Anton Hansen Tammsaare
<s>Anton Hansen, poznatiji po pseudonimu Anton Hansen Tammsaare (Vetepere, 30. siječnja 1878. – Tallinn, 1. ožujka 1940.), estonski pisac.</s><s>Tammsaare je autor romaneskne pentalogije Istina i pravda (estonski: Tõde ja õigus, 1926. – 1933.), koja se danas smatra jednim od ključnih djela estonske književnosti i koja je dobila epitet "estonskog romana".</s>

<s>Biografija</s>

<s>Anton Hansen rođen je 1878. godine u selu Vetepere u Estoniji kao sin farmera.</s><s>Iako su živjeli u teškim financijskim uvjetima, Hansen je uspio skupiti dovoljno novca za sinovljevo obrazovanje; Hanse je imao još i brata te mlađu sestru, Mariju.</s><s>To je bila posljedica činjenice da su Hansenovi bili prilično progresivna obitelj za svoje doba; primjerice, njegov je otac redovito naručivao i čitao novine, što je bila iznimno rijetka prakta u tadašnjoj Estoniji.</s><s>Osnovnu školu završio je u Väike-Maarji, a gimnaziju u Tartuu, gdje također upisao i pravni fakultet.</s><s>Tuberkuloza mu je 1911. godine prekinula studiranje, tako da je preko godinu dana boravio u bolnici u Sočiju, nakon čega je šest godina proveo na Jürijevoj (brat) farmi u Koitjärveu.</s><s>Tamo je intenzivno čitao Homera, Shakespearea i Cervantesa.</s>

<s>Godine 1919., nakon što je Estonija postala nezavisna, a njegovo se zdravlje poboljšalo, Hansen se preselio u Tallinn, gdje je počeo pisati prozna djela temeljena na životima estonskog naroda koja će mu u narednim desetljećima osigurati mjesto u historiji estonske književnosti.</s><s>Sljedeće godine oženio se s Käthe Veltman, s kojom će imati kćer Riitu i sina Eerika.</s>

<s>Osim za pisanje, Tammsaare je bio jako zainteresiran za psihologiju i filozofiju.</s><s>Iako su njegova djela reflektirala ideje Bergsona, Freuda i Junga, bio je protivnik kozmopolitanizma, smatrajući koncept europske kulture nečim što treba napusiti.</s><s>Kao i grupa Tartuska renesansna, koju su vodili preporoditelj Carl Robert Jakobson i Jaan Tõnisson, Tammsaare je vjerovao kako su stupovi estonske kulture farmeri i intelektualci iz ruralnih krajeva.</s>

<s>Od 1920-ih godina pa nadalje, Tammsaare je imao priličnog uspjeha kao pisac, što je spašavalo obitelj od ozbiljnijih financijskih poteškoća.</s><s>Ipak, cijela je obitelj bila vrlo slabog zdravlja; njegova supruga nikada se nije potpuno oporavila od teškog poroda sina Eerika, a sam Tammsaare je 1939. godine ponovo završio u bolnici na duže vrijeme, ovoga puta zbog abdominalnih problema.</s><s>Dana 1. ožujka 1940., Tammsaare je pronađen mrtav u svojoj radnoj sobi; službena smrtovnica navela je da je umro od srčanog udara.</s><s>Pokopan je u Tallinnu nekoliko dana nakon smrti.</s>

<s>Opus</s>

<s>Na Tammsaareov su književni rad, u različitm fazama njegove karijere, utjecali, među ostalima, Oscar Wilde, Knut Hamsun i André Gide, međutim prije svega bili su to ruski realisti, o kojima je rekao sljedeće: "U cijelom svijetu književnosti, nikada nisam pročitao ništa što se može usporediti s Rusima... nema nikoga tko se može usporediti s Tolstojem, Dostojevskim ili Gogoljem." Govoreći o Dostojevskom, rekao je: "zaista me uznemirio: Pod njegovom sam utjecajem živio u hodajućem snu.</s><s>Posebno me držao roman Zločin i kazna".</s><s>Taj je utjecaj evidentan u Tammsaareovim ranim djelima, koja se mogu opisati kao djela ruralnog poetskog realizma, iako su neka među njima opisivala i revolucionarni duh iz 1905. godine.</s>

