Dukagjini (porodica)
<s>Dukađini su albanska feudalna plemićka porodica koja je u 14. i 15. stoljeću vladala područjem sjeverne Albanije i zapadnog Kosova poznatim kao Kneževina Dukađini.</s><s>Možda su bili rođaci ili potomci ranijih Progona, koji su osnovali prvu albansku državu u zabilježenoj povijesti, tzv. Kneževinu Arbanon.</s><s>Grad Lješ bio je njihov najvažniji posjed i razvili su se iz proširenog klana (farefisni) u feudalnu porodici u kasnom 13. stoljeću, kada je njihov prvi poznati rodonačelnik Gjin Tanushi 1281. postao poznat kao dux (vojvoda), pa su njegovi potomci uzeli prezime Dukađini.</s><s>Do početka 15. stoljeća razvili su se u jednu od najvažnijih feudalnih porodica u zemlji.</s><s>Nakon osmanskog osvajanja Albanije (1417–1501), jedan njihov ogranak pronašao je utočište i nastanio se u mletačkom Kopru, gdje su postali poznati kao porodica «Docaini» koja je držala namjesništvo nad dvorcem Socerb do početka 17. stoljeća, kada je umrla posljednja muška loza Docaina.</s><s>Druga grana je se obratila na islam s katoličkog kršćanstva i ostala u Osmanskom Carstvu, gdje su dosegli visoke činove osmanskog vodstva i proizveli mnoge namjesnike (paše) na Bliskom istoku, gdje i dalje njihovi potomci žive u modernom razdoblju.</s><s>Lekë Dukađini je najpoznatiji član klana u Albaniji, kodifikator najzapamćenijeg Kanuna (običajnog prava) Albanije.</s><s>Drugi znameniti Dukađin je Yahya–beg koji je bio poznati pjesnik divana iz 16. stoljeća.</s><s>Ime Dukađini je složenica od osobnog imena «Gjin», staro albansko ime koje neki izvori ponekad prevode u Jovana, i titule duka (vojvoda) i spominje se 1281. u pismu kapetana Angevine Durrazo kao «duca Ginium Tanuschium Albanensem».</s><s>Glavne grane u ranom 15. stoljeću su bile one iz Skadra i Debra i one iz Lješa.</s><s>Njihove zemlje se dijele u tri različita područja: 
 Leknia, koja se proteže od Mirdite do Malësije, tj. Zadrima, Lješ, dolina rijeke Maće, djelovi Prokletja, bok Skadarskog jezera, dolina rijeke Cijevne;
 Dukađinska visoravan na svom sjeveru, tj. sjeverni tok Drima, istok Skadra i veći dio današnjeg Skadarskog distrikta; 
 Rrafshi i Dukagjinit na zapadnom Kosovu, tj. Metohija.</s>

<s>Dukađini su bili vrlo utjecajni u svom prostoru tokom 15. stoljeća.</s><s>Ostali su neutralni tijekom Prvog Skadarskog rata te su podržavali srpskog despota Stefana Lazarevića za vrijeme Drugog skadarskog rata do januara 1423., kada su ih, zajedno s nekim drugim plemstvom, podmitili Mlečani.</s><s>Nakon što je porodica Dukađini 1450. godine napustila Lješku ligu, zajedno sa porodicom Arianiti sklopili su mir sa Osmanskim Carstvom i započeli akcije protiv Skenderbega.</s><s>Izgleda da su neki od Dukađinija pobjegli u Veneciju zajedno s drugim Mlečanima kada su izbjegli iz Skadra.</s><s>Na primjer, «Luca Ducagin, duca di Pulato e dello stato Ducagino» zabilježen je u Veneciji 1506. godine.</s><s>Dukakinzade Ahmed-paša, koji je umro u martu 1515., bio je albanski veliki vezir Osmanskog Carstva od 1512. do 1515.</s><s>Njegov sin, Dukakinzade Mehmed Paša bio je namjesnik Egipatskog ejaleta od 1544. do 1546. godine, sve dok nije pogubljen.</s>

<s>Dukađini
Osmansko Carstvo
Historija Albanije</s>

