Magic Johnson
<s>Earvin "Magic" Johnson, Jr. (, 14. kolovoza 1959.) umirovljeni je američki profesionalni košarkaš.</s><s>Izabran je u 1. krugu (1. ukupno) NBA drafta 1979. od strane Los Angeles Lakersa.</s><s>Cijelu svoju profesionalnu karijeru proveo je u dresu LA Lakersa.</s><s>U svojoj rookie sezoni osvojio je nagradu za najkorisnijeg igrača.</s><s>Umirovio se 1991. kada je objavio da je nositelj HIV virusa, ali je igrao na All-Star utakmici 1992. godine i osvojio nagradu za najkorisnijeg igrača All-Stara.</s><s>Na nagovor svojih prijatelja, umirovio se četiri godine kasnije, ali se vratio košarci 1996. i odigrao 32 utakmice prije nego što se treći i posljednji put umirovio.</s>

<s>Tri puta je bio najkorisniji igrač lige, devet puta je igrao u NBA finalu, dvanaest puta nastupio je na All-Staru, dok je deset puta bio izabran All-NBA prvu petorku i jednom u All-NBA drugu petorku.</s><s>Četiri sezone je bio najbolji asistent lige i predvodio je NBA ligu s prosječnih 11.2 asistencije po utakmici.</s><s>Bio je član tzv. američkog Dream Teama koji je na Olimpijskim igrama u Barceloni 1992. osvojio zlatnu medalju, pobijedivši u finalu hrvatsku reprezentaciju.</s>

<s>Rani život 	
Earvin Johnson Jr. šesto je dijete Earvina Sr. i Christine.</s><s>Earvin Sr. radnik je u General Motorsu, dok je Christine obavljala posao školskog domara.</s><s>Odrastao je u Lansingu, saveznoj državi Michigan i kao dječak zavolio je košarku.</s><s>Johnson je dobio nadimak "Magic", kada je tijekom igranja za srednju školu Lansing Everett High School u jednoj utakmici postigao triple-double - 36 poena, 18 skokova i 16 asistencija.</s><s>Sportski novinar Fred Stabley Jr., nakon završetka utakmice nadimak je objavio u svojoj kolumni u novinama Lansing State Journal, usprkos protivljenju njegove majke kršćanke koja je mislila da je taj naziv svetogrdan.</s><s>U finalnoj utakmice sezone predvodio je Lansing Everett do omjera 27-1, uz prosjek od 28.8 poena i 16.8 skokova po utakmici, do pobjede nakon produžetka i osvajanja državnog prvenstva.</s>

<s>Sveučilište 
Iako je mogao birati među mnogim poznatim sveučilištima poput Indiane i UCLA, Johnson je odabrao sveučilište bliže svome domu.</s><s>Iako je u početku htio na sveučilište Michigan,  nakon razgovora s trenerom Michigan Statea, Judom Heathcoteom odlučio pohađati njihovo sveučilište.</s>

<s>Johnson na početku nije htio profesionalno igrati košarku, nego se više okrenuo studirati komunikacijske znanosti, u želji da jednog dana postane televizijski komentator.</s><s>Igrajući s budućim NBA draftovima Gregom Kelserom, Jayom Vincentom i Mikeom Brkovichem, Johnson je kao igrač prve godine u prosjeku postizao 17.0 poena, 7.9 skokova i 7.4 asistencija po utakmici.</s><s>Odveo je Spartanse do omjera 25-5 i naslova prvaka Big Ten konferencije.</s><s>U prvom izdanju NCAA turnira 1978. godine odveo je momčad među osam najboljih, ali su ondje ispali od kasnijih prvaka Kentuckya.</s>

<s>Tijekom sezone 1978./79., Michigan State ponovo je igrao na NCAA turniru i odveo momčad do finala.</s><s>Tamo su se obračunali sa sveučilištem Indiana State koji je bio predvođen igračem posljednje godine Larryem Birdom.</s><s>U najgledanijoj utakmici u povijesti sveučilišne košarke, Michigan State porazio je Indianu 75:74, a Johnson je izabran za najistaknutijeg igrača polufinala NCAA lige.</s><s>Nakon dvije godine provedene na sveučilištu, na kojima je u prosjeku postizao 17.1 poena, 7.6 skokova i 7.9 asistencija, Johnson se prijavio na draft.</s>

