Ihsahn
<s>Ihsahn (rođen 10. oktobar 1975., pravim imenom Vegard Sverre Tveitan) norveški je skladatelj, multi-instrumentalist i pjevač.</s><s>Najpoznatiji je po svojem radu u norveškom black metal sastavu Emperor.</s><s>Također je svirao u grupi Thou Shalt Suffer, u sastavu Peccatum zajedno sa svojom suprugom Ihriel (pravim imenom Heidi Solberg Tveitan), te se trenutno posvećuje svojim solo albumima.</s>

<s>Njegovi instrukcijski videozapisi na temu glazbe pojavili su se na internetskim objavama Guitar Worlda.</s><s>U pogledu stila, njegov rad u solo projektu te rad s drugim izvođačima i glazbenicima pokazuju raspon od klasične glazbe do industrial metala pa sve do progresivnog metala, no ne nužno ograničavajući se na iste.</s><s>U pogledu osobnih vjerovanja, izrazio je podršku sotonizmu i učenju socijalnog darvinizma, no pokazuje i poštovanje konceptima kao što su meditacija, očuvanje okoliša i tradicionalni paganizam.</s><s>Također, osuđuje zločinačka djela te vjersku netoleranciju kao što je spaljivanje crkava.</s>

<s>Biografija</s>

<s>Rođen u gradu Nottodenu u Norveškoj, Ihsahn je počeo svirati klavir sa 7 te gitaru sa 10 godina.</s><s>Ubrzo nakon toga počeo je snimati vlastite pjesme.</s><s>Među njegovim glazbenim utjecajima uključeni su heavy metal, klasična glazba, ambijentalna glazba i techno.</s><s>Odrastao je na velikoj farmi u ruralnom dijelu Norveške.</s>

<s>Tveitan je prvi put upoznao svojeg budućeg glazbenog partnera, Tomasa Haugena (također znanog i kao Samoth) kao trinaestogodišnjak na seminaru rock glazbe.</s><s>Tveitan je privukao Haugenovu pozornost sa svojim prišivcima sastava Iron Maiden.</s><s>1990. godine pridružio se Haugenovom sastavu Xerasia, death metal sastavu u kojem je svirao gitaru i klavijature.</s><s>Naposlijetku su promijenili svoje ime u Embryonic iste godine.</s><s>Demo album koji je sadržavao četiri pjesme, The Land of the Lost Souls, bio je izdan neovisno, o vlastitom trošku.</s><s>1991. godine ponovno su promijenili svoje ime u Thou Shalt Suffer.</s><s>Nekoliko glazbenih izdanja izdano je pod tim imenom prije nego što je Haugen napustio sastav, ostavljajući Tveitana kao jedinog preostalog člana.</s><s>Tveitan nastavlja Thou Shalt Suffer kao svoj sekundarni glazbeni projekt sve do danas.</s>

<s>Nakon Haugenovog izlaska iz Thou Shalt Suffera, on i Ihsahn stvorili su Emperor, u kojem je Ihsahn ponovno preuzeo ulogu gitarista.</s><s>Emperor je imao otmjeniji black metal zvuk u usporedbi s ostalim sastavima na black metal sceni u to doba, što je pokazivalo Ihsahnove razvijajuće klavijaturističke vještine, osobitost koja će se pojaviti u mnogim njegovim budućim glazbenim izdanjima.</s><s>Euronymous, gitarist black metal sastava Mayhem, podržavao je sastav te je nakon nekoliko demo albuma 1993. godine izdan EP Emperor.</s><s>Ubrzo nakon toga, članovi sastava Haugen, Bård Eithun (također znan kao Faust) i Terje Schei (također znan kao Tchort) bili su uhićeni i završili u zatvoru.</s><s>Tveitan se ubrzo povukao na vlasništvo svoje obitelji kako bi skladao ono što će kasnije postati Anthems to the Welkin at Dusk, album koji je snimljen nakon Haugenovog uvjetnog oslobađanja.</s>

<s>1995. godine, sastav Zyklon-B, koji je uključivao članove Emperora i Satyricona izdao je album Blood Must Be Shed; sam Tveitan na tom je albumu svirao klavijature.</s><s>1998. godine Tveitan, zajedno sa svojom suprugom Ihriel (Heidi Tveitan) osniva sastav Peccatum.</s><s>Projekt je u prirodi bio puno više eksperimentalan nego Emperor, te je trajao još neko vrijeme nakon Emperorovog raspada 2001. godine.</s><s>Peccatum je sadržavao Ihsahnov prepoznatljivi stil sviranja klavijatura, uključujući čiste i black metal vokale, naposlijetku postajući njegov glavni glazbeni projekt do njegova gašenja 4. ožujka 2006. godine.</s>

