Narodna skupština (Francuska revolucija)
<s>Narodna ili Nacionalna skupština u Francuskoj za vreme Revolucije formirana je 13. juna 1789. godine od strane poslanika trećeg staleža.</s><s>Trajala je do 9. jula kada je preimenovana u Nacionalnu ustavotvornu skupštinu.</s>

<s>Uvod</s>

<s>Skupština Državnih staleža otvorena je 5. maja 1789. godine.</s><s>Vlada je svesno učinila sve da bi istakla svoje potcenjivanje trećeg staleža.</s><s>Za poslanike prvog i drugog staleža bila je u dvoru priređena zabava i oni su se predstavljali kralju u odelu izvezenom zlatom i srebrom.</s><s>Poslanici trećeg staleža pojavili su se u skromnim crnim odelima i pušteni su kroz sporedan ulaz.</s><s>Prijem se sastojao u tome da su brzo prolazili kroz kraljevu spavaću sobu.</s><s>Na dan otvaranja skupštine nisu ih pustili da uđu kroz glavna vrata, već su u dvoranu ušli kroz uska, pobočna.</s>

<s>Proglašenje skupštine</s>

<s>Poslanici trećega staleža obratili su se povlašćenima sa predlogom da obrazuju zajedničku komisiju za overavanje punomoćja svih poslanika.</s><s>Njihov predlog je odbijen i povlašćeni su sami obrazovali komisiju.</s><s>Tada su poslanici trećeg staleža izjavili da oni neće pristupiti radu sve dok se to pitanje ne reši onako kako narod želi da ono bude rešeno.</s><s>Otpočeli su pregovori koji su se odugovlačili mesec i po dana.</s><s>12. juna poslanici trećega staleža sami su pristupili proveravanju punomoćja poslanika, narednih dana njima su prišla tri sveštenika, a 17. juna poslanici trećega staleža proglasili su sebe za Narodnu skupštinu.</s>

<s>Zahtevi</s>

<s>Poslanici trećeg staleža su 17. juna odlučili:</s>

<s>1)Svaki priliv poreza prestaće onog dana kada Narodna skupština bude primorana da se raziđe.</s>

<s>2)Državni dug nacija uzima na svoje jemstvo</s>

<s>3)Odmah se mora obrazovati odbor za snabdevanje.</s>

<s>Obrazovanje Narodne skupštine izazvalo je rascep u taboru povlašćenih.</s><s>19. juna je trećem staležu prišlo niže plemstvo.</s><s>20. juna poslanici trećeg staleža zatekli su zgradu u kojoj se obično sastaju zatvorenu.</s><s>Šest stotina poslanika u crnom, pod pljuskom su tada krenuli da potraže sklonište.</s><s>Upućeni su na jednu drvenu baraku u koju su se dvorjani zabavljali igrajući lopte.</s><s>Tu su se svi, sem jednog poslanika, zakleli da se neće razilaziti sve dok se u Francuskoj ne donese ustav.</s><s>Ova vest ubrzo se proširila po čitavoj Evropi.</s>

<s>Sednica u kraljevom prisustvu</s>

<s>Luj XVI je sazvao svečanu sednicu za 23. juni.</s><s>Toga dana, poslanici su morali čekati više od sata pre nego što su ih pustili u dvoranu.</s><s>Kralj je došao okružen svojom sjajnom pratnjom nadajući se da će tako zaplašiti poslanike trećeg staleža.</s><s>On je prebacivao poslanicima da ništa ne rade i stavio van snage odluke koje su donesene 17. juna.</s>

<s>„Ja vam naređujem, gospodo, da se odmah raziđete, a sutra izjutra da se svaki stalež posebno sastane u određenim palatama, radi nastavljanja rada“.</s><s>Kada je maršal dvora došao da ih podseti na kraljevo naređenje, Mirabo se sa negodovanjem podigao i izjavio: „Idite i recite svome gospodaru da smo mi ovde po volji naroda i da nas odavde mogu ukloniti samo pomoću bajoneta“.</s><s>Vojnici koji su došli da bajonetima rasteraju poslanike nisu se usudili da to učine jer su se na vratima isprečili plemići-oficiri koji su prišli trećem staležu posle kraljevog govora.</s><s>Posle sednice u kraljevu prisustvu, mnogi sveštenici i plemići prešli su u tabor trećeg staleža.</s><s>Uskoro – 9. jula – Narodna skupština se proglasila za ustavotvornu.</s>

<s>Vidi još 
 Pad Bastilje
 Nacionalna ustavotvorna skupština</s>

<s>Izvori</s>

<s>Francuska revolucija
1789</s>