<s>NBA</s>

<s>Rookie sezona (1979.-1980.) 
Johnson je izabran kao prvi izbor NBA drafta 1979. od strane Los Angeles Lakersa.</s><s>Izjavio je da je nevjerojatno to što će imati priliku igrati zajedno s Kareemom Abdul-Jabbarom.</s><s>Usprkos svojoj centarskoj dominatnosti, Abdul-Jabbar nikada s Lakersima nije osvojio NBA naslov i nadao se da će mu Johnson pomoći u tom naumu.</s><s>Johnson je u prosjeku postizao 18.0 poena, 7.7 skokova i 7.3 asistencije po utakmici, a izabran je u All-Rookie momčad i startera na All-Star utakmici.</s><s>Nagrada za novaka godine dobio je njegov rival Larry Bird iz Boston Celticsa.</s>

<s>Lakersi su sezonu zavšili s omjerom 62-20 i stigli do NBA finala 1980. godine.</s><s>U finalu su igrali protiv Philadelphia 76ersa, predvođenim Juliusom Ervingom.</s><s>Lakersi su vodili u seriji 3-2, ali se Abdul-Jabbar, koji je prosječno u seriji postizao 33 poena, u petoj utakmici iščašio gležanj i propusti šestu utakmicu.</s><s>Glavni trener Lakersa Paul Westhead u šestoj utakmici premjestio je Johnsona na poziciju centra, a na kraju te utakmice imao je 42 poena, 15 skokova i 7 asistencija i to je bilo dovoljno za njegov prvi naslov prvaka.</s><s>Johnson je postao jedini novak u povijesti NBA koji je osvojio nagradu najkorisnijeg igrača NBA finala.</s><s>Isto tako postao je četvrtim igračem koji je zaredom osvojio naslov NCAA i NBA prvaka.</s>

<s>Usponi i padovi (1980.-1983.) 
U počecima sezone 1980./81., Johnson je zaradio ozljedu hrskavice lijevog koljena.</s><s>Propustio je 45 utakmica i izjavio da mu je rehablitacija najteže pala.</s><s>Vratio se prije početka doigravanja 1981., ali je Lakersov pomoćni trener i budući glavni, Pat Riley izjavio da je nestrpljivo čekao povratak Johnsona u momčad.</s><s>Lakersi su u prvom krugu doigravanja igrali protiv Houstona i nakon tri utakmice imali omjer 2-1. Izvan sezone, Johsnon je potpisao 25-godišnji ugovor vrijedan 25 milijuna dolara, što je tada najveći ugovor ikad potpisan u sportu.</s><s>Početkom nove sezone, Johnson se sukobio s tadašnjim glavnim trenerom Paulom Westheadom, kojem je izjavio da Lakersi igraju sporo i predvidljivo.</s><s>Nakon što je zahtjevao da se ga mjenja u neku drugu momčad, vlasnik Lakersa Jerry Buss otpustio je Westheada na mjestu trenera i na klupu postavio Rileya.</s><s>Iako je demantirao da ima ikakve veze s otkazom Westheada, Johnson je bio izviždan od strane lige i publike.</s><s>Usprkos problemima izvan terena, Johnson je u prosjeku postizao 18.6 poena, 9.6 skokova i 9.5 asistencija, te je izabran u All-NBA drugu petorku.</s><s>Pridružio se Wiltu Chamberlainu i Oscaru Robertsonu kao jedinim NBA igračima koji su u jednoj sezoni postigli najmanje 700 poena, 700 skokva i 700 asistencija.</s><s>Lakersi su ponovo stigli do NBA finala i drugi puta u zadnje tri godine igrali protiv Philadelphia 76ersa.</s><s>U šestoj utakmici, za Lakerse odlučujućoj utakmici, Jiohnson je postigao triple-double i odveo momčad do naslova prvaka, te je drugi puta u karijeri izabran za najkorisnijeg igrača finala.</s><s>Tijekom finalne serije u prosjeku je postizao  16.2 poena, 10.8 skokova, 8.0 asistencija po utakmici.</s><s>Kasnije je izjavio da su Lakersi pod vodstvom Rileya postali odlična momčad.</s>

