalo, Sauron je jačao, a kraljevstva ljudi su slabjela, sve do rata za Prsten.</s><s>Tada je, intervencijom svih naroda, pa tako i Valara, Sauronu došao kraj.</s><s>Dúnedain Aragorn, potomak Isildura, okrunjen je tada kao kralj Elessar, vladajući Gondorom i Arnorom.</s><s>U to doba u Arnoru su obnovljeni sjaj i slava, a tako i Gondoru.</s>

<s>Rodovi ljudi 
Brojna su plemena ljudska u Međuzemlju - ovdje ćemo navesti neka od njih:</s>

<s>Numenor</s>

<s>Nakon Gnjevnog rata, Edainima je načinjen novi dom, koji nije stajao ni u Međuzemlju, ni u Valinoru.</s><s>Bio je to otok Andor (Darovana zemlja) na kojem su  otada trebali živjeti.</s><s>Kada su pristigli, na njemu su osnovali svoje kraljevstvo Númenór.</s><s>Ti Edaini koji su dospjeli do Númenóra bili su početak naroda koji je poznat pod imenom Dúnedaini.</s><s>Númenórejcima je podaren vrlo dug život i nikakve bolesti nisu poznavali.</s><s>Rasli su u mudrosti i slavi, a i u visinu; ali, ne i toliko brojem.</s><s>Na sredini otoka, na velikoj planini Meneltarmi stajalo je veliko svetište, posvećeno Eruu, i to je bio jedini hram u tom kraljevstvu.</s><s>Prvi kralj Númenóra bio je Elros, koji je doživio petsto godina, a na vlast je došao kad je imao devedeset godina.</s><s>U doba Númenóra postojalo je prijateljstvo ljudi i vilenjaka iz Valinora.</s><s>Od njih, ljudi su naučili mnogo o zanatima, umjetnosti, pismima...</s><s>Númenórejci su se izvještili u izradi oružja, no kako su u početku bili miroljubiv narod, okrenuli su se više brodogradnji.</s><s>U zlatno doba Númenórejci su postali najpoznatiji moreplovci tog vremena.</s><s>Kako su imali dopuštenje plovidbe samo na istok, ne i na zapad (pošto u Valinor nisu smjeli doći), ubrzo su se proširili i na obalama Međuzemlja.</s><s>U početku su dolazili miroljubivo, s ciljem da pouče i unaprijede mjesno stanovništvo, a kasnije kao uzurpatori i uzimači danaka.</s><s>Ta promjena dogodila se usporedno s negodovanjem prema Valarima.</s><s>Naime, kada ja Ar-Pharazôn Zlatni (kraljevi se tada više ne zovu kvenjskim imenima, nego na adunaičkom, jeziku Númenórejaca) porazio Saurona u Međuzemlju, odveo ga je natrag u Númenór.</s><s>Nakon nekog vremena, strah od smrti, koja se više ne doživljava kao dar nego kao prokletstvo, potpirivan Sauronom, je dosegao svoj vrhunac, i pred kraj svog života, Ar-Pharazôn odluči svom svojom silnom vojskom i brodovljem napasti Valinor.</s><s>Naposljetku je i došao do Valinora, no čim je prvi Númenórejac stupio na to posvećeno tlo, ogromna oluja se podigla.</s><s>Otok i kraljevstvo Númenór bili su potpuno uništeni, a Valinor odvojen od sfera Arde.</s><s>No, neki su se ipak spasili, tzv. Vjerni, koji su dobili upozorenje da napuste otok i pođu za Međuzemlje.</s><s>Ti su poslije ustanovili kraljevstva u Međuzemlju i nakratko oživjeli slavu Númenóra.</s>

