Pop (album benda U2)
<s>Pop je deveti studijski album irskog rock sastava U2.</s><s>Izdala ga je kuća Island Records 1997. godine.</s><s>"Pop" predstavlja nastavak U2-ovog eksperimentiranja s alternativnom rock, dance, techno i electronica glazbom u svojem radu.</s><s>Time su uveli tehnike koje im nisu do tada bile svojstvene, kao što su sampling, loopovi i korištenje sekvencera.</s><s>Tematski, Pop predstavlja parodiju modernog potrošačkog društva i igranje pop kulturom.</s>

<s>Stvaranje albuma je počelo 1995. s različitim producentima kao što su Nellee Hooper, Flood, Howie B i Steve Osborne, koji su ih uveli u svijet elektronske glazbe.</s><s>Međutim, bubnjar Larry Mullen Jr. je morao mirovati neko vrijeme zbog ozljede leđa.</s><s>Nakon što se oporavio, U2 su nastavili produkciju albuma, te su prepravljali većinu materijala, ali uz velike poteškoće.</s><s>Unatoč tomu što se produkcija albuma oduljila, bend je dopustio menadžeru Paulu McGuinnessu da zakaže termine za prateću PopMart turneju prije nego što je album bio dovršen, što je utjecalo na pritisak koji je bend osjećao da se produkcija što prije završi.</s><s>Pop je trebao izaći oko Božića 1996., ali je odgođen za ožujak/mart 1997., a kako su se termini koncerata bližili, tako je bend radio na albumu do posljednjeg trenutka, čime su izgubili vrijeme za probe.</s>

<s>Album je promovirao singl Discothèque u veljači/februaru 1997., koji je prethodno bio procurio na Internetu, te koji je bio njihov prvi singl koji je ušao u Billboardovih top 100 singlova nakon 1991., i to na 10. mjestu.</s><s>Singl "Staring at the Sun" je na istoj listi došao do 26. mjesta, a daljnji singlovi ("Last Night on Earth", "Please", "If God Will Send His Angels" i "Mofo") nisu uspjeli dosegnuti tu ljestvicu.</s>

<s>Iako se u početku dobro prodavao i dobio dobre početne kritike, Pop je među najslabije prodavanim albumima U2-a, a neki ga kritičari i dio publike smatraju razočaranjem.</s><s>Sam bend nije bio zadovoljan albumom, te su neke od pjesama snimali ponovno za kasnije singlove i kompilacije.</s>

<s>Album je pratila PopMart turneja 1997. i 1998., koja je, poput prethodne Zoo TV turneje, bila praćena multimedijskim sadržajem, ali je često bila na meti kritika zbog slabih performansa i tehničkih problema, dok je jedna od značajnih iznimki bio koncert u Sarajevu.</s>

<s>Popis kompozicija</s>

<s>Napomena
Malezijsko izdanje albuma Pop ima cenzuriranu verziju pjesme "Wake Up Dead Man", odakle je izbačena riječ "fucked (up)" ("sjeban"), što je inače rijedak slučaj korištenja prostota u glazbi U2-a.</s>

<s>Osoblje 
Prilagođeno sa stranice AllMusic</s>

<s>U2
Bono – glavni vokal, prateća gitara
The Edge – gitara, klavijature, prateći vokal
Adam Clayton – bas gitara
Larry Mullen Jr. – bubnjevi, perkusije, programiranje</s>

<s>Produkcija
 Flood – produkcija, klavijature
 Steve Osborne – produkcija, klavijature, inženjering, miksanje
 Ben Hillier – programiranje
 Howie B – produkcija, fonograf, klavijature, inženjering, miksanje
 Marius De Vries – klavijature
 Mark "Spike" Stent – inženjering, miksanje
 Alan Moulder – inženjering
 Howie Weinberg – mastering
 Deborah Mannis-Gardner – sample clearance</s>

<s>Dizajn
 Stéphane Sednaoui, Anja Grabert – fotografija
 Nellee Hooper – fotografija</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske poveznice</s>

<s>Pop na U2.com</s>

<s>Albumi 1997.</s><s>Albumi benda U2</s>

