Johannes Vares
<s>Johannes Vares (Kiisa, 12. siječnja 1890. – Tallinn, 29. studenog 1946.), estonski komunistički političar, liječnik i pjesnik.</s><s>Profesionalno je bio poznat pod imenom Johannes Vares Barbarus.</s><s>Vares od 1940. godine pa do smrti 1946. godine bio Predsjednik Prezidija Vrhovnog sovjeta Estonske Sovjetske Socijalističke Republike.</s><s>Iako je imao značajnu ulogu u turbulentnim godinama estonske historije, iz suvremene perspektive većina je njegovog djelovanja proglašena protuzakonitom.</s>

<s>Varse je rođen 1890. godine u farmerskoj obitelju u selu Kiisa, nedaleko od Viljandija.</s><s>Gimnaziju je završio u Pärnuu, a od 1910. do 1914. godine studirao je medicinu na Univerzitetu u Kijevu.</s><s>Za vrijeme Prvog svjetskog rata radio je kao vojni liječnik u carskoj vojsci, a isti je posao obavljao i u sklopu Estonske vojske tokom Estonskog rata za nezavisnost.</s><s>Za svoje sudjelovanje u ratu nagrađen je Križom slobode.</s><s>Tokom 1920-ih zaposlio se kao liječnik u Pärnuu, gdje je istovremeno bio poznat i kao pjesnik, ali i kao radikalni socijalist; u tom je periodu djelovao pod pseudonimom Johannes Barbarus.</s>

<s>Kada je Sovjetski Savez okupirao Estoniju u lipnju 1940. godine, Andrej Ždanov prisilio je tadašnjeg predsjednika Konstantina Pätsa da imenuje Varesa za novog premijera prosovjetske marionetske vlade, što je formalizirano 21. lipnja 1940. godine; tadašnji premijer Jüri Uluots smijenjen je, a na čelo Estonije došla je Moskvi sklona marionetska vlast.</s><s>U Estoniji se mnogo pitanja povelo oko legalnosti Varesovog dolaska na vlast, pri čemu je sovjetska opozicija tvrdila kako je Varesovo preuzimanje vlasti bilo potpuno neustavno, zbog čega ga se u suvremenoj estonskoj historiografiji uopće ne smatra premijerom u kontekstu povijesnog kontinuiteta.</s><s>Ustavnopravno, Jüri Uluots je zbog nesposobnosti predsjednika Pätsa da obavlja svoje dužnosti posao vršitelj dužnosti predsjednika, zadržavajući pritom premijersku funkciju, tako da je kontinuitet estonske državnosti zadržan kroz vladu u egzilu, a ne kroz događaje koji će uslijediti ubrzo nakon Varesovog dolaska na čelo estonske vlade.</s>

<s>Naime, Päts je već u srpnju formalno odstupio s mjesta predsjednika, čime je Vares - mada neustavno - postao vršitelj dužnosti predsjednika na nekoliko tjedana.</s><s>Vlada je ubrzo Estoniju proglasila "sovjetskom socijalističkom republikom", a Vares je tako ostao na čelu zemlje kao Predsjednik Prezidija Vrhovnog sovjeta Estonske Sovjetske Socijalističke Republike (funkcija koja je zamijenila onu premijera).</s><s>Kasnije je bio na čelu delegacije koja je 6. kolovoza 1940. godine otputovala u Moskvu kako bi od Staljina tražila pripojenje Estonske SSR Sovjetskom Savezu, što je potez koji mu je među većinom Estonaca donio status izdajnika.</s><s>Dana 12. rujna 1940. godine došao je na čelo Centralnog komiteta KP Estonije, koja se nedugo zatim pridružila KP Sovjetskog Saveza.</s>

<s>Nedugo nakon njemačke invazije u Drugom svjetskom ratu, Vares je pobjegao u Rusiju, gdje je živio u egzilu od 1941. do 1944. godine.</s>

<s>Dana 20. travnja 1944. godine, Izborni odbor Republike Estonije imao je tajni sastanak u Tallinnu, na kojem je prisustvovao i tada još uvijek legalno izabrani premijer Uluots.</s><s>Odbor je donio zaključak kako je Varesovo imenovanje bilo protuustavno te kako Päts nije imao ovlasti učiniti takvo što, čime je Varesu (tek) formalno oduzeta premijerska funkcija, a retroaktivno je proglašeno kako je Uluots u kontinuitetu vodio državu od tog spornog 21. lipnja 1940. godine.</s><s>Jasno, faktički je Varesovo imenovanje sa svim svojim posljedicama ostalo na snazi, ali formalnopravno, ono je proglašeno protuustavnim, kakvim se smatra i u suvremenoj estonskoj historiografiji.</s><s>Isto tako, suvremena Estonija smatra sve zakone iz Varesovog doba nevažećima, uključujući i onaj kojim su omogućeni namješteni izbori iz srpnja 1940. godine, a temeljem kojih je "Narodni Riigikogu" donio odluku o pripajanju Sovjetskom Savezu.</s>

<s>Međutim, iako je bio vjeran prosovjetski činovnik, Vares je po povratku u Estoniju postao meta istrage NKVD-a zbog svojih aktivnosti u Estonskom ratu za nezavisnost.</s><s>Pritisnut istragom, Vares je 29. studenog 1946. godine počinio suicid u predsjedničkoj rezidencijiu u tallinnskoj četvrti Kadriorg.</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjske veze 
 Johannes Vares at Estonian Writers' Online Dictionary</s>

<s>Estonski političari
Estonski komunisti
Premijeri Estonije
Estonski liječnici
Estonski pjesnici
Samoubice</s>

