Stanley Baldwin
<s>Stanley Baldwin, 1. earl Baldwin od Bewdleyja  bio je britanski konzervativni političar koji je od 1923. do 1937. godine bio vođa Konzervativne stranke, te u tri navrata - od 1923. do 1924., 1924. do 1929. te od 1935. do 1937. godine premijer Ujedinjenog Kraljevstva, te koji se smatra jednom od najvažnijih i najuticajnijih ličnosti britanske politike u međuratnom periodu.</s>

<s>Odrastao je u porodici imućnog industrijalca i konzervativnog političara Alfreda Baldwina.</s><s>Prije bavljenja politikom. se, kao mladić, istakao poslovnim uspjesima.</s><s>Njegov prvi pokušaj da uđe u britanski Parlament 1906. godine, nije uspio, ali je dvije godine kasnije poslije očeve smrti izabran na njegovo mjesto na dopunskim izborima.</s><s>Za vrijeme Prvog svjetskog rata je bio niži ministar za financije u koalicijskoj vladi.</s><s>1922. godine je bio među najistaknutijim konzervativcima koji su se zalagali za raskidanje koalicije sa liberalima premijera Davida Lloyda Georgea; tadašnji vođa konzervativaca Bonar Law je to prihvatio, te postao premijer.</s>

<s>Godine 1923. je Bonar Law zbog bolesti napustio mjesto vođe stranke i premijera, te ga je preuzeo Baldwin.</s><s>Prvi premijerski mandat je bio kratak, jer na izborima nije osvojio nužnu većinu; umjesto toga su vladu sastavili  laburisti na čelu sa Ramsayem MacDonaldom.</s><s>Međutim, već sljedeće godine je ta vlada pala i održani su novi izbori na kojima su pobijedili konzervativci.</s><s>Tako je Baldwin ponovno postao premijer.</s><s>Njegov drugi mandat je obilježio pokušaj vraćanja zlatnog standarda i ekonomski problemi koji će dovesti do Generalnog štrajka 1926. godine.</s>

<s>Godine 1929. su MacDonaldovi laburisti odnijeli pobjedu na izborima, te je Baldwin ponovno morao ići u opoziciju.</s><s>Velika ekonomska kriza je, međutim, 1931. godine natjerala obje stranke da sklope Veliku koaliciju u kojoj je Baldwin postepeno preuzimao primat od MacDonalda.</s><s>Premijerom je postao 1935. godine, a treći i posljednji mandat mu je obilježila ustavna kriza izazvana željom mladog kralja Edwarda VIII da se oženi za Wallis Simpson; upravo se Baldwin najoštrije suprotstavio kralju i doprinio njegovoj odluci da abdicira.</s><s>Mnogo važniji problem za Baldwina je predstavljalo pogoršanje sigurnosne situacije u Evropi.</s><s>Baldwin je bio jedan od prvih britanskih političara koji je smatrao da može izbiti Drugi svjetski rat i također bio uvjeren da će u njemu Britanija teško stradati uslijed zračnog bombardiranja  - stav koji je ilustrirala njegova izreka  "Bombarder će se uvijek probiti".</s><s>Iako je pod njim započelo ponovno naoružavanje Britanije, ti su napori bili minimalni zbog snažnog otpora tada izuzetno uticajnih pacifista, laburističke opozicije koja je tražila da se sredstva ulože u socijalnu državu, te zagovornika politike popuštanja Njemačkoj, uključujući Nevilla Chamberlaina kome je na kraju morao prepustiti vodstvo stranke i mjesto premijera te se povući iz javnog života.</s>

<s>Vanjske veze
Stanley Baldwin  on the Downing Street website.</s><s>Recording of Baldwin's speech at the Empire Rally of Youth (1937) – a British Library sound recording</s>

<s>Prime Minister Stanley Baldwin and Anne of Green Gables</s>

<s>Britanski političari
Premijeri Ujedinjenog Kraljevstva</s>