<s>Rohirrimi (Rohanci, Jahači Marke, Rohanski jahači)</s>

<s>Rohirrimi su bili pripadnici tzv. Srednjih ljudi, tj. onih koji su imali srodstvo sa Trima kuća Edaina, no nisu se zaputili u Beleriand, već su ostali u Međuzemlju.</s><s>Rohirrimi su dobili ime po vilenjačkom izrazu koji je označavao Gospodare konja.</s><s>Njihovo prvotno prebivalište nalazilo se na sjevernom potezu rijeke Anduin.</s><s>U to doba bili su narod pod imenom Éothéodi.</s><s>Éothéodi su se doselili u te predjele u doba vladavine Eärnila II. zemlje između Stanca-kamena i Gladdena.</s><s>Srodni su Beorninzima, a njihova legenda kaže da oni sami potječu od kraljeva Rhovaniona, koji su imali kraljevstvo na istočno strani Mrkodola prije nego što su to područje osvojili Vozari.</s><s>U vrijeme kad je njima vladao Eorl Mladi, dobili su poziv za pomoć od Gondora koji je bio pod teškim napadima Istočnjaka, Haradrima i ljudi iz Umbara.</s><s>Odazvali su se tom pozivu i pomogli obraniti Gondor.</s><s>Tada im je Cirion, tadašnji namjesnik Gondora darovao svu zemlju sjeverno od Bijelog gorja u njihovo vlasništvo.</s><s>Od tada su poznati kao Rohirrimi, Gospodari konja, a njihova država kao Rohan.</s>

<s>Bardinzi</s>

<s>Bardinzi su ljudi iz Dôlja koji se spominju u kasnijem Trećem dobu.</s><s>Ime im potječe od Barda, strijelca koji je porazio zmaja Smauga koji je opsjedao njihov dotadašnji glavni grad Esgaroth (Jezergrad) u blizini planine Erebor.</s><s>Bard potječe od Giriona, poglavara Dôlja u vrijeme kad ga je Smaug razorio.</s><s>Nakon Smaugove prevlasti nad tim područjem, ljudi su se vratili u Dôlje, i uz veliku suradnju s patuljcima iz Erebora, ponovno ga izgradili i postali vrlo slavni.</s><s>Bardinzi su bili Sjevernjaci, i bili su srodni Beorninzima i Rohirrimima.</s><s>No, ponešto su se razlikovali od njih, jer se su Bardinzi često imali tamnu kosu, i nisu bili tako svijetle puti kao Rohirrimi.</s>

<s>Beorninzi</s>

<s>Beorninzi su bili narod koji je potjecao od Beorna, a živjeli su u ravnici Anduina između te rijeke i Mrkodola.</s><s>Bili su poznati po tome što su, poput njihovih predaka, još dugo zadržali sposobnost pretvaranja u medvjeđi oblik.</s>

<s>Forodwaith (Lossoth)</s>

<s>Malo poznati ljudi koji su nastanjivali Forodwaith, veliku ledenu pustoš na sjeveru Međuzemlja, po kojoj su i dobili ime.</s><s>O njima se zna tek da su bili žilavi, što je i bilo potrebno kako bi preživjeli tako blizu Angbanda u tom silnom ledu.</s><s>Navodno su naselili Forodwaith još u Prvom dobu, i nisu se nikada selili.</s><s>Do Trećeg doba od njih nije ostalo gotovo ništa, tek malobrojni narod koji je sebe nazivao Lossoth, a živio je oko zaljeva Forochel.</s><s>No, ostavili su traga u tome što cijela ta ledena pustinja, koja se proteže duž Surog gorja, na cijelom sjeveru Međuzemlja, sve do Forochela, nosi njihovo ime.</s><s>Pretpostavlja se da je ovo nekada bio nomadski narod, jer postoje zapisi Lossotha koji na to ukazuju.</s><s>„To je čudan, negostoljubiv narod [Lossothi], ostaci Forodwaitha, ljudi iz prastarih vremena, naviklih na ljutu studen u kraljevstvu Morgothovom.</s><s>Zapravo, te studeni još traju u tim krajevima, iako nisu više od stotinu milja sjeverno od Shirea.</s><s>Lossothi prebivaju u snijegu, kažu da znaju trčati po ledu s kostima na stopalima i da imaju kola bez kotača.</s><s>Obitavaju mahom u kraju nepristupačnom njihovim neprijateljima, na velikom rtu Forochela koji na sjeverozapadu zatvara veliki istoimeni zaljev, ali često logoruju na južnim obalama tog zaljeva podno Gorja.“ (ROTK, Dodatak A; Eriador, Arnor i nasljednici Isildurovi; str. 354).</s>