<s>U periodu od 1908. do 1919. godine, što se nerijetko naziva njegovim drugim periodom, napisao je nekolicinu kraćih novela urbane tematike kao i nekoliko zbirki kratkih priča i minijatura.</s><s>Utjecaj Oscara Wildea vidljiv je ponajprije u djelu Poiss ja liblikas (sh.</s><s>Dječak i leptir, 1915.).</s><s>Njegovo globalno najpoznatije i najčitanije djelo njegov je posljednji roman, Põrgupõhja uus Vanapagan (sh.</s><s>Nepodopštine novog Sotone, 1939.).</s>

<s>Međutim, njegovo najvažnije djelo i svojevrsni klasik estonske književnosti zapravo je pentalogija Tõde ja õigus (sh.</s><s>Istina i pravda), koja je objavljena između 1926. i 1933. godine.</s><s>Romani se, u vidu opsežne kronike, bave različitim fazama razvoja estonske historije, a sam Tammsaare naveo je kako se svaki od pet romana bavi drugom centralom temom: (1) zemlja; (2) Bog; (3) država i društvo; (4) jastvo, i; (5) rezignacija.</s><s>Prvi dio generalno se smatra najkvalitenijim.</s><s>U pitanju je klasični "seoski roman" po uzoru na Hamsuna, za koji se smatra da najbolje utjelovljuje i prikazuje "estonski temperament", posebice u vidu dvojice suprostavljenih farmera, Andresa i Pearua.</s><s>Drugi dio sadrži niz školskih scena iz Tartua te je iznimno popularan u Estoniji, iako su ga sovjetski cenzori svojedobno kombinirali s trećim dijelom, koji se ujedno smatra i najlošijim nastavkom, unatoč opisu Revolucije iz 1905. godine koji je iznimno sličan onima iz Pasternakovog romana Doktor Živago.</s><s>Pentalogija je prevedena na niz svjetskih jezika.</s>

<s>Bibliografija 
 Kaks paari ja üksainus (sh.</s><s>Dva para i onaj jedan, 1902.)
 Vanad ja noored (sh.</s><s>Stari i mladi, 1903.)
 Raha-auk (sh.</s><s>Rupa bez dna, 1907.)
 Uurimisel (sh.</s><s>U očekivanju, 1907.)
 Pikad sammud (sh.</s><s>Dugi koraci, 1908.)
 Noored hinged (sh.</s><s>Mlade duše, 1909.)
 Üle piiri (sh.</s><s>Preko granice, 1910.)
 Poiss ja liblikas (sh.</s><s>Dječak i leptir, 1915.)
 Keelest ja luulest (sh.</s><s>O jeziku i poeziji, 1915.)
 Kärbes (sh.</s><s>Muha, 1917.)
 Varjundid (sh.</s><s>Oblici sjena, 1917.)
 Sõjamõtted (sh.</s><s>Misli o ratu, 1919.)
 Juudit (sh.</s><s>Judita, 1921.)
 Kõrboja peremees (1922.)
 Pöialpoiss (sh.</s><s>Patuljak, 1923.)
 Sic Transit (1924.)
 Tõde ja õigus I-V (sh.</s><s>Istina i pravda, 1926. - 1933.)
 Meie rebane (sh.</s><s>Naša lisica, 1932.)
 Elu ja armastus (sh.</s><s>Život i ljubav, 1934.)
 Ma armastasin sakslast (sh.</s><s>Voljeh Nijemca, 1935.)
 Kuningal on külm (sh.</s><s>Kralju je hladno, 1936.)
 Hiina ja hiinlane (sh.</s><s>Kina i Kinez, 1938.)
 Põrgupõhja uus Vanapagan (sh.</s><s>Nepodopštine novog Sotone, 1939.)
 Miniatures (sh.</s><s>Minijature, 1977.; posthumno)
 Kogutud teosed (sh.</s><s>Sabrana djela, 18 tomova, 1977. - 1993.; posthumno)</s>

<s>Vanjske veze 
 Who is A.H.Tammsaare?</s><s>Tammsaare Museum in Kadriorg
 Central bank website - shows the 25-Kroon banknote, with its depiction of Tammsaare and his farm</s>

<s>Estonski pisci
Pseudonimi</s>

