Lođa
<s>Lođa (talijanski: loggia, od starofrancuskog: loge, srednjovjekovni latinski: laubia = odrina, sjenica /od loze/) je prostorija, hodnik, galerija ili trijem bez zida (otvoren) sa jedne ili više strana.</s>

<s>U stambenoj arhitekturi XX-XXI stoljeća, naziv "lođa" približava se konceptu modificiranog balkona zakopanog u zid i otvoren samo s jedne strane, ponekad ostakljen.</s><s>Takva identifikacija loggie i balkona je pogrešna u smislu povijesti i teorije arhitekture, budući da su povijesno loggie nastale kao galerije na prvom katu talijanskih palača otvorenih u ulični prostor ili gradski trg.</s>

<s>Historija i karakteristike 
 
Lođe su produkt naroda mediteranskog bazena, kraja u kom je ljeti suviše vruće pa treba imati neki prostor zaštićen od Sunca.</s><s>Za lođe su znali još antički Egipćani, oni su ih gradili na krovovima ili oko unutrašnjeg dvorišta.</s>

<s>U srednjovjekovnoj i renesansnoj Italiji, lože su se često podizale uz trgove kao mjesta za sastanke.</s><s>Takva je fiorentinska Loggia dei Lanzi, koju su 1376. započeli graditi Benci di Cione i Simone di Francesco.</s><s>Lođe su se gradile i po vilama, naročito kao uzdužne galerije na katu zgrade.</s><s>Često su i bogato dekorirane, takva je naprimjer rimska Villa Farnesina koju je Rafael oslikao freskama.</s>

<s>Povezano 
 Trijem
 Portik
 Peristil</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Lođa</s>

<s>Arhitektonski elementi
Italijanizmi</s>