<s>Bree</s>

<s>Ljudi u Breeju bijahu smeđokosi, plećati i oniski, veseli i samostalni- nikome nisu pripadali doli sebi, ali su održavali prijateljskije i prisnije odnose sa hobitima, patuljcima, vilenjacima i ostalim stanovnicima okolnog svijeta nego što je bilo (ili jest) uobičajeno među Velikim ljudima.</s><s>Prema njihovoj vlastitoj predaji, oni su bili prvobitni stanovnici i potomci prvih ljudi koji su se ikad naselili na zapadu Međuzemlja.</s><s>Malo ih je bilo preživjelo previranja u staro doba, ali kad su se kraljevi vratili preko Velikog mora, zatekli su ljude još u Breeju, a bili su tu i sad kad je sjećanje na stare kraljeve bilo već zaraslo u travu.</s>

<s>Druedaini (Wosi, Pukel-ljudi, Divlji ljudi)</s>

<s>Drúedaini su bili narod o kojem se relativno malo zna.</s><s>Uvijek su bili malobrojni, sastojavši se tek od nekoliko stotina pripadnika podijeljenih na porodice ili manja plemena.</s><s>Od najranijih dana ljudi Drúedaini su bili zaseban narod, pošto ne pripadaju Trima ljudskim kućama.</s><s>Tako su i njihove karakteristike bile nešto drukčije od onih ostalih ljudi.</s><s>Naime, bili su: „...nenavidni: zdepasti (visoki oko četiri stope) ali vrlo široki, teških stražnjica i kratkih, debelih nogu; široka su im lica imala duboko usađene oči pod teškim čelima i plosnate noseve, a ispod obrva bili su posve ćosavi, izuzev repića od crne dlake posred brade u ponekih muškaraca (ponosnih na tu odliiku).“, karakterizirao ih je jak, grlen smijeh, nepokolebljivost u boju i velika odanost prijateljima.</s><s>Posjedovali su iznimnu vještinu praćenja svih živih stvorova, zbog svog izoštrenog njuha i vida.</s><s>Nikad nisu naučili pisati, osim nekoliko jednostavnih znakova kojima bi obilježavali ceste i puteve, ili za određena naređenja.</s><s>Također, treba spomenuti i njihovu naviku da u vremenima tuge ili nevolje (a ponekad i samo zbog užitka u razmišljanju), potpuno mirno i nepomično sjede satima, nekad i danima.</s>

<s>Njihov teritorij u Beleriandu se djelomice poklapao sa teritorijem Halethinog naroda, dakle pretežno u šumi Brethil.</s><s>Bili su vični obradi drveta i kamena, od kojih su izrađivali svoje „kamene stražare“.</s><s>To su bili kameni kipovi u prirodnoj veličini koje su Drúedaini postavljali na granice svoje zemlje.</s><s>Imali su obličja orkova koji bježe u strahu, ili samih Drúedaina koji muče zarobljene orke.</s><s>Poznati kameni stražari nalazili su se kod Teiglinskih prijelaza, na zapadu Brethila.</s>

<s>O Drúedainima u Númenóru se zna malo, spominju se tek kada su došli Aldarionu Pomorcu, čuvši za njegova putovanja u Međuzemlje, s upozorenjem da će se iz njih izroditi veliko zlo.</s><s>Od početka njegovih putovanja Drúedaini su se polako, u malim skupinama odseljavali iz Númenóra, tako da ih do propasti tog kraljevstva tamo uopće više nije bilo.</s>