<s>U sezoni 1982./83., Johnson je u prosjeku postizao 16.8 poena, 8.6 skokova i 10.5 asistencija, te je po prvi puta u karijeri izabran u All-NBA prvu petorku.</s><s>Lakersi su ponovo stigli do finala i treći puta u zadnje četiri godine igrali protiv Sixersa.</s><s>U Sixerse je stigao Moses Malone i on je zajedno s Ervingom vodio momčad od naslova prvaka, a Malone je proglašen najkorisnijim igračem finala.</s><s>Razlozi poraza Lakersa leže i u tome da su im glavni igrači poput Norma Nixona, Jamesa Worthya i Boba McAdooa bili ozljeđeni.</s><s>Tijekom finalne serije u prosjeku je postizao 19.0 poena, 7.8 skokova i 12.5 asistencija po utakmici.</s>

<s>Rivalstvo i borba s Celticsima (1983.-1987.) 
U svojoj petoj profesionalnoj sezoni, Johnson je u prosjeku postizao 17.6 poena, 7.3 skokova i 13.1 asistenciju po utakmici.</s><s>Lakersi su treću godinu zaredom stigli do NBA finala i prvi puta u doigravanju zaigrali protiv Birdovih Celticsa.</s><s>Lakersi su pobijedili u prvoj i sa dva poena prednosti vodili u drugoj utakmici 18 sekundi prije kraja, a nakon pogođenog  alley-oopa Geralda Hendersona, Johnson nije uspio pogoditi šut prije zvuka sirene i tako su Lakersi u produžetku izgubili 124:121.</s><s>U trećoj utakmici, Johnson je u pobjedi 137:104 postigao 21 asistenciju, ali je u četvrtoj napravio nekoliko ključnih pogreški.</s><s>U posljednjoj minuti utakmice, Johnson je ukrao loptu centru Celticsa Robertu Parishu i promašio dva slobodna bacanja koji su ih stajali pobjede.</s><s>Celticsi su na kraju slavili u produžetku te utakmice.</s><s>Sljedeće dvije utakmice otišle su na stranu jedne i druge momčadi, a odlučujuća sedma utakmica igrala se u Bostonu.</s><s>Lakersi su minutu prije kraja bili tri poena u zaostatku i imali loptu za novi napad, ali Dennis Johnson ukrao je loptu Johnsonu i serija je otišla na stranu Celticsa.</s><s>Tijekom finala, Johnson je u prosjeku postizao 18.0 poena, 7.7 skokova i 13.6 asistencija po utakmici.</s>

<s>U regularnom dijelu sezone, Jonson je u prosjeku postizao 18.3 poena, 6.2 skoka, i 12.6 asistencija i vodio Lakerse do novog finala, gdje su ponovo igrali protiv Celticsa.</s><s>Prvu utakmicu Lakersi su započeli vrlo loše i izgubili s 34 poena razlike.</s><s>Međutim, tada već 38-godišnji Abdul-Jabbar, u drugoj utakmici finala postigao je 30 poena i sakupio 18 skokova, dok su njegovih 36 poena u petoj utakmici odveli Lakerse do vodstva 3-2. Nakon što su Lakersi porazili Celticse u šest utakmica, Abdul-Jabbar izjavio je ovo finale njegov vrhunac karijere.</s>

<s>Johnson je u sezoni 1985./86. u prosjeku postizao 18.8 poena, 5.9 skokova i 12.6 asistencija, ali su Lakersi u pet utakmica poraženi u konferencijskom finalu od Houstona.</s><s>Sljedeće sezone, Johnson je u prosjeku postizao rekordnih 23.9 poena, 6.3 skokova i 12.2 asistencije po utakmici.</s><s>Po prvi puta u karijeri dobio je nagradu za najkorisnijeg igrača lige.</s><s>Lakersi i Celticsi su te po treći puta susreli u NBA finalu, a Johnson je u četvrtoj utakmici sekundu prije kraja pogodio tzv. hook shot preko igrača Celticsa Parisha i Kevina McHalea za pobjedu 107:106.</s><s>Na kraju su Lakersi u šest utakmica savladali Celticse, a Johnson je po treći puta u karijeri osvojio nagradu za najkorisnijeg igrača finala.</s>

