Fosforitni rat
<s>Fosforitni rat (estonski: Fosforiidisõda) naziv je za kampanju za zaštitu okoliša iz 1987. godine koja se dogodila u Estonskoj SSR povodom objavljivanja plana sovjetske vlade o eksploataciji fosforita u okrugu Lääne-Viru.</s><s>Bio je to prvi ekstenzivni protestni pokret u Estonskoj SSR, a koji se danas smatra početkom procesa obnove estonske državnosti.</s><s>Pokret je bio uspješan u ostvarivanju svojih temeljnih ciljeva (službena Moskva odustala je od svog plana), ali je imao i značajan utjecaj na događaje koji će dobiti naziv Raspjevana revolucija.</s>

<s>Zaštita okoliša postala je tema u Sovjetskom Savezu nakon katastrofe u Černobilju 1986. godine.</s><s>Otvaranje te teme bila je direktna posljedica politike glasnosti koju je inicirao sovjetski čelnik Mihail Gorbačov.</s><s>Mediji su masovno izvještavali o onečšićenju jezera Ladoga i Bajkalskog jezera, a revolt Latvijaca protiv izgradnje dodatne hidroelektrane na rijeci Daugavi postao je jedna od glavnih tema u zemlji.</s><s>U Estoniji, najveći je problem bio plan sovjetske vlade da otvori niz rudnika fosforita u okrugu Lääne-Viru.</s><s>Pripreme za ovaj projekt počele su još 1970-ih godina, a sredinom 1980-ih bile su gotove tako da su planirani rudnici gotovo postali stvarnost nedaleko od grada Rakverea.</s><s>Iako je rudnik trebao zaposliti oko 10,000 radnika, ekološka katastrofa i zagađenje vode bile su neizbježne.</s><s>Uz to, to bi dovelo i do značajnog povećanja broja ruskih radnika u Estoniji, a populacija Rakverea bi se popela s dvadeset na čak pedeset tisuća.</s>

<s>Planovi i izgradnja rudnika bili su državna tajna sve do 1987. godine, kada je estonska javnost doznala za njih.</s><s>Početkom te godine ispostavilo se da su planovi već u poodmakloj fazi te da je eksploatacija trebala započeti u drugoj polovici 1990-ih.</s><s>Ove informacije izazvale su bijes lokalnog stanovništva.</s><s>Mediji, koji su se postepeno oslobađali od državne kontrole i cenzure, podržali su narodni otpor prema rudnicima fosforita.</s><s>Vodstvo Estonske SSR našlo se na udaru kritika jer su sve ovo skrivali od javnosti.</s><s>Narod je zahtijevao da se svi planovi zaustave, a sve je kulminiralo u proljeće 1987. godine, kada su studenti organizirali dva mirna prosvjeda u Tartuu, noseći prosvjedne plakate i majice.</s><s>Važan događaj zbio se i 8. svibnja 1987. godine, kada je Priit Pärn u časopisu Sirp ja Vasar (srpskohrvatski: Srp i čekić) objavio karikaturu naslova "Samo govna!" (), koji je prikazivao seljaka kako lopatom po polju razbacuje gnjojivo u obliku Estonije.</s><s>Karikatura je postala tema debate diljem zemlje te je danas vjerojatno najpoznatija karikatura u historiji Estonije.</s>

<s>Ipak, bili su uspješni.</s><s>Takozvani Fosforitni rat oslabio je u drugoj polovici 1987. godine kada su estonske vlasti, nakon velikog pritiska javnosti, postigle dogovor sa službenom Moskvom o obustavi izgradnje rudnika.</s><s>Tada je, također, postalo jasno da ekonomski krahirani Sovjetski Savez uopće ne može priuštiti izgradnju novih rudnika.</s>

<s>Reference</s>

<s>1987
Estonska Sovjetska Socijalistička Republika
Ekološke manifestacije
Protesti</s>

