Andrej Babicki
<s>Andrej Maratovič Babicki (; Moskva, 26. septembar 1962 -) je ruski novinar, poznat po izvještavanju o Drugom čečenskom ratu, odnosno kontroverzama koje su uključile njegovo zatvaranje od strane ruskih vlasti kao neprijateljskog borca, te po žestokoj kritici Putinovog režima.</s>

<s>Diplomu je stekao na Filoškom fakultetu Moskovskog državnog univerziteta, a karijeru započeo pred kraj sovjetske ere kada se 1987. godine zaposlio u časopisu Glasnost, koji je bio osnovao disident Sergej Grigorijanec.</s><s>Kao takav je bio među posljednjim novinarima koje je KGB obrađivao kao "državne neprijatelje.</s><s>Godine 1989. se zaposlio kao dopisnik američke vladine radio-stanice Radio Sloboda gdje će provesti sljedećih četvrt vijeka.</s><s>Tamo se istakao izvješatavanjem o augustovskom puču 1991. godine, kao i o Prvom čečenskom ratu.</s>

<s>Pred početak Drugog čečenskog rata je poslan za dopisnika u Grozni, glavni grad tada de facto nezavisne Čečenije.</s><s>Tokom izvještavanja jw izazvao kontroverze svojim otvorenim iskazivanjem simpatija za Čečene, a posebno izjavama koje su protumačena kao opravdavanje čečenskih zločina kao što je ritualno klanje zarobljenih ruskih vojnika, koje je, prema njegovom mišljenju, trebalo ruskoj javnosti prikazati "stvarnost rata u Čečeniji", odnosno okrenuti je protiv rata.</s><s>Za vrijeme bitke za Grozni je 15. januara 2000. uhapšen od ruskih vojnika; nekoliko dana je njegova sudbina bila nepoznata prije nego što su ruske vlasti priznale da ga drže u pritvoru kao "neprijateljskog borca".</s><s>Njegovo puštanje je, pak, izričito tražila američka državna sekretarica Madeleine Albright.</s><s>Umjesto toga su ruske vlasti 3. februara objavile kako je Babicki razmjenjen za zarobljene ruske vojnike.</s><s>Babicki je bio pritvoren u zloglasnom zatvoru Černokozovo, koga je kasnije usporedio sa nacističkim i Staljinovim koncentracionim logorom.</s><s>Ponovno je uhapšen u Mahačkali 25. februara i optužen za korištenje falsificiranog pasoša; kažnjen je globom, ali je kazna ukinuta amnestijom u oktobru iste godine.</s>

<s>Babicki je ponovno bio uhapšen u septemberu 2004. kada je pokušao doći u Sjevernu Osetiju kako bi izvještavao o talačkoj krizi u Beslanu.</s><s>23. juna 2005. je, pak, uspio napraviti intervju sa čečenskim vođom Šamilom Basajevim, a čije je objavljivanje mjesec dana kasnije na američkoj TV-mreži ABC izazvalao bijes ruskih vlasti.</s>

<s>Njegova duga karijera u Radio Slobodi je, međutim, došla kraju 2014. godine nakon što je u intervjuu za češke Lidove novine dao podršku ruskom pripajanju Krima.</s><s>Babicki je tvrdio da to čini iz istih razloga zbog kojih je podržavao čečenski pokret za nezavisnost, odnosno kako većinski rusko stanovništvo na Krimu ukrajinsku vlast u Kijevu gleda na isti način na koji Čečeni gledaju vlasti u Moskvi.</s><s>Nakon toga je dobio otkaz.</s><s>Godinu dana kasnije je došao na teritorij samoproglašene Donjecke Narodne Republike gdje je pokušao osnovati vlastiti TV-kanal.</s>

<s>Vanjske veze 
 Биография
 Андрей Бабицкий арестован в Дагестане
 Елена Трегубова.</s><s>Спасти рядового Бабицкого.</s><s>Глава из книги «Байки кремлёвского диггера» 
 О духе Кремля 
 О том, что происходит с Андреем Бабицким — и с Россией
 Что происходит с «делом» Андрея Бабицкого?</s><s>Если враг не сдается, его обменивают 
 Телезритель недели: Андрей Бабицкий 
 Андрея Бабицкого в Чернокозове избивали</s>

<s>Ruski novinari
Authority control</s>

