Kneževina Kurlandija i Semigalija
<s>Kneževina Kurlandija i Semigalija (latinski: Ducatus Curlandiæ et Semigalliæ, njemački: Herzogtum Kurland und Semgallen, 
litvanski: Kuršo ir Žiemgalos kunigaikštystė, poljski: Księstwo Kurlandii i Semigalii) bila je vazal Velike kneževine Litvanije 
(kasnije Poljsko-Litvanske Unije), koja je egzistirala od 1561. do 1795.</s>

<s>Historija</s>

<s>Kneževina je nastala za Livonskog rata kad je Livonski red shvatio da se nemože braniti od navale vojske ruskog cara Ivana Groznog, pa je potražio zaštitu od Velike kneževine Litvanije.</s>

<s>Posljednji Veliki majstor Reda Gotthard Kettler pristao je raspustiti red 1561. u zamjenu da zadrži mali dio nekadašnje Konfederacije Terre Mariane čiji je jug ionako okupirala Velika kneževina Litvanija.</s><s>Taj komadić sastojao se od Kurlandije i Zemgalije, zemalja koje je Red zauzeo oko 1290.</s>

<s>Tako je nastala mala Kneževina Kurlandija i Semigalija dinastije Kettler, pod sizerenstvom Velike kneževine Litvanije (od 1569.</s><s>Poljsko-Litvanske Unije).</s><s>Kneževina se prostirala na malom teritoriju od 30 000 km², na kom je u zlatnim godinama živilo oko 200 000 stanovnika.</s>

<s>Zlatne godine kneževine bile su prva dekada vladavine kneza Jakoba Kettlera (vladao 1640.-82.) On je poticao osnivanje manufaktura i brodogradilišta pa je tako došao do snažne mornarice i unosne prekomorske trgovine.</s><s>Na taj način je njegova teritorijalno mala kneževina, postala dovoljno bogata i moćna da stekne vlastite kolonije u Karibima (Tobago 1645.-65.) i Zapadnoj Africi (Gambija 1651.-65.).</s>

<s>Period prosperiteta Kneževine Kurlanije i Semigalije nije trajalo dugo, tek jednu dekadu.</s><s>Nekoliko objektivnih razloga i okolnosti doveli su do propasti i gubitka bogatstva i novostečenih kolonija.</s>

<s>Najvažniji faktor bio je Drugi nordijski rat između Kraljevine Švedske i Poljsko-Litavske Unije koji je započeo 1655.</s><s>Tad se kneževina našla na prvoj liniji fronta, pa su Šveđani zauzeli prijestolnicu Mitau (Jelgavu) i zarobili kneza Jakoba 1658.</s>

<s>Par godina nakon tog kneževina je bila paralizirana bez vladara, a zbog ratnih šteta i razaranja, trpjele su i njene kolonije odsječene od matice, pa je Gambija pala u engleske ruke, a Tobago nekoliko puta izmjenio gospodare.</s>

<s>Nakon završetka rata 1660. knez je oslobođen, pa je pokušao obnoviti zemlju, čak je nakratko vratio Tobago, ali su zlatne godine kneževine prošle.</s><s>Kad je Jakob Kettler 1682. umro, nasljedio ga je neabiciozni Friedrich Kasimir Kettler, koji je 1693. prodao Tobago Kraljevini Engleskoj.</s>

<s>Nakon Treće podjele Poljske kneževina više nije bila vazal Poljsko-Litavske Unije, već Ruskog Carstva.</s><s>Rusi su dinastiju Kettler ostavili na miru, traživši samo da prizna sizerenstvo.</s><s>Kad je 1737. umro i posljednji član dinastije Kettler - Ferdinand, ruska carica Ana postavila je za kneza svog miljenika Ernsta Johanna Birona.</s><s>Vladavina nove dinastije Biron trajala je do 1795. kad je Rusko Carstvo anektiralo kneževinu  i organiziralo je kao guberniju.</s>

<s>Pred sam kraj Prvog svjetskog rata Njemačko Carstvo osnovalo je marionetsko
Vojvodstvo Kurlandija i Semigalija koje je trajalo 8. marta do 22. septembra 1918.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze 
 The fall of the Couronian colonization</s>

<s>Historijske regije
Historija Letonije
Historija Estonije</s>

