Zajnab bint Ali
<s>Zajnab bint Ali (; Medina, 626. – Damask, 682), kćer Alija ibn Abi Taliba i njegove prve supruge Fatime, unuka islamskog poslanika Muhameda i jedan od najistaknutijih ženskih članova njegove porodice (Ahl al-bajt).</s><s>Zajnab se udala za Abdulaha ibn Džafara s kojim je imala četiri sina i jednu kćer.</s><s>Kada se njezin brat Husein 680. suprotstavio Jazidu ibn Muaviji, Zajnab je bila uz njega.</s><s>Odigrala je važnu ulogu u zaštiti svog nećaka Alija ibn Huseina i zbog svoje žrtve i hrabrosti postala je poznata kao "heroina Karbale".</s><s>Umrla je 681. godine i džamija Zajnabija u kojoj je sahranjena nalazi se u Damasku u Siriji.</s><s>Zbog pripadnosti Muhamedovoj porodici, historijske uloge tokom Druge fitne, vrlina poput požrtvovnosti, snage i skrušenosti, Zajnab je visoko cijenjena kod muslimana, kako sunitskog tako i šijitskog pravca.</s>

<s>Biografija</s>

<s>Rani život 
Ranoislamska historiografija pruža veoma malo podataka o Zajnabinom životu do bitke kod Karbale.</s><s>Bila je treće dijete Alija ibn Abi Taliba i Muhamedove kćerke Fatime.</s><s>Zajnabini roditelji imali su još starije sinove Hasana i Huseina, odnosno mlađu kćer Um Kulsum i sina Muhsina koji je ili stradao kao fetus ili preminuo kao novorođenče.</s><s>Primarni izvori navode da je Zajnab rođena u Medini 5. džumade-l-ule 5. ili 6. AH, što odgovara datumima 5. oktobra 626. ili 25. septembra 627. po gregorijanskom kalendaru.</s><s>Kao alternativni islamski datum rođenja spominje se još 1. šabana.</s><s>Kao i njezinoj braći Hasanu i Huseinu, ime joj je nadjenuo Muhamed kada se vratio s putovanja, nekoliko dana poslije rođenja.</s><s>Samo ime Zajnab u doslovnom prijevodu znači "očev ukras".</s><s>Ponekad su je zvali i Zajnab al-Kubra (dosl.</s><s>Zajnab starija), budući da su isto ime nosile još dvije Alijeve kćeri.</s><s>Historičari pišu da je njezino lice odražavalo dostojanstvo i sličnost Muhamedu, dok je najviše nalikovala svom ocu.</s><s>Izvori posebno naglašavaju njenu mudrost.</s><s>Fatima je umrla kada je Zajnab imala sedam godina.</s><s>Ovaj tragični događaj u ranim godinama života i želja majke da se nakon njene smrti brine o Hasanu i Huseinu doveli su do Zajnabine uske vezanosti uz braću, posebno Huseina.</s>

<s>Brak i porodični život 
Kada je porasla Zajnab se u skromnoj ceremoniji udala za svog rođaka i Alijevog nećaka Abdulaha ibn Džafara.</s><s>Iako je njezin suprug bio imućan, par je živio skromnim životom i većina njihovog imetka je udjeljena siromašnim i potrebitim.</s><s>Abdulah ibn Džafar je zbog darežljivoti i filantropije u Medini stekao reputaciju i nadimak "Ocean darežljivosti" ().</s><s>Zajnabin brak nije smanjio njezinu čvrstu vezu sa svojom porodicom.</s><s>Kada je Ali 656. postao kalif i preselio sjedište kalifata u Kufu, Zajnab se sa suprugom preselila u taj grad, što govori o snažnoj vezi između oca i kćeri.</s><s>Zajnab i Abdulah imali su petero djece – sinove Alija, Avna, Muhameda i Abasa, te kćer Um Kulsum.</s><s>Određeni izvori navode da je Zajnab držala predavanja kako bi pomogla ženama da se bolje upoznaju s Kuranom i islamom.</s><s>U "Pobjedi istine", jednoj od njenih biografija, navodi se da je ovu praksu započela u Medini i nastavila u Kufi nakon preseljenja.</s>