<s>Ponovni uzlet i dolazak Bullsa (1987.-1991.) 
Prije početka sezone 1987./88. trener Lakersa, Pat Riley u javnost je dao obećanje da će Lakersi obraniti naslov NBA prvaka, iako franšiza od 1969. godine nikada nije dva puta zaredom uzela tu prestižnu titulu.</s><s>Johnson je imao još jednu odličnu sezonu i u prosjeku postizao 19.6 poena, 6.2 skoka i 11.9 asistencija po utakmici.</s><s>U doigravanju 1998., Lakersi su preživjeli serije 4-3 protiv Utah Jazza i Dallas Mavericksa i stigli do finalne serije protiv Detroit Pistonsa, tada poznatijih pod nazivom Bad Boysi zbog njihovog stila igre.</s><s>Nakon šest utakmica serija je bila izjednačena i igrala se odlučujuća sedma utakmica.</s><s>U posljednjoj utakmici, Lakersovo krilo i najkorisniji igrač NBA finala James Worthy postigao je svoj prvi triple double karijere - 36 poena, 16 skokova, i 10 asistencija i odveo momčad do pobjede 108:105.</s><s>Usprkos tome što nije izabran za najkorisnijeg igrača, Johnson je u finalnoj seriji igrao sjajno i u prosjeku postizao 21.1 poen (šut iz igre 55%), 5.7 skokova i 13.0 asistencija po utakmici.</s>

<s>U sezoni 1988./89. u prosjeku je postizao 22.5 poena, 7.9 skokova, i 12.8 asistencija po utakmici i po drugi put u karijeri osvojio nagradu za najkorisnijeg igrača lige.</s><s>Lakersi su ponovo u finalu igrali s Pistonsima, a nakon ozljede Johnsona u drugoj utakmici, Lakersi nisu imali odgovora na igru Pistonsa koji su ih pobjedili s glatkih 4-0.</s>

<s>Sljedeće sezone u mirovinu odlazi Abdul-Jabbar, a Johnson po treći puta u karijeri dobiva nagradu za najkorisnijeg igrača lige i predvodi svoju momčad s 22.3 poena, 6.6 skokova i 11.5 asistencija po utakmici.</s><s>Međutim, Lakersi su iznenađujuće poraženi u polufinalu Zapada od Phoenix Sunsa, što je najranije ispadanje franšize u posljednjih devet godina.</s><s>U sezoni 1990./91. nastavlja s dobrim igrama i u prosjeku postiže 19.4 poena, 7-0 skokova i 12.5 asistencija po utakmici.</s><s>Lakersi su ponovo stigli do novog finala, u kojem su igrali protiv Jordanovih Bullsa.</s><s>Iako su u glavnim ulogama bili Jordan i Johnson, Scottie Pippen odigrao je važnu ulogu u čuvanju Johnsona.</s><s>Johnson je tijekom finalne serije postigao dva triple-double učinka, ali Jordan je slavio u seriji 4-1, uzevši naslov NBA prvaka i nagradu za najkorisnijeg igrača finala.</s><s>U svojoj posljednjoj sezoni s naslovom NBA prvaka u prosjeku je postizao 18.6 poena, 8.0 skokova i 12.4 asistencije po utakmici.</s>

