Arnold von Harff
<s>Arnold von Harff (Castell Harff, 1471 – januar 1505) je bio njemački putnik iz 15. vijeka, iz okolice Kölna.</s><s>Krenuo je na hodočašće u mnoge zemlje, prikupljajući brojne informacije o jezicima i kulturama.</s><s>Tokom svojih putovanja (1496–1499) opisao je nekoliko jezika: bretonski, hrvatski, turski, baskijski, hebrejski, arapski, albanski, mađarski, sirijski, amharski jezik i jermenski jezik.</s>

<s>Biografija</s>

<s>Arnold von Harff je bio sin viteza Adama von Harffa i njegove supruge Rikarde von Hoemen.</s><s>1504. godine oženio je Margarethu von dem Bongart.</s>

<s>7. novembra 1496. je započeo hodočašće na Orijent iz Kölna, putovao je kroz Njemačku, sišao u Italiju do Rima i u februaru 1497. krenuo u Veneciju za Aleksandriju.</s>

<s>Posjetio je Kairo i samostan svete Katarine na Sinajskom poluotoku.</s><s>Odatle je nastavio putovanje u Obećanu zemlju i u crkvu Svetog groba u Jeruzalemu, gdje je proglašen Vitezom Svetoga groba.</s><s>Odatle je krenuo preko Damaska ​​i Alepa do Antiohije, zatim čitavom dužinom Male Azije do Bruse preko Balkana, Italije, Francuske do groba sv. Jakova u španjolskom Santiagu de Composteli.</s><s>Ovdje je se vratio kući preko Pariza i Bruxellesa.</s><s>10. oktobra 1499. je stigao u Heinsberg kod Vojvode (Herzoga) von Jülich.</s>

<s>1499. dobio je dvorac u Erkelenzu od svog ujaka Godarta von Harffa.</s><s>Dvorac više ne postoji.</s><s>Kažu da je tu svoja putnička izvješća zabilježio u jednom Pilgerbuchu (knjiga hodočasnika).</s><s>Izvještaji su ilustrirani u benediktinskoj opatiji Marije Laach.</s><s>Kasnije je postao blagajnik u vojvodstvu (herzogtum) Geldern, ali je umro u januaru 1505. godine, vjerojatno u svom dvorcu u Lövenichu.</s>

<s>Njemački putopisci</s>

