Kriticizam
<s>Kriticizam ili kritička filozofija (njemački: kritische Philosophie), filozofski pravac čiji je tvorac Immanuel Kant, a koji smatra kako je temeljni cilj filozofije kritičko preispitivanje svijeta, a ne samo čisto opravdavanje znanja.</s><s>Kriticizam se, za Kanta, sastojao u analiziranju mogućnosti znanja prije prelaska na samu spoznaju.</s><s>Osnovna zadaća filozofa, prema ovoj teoriji, nije, dakle, uspostava i dokazivanje teorija o stvarnosti, već podređivanje svih teorija - uključujući i one o filozofiji - kritičkoj procjeni i mjerenje njihove validnosti ovisno o tome koliko dobro izdržavaju kritiku.</s>

<s>Termini kriticizam i kritička filozofija koriste se kao sinonimi.</s><s>Kant je smatro kako temeljna pitanja filozofije nisu ona o tome što se nalazi u stvarnosti, već i prirodi i temeljima iskustva per se.</s><s>Prvo moramo prosuditi kako ljudski razum funkcionira i u granicama kojih mogućnosti, a tek ga onda možemo ispravno primijeniti na osjetilno iskustvo i utvrditi može li se primijeniti na sve metafizičke objekte.</s>

<s>Tri temeljna izvora ove filozofije su Kantove tri kritike - Kritika čistog uma, Kritika praktičnog uma i Kritika moći suđenja - objavljene između 1781. i 1790. godine, a koje se primarno odnose na pitanja metafizike, etike i estetike.</s>

<s>Vidi još 
Kritika
Immanuel Kant</s>

<s>Reference
 Stanford Encyclopedia of Philosophy: Immanuel Kant</s>

<s>Epistemologija
Filozofski pokreti</s>