<s>Objava nalaza pozitivnog na HIV virus (1991.-1992.) 
Nakon liječničkog pregleda prije početka sezone 1991./92., Johnson je otkrio da je nositelj HIV-a.</s><s>7. studenog 1991. na konferenciji za novinare javno je objavio stanje svog zdravlja i odmah se povukao iz košarke.</s><s>Naveo je da njegova supruga Cookie i njihov još nerođeni sin nemaju HIV, te da će posvetit svoj život borbi protiv te bolesti.</s><s>Johnson je u početku rekao da ne zna kako je došao u kontakt s tom bolešću, ali je kasnije sam sebe demantirao i priznao da je tijekom svoje karijere imao više seksualnih odnosa.</s><s>U to vrijeme, samo je mali broj heteroseksualnih osoba bilo pozitivno registrirano HIV-om i sumnjalo se da je Johnson bio gay ili biseksualac, iako je on to oštro demantirao.</s><s>Johnson je postao glavna vijest u svim medijima Sjedinjenih Država, a 2004. izabran je među ESPN-ovih sedam najvećih trenutaka u posljednjih 25 godina.</s><s>U mnogim člancima postao je nacionalnim herojem, a američki predsjednik George H. W. Bush, izjavio je: "Magic je za mene heroj i heroj za sve one koji vole sport".</s><s>Usprkos svom umirovljenju, Johnson je kao starter izabran na NBA All-Star utakmicu 1992. godine, iako su njegovi bivši suigrači Byron Scott i A. C. Green izjavili da neće nastupiti, dok su od tada aktivnih igrača poput Karla Malonea tvrdili da bi se mogli zaraziti tom bolešću, ako bi Johnson tijekom igre zaradio otvorenu ranu.</s><s>Johnson je predvodio Zapad do pobjede 153:113 i proglašen je najkorisnijim igračem NBA All-Star utakmice.</s><s>Postigao je 25 poena, 5 skokova i 9 asistencija, a nakon završetka utakmice igrači obje momčadi zatrčali su se prema Johnosnu i čestitali mu.</s>

<s>Kasniji život (1992.-1996.) 
Prije početka sezone 1992./93., Johnson je najavio mogući povratak u NBA ligu.</s><s>Nakon što je igrao i trenirao u predsezonskim utakmica pripremajući se za povratak, izjavio je da se neće vratiti na parkete, navodeći kao razloge neodobravanje nekih NBA igrača oko njegovog povratka.</s><s>Tijekom svog umirovljenja napisao je knjigu o sigurnom seksu, vodio nekoliko poduzeća, radio kao komentator na televizijskoj mreži NBC i bio s košarkaškom momčadi koja je sastojala od bivših sveučilišnih i NBA igrača na turneji Azijom i Australijom.</s>

<s>U NBA se vratio kao glavni trener Lakersa i to pred kraj sezone 1993./94. zamjenivši na klupi Randya Pfunda.</s><s>Nakon što je izgubio pet od posljednjih šest utakmica, Johnosn je najavio da ća dati ostavku na kraju sezone, a umjesto toga odlučio je u lipnju 1994. kupiti 5% udjela u franšizi.</s><s>Sljedeće sezone sa već 36 godina na leđima još se jednom vratio kao igrač u momčad Lakersa.</s><s>Igrao je na poziciji krilnog centra i u posljednjih 32 utakmice sezone u prosjeku postizao 14.6 poena, 5.7 skokova i 6.9 asistencija.</s><s>Nakon poraza Lakersa od Houstona u prvom krugu doigravanja, Johnson je objavio konačan kraj svoje karijere.</s>

<s>Izvan parketa</s>

<s>Privatan život</s>

<s>Prvi puta postao je ocem 1981. godine kada mu se rodio sin Andre Johnson.</s><s>Iako je Andre živio s majkom Melissom Mitchell, on se preko ljetnih mjeseci družio s ocem, a listopadu 2005. otac ga je zaposlio u svojoj tvrtki Magic Johnson Enterprises.</s><s>Johnson se 1991. oženio s Earlithom "Cookie" Kelly, s kojom je dobio sina Earvina III, a par je 1995. posvojio i kćerku Elisu.</s>

<s>1998. postao je voditeljem kasnovečernjeg talk showa televizijske mreže Fox, The Magic Hour, ali nakon dva mjeseca prikazivanja otkazan je zbog slabe gledanosti.</s><s>Pristalica je Demokratske stranke; podržavao je Phila Angelidesa za guvernera Kalifornije i Hillary Clinton za predsjednicu Sjedninjenih Američkih Država.</s>

<s>Borba protiv HIV-a 
Johnson je 1991. godine dijagnosticiran nositeljem virusa HIV-a.</s><s>U svojim javnim istupima često naglašava razliku između HIV-a i side za koju, uostalom, sam nikada nije niti izjavio da je ima.</s><s>Postao poznati govornik o ovoj bolesti te je osnovao i zakladu Magic Johnson Foundation za borbu protiv nje.</s><s>Njegovo je dobro zdravstveno stanje izazvalo sumnje da uopće boluje od AIDS-a, što je on oštro demantirao.</s>