<s>Putovanja 
Prema Z. Nakviju, Zajnab je obavila ukupno osam putovanja.</s><s>Prvo putovanje je bilo s ocem Alijem iz Medine u Kufu, drugo je bilo s bratom Hasanom iz Kufe u Medinu, a treće i četvrto s bratom Huseinom iz Medine u Meku odnosno iz Meke u Karbalu.</s><s>Tokom petog, šetog i sedmog Zajnabinog putovanja iz Karbale u Kufu, Siriju i povratka u Medinu kroz Karbalu, pokazala se kao prva žena revolucionar.</s><s>Osmo i posljednje putovanje zbog političkih i socio-ekonomskih previranja je bilo kada je Abdulah ibn Džafar poveo nju i članove klana Banu Hašim prema Siriji.</s><s>Prilikom ovog putovanje je umrla, na lokaciji poznatoj kao Zajnabija.</s><s>Alternativna verzija o posljednjem periodu Zajnabinog života navodi da je putovala iz Medine u Egipat i tamo nastavila propovijedati, što je pak rezultiralo Jazidovom naredbom da bude zarobljena i dovedena u Siriju.</s><s>Tokom putovanja Jazidov sljedbenik i prijatelj ju je vidio i udario lopatom u glavu, a taj napad uzrokovao je njezinu smrt.</s><s>Imućni suprug Abdulah je kupio zemljište u blizini i sagradio svetište u njezino ime.</s>

<s>Bitka kod Karbale</s>

<s>Nakon Muavijine smrti, na položaj kalifa stupio je njegov sin Jazid čime su prekršene odredbe sporazuma Hasana i Muavije da potonji neće postaviti nasljednika.</s><s>Iako su Omejadi okupili potporu u Siriji i među plemstvom Hidžaza, mnogi muslimani širom kalifata, uključujući Huseina, Zajnab i njihovu porodicu, odbili su dati prisegu Jazidu zbog manjka legitimiteta i neislamskog ponašanja.</s><s>Zbog opasnosti od atentata od strane Jazidovih pristaša u Meki i pozivnih pisama koja su dolazila od Kufljana, Husein se 8. zul-hidžeta zajedno sa Zajnab i porodicom uputio prema Iraku.</s><s>Ipak, prije nego što su stigli u grad, Huseinu je stigla vijest o izdaji Kufljana i ubojstvu Muslima ibn Akila kojeg je poslao da izvidi stanje u Kufi prije njegovog dolaska.</s><s>Nakon toga, put prema Kufi bio je blokiran od strane Hura ibn Jazida, zbog čega su Husein i porodica otišli u pravcu Karbale i tamo naišli na vojsku Omara ibn Sada.</s><s>Dvije suprotstavljene strane potom su se sukobile u bitki kod Karbale.</s>

<s>Zajnab se tokom ovih događaja nizom postupaka iskazala kao uzor borbe protiv ugnjetavanja i drugih oblika nepravde.</s><s>Kada je njezin nećak Ali ibn Husein (Zajn al-Abidin) osuđen na smrt od strane kufanskog guvernera Ubajdulaha ibn Zijada, Zajnab je svojim tijelom spriječila guvernera da priđe Aliju govoreći: "Tako mi Boga, neću vam ga dati, ako ga želite ubiti morat ćete onda ubiti i mene".</s><s>Zatečeni Zajnabinim potezom, poštedjeli su mu život.</s><s>Ali ibn Husein je bio jedini Huseinov sin koji je preživio bitku na Karbali i ovaj hrabri Zajnabin potez bio je ključan za očuvanje opstanka važnog dijela Alijeve porodične linije, a time i budućih imama u šijitskom islamu.</s>

<s>Zajnab i ostali koji su preživjeli bitku kod Karbale, većinom žene i djeca, bili su odvučeni u Jazidovu prijestolnicu Damask i tamo su držani zarobljeni.</s><s>U predajama se navodi da je Zajnab, već dovoljno potištena zbog smrti brata Huseina i njezinih sinova Avna i Muhameda, bila prisiljena hodati otkrivena.</s><s>To je bilo krajnje poniženje za jednu uglednu muslimansku ženu i ujedno unuku Muhameda.</s><s>Dok je bila u zarobljeništvu u Damasku, Zajnab je održala prvu tužaljku u Jazidovom dvoru, žaleći zbog Huseinove smrti.</s><s>Drugi primjer Zajnabine pobožne obrane bio je kada je Sirijac na Jazidovom dvoru tražio da mu se dodjeli jedna mlada zarobljenica po imenu Fatima bint Husein.</s><s>Zajnab se usprotivila tome sugerirajući da taj čovjek nije dostojan i da nema ovlasti.</s><s>Kada joj je Jazid prigovorio da on ima ovlast odlučivanja o tom pitanju, Zajnab mu je žestoko uzvratila riječima: "Ti, zapovjednik koji ima vlast, omalovažavaš nepravedno i tlačiš svojom vlašću".</s><s>Ove riječi samo su dio velike propovijedi koja joj se pripisuje i u kojoj osuđuje Jazida i njegove postupke, posebno njegovo postupanje prema članovima Muhamedove porodice.</s><s>Jazid je naposljetku naredio da se zarobljenici puste i vrate u Medinu.</s><s>Pri povratku, skupina je zastala još jednom na Karbali da oda počast poginulima na tom mjestu.</s>

