Max von Ferstel
<s>Max von Ferstel, također Max Freiherr von Ferstel, bio je jedan od značanijih bečkih arhitekata historicizma na prijelomu 19. u 20. stoljeće. (* Beč, 8. maj, 1859.</s><s>Austrijsko carstvo, † Beč, 28. mart, 1936., Austrija.</s>

<s>Životopis</s>

<s>Max von Ferstel rođen je 8. svibnja 1859. u Beču u Austrijskom Carstvu.</s><s>Otac mu je bio bečki graditelj Heinrich von Ferstel.</s><s>Nakon što je završio bečku školu Schottengymnasium, Maks je studirao od 1878. do 1882. na Bečkoj tehničkoj visokoj školi ("Technische Hochschule Wien" - danas "Bečko tehničko sveučilište" ili skraćeno "TU Wien) kod graditelja Karla Königa.</s><s>Tijekom studija bio je iznimno marljiv: položio je usput zidarski pripravnički ispit te pohađao nekoliko tečajeva na "Institutu za historiju umjetnosti" na Bečkom sveučilištu.</s>

<s>Nakon što je završio obrazovanje, Max je radio u radionici 1883. zajedno sa svojim ocem Heinrichom von Ferstelom.</s><s>Sljedećih godina, međutim, osamostaljuje se na području građevinarstva.</s><s>Sljedećih desetljeća Maks je uspješno radio na raznim građevinskim poljima; na primjer, gradio je ne samo stambene i poslovne kuće, već i industrijske i poslovne zgrade.</s><s>Nacrtovao je mnoge javne zgrade, osobito crkve.</s><s>Radio je i kao dizajner interijera te primao narudžbe za spomenike i grobnice.</s>

<s>Postao je privremeni predavač na Bečkom sveučilištu za tehnologiju 1892., izvanredni profesor 1901. i konačno redoviti profesor 1907. godine.</s><s>1908.–12. i ponovno 1927.–29. bio je dekan univerziteta, a 1921.–22. također rektor na „Bečkom tehnološkom univerzitetu; godine 1930. otišao je u mirovinu.</s>

<s>Pisac</s>

<s>Max von Ferstel radio je i kao pisac stručne literature.</s><s>To uključuje biografije Schmidta, Hansena i Hasenauera na engleskom.</s><s>Također je prispevao članke vodičima Martina Paula ("Technischer Führer durch Wien" - "Tehnički vodič kroz Beč") i Paula Kortza ("Wien am Anfang des 20.</s><s>Jahrhunderts" - "Beč početkom 20. stoljeća").</s>

<s>Obitelj 
Max von Ferstel pripadao je obitelji prožetoj ljubavlju ne samo prema Katoličkoj Crkvi, nego isto tako prema arhitekturi i graditeljstvu.</s><s>Osim njegova oca Heinricha von Ferstela (1828–1883), njegov ujak Karl Köchlin (1828–1894) bio je također uspješan graditelj.</s><s>Maxov tast Heinrich von Hügel (1828–1899) bio je jedan od najvećih građevinskih poduzetnika tog doba.</s><s>Max se oženio njegovom kćerkom "Charlotte von Hügel" (zvanom "Lollo"; 1863-1949), koja mu je rodila troje djece: kćeri "Luise Charlotte" (zvana "Lucie"; 1886-1945) i "Emi" (1888-1946), kao i sina s imenom "Heinrich Ervin Maria" (zvani "Heinz"; 1887-1912), koji je umro u dobi od samo 25 godina.</s>

<s>Max von Ferstel također je bio u srodstvu s austrijskim graditeljima i građevinskim izvođačima.</s><s>Wilhelm Carl Gustav von Doderer oženio se Charlottinom sestrom Lujzom (Louise /Willy/ von Hügel; 1862–1946).</s><s>Otac Wilhelma Carla von Doderera bio je poznati austrijski graditelj Carl Wilhelm Christian von Doderer (1825–1900), koji je također bio blizak prijatelj Maxova oca Heinricha.</s>

<s>Max von Ferstel također je bio prijateljski povezan s obitelji Doderer.</s><s>Tako je zajedno s graditeljem Carlom Wilhelmom von Dodererom 1894. godine uredio veličanstvenu bečku gradsku vijećnicu obitelji Doderer (Stammgasse 12, Landstraße) u III.</s><s>Bečkom okrugu, u kojom je također on posjedovao stan.</s><s>Osim toga, stvorio je spomenik na grobu Carla Wilhelma von Doderera 1900. godine i sagradio Riegelhof, ljetnikovac građevinskog poduzetnika Wilhelma Carla von Doderera 1902.-2003. u Reichenau kod Preina u Donjoj Austriji.</s>