<s>Kako bi sprječio daljnje širenje HIV-a, odnosno nastanka side, Johnson svakodnevno uzima kombinaciju lijekova iz GlaxoSmithKlinea i Abbott Laboratoriesa.</s><s>Reklamirao je GlaxoSmithKline lijekove, te u partnerstvu s tvrtkom Abbott Laboratories javno zagovarao borbu protiv side u Afričko-Američkoj zajednici.</s>

<s>Rekordi i postignuća karijere</s>

<s>Johnson je tijekom svoje NBA karijere odigrao 905 utakmica, postigao 17 707 poena, 6 659 skokova i 10 141 asistenciju, što u prosjeku iznosi 19.5 poena, 7.2 skoka i 11.2 asistencije po utakmici.</s><s>Dijeli rekord doigravanja u asistencijama na jednoj utakmici (24), drži rekord finala u asistencijama (21) i najbolji je asistent u povijesti doigravanja (2 346).</s><s>Drži rekord u asistencijama na jednoj All-Star utakmici (22) i najbolji je asistent All-Stara s ukupnih 127 asistencija.</s>

<s>Johnson je košarci donio novi stil igre nazvan "Showtime", koji je opisan kao igra sa brzim kontranapadima, atraktivnim dodavanjima i mnoštvom poena.</s><s>Bio je izuzetak košarke, jer je s visinom 2,06 m bio je netipične građe za playmakera, ali je zbog šuterskih i dodavačkih sposobnosti uglavnom igrao tu poziciju.</s><s>Bio je odličan obrambeni igrač, a zbog njega je uveden i termin triple-double.</s><s>U karijeri ih je ostvario 117 i nalazi se na drugom mjestu iza još jednog velikana NBA košarke Oscara Robertsona koji ih je postigao 181.</s><s>Zbog svojih priznanja 1996. proglašen je među 50 najvećih igrača u povijesti NBA, a 2002. ušao je u košarkašku Kuću slavnih.</s>

<s>Rivalstvo Bird - Magic 
Johnson i Bird prvi puta su se susreli u finalu NCAA lige 1979. gdje je Johnsonov Michigan State odnio pobjedu.</s><s>Tijekom 80-ih puno puta su se susretali u regularnom dijelu, a i u NBA finalima 1984., 1985. i 1987.</s><s>Uskoro je rivalstvo Celticsa i Lakersa, a pogotovo Johnsona i Birda postalo jednim od najvećih rivalstava u profesionalnom sportu.</s><s>Tijekom 80-ih Bird i Johnson zajedno su osvojili 8 NBA naslova (5 Johnson i 3 Bird).</s><s>Rivalstvo Lakersa i Celticsa tijekom regularnog dijela, a pogotovo za vrijeme finala bilo je vrlo izraženo i popraćeno putem medija.</s><s>Unatoč velikom rivalstvu na terenu Bird i Johnson postali su veliki prijatelji.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>(German)</s>

<s>(German)</s>

<s>(In ESPN SportsCentury)</s>

<s>Updated version of</s>

<s>Vanjske veze 
Službena stranica 
Povijesni profil na NBA.com
Profil na NBA.com
Profil  na Basketball-Reference.com
Profil  na Košarkaškoj Kući slavnih
Zaklada Magica Johnsona
 "Coach Magic Johnson." A Los Angeles Times photo gallery of Magic Johnson's stint as head coach of the Lakers.</s>

<s>Američki košarkaši
Košarkaši Los Angeles Lakersa
Plejmejkeri
NBA prvaci (igrači)
Američki košarkaški treneri
Treneri Los Angeles Lakersa
Američki olimpijci
Košarkaši na Olimpijskim igrama 1992.</s><s>Olimpijski pobjednici u košarci (igrači)
Članovi Košarkaške kuće slavnih Naismith Memorial
Američki sportski komentatori
Američki poslovni ljudi
Dobitnici i dobitnice Grammy Award
AIDS u društvu</s>

