Riječno korito
<s>Riječno korito ili korito vodotoka je bilo koja duga, uska, ukošena depresija (kanal) na kopnu koju je napravio vodotok.</s>

<s>Karakteristike</s>

<s>Širina korita može biti svega metar kod potoka do nekoliko kilometara kod najvećih rijeka.</s><s>Korito može imati tekuću vodu, ali i ne mora - vadiji imaju vodu samo povremeno.</s>

<s>Vodotoci mogu izdubiti svoja korita u čvrstim stijenama ili u pijesku, glini, mulju ili drugim nekonsolidiranim materijalima koji su najčešće rezultat prijašnjeg taloženja.</s>

<s>Korita usječena u tvrdo tlo uglavnom su stabilnija i najčešće imaju strmije padine, manju širinu i veće lokalne varijacije nagiba.</s><s>Ona često imaju brzake i slapove u svom gornjem toku.</s><s>Većinom su ravnija (bez meandara) jer voda nastoji slijediti rasjede, spojeve ili druge slabe točke u strukturi tla.</s>

<s>Donji (nizvodni) tokovi rijeka ili potoka obično imaju aluvijalna korita, koja nisu toliko strma i imaju blaži nagib i nemaju kamene izbočine.</s><s>Ta se korita neprestano mjenjanju kako po visini, tako i po širini, i meandriraju i vrlo su rijetko pravolinijska.</s><s>Uska, vijugava aluvijalna korita imaju više mulja i gline od vertikalnijih i širih korita.</s><s>Koritima od pijeska vegetacija stabilizira obale.</s>

<s>Oblik ili presjek riječnog korita zavisi o istjeku vodotoka, količini i veličini nataloženog sedimenta i o otpornosti na eroziju tla na dnu i bokovima korita.</s><s>U svom donjem toku, veći vodotoci (sa većim istjekom) imaju veći omjer širine i dubine.</s><s>Bočne stranice im zavise o količini mulja i gline u sedimentima i erozivnoj snazi toka.</s><s>Strme obale uglavnom imaju korita izdubljena u tlu bogatim glinom.</s><s>U brojnim slučajevima presjek korita vodotoka - je gotovo trapezoidan i postaje asimetričan na krivini, a najdublji dio pojavljuje se na vanjskoj strani krivine.</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Streambed</s>

<s>Rijeke
Geomorfologija
Hidrografija</s>