<s>1999. godine Emperor je izdao IX Equilibrium, Tveitanov treći studijski album sa sastavom.</s><s>Iste godine Peccatum objavljuje svoj prvi studijski album, Strangling from Within.</s><s>Dvije godine kasnije, Peccatum izdaje svoj drugi studijski album, Amor Fati a Emperor izdaje svoj četvrti i konačni studijski album, Prometheus: The Discipline of Fire & Demise.</s><s>'Prometheus' je u potpunosti skladan od strane Ihsahna te je uključivao složeniju orkestraciju od prijašnjih radova; iako je sadržavao manje klavijatura nego prije.</s><s>U to doba članovi Emperora zajednički su odlučili raspustiti sastav, ostavljajući Tveitana i njegove glazbene partnere da se posvete svojim različitim glazbenim projektima.</s>

<s>U prosincu 2002. godine, Ihsahn je osvojio "Notodden Kommunes Kulturpris", kulturnu nagradu koju mu je uručio njegov rodni grad Nottoden u kojemu živi oko dvanaest i pol tisuća stanovnika.</s><s>Dobio je nagradu jer je smatran najpoznatijim stanovnikom Nottodena, vrlo dobrim glazbenikom, glazbenim učiteljem, te jer stvara mnogo koncerata za nepoznate sastave.</s><s>Iste godine Ihsahn je bio gostujući pjevač u pjesmi "Radical Cut", sa Arcturusovog albuma The Sham Mirrors.</s>

<s>2004. godine s Peccatumom izdaje treći i posljednji album, Lost in Reverie te EP The Moribund People godinu kasnije.</s><s>30. rujna 2005.</s><s>Emperor se iznenada okupio na godišnjici 15 godina magazina Scream u Oslu na sastajalištu za rock koncerte Rockefeller.</s><s>Ponovno okupljanje sastava čuvalo se kao tajna, te je za isti znalo samo par ljudi.</s><s>Sastav je svirao samo tri pjesme.</s><s>Tim potezom sastav je objavio svoje ponovno ujedinjenje za par koncerata na raznim festivalima (poput Wacken Open Aira i Inferna) u Europi i Sjevernoj Americi 2006. godine.</s>

<s>U travnju 2006. godine, Tveitan je izdao svoj prvi solo album, The Adversary.</s><s>On ga je sam u potpunosti skladao, snimio i producirao, sa izuzetkom bubnjeva koje je pridonio Asgeir Mickelson te gostujućih vokala na pjesmi "Homecoming" koje je izveo Kristoffer Rygg iz sastava Ulver.</s><s>Album prikazuje Tveitanove progresivne utjecaje, kao i heavy metal, black metal i utjecaje iz klasične glazbe.</s><s>The Adversary je snimljen u Symphonique Studios u Norveškoj te je izdan kroz njegovu izdavačku kuću Mnemosyne Productions koju je osnovao 2003. zajedno s Ihriel.</s><s>Također je snimljen i glazbeni spot za prvu pjesmu sa albuma, "Invocation".</s>

<s>2007. godine Tveitan je posudio svoj glas animiranom liku iz crtića Metalocalypse, Ericu von Wiechlinghammeru u epizodi "Dethfashion".</s><s>Godinu poslije, izdao je svoj drugi studijski album, angL koji je uključivao basista Larsa K. Norberga, bubnjara Asgeir Mickelson te gostujućeg pjevača Mikaela Åkerfeldta iz sastava Opeth na pjesmi "Unhealer".</s><s>Iste godine Tveitan je započeo s pisanjem rubrike "Left Hand Path" u časopisu Guitar World.</s><s>U ožujku 2009. godine Tveitan je izveo nekoliko svojih pjesama uživo po prvi put, u jednokratnom nastupanju kao predgrupa sastavu Opeth u Norveškoj.</s><s>Otada je nastupio na mnogo festivala, svirajući pjesme sa svojih solo albuma i pjesme iz svojeg bivšeg benda Emperor.</s><s>Članovi sastava Leprous mu služe kao sastav uživo.</s>

<s>Tveitan je izdao svoj treći studijski album After u siječnju 2010. godine.</s><s>Lars K. Nordberg i Asgeir Mickelson opet su gostovali na albumu svirajući bas gitaru i bubnjeve, zajedno s Jørgenom Munkebyem (iz sastava Shining) koji je svirao saksofon na nekoliko pjesama.</s><s>Kasnije te godine, u listopadu, službena stranica Mnemosyne Productionsa potvrdila je kako je Ihsahn počeo skladati pjesme za svoj četvrti studijski album, te da je usto počeo poboljšavati svoj kućni studio.</s>