<s>U Trećem dobu Drúedaini su nastavali šumu Drúadan i Drúwaith Iaur, gdje se pretpostavlja da su se i u početku naselili.</s><s>Tamo su ostavili tragove u vidu kipova koji su stajali na cesti za Dunharrow: „Na svakom zavoju stajali su veliki kameni kipovi isklesani na sliku i priliku ljudi; golemi, nezgrapnih udova, čučali su prekriženih nogu i trupastih ruku skrštenih na debelom trbuhu.“.</s><s>U vrijeme Rata za prsten poznato je samo njihovo prebivalište u Anórienu, a pretpostavljalo se da u Drúwaith Iauru ne obitavaju više.</s><s>U Gospodaru prstenova spominju se kao púkel-ljudi, što je Merry primjetio ugledavši Ghân-buri-Ghâna: „Smežurani podbradak bijaše mu obrastao tršavom bradom nalik na suhu mahovinu.</s><s>Imao je kratke noge i debele ruke, bio je zbijen i ugojen, odjeven samo u travu oko pasa.</s><s>Merryju se učini da ga je već negdje vidio, i odjednom se sjeti „púkel-ljudi“ iz Dunharrowa.“.</s>

<s>Istočnjaci</s>

<s>Najveći broj ljudi koji su se borili na strani Morgotha i Saurona potjecao je upravo od Istočnjaka koji su prvotno obitavali u predjelima oko Rhunskog mora.</s><s>Istočnjaci su bili ljudi iz raznih plemena koja su se ujedno i borila između sebe kako bi dobila prevlast nad čitavim narodom.</s><s>U Beleriandu se prvi puta spominju za vrijeme Nirnaeth Arnoediada, kada su Istočnjaci pod vodstvom Ulfanga izdali vilenjake s kojima su ušli u savezništvo, uzrokujući njihov pad.</s><s>Nakon Morgothova pada, Sauron je učvrstio svoju vlast nad Istočnjacima, tako da su oni, nakon Sauronova pada poslije Posljednjeg saveza, prvi opet napali Gondor.</s><s>Tada ih je odbio kralj Rómendacil, no 49 godina kasnije, 541. godine Trećeg doba vraćaju se, ubivši kralja Rómendacila.</s><s>Njegov sin Turambar ponovno odbija Istočnjake i zauzima velike teritorije na koje su doatada oni polagali pravo.</s><s>Poslije toga stoljećima je Gondor zadržao nadmoć nad Istočnjacima, no u 12. st., kada je Gondor prešao svoj vrhunac, i njegova snaga počela slabjeti, Istočnjaci se vraćaju i zauzimaju svu zemlju sve do istočne obale Anduina, osim Ithiliena.</s>

<s>Vozari</s>

<s>Vozari je zajedničko ime za savez naroda koji su s istoka napadali Gondor u 17./18. stoljeću Trećeg doba.</s><s>Bili su bolje opremljeni od pojedinačnih plemena koja su dotada zaposjedala Gondor.</s><s>Njih je pobunio Sauron, iskoristivši ih tako za napad na Gondor.</s><s>U tome su bili uspješni, osvojivši tako zemlju koja se prostirala od Ered Lithuija do južnih granica Rhovaniona.</s><s>Time je Sauron omogućio Nazgulima da prijeđu iz Dol Guldura u Mordor neometano kako bi ponovno uspostavili njegovo sjedište u Mordoru.</s><s>Nedugo nakon svojih pobjeda Vozari su otišli južno od Mordora i udružili se s ljudima u Khandu i Bliskom Haradu, napavši istovremeno Gondor i sa sjeveroistoka i s jugoistoka, što je umalo uzrokovalo pad tog kraljevstva.</s><s>Njihov pohod prekinuo je Eärnil, koji ih je napao u njihovom taboru za vrijeme pobjedničkog slavlja.</s><s>Tada su se preživjeli Vozari razbježali i mnogi su umrli u Mrtvim baruštinama.</s><s>Time se raspao taj veliki savez, a napadi na Gondor su prestali.</s>

