Şeyh Edebali
<s>Šeik Edebali () je bio vjerski učenjak iz 13. stoljeća.</s><s>Poznajemo ga najbolje kao fiktivna ličnost u mitu Osmanovog sna.</s>

<s>Biografija</s>

<s>Vjerovatno je rođen u Mervu ili u Karamanu.</s><s>Neki tvrde da je u Karamanu dobio prvo obrazovanje.</s>

<s>Studirao je islamsko pravo (fikh فقه) pod hanefijom el-Zahidijom a pritom je otputovao u Damask gdje je okončao studije.</s><s>Nakon toga, vratio je se u svog gradić Biledžik gdje je otvorio zaviju u selu İtburnu kod Eskişehira, predavao sufizam i preobraćivao narod.</s>

<s>U poznim godinama je vjerovatno susreo vojvodu Osmana, koji je se dragocjeno družio sa učenjacima duhovnnosti.</s><s>Osman je višekrat gostovao u njegovoj zaviji, pa ga je Edebali posavjetovao o ratnom postupku i o načinu vladanja.</s><s>Međutim priča o njihovom susretu se kreće između povjesti i mita, jer glavni izvor tome je ustvari Osmanov san.</s>

<s>Šeik Edebali je bio član sufijskog reda vefahija (tariqa vefa'iyye) i predvodnik pobratimstva Ahija, što bez velike greške bi nam dozvolilo da u njemu vidimo neki vid velikana u tadašnjem islamskom društvu.</s>

<s>Edebali je bitan zbog više razloga.</s><s>Kroz priču Osmanovog sna on biva duhovni otac rane Osmanske kraljevine odnosno mudrac savjetnik Osmana.</s><s>Zatim, smatra se kao prvi kadija islamske države.</s><s>Treće, imao je veliku ulogu u razvitku islamskih studija i u širenju sufizma u Anatoliji pa je značajan njegov uticaj na intelektualce i pisce svoga vremena (Rumi, Kunavi, Dursun Fakih, Suleyman Çelebi).</s>

<s>Imao je više djece ali postoji nedoumica oko ličnosti Edebalijeve kćeri.</s><s>Osoba koja se pojavlja u mitu, je Osmanova žena i Edebalijeva kćeri.</s><s>Neki tu osobu svode na djevojku s imenom Malhun Hatun ili Mal Hatun a neki pod imenom Râbi'a Bala Hâtun.</s><s>Pritom se dodaje nedoumica o Osmanovom nasljedniku, jer ako su Malhun Hatun i Rabija Hatun dvije različite osobe, pitanje je koja od njih je Orhanova majka.</s><s>Po nekim izvorima, to je Edebalijeva kćeri a po nekim drugim Orhanova majka je Malhun Hatun, kćeri nekog Ömer–bega, dok je Rabija druga osoba ili možda samo književni lik.</s>

<s>Umro je vrlo star u Biledžiku 1326.  i pokopan je u sobi koja je služila kao mesdžid (mescit).</s>

<s>Grob Šeik Edebalija je jedno od glavnih kulturnih dobrara u Biledžiku.</s><s>Spomenik je najvjerovatnije podignut za vrijeme sultanata Orhan Gazija.</s>

<s>Vidi još 
 Osmanov san
 Turska književnost</s>

<s>Izvori</s>

<s>Historija Turske
 Sufizam</s>

