Ljubinjsko polje
<s>Ljubinjsko polje je kraško polje u  Bosni i Hercegovini.</s><s>Ime je dobilo po Ljubinju, najvećem naselju u polju.</s><s>Ostala veća naselja su Kruševica, Dubočica i dr. Kroz njega prolazi regionalni put Stolac – Trebinje.</s>

<s>Izduženog je oblika dužine 8,3 km, a najveća širina je 2,0 km, površine oko 8,08 km²..</s><s>Pruža se pravcem sjeverozapad - jugoistok između planina Bjelasnice i  Viduše, na nadmorskoj visini od oko 400–470 metara.</s><s>Ljubinjsko polje je u geomorfološkom smislu tipično kraško polje s ravnom terasom.</s><s>Najvažnije stijene su krečnjaci i dolomiti kredne i jurske starosti, a u polju su zastupljeni tercijarni sedimenti i recentni aluvijumi.</s><s>Dno polja je građeno od kvartarnih slojeva prekrivenih tankim slojem ilovače i jednim dijelom crvenice.</s><s>Prisutni su i brojni kraški fenomeni, većinom vrtače i škrape.</s><s>Iako u sastavu tla ima dosta ilovače koja bi mogla zadržavati vodu, ona vrlo brzo ponire.</s>

<s>Dugi period vegetacije 
Prevladava submediteranska klima s blagim zimama i toplim ljetima.</s><s>Ljeti se temperatura redovno penje i preko 40 °C, dok se zimske temperature spuste i do – 5 °C. Padavine su obilne i dostižu prosječno 1950 mm, ali nisu ravnomjerno raspoređene.</s><s>U vegetacionom periodu bilježi se manja količina, oko 30 %.</s><s>U zimskom periodu padavine su obilnije, u obliku jakih pljuskova s jakim površinskim i vertikalnim otjecanjem.</s><s>Ovakav raspored se negativno odražava na biljni svijet, pa su okolne planine i brda oskudne u vegetaciji i pretvorena u šikare i kamene goleti.</s><s>Susreću se šume hrasta medunca, crnog jasena i bijeloga graba, stalno zeleni grm zelenika, drača, tršljika, šmrika i dr.</s>

<s>Polje je pogodno za  poljoprivredu zbog dugog perioda vegetacije, koji obično traje do 240 dana.</s><s>Od 1009 parcela u Ljubinjskom polju obrađuje se 1.006.</s><s>Nekada je dominirao uzgoj duhana, a sada žitarice, povrće i voće (višnja i jabuka).</s><s>Obnavlja se i stočarske proizvodnje, koja je u historiji Ljubinjskoga polja bila vrlo razvijena.</s>

<s>Od životinjskih vrsta prisutne su zmije (blavori, crni i smeđi poskoci), gušteri, čagljevi (šakali), lisice i poneka lasica.</s><s>Od ptica se nalaze jarebice kamenjarke, jastrebovi, sokolovi i sove i rode u vrijeme selidbe.</s>

<s>Vještačka akumulacija 
Izgradnja vještačke akumulacije (jezera) za navodnjavanje polja, na površini od oko 5 hektara i kapaciteta od oko 250.000 kubika vode, počela je 2018. god.</s><s>Moći će se navodnjavati oko 280 hektara obradivih površina.</s><s>Akumulacija je smještena kod ranije izgrađenog manjeg jezera, a koristiti će se vode Bukovog potoka, ponornice koja teče duž polja prema sjeverozapadu gdje ponire.</s><s>Projekat je vrijedan oko 2,7 mil KM, a 85% novca je kredit Svjetske banke, Ministarstvo poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede Republike Srpske je izdvojilo 200.000 KM, dok je 300.000 iz budžeta Ljubinja.</s>

<s>Uticaji na ekosistem kraškog polja izazvani različitim ljudskim djelatnostima nisu dovoljno istraženi.</s><s>Uloga inženjerskih i agrotehničkih radova na smanjivanju trajanja poplava u poljima u kršu može imati i negativne posljedice.</s>

<s>Historija 
U brdovitim predjelima oko polja na više mjesta vide se okrugle kamene gromile, koje se, smatraju ilirskim grobnicama.</s><s>U prilog toj tezi svjedoči i nekoliko istaknutih brda i uzvisina, sa ostacima ilirska naselja, gradina.</s><s>U drugoj polovini XII vijeka Ljubinje sa okolinom spadalo je u oblast Hum, u vlasti Nemanjića.</s><s>Polovinom XIV vijeka, Stjepan I Kotromanić i Tvrtko I, kralj Bosne pripojili su ove predjele Bosni.</s>

<s>Literatura 
 Enciklopedija Jugoslavije (1962.), knjiga 5, JLZ, Zagreb; str. 568</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjski linkovi 
 OBRADA ZEMLJE: LJUBINJSKO POLJE POPUT TALIJANSKE TOSKANE 
 Ljubinjsko polje: Središte istočne Hercegovine - SVJETLO RIJEČI 
Ljubinje
Kraška polja u Bosni i Hercegovini</s>

