Etologija
<s>Etologija (grč. ήθος: ethos – navika, običaj, narav, karakter + λογος: logos – nauka, znanje, znanost, učenje) je biologija ponašanja, tj. grana biologije koja proučava ponašanje životinja i ljudi.</s><s>Fokus etologije je ponašanje u prirodnim uvjetima, dok je biheviorizam usmjeren na proučavanje prirode, modela i specifičnih odgovora ponašanja u laboratorijski podešenim okolnostima.</s>

<s>Temeljni metodi etologije uvažavaju neophodnost analitički odgovori na nekoliko osnovnih pitanja, kao što su:
 koji (unutrašnji i vanjski) faktori uzrokuju odgovarajući odgovor u ponašanju,
 šta i kako upravlja ponašanjem i
 kakva je priroda interakcije ponašanja i životne sredine.</s>

<s>Etologija ima veoma širok raspon istraživanja, od odnosa prema sopstvenom tijelu i egzistenciji, preko međuindividualnih i međugrupnih odnosa posmatrane vrste organizama – do proučavanja interspecijskih oblika ponašanja.</s><s>Nastoji objasniti i dinamiku pojedinih načina (modela) ponašanja.</s><s>Snažno je povezane sa interaktivnim područjima neuroanatomije, ekologije, evolucijom i njima srodnih znanosti.</s><s>Etolozi su zainteresirani i za moguće oblike interindividualne, intergrupne suradnje (ne)srodnika i interspesijeke kooperacije, agresije, teritorijalnosti, zavičajnosti ("home range"), altruizma i ostalih oblika interakcije organizama, kao što su: simbioza, parazitizam i mutualizam.</s>

<s>U početnim fazama razvoja, biologija ponašanja je prihvatana kao granično područje sa psihologijom.</s><s>Tako i mnoge suvremene oblasti etologije počivaju na osnovnim spoznajama klasične zoopsihologije.</s><s>U prošlosti su mnogi prirodnjaci proučavali moguće aspekte ponašanja životinja i ljudi.</s><s>Moderna era etologije počinje tokom 1930-tih, najprije u istraživanjima Holandeza Nikolaasa Tinbergen i austrijskih biologa Konrad Lorenza i Karl avon Frischa, skupnih dobitnika Nobelove nagrade za fiziologiju i medicinu (1973.).</s><s>Lorenzov suradnik Tibingen apelira da etologija obavezno treba uključivati četiri objašnjenja u svakoj instanci ponašanja:
 Funkcija – Kako ponašanje utiče na izglede za opstanak i reprodukciju i zašto se, u određenim situacijama, reagira na isti, a ne na neki drugi način?</s><s>Kauzalnost – Šta stimulira određeni odgovor i kako se on modificira recentnim učenjem?</s><s>Razvoj – Kako se ponašanje mijenja sa starenjem i da li je rano iskustvo neophodno za ispoljavanje određenog modela ponašanja?</s><s>Evolucijska historija – Kako se određeno ponašanje može komparirati sa sličnim u srodnim vrstama i kako se razvija tokom procesa filogeneze?</s><s>Ostvarena objašnjenja na ovim nivoima su komplementarna i interaktivna – svaka njegova instanca odgovara objašnjenju na svakom od četiri pomenuta nivoa.</s>

<s>Na početku 21. stoljeća posebna pažnja je usmjerena na animalnu i ljudsku kommunikacije i emocije, animalne „kulture“, učenje i seksualnu kondukciju.</s><s>Razvijaju se i nova polja etologije, kao što je, npr., neuroetologija, a izvjesno je i otvranje istraživanja o ponašanju neanimalnih organizama, kao što je, biljni svijet, na primjer.</s>

<s>Povezano 
 Ekologija
 Genetika
 Psihologija
 Fiziologija
 Evolucija</s>

<s>Reference</s>

<s>Grane biologije</s>

