Arheološki muzej
<s>Arheološki muzej je specijalizirani muzej koji se bavi  arheološkim pronalascima, njihovom izlaganju i proučavanju.</s><s>Njihovi zaposlenici provode arheološka iskopavanja i provode istraživanje.</s><s>Često mogu biti i muzej na otvorenom, kao što su npr. Atenska Akropola, Teotihuacan ili Pompeji.</s>

<s>Korijeni arheoloških muzeja se mogu naći u privatnim zbirkama bogatih plemića i bogatih trgovaca u Evropi između 15. i 17. vijeka, koji su voljeli predstavljati zanimljive i rijetke umjetničke predmeta i antikvitete svojim važnim gostima.</s><s>Tek od 17. vijeka u Evropi javljaju se zakoni koji pokušavaju očuvati pojedine povijesne spomenike i nalažu stroge kontrole za očuvanje i trgovinu antikviteta i umjetnina.</s><s>Johann Joachim Winckelmann je svojim djelovanjem od kraja 18. vijeka stvorio svijest o vrijednosti i periodizaciji izložaka antičkih artefakta.</s><s>Tako je 7. aprila 1820. papa Pio VII. donio tzv. „edikt kardinala Pacca” koji je generalno priznat kao prva sveobuhvatna zakonodavna mjera zaštite umjetničke i povijesne baštine, a koja je inspirirala slične mjere u kraljevstvu Napulja, u Toskani, Lombardiji i Venetu.</s>

<s>Povezano 
 Antikvarij
 Lapidarij
 Historijski muzej</s>

<s>Izvori</s>

<s>Muzeji
Muzeji po tipu</s>

