Francuska – Hrvatska (finale FIFA Svjetskog prvenstva 2018.)
<s>Finale Svjetskog prvenstva 2018. odigrano je 15. srpnja 2018. godine na stadionu Lužnjiki u Moskvi, između reprezentacija Francuske i Hrvatske.</s><s>Reprezentacija Francuske pobijedila je rezultatom 4:2, postavši tako po drugi put svjetski prvak, dok je Hrvatska osvajanjem srebra ostvarila svoj najbolji rezultat u historiji.</s>

<s>Prije ovog finala, Francuska je dva puta igrala finale Svjetskog prvenstva — prvi puta 1998. godine, kada su postali prvaci, a drugi puta 2006. godine, kada ih je nakon jedanaesteraca svladala Italija.</s><s>Hrvatskoj je, s druge strane, ovo bilo prvo finale, a izborili su ga 20 godina nakon osvajanja brončane medalje na Svjetskom prvenstvu 1998. godine.</s><s>Na putu do finala, Francuska je izbacila dva ranija svjetska prvaka — Argentinu u osmini finala te Urugvaj u četvrtfinalu — dok je Hrvatska u polufinalu izbacila Englesku, svjetske prvake iz 1966. godine.</s>

<s>Finale je po nekoliko parametara ušlo u historiju.</s><s>Francuska je u prvom poluvremenu došla do vodstva 2:1 nakon autogola Marija Mandžukića, koji je postao prvi igrač u historiji koji je postigao autogol u finalu Svjetskog prvenstva, te jedanaesterca dosuđenog nakon pregledala VAR-a (videotehnologije), što je bio prvi takav slučaj u historiji natjecanja.</s><s>Uz to, bio je ovo prvi put nakon finala 1966. godine da je u finalnoj utakmici postignuto šest golova, s tim da je taj rezultat ostvaren nakon produžetaka; ukoliko se gleda samo regularno vrijeme, raniji slučaj s najviše postignutih golova, čak sedam, bio je u finalu prvenstva 1958. godine.</s><s>Francuska je također postala druga zemlja u historiji turnira s 32 reprezentacija koja je sve svoje utakmice u eliminacijskoj fazi ostvarila u regularom vremenu, bez produžetaka i jedanaesteraca.</s><s>Kao svjetski prvak, Francuska se kvalificirala na FIFA Kup konfederacija 2021. godine.</s>

<s>Pozadina</s>

<s>Nakon što su Urugvaj i Brazil eliminirani u četvrtfinalu, osiguran je četvrti uzastopni naslov za jednu europsku reprezentaciju, s obzirom da su sva četiri polufinalista dolazila iz UEFA-e.</s><s>Finalna utakmica bila je također deveto europsko finale, nakon najrecentnijih primjera 2006. i 2010. godine.</s>

<s>Ova utakmica bila je treće finale za Francusku, koja je 1998. godine postala svjetski prvak pobijedivši Brazil 3:0, a 2006. izgubila od Italije pri izvođenju jedanaesteraca, nakon što je utakmica završila rezultatom 1:1.</s><s>Samo su reprezentacije Njemačke (osam) i Italije (šest) igrale u više finala.</s><s>Didier Deschamps, reprezentativni kapetan iz 1998. godine, postao je četvrta osoba u historiji turnira koja je došla do finala i kao igrač i kao izbornik, nakon Franza Beckenbauera, Rudija Völlera i Márija Zagalla.</s>

<s>Za Hrvatsku je ova utakmica bila prvo finale iz pet nastupa.</s><s>Postali su tako deseta europska, odnosno trinaesta reprezentacija ukupno koja je igrala finale te prvi debitant u finalu od Španjolske 2010. godine.</s><s>S populacijom od nešto više od 4,000,000 ljudi, Hrvatska je druga najmanja zemlja koje je igrala finale Svjetskog prvenstva, iza Urugvaja, koji je bio prvak 1930. i 1950. godine.</s><s>Dotadašnji najbolji rezultat hrvatske reprezentacija bila je brončana medalja s debitantskog nastupa u Francuskoj 1998. godine.</s>

<s>Ovo je bio šesti susret između reprezentacija Francuske i Hrvatske; s tri pobjede i dva remija, Francuska je dotad bila bez poraza protiv Hrvatske.</s><s>Njihov prvi susret bio je u polufinalu Svjetskog prvenstva 1998., kada su domaćini slavili 2:1 zahvaljujući golovima Liliana Thurama.</s><s>Jedini drugi natjecateljski susret dotad bio je onaj iz grupne faze Eura 2004. godine, koji je završio 2:2.</s>

<s>Put do finala
Za više detalja, pogledati članak FIFA Svjetsko prvenstvo 2018.</s>

<s>Pregled utakmice</s>

<s>Utakmica je započela u 18:00 po lokalnom vremenu (17:00 CET) na stadionu Lužnjiki u Moskvi.</s><s>Glavni sudac utakmice bio je Argentinac Néstor Pitana, koji je tako postao drugi sudac u historiji, nakon sunarodnjaka Horacija Elizonda 2006. godine, koji je sudio i utakmicu otvaranja i finale na Svjetskom prvenstvu.</s><s>Na stadionu je bilo 78,011, a utakmicu su gledali i predsjednik FIFA-e, Gianni Infantino, ruski predsjednik Vladimir Putin te čelnici dvaju finalista, Emmanuel Macron i Kolinda Grabar-Kitarović.</s><s>Početne postave bile su identične onima iz polufinala.</s>

