Sljedovi filozofa
<s>Sljedovi filozofa () naziv je nekoliko izgubljenih grčkih djela iz helenističkog doba.</s><s>Njihova je svrha bila prikazati filozofe različitih škola u smislu slijeda tradicije čiji su dio bili.</s><s>Od 3. do 1. stoljeća pne. postojali su slijedovi (ili "nizovi" ili "sukcesije", grčki: Διαδοχαί) koje su napisali Antigon iz Karista, Sotion, Heraklid Lembo (sažetak Sotionovog djela), Sozikrat, Aleksandar Polihistor, Jason iz Nise, Antisten s Rodosa i Nikija iz Nikeje.</s><s>Sačuvani Životi i mišljenja znamenitih filozofa Diogena Laertija (3. stoljeće n.e.) oslanjaju se na ovu tradiciju.</s>

<s>Pored ovih, često su pisane i povijesti pojedinačnih filozofskih škola.</s><s>Takva su djela stvorili Fanija iz Eresa (O sokraticima), Idomenej iz Lampsaka (O sokraticima), Sfero Bosforski (O eretrijskim filozofima) i Stratiklo (O stoicima).</s><s>Među papirusima pronađenim u vili papirusa u Herkulaneju nalaze se djela posvećena sljedu stoika, akademičara, i epikurejaca.</s><s>U kasnijem razdoblju Plutarh je napisao djela O prvim filozofima i njihovim nasljednicima i O kirenaicima, a Galen je napisao spise O Platonovoj sekti i O hedonskoj sekti (tj. epikurejcima).</s><s>Često su pisane biografije pojedinih filozofa s kratkim opisom njegovih nasljednika.</s><s>Takve su prirode bili Aristoksenov Život Pitagore, Andronikov Život Aristotela, Ptolemejev Život Aristotela i Jamblihov Život Pitagore.</s>

<s>Reference</s>

<s>Antička filozofija</s>