<s>Zgrade 
 Stambene i poslovne zgrade</s>

<s>1884: Opsežna obnova palate Jaidhof za Wilhelma von Gutmanna; Jaidhof u Gföhlu, okrug Krems, Donja Austrija.</s><s>1894: Gradska vijećnica Von Doderer, Beč 3, Stammgasse 12 (Roditeljska kuća Heimita von Doderera).</s><s>1896: Villa Schöller; Beč 17, Promenadegasse 45 (srušene povezane gospodarske zgrade).</s><s>1896: Villa Baronin Karl Ferstel; Beč 18, Sternwartestraße 67.
 1901: "Obnova i proširenje dvorca Jaidhof" u Donjoj Austriji.</s><s>1902–03: Riegelhof; ljetna rezidencija obitelji Von Doderer, Prein an der Rax 23, Donja Austrija (sačuvana radionica Heimita Doderera).</s><s>1903: Obiteljska kuća Dr. Armin Hochstetter; Beč 18, Dittesgasse 45.
 1907: Stambena kuća za direktora tvornice Maschinenfabrik Andritz, Graz, Štajerska.</s><s>1914: Stambena kuća, Beč 10, Weldengasse 19
 Javne zgrade, osobito crkve</s>

<s>1888.–89.: Podružna crkva sv. Katarine, Fahrafeld; općina Pottenstein u Donjoj Austriji (obnova barokne kapele).</s><s>1888.–89.: Kriptovana kapela za groficu Anastaziju von Wimpffen, isto tamo.</s><s>1889.: Dovršetak Katedrale Božanskog Spasitelja u Ostravi, prema zasnovi Gustava Merette (također danas katedrala).</s><s>1890.-91.: Grobnica Heinricha von Hügela i njegove obitelji; Darmstadt, Njemačka.</s><s>1891.: Grobna kapela obitelji Ferstel, Beč 19, Grinzinger Friedhof (na temelju arhitektonskog leksikona Heinza Gerla)
 1892.–98.: Katolička Crkva svetoga Ladislava u Beltincima, Slovenija.</s><s>Rano 20. stoljeće:  Kapela u Altenbergu; Hauptstrasse, župa St.</s><s>Andrä-Wölker, Donja Austrija.</s><s>1900.: Nadgrobni spomenik za Wilhelma Rittera von Doderera; Beč 11, Zentralfriedhof Wien, grupa 59D
 1901.: Mauzolej obitelji Seidler; Gruftenberg 1, Würmla, okrug Tulln, Donja Austrija (prilagođen za stambenu zgradu 1990.-1995.).</s><s>1900.–02.: Kriptovana kapela u Würmli, Donja Austrija
 1906.–08.: Vijećnica u Ptuju, u Sloveniji) (1. nagrada na natjecanju)
 1901.–02.: Gradska vijećnica u Vitkovicama u Moravskoj (danas Češka republika) (1. nagrada na natjecanju)
 1914.–15.: Nova hodočasnička Crkva Uznesenja Marijina u Turnišču 1920.</s><s>Vojni spomenik u tornju dvorane župne crkve u Gföhlu, okrug Krems, Donja Austrija</s>

<s>Industrijske i poslovne zgrade 
 1904.–05.: Elektrana za Dvorac Würmla, Donja Austrija
 1904.–05.: Elektrana i Mljekara za Dvorac Jaidhof, Donja Austrija</s>

<s>Interijer i dizajn 
 1931.: Svečana dvorana Bečkog veterinarsko -medicinskog sveučilišta Veterinärmedizinische Universität Wien</s>

<s>Neostvareni nacrti 
 1886.</s><s>Tržnica voća i brašna, Beč (raspis, zajedno s H. Köchlinom)
 1886.</s><s>Redoutensaal  Innsbruck, Tirol (raspis, s H. Köchlinom)
 1898.</s><s>Kaiser Franz-Josef-Jubiläumskirche, Beč 2 (raspis, 2. nagrada)
 1898.</s><s>Gospodarska zbornica, Reichenberg/Liberec, Češka (raspis, 3. nagrada)
 1899.</s><s>Kirche Zentralfriedhof, Wien  (Crkva na Središnjem bečkom groblju; raspis, 3. nagrada)
 1900.</s><s>Deutsches Haus, Cilli, Steiermark. (Njemačka kuća, Celje, Štajerska; sada Slovenija; raspis, otkup)
 1900.</s><s>Krematorij Mainz (raspis, otkupljeno)
 oko 1905.</s><s>Rothschildsche Nervenheilanstalt Rosenhügel (Rothschildova umobolnica) Rosenhügel, Beč
 1906.</s><s>Haus der Industrie (Kuća industrije), Beč 4, Schwarzenbergplatz
 1908.</s><s>Siegerdenkmal Aspern (Spomenik pobjede u Aspernu; raspis)
 1903.</s><s>Wiener Postsparkasse (Štedionica Bečke pošte; natječaj, jedna nagrada)
 1908.</s><s>Technisches Museum, Beč; raspis, kupnja)
 1908.</s><s>Kriegsministerium, Vojno ministarstvo, Beč; natjecanje)
 1911.</s><s>Österreichisch-Ungarische Bank (Austrougarska banka; raspis)
 1921.</s><s>Krematorium am Wiener Zentralfriedhof (Krematorij na bečkom Središnjem groblju; raspis, 2. nagrada)
 1921.</s><s>Kurhaus Tobelbad u blizini Graza na Štajerskom. (Raspis, otkup)
 Nepoznata godina: Brücke in Prag, an Stelle der alten Kettenbrücke (Most u Pragu , umjesto starog Lančanog mosta; natjecanje, 2. nagrada)</s>