<s>Iako je Hrvatska imala posjed lopte i bolju igru na startu utakmice, Francuska je povela.</s><s>Nakon što je Pitana dosudio prekršaj na Griezmannu, Francuz je izveo slobodni udarac; njegov centaršut je u kaznenom prostoru dočekao Mario Mandžukić, koji je dovoljno dirao loptu da uhvati Subašića na krivoj nozi i tako, autogolom, donese Francuskoj vodstvo; bio je to prvi autogol u finalima Svjetskih prvenstava te rekordni, dvanaesti na cijelom turniru.</s><s>Samo deset minuta kasnije, također nakon prekida, Ivan Perišić je volejom probio francusku obranu i Llorisa te izjednačio rezultat na 1:1.</s><s>U 34. minuti, nakon kornera, Francuski igrači tražili su jedanaesterac na osnovu činjenice da je Perišić očigledno igrao rukom u kaznenom prostoru.</s><s>Nakon konzultacije s video sucima, Pitana je pogledao VAR snimku i dosudio jedanaesterac za Francusku; bio je to prvi put u historiji da je VAR upotrebljen u finalu Svjetskog prvenstva.</s><s>U 38. minuti, Griezmann je sigurno izveo jedanaesterac i tako donio Francuskoj vodstvo.</s><s>Rezultat na poluvremenu bio je 2:1 za Francusku.</s>

<s>Početkom drugog poluvremena, hrvatski kontranapad je prekinut nakon upada nekoliko osoba na teren; ruski protestni bend, Pussy Riot, kasnije je preuzeo odgovornost za incident.</s><s>Iako je Hrvatska pokušavala izjednačiti i imala nekoliko dobrih šansi, u 59. minuti Francuska je povela 3:1 nakon udarca Paula Pogbe.</s><s>Šest minuta kasnije, Kylian Mbappé je povećao vodstvo na 4:1 nakon izvrsnog šuta izvan kaznenog prostora; Mbappé je tako postao drugi tinejdžer, nakon Peléa 1958. godine, koji je postigao gol u finalu Svjetskog prvenstva.</s><s>Hrvatska je svoj drugi gol postigla u 69. minuti, nakon što je Mandžukić gurnuo loptu u praznu mrežu poslije Llorisovog neuspješnog pokušaja driblinga.</s>

<s>Francuzi su do kraja mirno priveli utakmicu kraju, unatoč hrvatskim pokušajima da se vrate u utakmicu; Francuska je do kraja imala još dvije izgledne prilike, ali je konačni rezultat ostao 4:2.</s><s>Francuska je tako po drugi put postala svjetski prvak, a Hrvatska je ostvarila svoj najbolji rezultat u historiji turnira.</s>

<s>Detalji</s>

<s>Posljedice</s>

<s>Pobjedom nad Hrvatskom, Francuska je postala šesta zemlja koja je osvojila Svjetsko prvenstvo više od jednog puta te se kvalificirala za FIFA Kup konfederacija 2021. godine.</s><s>Didier Deschamps je postao treća osoba koja je osvojila prvenstvo i kao igrač i kao izbornik, nakon Franza Beckenbauera i Márija Zagalla.</s><s>Finale 2018. godine imalo je najviše golova od 1966., odnosno najviše golova u regularnom vremenu od 1958. godine.</s><s>Trofej i medalje za svjetske prvake i doprvake dodijelili su Putin, Macron i Grabar-Kitarović usred velikog pljuska.</s>

<s>Hrvatski kapetan Luka Modrić nagrađen je Zlatnom loptom za najboljeg igrača turnira, te je uvršten u idealnu momčad.</s><s>Antoine Griezmann, najbolji igrač finalne utakmice, dobio je Brončanu loptu i Srebrnu kopačku, zahvaljujući četiri gola i dvije asistencije.</s><s>Kylian Mbappé je dobio nagradu za najboljeg mladog igrača turnira.</s>

<s>Velike skupine ljudi, oko 90,000 pred Eiffelovim tornjem i oko 1,000,000 na Elizejskim poljanama, proslavile su pobjedu Francuske u Parizu.</s><s>Proslave su obilježene kontroverzom zbog divljanja huligana, zbog čega je morala intervenirati i policija, i zbog najmanje dva smrtna slučaja izvan Pariza.</s><s>Doček reprezentacije organiziran je u vidu parade u otvorenom autobusu niz Elizejske poljane, gdje je reprezenaciju dočekalo stotine tisuća Francuza.</s><s>Hrvatsku reprezentaciju je 16. srpnja u Zagrebu dočekalo više od 550,000 ljudi, što je bilo najveće okupljanje u historiji Hrvatske; igrači su od aerodroma do Trga bana Jelačića vozili šest sati.</s><s>Hrvatski doček obilježen je kontroverzom zbog vanprotokolarnog ubacivanja profašističkog pjevača Marka Perkovića u autobus s igračima i njegovog naknadnog, isforsiranog nastupa na trgu suprotno protokolu organizatora; brojni novinari i javne ličnosti kritički su se osvrnuli na taj trenutak, kazavši kako je uništio cijelu proslavu, a podjednake komentare imali su i neki strani mediji te organizacije.</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>FIFA.com 
 Official documents and match documents</s>

<s>FIFA Svjetsko prvenstvo
Fudbal ili nogomet u Francuskoj
Fudbal ili nogomet u Hrvatskoj
Sport u Moskvi</s>

