Belzebub
<s>Belzebub, ređe Velzevul (heb. בעל זבוב‎, Ba‘al Zəbûb, grč. βεελζεβούβ, arap. بعل ألذباب, "Gospodar muha"), drevno je semitsko božanstvo štovano u filistejskom gradu Ekronu.</s><s>U kasnijoj judeo-kršćanskoj tradiciji spominje se kao demon i jedan od sedam prinčeva pakla.</s><s>Ime mu je izvedeno od kanaanskih riječi Baal, što znači "gospodar" i zebub, što znači "muha".</s>

<s>U Bibliji</s>

<s>Belzebub se poimenice spominje na više mjestu u Bibliji kao jedan od vrhovnih demona.</s><s>U Starom zavjetu, u Drugoj knjizi o Kraljevima (2 Kr 1,2), spominje se kao ekronski bog Baal Zebub.</s><s>Na njegov spomen nalazimo i u Evanđelju po Mateju (Mt 12,24), Evanđelju po Marku (Mk 3,22) i u Evanđelju po Luki (Lk 11,15-19), gdje je opisan kao demon.</s><s>Farizeji su govorili da pomoću njega Isus tjera zle duhove.</s>

<s>U okultizmu i demonologiji</s>

<s>Većina demonologa slaže se u tome da on predstavlja gospodara pakla, no suglasni su u tome da nije moćniji od Sotone.</s><s>Opisuju ga kao diva s ognjenim vijencem oko glave, s dva roga na glavi, blještavim očima, krilima šišmiša, pačjim nogama i lavljim repom.</s>

<s>Prema vjerovanju, vještice ga prizivaju za vrijeme sabata, slave ga i spolno opće s njim na orgijama.</s>

<s>U Knjizi svete magije Abra-Melina maga koju je izdao S. L. MacGregor Mathers, Belzebub se spominje u XIX poglavlju Druge knjige.</s>

<s>Bilješke</s>

<s>Literatura</s>

<s>Biblija, Sveto pismo Staroga i Novoga zavjeta, Hrvatsko biblijsko društvo, Zagreb, 2007.</s><s>Knight, Thomas H., Demoni, Zagrebačka naklada, Zagreb, 2003.</s><s>Mathers, S. L. MacGregor (ur.), Knjiga svete magije Abra-Melina maga, Nova Arka, Zagreb, 2000.</s>

<s>Vanjske poveznice</s>

<s>Catholic Encyclopedia 
 deliriumsrealm.com - Beelzebub 
 Jewish Encyclopedia</s>

<s>Mitologija
Ezoterija
Demoni
Pali anđeli</s>

