Pokušaj državnog udara u Venezueli 2002.
<s>Pokušaj državnog udara u Venezueli iz 2002. godine bio je neuspjeli puč koji se odvio 11. travnja 2002. godine, a tokom kojega je venezuelanski predsjednik Hugo Chávez na 47 sati svrgnut s vlasti, prije nego je ponovo preuzeo funkciju na koju je izabran.</s><s>Izabran 2000. godine, Chávez se na vlast vratio uz pomoć lojalista unutar vojske i siromašnih slojeva venezuelanskog stanovništva, koji su u njemu vidjeli spasitelja.</s>

<s>Kriza je započela 9. travnja, kada je nacionalna sindikalna središnjica, CTV, pozvala na opći štrajk.</s><s>Najavljeni štrajk bio je reakcija na Chávezovo imenovanje političkih saveznika na ključne pozicije unutar venezuelanske nacionalne naftne kompanije, PDVSA.</s><s>Samo dva dana kasnije, gotovo milijun Venezuelanaca je pokrenulo marš u Caracasu kao znak protesta protiv Cháveza.</s><s>U jednom trenutku, vođe opozicije su preusmjerile prosvjednike prema predsjedničkoj palači Miraflores, gdje su vladini pobornici (čavisti) i Bolivarski krugovi održavali vlastiti skup.</s><s>Po dolasku opozicije, dvije strane su se sukobile.</s><s>Ubrzo je došlo i do pucnjave, a do kraja večeri je na obje strane bilo 19 mrtvih.</s><s>Nedugo zatim, vojska se sastala u palači Miraflores i zahtijevala od Cháveza da podnese ostavku.</s><s>Kada je ovaj odbio dati ostavku, vojska ga je uhapsila; Chávez je zatražio azil na Kubi, što mu je odbijeno, te mu je naređeno da se pojavi pred venezuelanskim sudovima.</s>

<s>Pedro Carmona, predsjednik Fedecámarasa, postao je vršitelj dužnosti predsjednika.</s><s>Tokom njegova kratkotrajnog mandata, Narodna skupština i Vrhovni sud su raspušteni, a kontroverzni Ustav iz 1999. godine je proglašen ništetnim.</s><s>Međutim, do 13. travnja, puč je bio na rubu propasti jer su Carmonini pokušaji da u potpunosti poništi sve Chávezove odluke izazvali bijes javnosti i dijela vojske, a došlo je i do toga da je dio Chávezovih protivnika odbio podržati Carmonu.</s><s>Kada se počela širiti vijest da Chávez formalno nije podnio ostavku, kako je ranije objavljeno, došlo je do ustanka siromašnog dijela stanovništva, koji se ubrzo našao pred predsjedničkom palačom.</s><s>U Caracasu, čavisti su preuzeli televiziju i javno zahtijevali njegov povratak.</s><s>Carmona je ubrzo podnio ostavku i pobjegao u egzil, dok je čavistička Predsjednička garda vratila kontrolu nad palačom bez ispaljenog metka; Carmonina vlada je svrgnuta, a Chávez je vraćen na vlast.</s><s>Ovim činom, puč je i službeno propao.</s>

<s>Puč je navodno planiran neko vrijeme i to od strane skupina (poslovni lobiji, privatni mediji i katoličke organizacije) koje su smatrale kako nova vlast postaje nedemokratska.</s><s>Uz to, Chávezova podrška je u tom periodu s visokih 80% pala na samo 30%.</s><s>Nezadovoljstvo predsjednikom vladalo je i u vojsci, mahom zbog njegovog agresivnog ponašanja te savezništava s Kubom i paravojnim jedinicama, a sve je kulminiralo novim zahtjevima za njegovom ostavkom.</s><s>Iako je Chávez inicijalno odbio teorije da su Sjedinjene Države organizirale puč kako bi ga uklonile s vlasti,  kasnije su čavisti i on okrivili upravi njih za upletenost u puču.</s><s>Privatni mediji su optuženi za neobjektivno izvještavanja, mada upletenost njihovih vlasnika u puču nikada nije dokazana.</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjske poveznice
U.S. Department of State and Office of Inspector General.</s><s>A Review of U.S. Policy toward Venezuela, November 2001 – April 2002..</s><s>Retrieved 26 May 2006.</s><s>A full-text PDF report of the U.S. Inspector General report of U.S. involvement.</s><s>U.S. Embassy, Caracas, Venezuela.</s><s>State Dept.</s><s>Issues Report on U.S. Actions During Venezuelan Coup:  (Inspector General finds U.S. officials acted properly during coup)..</s><s>Retrieved 26 May 2006.</s><s>A summary from the U.S. Embassy in Caracas, Venezuela of the report on U.S. actions during the events of April 2002.</s>

<s>Historija Venezuele
2002
Venezuela #2002</s>