<s>Ocjena 
Ferstel je bio cijenjen kao izuzetno predan učitelj kojemu je "učiteljsko zvanje značilo životno djelo i svrhu".</s><s>Predavao je o novim predmetnim područjima, poput modernih zgrada, te sa studentima odlazio na brojne izlete, gdje je "promatrao i nasljedovao mjesnu umjetnost sa svojim slušateljima kad god je to bilo moguće".</s>

<s>Iako se Maks pokazao kao konvencionalni graditelj u formalnom dizajnu svojih zgrada, ipak je bio otvoren za nove tehnike i materijale, a poznat je po svom jasnom i promišljenom dizajnu interijera.</s><s>"Ostvarenje njegove umjetničke aktivnosti poklopilo se s prijelaznim razdobljem (to jeste prijelomnim razdobljem na kraju 19. i na početku 20. vijeka).</s><s>Odrastao je očiju uperenih u razdoblje poznatih historijskih stilova, ali je otvorenih očiju pratio oglašavanje nove ere, a da pri tom nije postao nevjeran svojim stavovima kao pošten lik", kaže se u osmrtnici s tehničkog fakulteta.</s>

<s>U Ferstelovom stvaranju "historicizam" bio je na vrhuncu svoje slikarske i stvaralačke moći, ali i na vrhuncu svestranosti međunarodnog arhitektonskog rječnika.</s><s>U tom smislu, Ferstelov život bio je manje inovativan nego virtuozan i mogao se više puta izraziti u estetski ugodnim kreacijama.</s>

<s>Prvi izvori 
M. Ferstel: Osterwieck am Harz im Kreise Halberstadt. v: Allgem.</s><s>Bauzeitung 51.1886, S.70ff
M. Ferstel: Einiges über die Holzarchitektur des Moselthales. v: Allgem.</s><s>Bauzeitung 53.1888, S.61ff
M. Ferstel: Die neue k.k. Universität in Wien. v: Allgem.</s><s>Bauzeitung 59.1894, S.3f
M. Ferstel: Marienkapelle in Bellatincz. v: Österr.</s><s>Wochenschr. d. öffentl.</s><s>Baudienstes 1.1895, S.350
M. Ferstel: Das Einzelfamilienhaus. v: Neues Frauenleben 17.1905, S.1ff
M. Ferstel: Das Forstdirektionsgebäude der Gutsherrschaft Gföhl zu Jaidhof, NÖ. v: WBIZ 23.1906, S.307f
M. Ferstel: Das Direktions-Wohnhaus der Maschinenfabrik Andritz bei Graz. v: Österr.</s><s>Wochenschrift f.d. öffentl.</s><s>Baudienst 13.1907, S.793f</s>

<s>Literatura 
M. Ferstel: Über zweischiffige Kirchenbauten.</s><s>Vortrag 9. März 1897. v: ZÖIAV 49.1897, S.273ff
M. Ferstel: Das Stadtbild Wiens und seine Meister''.</s><s>Inaugurationsrede, Wien 1922</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Max von Ferstel Genee Compiled by David A. Schmidt, October 8, 2021 – geneee.org</s>

<s>Deutsche Biographie Ferstel, Max von, Indexeintrag: Deutsche Biographie, https://www.deutsche-biographie.de/pnd135963540.html [08.10.2021.]
Corpus ID: 160598679 Max von Ferstel - die Villa Schoeller in Wien.</s><s>Christoph Pohanka Published 2010
Österreichisches Biographisches Lexikon Ferstel, Max Frh. von (1859-1936), Architekt.</s><s>PUBLIKATION: ÖBL 1815-1950, Bd.</s><s>1 (Lfg.</s><s>4, 1956), S. 304
Inge Scheidl: Architektenlexikon Max Ferstel 19.07.2019  
Pohanka, Christoph (2010) Max von Ferstel - die Villa Schoeller in Wien.</s><s>Diplomarbeit, University of Vienna.</s><s>Historisch-Kulturwissenschaftliche Fakultät
Universitat Wien: Diplomarbeit Max von Ferstel: Die Villa Schoeller in Wien.</s><s>Verfasser: Christoph Michael Pohanka</s>

<s>Historie z regionu: 130 let od postavení chrámu Božského Spasitele 6.7.2019 Boleslav Navrátil Nový svatostánek v Moravské Ostravě, druhý největší na Moravě, jako opravdový symbol velkoměsta.</s><s>Chrám Božského Spasitele v Moravské Ostravě byl vysvěcen 22. září 1889.</s><s>FERSTEL MAX von Arch-pavouk</s>

<s>Max von Ferstel
Historicizam
Authority control</s>

