Estonska radnička komuna
<s>Estonska radnička komuna (estonski: Eesti Töörahva Kommuun, izvorno Eesti Töörahwa Kommuuna; ruski: Эстляндская трудовая коммуна Estlandskaja trudovaja komuna) bio je naziv za međunarodno nepriznatu komunističku vladu u Estoniji, koja je polagala prava na teritorije pod kontrolom boljševika za vrijeme Estonskog rata za nezavisnost i Ruskog građanskog rata.</s><s>Komuna je formalno proglašena 29. studenog 1918. godine uz podršku Crvene armije.</s><s>Na njezinom čelu nalazio se Jaan Anvelt.</s><s>Ukinuta je 1919. godine.</s>

<s>Po završetku Prvog svjetskog rata, situacija u Estoniji bila je kompleksna.</s><s>S jedne strane, domaći političari proglasili su nezavisnost Republike Estonije i njezinog teritorija od bilo kakvih vanjskih utjecaja, dok su, s druge strane, nove sovjetske vlasti, ali i preostali Baltički Nijemci, polagali prava na teritorij Estonije.</s><s>To će dovesti do rata u Estoniji.</s><s>Estonski su se komunisti, naravno, stavili na stranu sovjetskih vlasti te je već krajem studenog 1918. godine na dijelu Estonije proglašena Radnička komuna.</s><s>Estonska radnička komuna bila je organizirana po sovjetskom modelu, a članovi komune (vlade) bili su:</s>

<s>Vlast je bila organizirana po sovjetskom modelu i imala je tijesne veze s Moskvom.</s><s>Na područjima pod kontrolom komune došlo je do zatvaranja crkvi, nacionalizacije industrije i banaka te zabrane djelovanja pripadnicima Privremene vlade Estonije.</s><s>Jedina zemlja koja je formalno priznala Estonsku radničku komunu bila je Ruska SFSR, koja je to učinila 7. prosinca 1918. godine.</s><s>Od studenog 1918. do siječnja 1919. godine došlo je do provođenja sustavnog režimskog terora od strane komunara.</s><s>Značajan broj osoba uhapšen je u Tartuu tokom prosinca 1918. godine, a određen broj njemačkih zemljoposjednika je 9. siječnja 1919. godine pogubljen na smrznutoj rijeci Narvi.</s><s>Istoga mjeseca, u okolici Luge uspostavljen je i kamp za žrtve terora.</s><s>Netom prije oslobođenja Tartua, komunisti su u podrumu gradske banke pogubili pripadnike klera i druge zarobljenike.</s><s>Prema procjenama, Estonska radnička komuna pogubila je oko 500 ljudi.</s>

<s>Komuna je u početnim fazama rata uživala prilično dobar položaj, s obzirom na činjenicu da je Crvena armija došla na samo 30-ak kilometara od Tallinna.</s><s>Međutim, kada su Estonci u siječnju 1919. godine pokrenuli kontranapad, trupe pod vodstvom Johana Laidonera i uz značajnu britansku pomoć, uspjele su protjerati Crvenu armiju izvan granica Estonije, što je ujedno bio i početak kraja radničke komune.</s><s>Komuna je faktički izgubila svu kontrolu, ali je formalno polagala pravo na Estoniju kroz "vlade u egzilu", isprva iz Pskova i Luge, a kasnije iz Staraje Ruse.</s>

<s>Formalno je raspuštena u lipnju 1919. godine.</s><s>Zanimljivo je primijetiti kako su kasnije sovjetske vlasti pogubile većinu komunara tokom Velike čistke.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura 
 Szajkowski, Bogdan.</s><s>The Establishment of Marxist Regimes.</s><s>London: Butterworths, 1982. p. 21-22. ()
   in Baltic Defence Review, No.8, Volume 2/2002.</s>

<s>Vanjske veze 
Jaan Anvelt at arhiiv.ee.</s><s>Jaan Anvelt at postimees.ee.</s>

<s>Historija Estonije
Nepriznate države
Socijalističke države
Kratkotrajne države</s>