<s>Govor na Jazidovom dvoru 
Kada su preživjeli zarobljenici Karbale zajedno s glavama palih mučenika stigli u Damask 1. safera, dovedeni su na dvor Jazida i zatim su mu prezentirali identitet svakog od njih.</s><s>Jazid je svoju pažnju usmjerio na jednu zarobljenicu i upitao tko je ona.</s><s>Zajnab je ustala i rekla: "Zašto pitaš njih, pitaj mene, ja ću ti kazati.</s><s>Unuka sam Muhameda, Božjeg poslanika i kćerka Fatime".</s><s>Ljudi na dvoru su ostali zapanjeni, a Zajnab je potom održala svoju poznatu propovijed ili govor:</s>

<s>Smrt i sahrana</s>

<s>Precizan datum i mjesto Zajnabine smrti nisu potpuno jasni, ali se pretpostavlja da je umrla 62. godine AH (681/682.</s><s>AD), nekih šest mjeseci nakon povratka u Medinu.</s><s>Godišnjica njezine smrti se računa kao 11. ili 21. džumade-sanija, 24. safera ili 16. zul-hidžeta.</s><s>O lokaciji njenog groba postoje tri verzije – prema prvoj i najpopularnijoj sahranjena je u Zajnabinoj džamiji u Damasku, prema drugoj u Zajnabinoj džamiji u Kairu, a prema trećoj na groblju al-Baki u Medini.</s><s>Među islamskim pravcima, šijitski imamiti favoriziraju prvu verziju, dok suniti i šijitski ismailiti i davuditi favoriziraju drugu.</s><s>Potonji tvrde da postoje historijski dokazi da je Zajnab pred kraj života živjela u Kairu i da u grobnici u Damasku zapravo počiva njena istoimena sestra Um Kulsum, odnosno da je vremenom došlo do miješanja njihovih nadimaka Zajnab al-Kubra (dosl.</s><s>Zajnab starija) i Zajnab al-Sugra (dosl.</s><s>Zajnab mlađa).</s><s>Kod historičara ne postoji konsenzus oko točne lokacije.</s>

<s>Ostavština 
Obje potencijalne grobnice, u Damasku i Kairu, odredišta su hodočašća za šijite.</s><s>Prvu najviše posjećuju hodočasnici iz Irana, Iraka i Libanona, a drugu ismailitski hodočasnici s Indijskog potkontinenta.</s><s>Zajnab se cijeni i kod sunita čija literatura ističe njenu centralnu ulogu tokom i nakon bitke kod Karbale, međutim, njihovi izvori opskurniji su u odnosu na šijitsku historiografiju i hagiografiju.</s><s>Za šijite, Zajnab zajedno s Fatimom predstavlja jedan od dva glavna uzora za žene, posebno za aktivistkinje u vremenima društvenih previranja.</s><s>Pritom se kao vrline navode Zajnabin prkosan karakter, energičnost i elokvencija pri obrani prava svoje porodice, zbog čega je ekvivalent Aiši za sunitske aktivistkinje.</s><s>Zajnabin rođendan u Iranu se slavi kao Dan medicinskih sestara jer se brinula o djeci, posebno Huseinovom sinu Aliju i ranjenicima s Karbale.</s><s>Također, godišnjica njene smrti obilježava se u vidu oplakivanja članova Muhamedove porodice.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>Vanjske veze 
  Zaynab bint Ali, The Oxford Dictionary of Islam
  Zaynab, Encyclopædia Britannica
Ostali projekti</s>

<s>Ashabi
Muhamedova porodica
Biografije, Medina
Biografije, Meka
Biografije, Kufa</s>