<s>Balchothi</s>

<s>Ljudi koji su živjeli istočno od Mrkodola, i bili su pod utjecajem Dol Guldura.</s><s>Za vrijeme svoje vladavine tamo, Sauron ih je iskoristio u pokušaju invazije Gondora, no odbili su ih Cirion i Eorl.</s><s>Dotada su Balchothi već osvojili i opljačkali velik dio Calenardhona.</s><s>U to vrijeme, Gondor je upravo izgubio kraljevsku dinastiju, a plemena Istočnjaka su se krenula reorganizirati.</s><s>Tada su se pojavili Balchothi kao dominantno pleme na istoku.</s>

<s>Haradrimi</s>

<s>Harad je u doba svog nastanka bio Númenórska pokrajina.</s><s>Točan razlog kvarenja ovih ljudi u Trećem dobu nije poznat, no vjeruje se da ih je Sauron iskvario te ih tako pridružio svojoj vojsci.</s><s>Uz Haradrime, jedino su Istočnjaci još bili u Sauronovoj službi.</s><s>Haradrimi su bili nižeg rasta i crnomanjasti, voljeli su rat.</s>

<s>Varjazi</s>

<s>Ljudi iz Khanda.</s><s>Dugogodišnji Sauronovi saveznici.</s><s>U ratu su se služili teškim bojnim sjekirama.</s>

<s>Gusari iz Umbara (Crni Numenorejci)</s>

<s>Ljudi koji su nastanjivali pokrajinu Umbar, na jugu Međuzemlja.</s><s>Ime Umbar su nadjenuli prvotni stanovnici te prirodne luke, a na quenyji ta riječ znači sudbina.</s><s>Umbar je započeo kao Númenórska kolonija, gdje su se mnogi Númenórejci naselili zbog prevelike populacije u matičnoj zemlji, polako istisnuvši prethodno naseljeno stanovništvo.</s><s>Tamo su oduvijek živjeli ljudi, no organizirana utvrda se pojavljuje tek 2280. godine Drugog doba kada je Sauron ozbiljno zaprijetio Númenórskim kolonijama u Međuzemlju.</s><s>Kao i Lond Daer u Enedwaithu, a kasnije i Pelargir na Anduinu, Umbar je bio mjesto odakle su se širili númenórska kultura, utjecaj, a tako i vojna sila.</s><s>Upravo se tamo iskrcao Ar-Pharazôn 3261. godine kada je išao u borbu protiv Saurona.</s><s>Kada je Númenór propao, Vjerni su došli u Međuzemlje i nastanili se u luci Pelargiru, dok su u Umbaru bili Kraljevi ljudi koji su štovali Melkora.</s><s>U Trećem dobu ljudi Umbara su bili podrijetlom Gondorci, i vukli su podrijetlo najviše od Castamira Uzurpatora i njegovih sljedbenika.</s><s>Naime, u doba kada je kralj Calmacil predao prijestolje Eldacaru, pojavio se revolt u narodu zbog toga što je Eldacarova majka bila Sjevernjakinja, tako da je Eldacar bio polu-Gondorac.</s><s>Castamir je smatrao da bi on trebao dobiti prijestolje, te ga je naposlijetku i silom zauzeo.</s><s>Njegova desetogodišnja strahovlada prekinuta je kad se Eldacar vratio iz izgnanstva i protjerao Castamira.</s><s>Tada je on uspostavio pokrajinu Umbar kao svoj posjed.</s><s>Zbog toga Umbar i Gondor nikad nisu bili u dobrim odnosima.</s><s>Godine 2980.</s><s>Aragorn je, u službi Namjesnika Echteliona II., odveo mali odred vojnika tamo i spalio većinu umbarske flote i ubio kapetana Umbara pri tome.</s><s>Tijekom Rata za Prsten Umbar se još uvijek oporavljao od tih gubitaka, no još uvijek je mogao odvojiti 50 velikih brodova i „bezbroj“ malih.</s><s>Poslije tog poraza, oslabljen i smanjen, Umbar se predao Gondoru.</s><s>Umbar je brzo postao poznat po svojim čvrstim brodovima, koje su Umbarci najviše koristili u pljačkanju drugih brodova i obalnih područja.</s><s>Uprava je najvjerojatnije bila organizirana tako da su postojala dva vladara koja su upravljala dvjema najjačim frakcijama u Umbaru: Crnim Númenórejcima i Gusarima.</s><s>Nakon Sauronova pada, njihov narod je polako opadao brojem, no stav prema Gondoru se održao još dugo.</s>

