Tommaso Tittoni
<s>Tommaso Tittoni, (Rim, 16. studenog 1855. — Rim, 7. veljače 1931.), bio je talijanski političar i diplomat.</s><s>Bio je sin Vincenza Tittonija.</s>

<s>Tittoni je studirao pravo u Rimu, Oxfordu i Liègeu.</s><s>Od 1882. sudjeluje u političkom životu Rima, a bio je poslanik 1886.–1897. u talijanskom zastupničkom domu.</s>

<s>U periodu 1897.–1900. bio je prefekt u Perugi, 1900.–1902. u Napulju.</s><s>U studenom 1902. postao je senator, a u vladi  Giovannija Giolittija počinje obnašati dužnost ministra vanjskih poslova 1903.</s><s>Istu dužnost obnašao je i u vladi Alessandra Fortisa, pošto je vrlo kratko 1905. bio premijer tijekom duge ministarske krize, koja je prethodila formiranju Fortisove vlade.</s><s>U novoj vladi u prosincu iste godine ga je naslijedio Antonino Paternò-Castello di San Giuliano, ali ponovo je bio ministar vanjskih poslova od lipnja 1906. do ožujka 1910. u Giolittijevoj vladi.</s><s>Bio je kratko i talijanski veleposlanik u Londonu.</s>

<s>Tittoni je kao ministar vanjskih poslova imao kontakte s Trojnim savezom, imajući nekoliko sastanaka s ministrom vanjskih poslova Austro-Ugarske, Aloisom Lexom von Aehrenthalom i njemačkim kancelarom Bernhardom von Bülowom.</s><s>Njegova vanjska politika je težila pak ka približavanju Francuskoj.</s><s>Upravo zbog toga imenovan je veleposlanikom u Parizu, što je bila važna dužnost tijekom Prvog svjetskog rata i na toj dužnosti ostaje do 1916.</s>

<s>Premijeri Italije
Italijanski političari
Italijanski diplomati</s>