<s>2011. godine Ihsahn prvi je put nastupio na festivalu ProgPower USA u Atlanti.</s><s>Također je gostovao na dva albuma, jedan od njih producirao zajedno sa svojom suprugom te nastavio rad na svojem solo albumu.</s>

<s>U lipnju sljedeće godine Ihsahn je izdao svoj četvrti studijski album, Eremita.</s><s>Jørgen Munkeby ponovno je svirao saksofon na albumu, no ovaj put bubnjeve je svirao bivši član Leprousa Tobias Ørnes Andersen.</s><s>Devin Townsend pridonio je gostujuće vokale na pjesmi "Introspection" te je dodatnu gitaru na pjesmi "The Eagle and the Snake" svirao Jeff Loomis, poznat kao bivši gitarist sastava Nevermore.</s>

<s>Samo godinu dana kasnije, Ihsahn je izdao svoj peti studijski album, Das Seelenbrechen.</s><s>Stilski, album se uveliko razlikuje od svojeg prethodnika, bivajući više eksperimentalan; Ihsahn objašnjava kako je razlog za to što nije želio da album padne u bilo kakvu vrstu formule.</s><s>Album uz elemente progresivnog metala prikazuje i prevladavajući ambijentalni prizvuk.</s>

<s>Osobna vjerovanja</s>

<s>Ihsahn se opisivao kao sotonist tokom devedesetih godina 20. stoljeća.</s><s>Kako je objasnio 1994., smatra sotonizam teškim za definirati, budući da postoje razne inačice sotonizma i više kategorija u koje bi se osoba mogla postaviti.</s><s>Smatrao je kako je većina adolescenata "bezdušna", da su previše zaokupljeni materijalističkim stvarima.</s><s>Rekao je kako je uhićenje ostalih članova Emperora imalo i dobre i loše posljedice za sastav; značilo je teško doba za sastav, no usto im je dalo i veliki publicitet koji im je omogućio više mogućnosti da šire svoje ideje.</s><s>Dodatno je napomenuo kako ne vidi razloga biti fizički destruktivan te nije imao nikakve veze s paljenjem crkava u Norveškoj.</s><s>U intervjuu iz 1994., opisao je socijalni darvinizam kao utjecaj na njegovo shvaćanje sotonizma, nazivajući se antikršćaninom te govoreći kako takvo što nije za slabu osobu.</s><s>Također je izrazio poštovanje prema europskom paganizmu, meditaciji i očuvanju okoliša.</s><s>Dodatno je osudio zločinačka djela te ostale oblike vjerske netolerancije poput spaljivanja crkava.</s>

<s>Sastav</s>

<s>Trenutni članovi
 Ihsahn – gitara, bas gitara, vokali, klavijature (2005. – danas)
 Session glazbenici
 Asgeir Mickelson – bubnjevi (2006., 2008., 2010.)
 Tobias Ørnes Andersen	– bubnjevi (2012., 2013.)
 Lars K. Norberg – bas gitara (2008., 2010.)</s>

<s>Trenutni live članovi
 Tobias Ørnes Andersen – bubnjevi (2010. – danas)</s>

<s>Bivši live članovi
 Øystein Landsverk – gitara, prateći vokali (2010. – 2014.)
 Tor Oddmund Suhrke – gitara, prateći vokali (2010. – 2014.)
 Einar Solberg – klavijature, prateći vokali (2010. – 2014.)
 Martin Skrebergene – bas gitara (2013. – 2014.)
 Baard Kolstad – bubnjevi (2013. – 2014.)
 Halvor Strand – bas gitara (2009. – 2011.)
 Rein T. Blomquist – bas gitara (2011. – 2013.)</s>

<s>Diskografija 
Studijski albumi
 The Adversary (2006.)
 angL (2008.)
 After (2010.)
 Eremita (2012.)
 Das Seelenbrechen (2013.)
 Arktis. (2016.)</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske poveznice</s>

<s>Službena stranica
 Ihsahn na Facebooku
 Ihsahn na Encyclopaedia Metallum</s>

<s>Norveški pjevači
Heavy metal muzičari
Heavy metal gitaristi
Heavy metal basisti
Multiinstrumentalisti
Norveški gitaristi
Norveški basisti
Klavijaturisti
Bubnjari
Pseudonimi</s>