<s>Brđani</s>

<s>Ljudi koji su u početku obitavali u Bijelom gorju.</s><s>U Drugom dobu su se selili na sjever, tako da od njih potječu Dunlanđani i ljudi iz Breeja.</s><s>Također se spominju kao mrtvi koji su stupali sa Aragornom u Ratu za Prsten.</s><s>Naime, kralj Gorja je Isilduru prisegnuo na vjernost na samom početku kraljevine Gondor.</s><s>Nedugo poslije toga Sauron je ojačao, i kada je Gondoru trebala pomoć, Isildur je odlučio pozvati se na taj stari savez.</s><s>No, u međuvremenu, ljudi iz Gorja su se već pokorili Sauronu, te se nisu htjeli boriti na strani Gondora.</s><s>Tada ih je Isildur prokleo ovim riječima: „Ti ćeš biti posljednji kralj.</s><s>A ako Zapad bude jači od tvoga crnog gospodara, na tebe i tvoj narod bacam ovo prokletstvo: da ne otpočinete dok ne izvršite svoju prisegu, jer ovaj će rat trajati nebrojene godine, i još ćeš jednom prije kraja biti da se iskupiš.“.</s><s>Tada su pobjegli od Isildurovog bijesa i posakrivali se u brdima, polako nestajući.</s>

<s>Dunlendinzi</s>

<s>U vrijeme trajanja Sjevernog kraljevstva (Arnora) , koje se onda proširilo sve do Sivotoka, a Južno kraljevstvo je polagalo pravo na cijeli Enedwaith, u Enedwaithu i Minhiriathu živjeli su ljudi srodni precima Halethinog naroda i zvali su se Dunlendinzi.</s><s>U to vrijeme ti krajevi su bili potpuno prekriveni šumom.</s><s>Kada su došli Númenórejci i osnovali Lond Daer, počeli su krčiti te šume kako bi nastavili sa izgradnjom svojih brodova.</s><s>Tada su Dunlendinzi zaratili sa Númenórejcima kako bi obranili te krajeve.</s><s>Kasnije postaju zakleti neprijatelji Rohana.</s><s>U Ratu za Prsten bili su pod vodstvom Sarumana i borili su se u Rogradu.</s>

<s>Ilúvatarov dar ljudima</s>

<s>Za razliku od vilenjaka, ljudi nisu bili besmrtni, a time ni vezani toliko za sudbinu Arde, oni su imali drukčiji dar: „I [Eru] učini da srca ljudi tragaju za onim što je izvan ovog svijeta, ne nalazeći ni mira ni spokoja na njemu, ali im poda i vrlinu da mogu sami upravljati svojim životima, sred sila i nepredvidivosti svijeta, neovisni o Pjesmi Ainura koja je svemu drugom poput usuda; i još da u njihovom dijelu sve bude oblikom i djelom zgotovljeno, i svijet ispunjen do zadnje i najmanje sitnice.“ (Silmarillion, str. 42).</s><s>Tako, nakon određenog vremena ljudi umiru, a zatim odlaze u Mandosove dvore, u prostorije gdje su odvojeni od vilenjaka i svih ostalih bića.</s><s>Nakon toga otputili bi se izvan svijeta, točno gdje nitko ne zna, pa čak ni Valari.</s><s>Time su se razlikovali od svih drugih bića na Ardi, koja su bila vezana za svijet i njegovu sudbinu.</s><s>To je omogućilo ljudima da sami stvaraju svoju sudbinu.</s><s>Najmudriji među ljudima odnosili su se prema smrti kao daru (što je u početku i bio) i kada im je došlo vrijeme, rado su se prepuštali smrti.</s><s>To se najbolje vidi kod ranih númenórskih kraljeva, pa tako i kod Aragorna.</s><s>Taj dar je okaljao Morgoth, zbog kojega su se ljudi počeli bojati smrti.</s><s>Taj strah dosegao je vrhunac u kasnijim danima Númenóra, kada ni duge godine života podarene Númenórejcima nisu bile dovoljne, a mudraci su pokušavali sve što su mogli kako bi izbjegli smrti.</s><s>To je nakraju dovelo do uništenja Númenóra, kada je vojska Ar-Pharazôna stupila u Neumiruće zemlje, pogrešno vjerujući da se u njima krije tajna vječnog života.</s>

<s>Jezici</s>

<s>Ljudi su oduvijek govorili vestronom, ali njegov taj vestron je uvijek bio nekim dijelom pod utjecajem vilenjaka.</s><s>Vestronski su u početku govorili Edaini, tj. oni ljudi koji su se doselili u Beleriand.</s><s>Ljudi su međutim brzo usvajali vilenjačke govore, tako da se u cijelom Beleriandu ustalio sindarinski kao univerzalni jezik.</s><s>Tako je i ostalo sve do Drugog doba, kada se na Númenóru razvio tzv. adunaički, a, uz pomoć Eldara, Dúnedaini su naučili i quenyju, jezik plemenitih vilenjaka iz Valinora.</s><s>Na quenyji su davali imena svojim kraljevima i mnogim gradovima (Númenóre, Elendil, Isildur, Anárion, Elessar).</s><s>U Pelargiru, gdje se su se Númenórejci nastanili, adunaički se izmiješao sa govorima običnih ljudi, i odatle je nastao „zajednički jezik“ .</s><s>U Trećem dobu, kad je zajednički jezik gotovo istisnuo sve ostale jezike, imena gradova i osoba, a naročito u Gondoru, ostala su na vilenjačkom (Umbar, Arnach, Erech, Eilenach, Rimmon, Forlong...).</s><s>Ljudi sa sjevera bili su srodni Edainima, pa je i njihov jezik bio sličan adunaičkom, no u isto vrijeme, zadržao je mnoge karakteristike zajedničkog jezika.</s><s>Ljudi Rohana služili su se zajedničkim jezikom po uzoru na svoje saveznike u Gondoru, mada su između sebe ponekad govorili i svojim starim jezikom.</s>

<s>Izvori</s>

<s>KNJIGE:
Silmarillion, J. R. R. Tolkien, Algoritam, Zagreb, 2002.</s><s>Gospodar prstenova: Prstenova družina, J. R. R. Tolkien, Algoritam, Zagreb, 1996.</s><s>Gospodar prstenova: Dvije kule, J. R. R. Tolkien, Algoritam, 1997.</s><s>Gospodar prstenova: Povratak kralja, J. R. R. Tolkien, Algoritam, 1997.</s><s>WEB STRANICE:
Encyclopedia Of Arda 
BobMoCo Middle-earth Glossary 
The Council Of Elrond 
The Thain's Book</s>

<s>Članak preuzet sa: 
Ea - hrvatski Tolkien portal</s>

<s>Rase u Međuzemlju</s>

