Bitka na Bosworthskom polju
<s>Bitka na Bosvortskom polju (ili Bitka kod Bosvorta) bila je konačna i najvažnija bitka Ratova dveju ruža, građanskog rata koji je besneo u Engleskoj od 1455, između dinastije Lankaster i dinastije Jork, dva ogranka dinastije Plantagenet.</s><s>U bici su se sukobili pretedent Henri Tjudor, vođa ostataka dinastije Lankaster i Ričard III, kralj Engleske i vođa dinastije Jork.</s><s>Na Henrijevu stranu se kasnije umiješao i baron Tomas Stenli, koji je dotad bio uzdržan.</s>

<s>Pozadina</s>

<s>Smrću kralja Henrija V, njegov mladi sin Henri VI dolazi na presto.</s><s>Nakon što njegovo regenstvo gubi Stogodišnji rat u Francuskoj, nakon čega se engleski posedi u toj zemlji svode jedino na grad Kale, izbija opšti haos u kraljevstvu.</s><s>Nakon niza bitaka na presto dolazi kralj iz kuće Jork, Edvard V. Kralj Henri VI je ubijen dok se molio, a ostaci dinastije Lankaster i njihovi simpatizeri beže preko mora, većinom u Francusku.</s><s>Nakon Edvardove smrti, njegov sin Edvard VI, koji je bio još dete stupa na presto.</s><s>Ali njegov regent i stric Ričard od Glostera zatvara njega i njegovog mlađeg brata Ričarda od Jorka, te nedugo posle naređuje svojim ljudima da ubiju dečake.</s><s>Nakon toga dolazi na presto kao Ričard III i pokreće niz administrativnih reformi i pohoda protiv svojih neistomišljenika.</s><s>Nakon dve godine Ričardove vladavine poslednja nada Lankastera Henri Tjudor (koji nije bio direktni potomak Plantageneta) okuplja u Bretanji vojsku od 2000 ljudi i plovi prema Velsu.</s><s>Znajući za ovo, Ričard III okuplja oko 10.000 ljudi i maršira prema Velsu ne bili zaustavio Tjudora da uđe u Englesku.</s><s>U centralnoj Engleskoj, kraj gradića Market Bosvort, dve vojske su se susrele, dana 22. avgusta.</s><s>Baron Tomas Stenli sa svojih 6000 ljudi stajao je udaljen od obe vojske i čekao da vidi na čiju stranu da se priključi.</s>

<s>Bitka</s>

<s>Vojska Henrija Tjudora je brojila na samoe kraju nekih 5.000 ljudi, ubrojivši i dezertere koji su na njegovu stranu prešli iz Ričardove vojske.</s><s>U njegovoj je vojsci bilo jako malo Engleza, sačinjavali su je većinom Velšani, sa brojnim jedinicama Francuza i Škota.</s><s>Ričardova sila bila je sastavljena od 10.000 ljudi, većinom iz severne Engleske, a Stenlijeva vojska je bila kombinacija Engleza i Manaca.</s><s>Bitka je započela lankasterskim napadom i razbijanjem Henrijeve vojske Ričardovim topovima.</s><s>Nakon određenog vremena jedan dio Ričardove vojske , koji je bio sastavljen većinom od ljudi iz južne Engleske, gde Ričard nije bio omiljen, napustio je bojište, a još jedan kontigent je kasnio u bitku zbog terena.</s><s>Videvši da nije u dobroj poziciji, Ričard se zaletio na Henrija Tjudora sa 800 vitezova, ne bili preokrenuo situaciju.</s><s>Henrijevoj pešadiji uspelo je da odbrane svog vođu.</s><s>Videvši šta se dešava baron Stenli prelazi na Henrijevu stranu i opkoljava Ričardove vitezove.</s><s>Očajni i opkoljeni Ričardovia vitezovi beže i napuštaju svoga kralja koji se sam nastavio hrabro boriti bez konja.</s><s>Međutim, okružen gomilama velških kopljanika, nadjačan i umoran pao je na Bosvortskom polju poslednji Plantagenet.</s><s>Našavši Ričardovu krunu, baron Stenli predao ju je Henriju Tjudoru, sad Henriju VII, kralju Engleske i gospodaru Irske .</s>

<s>Posledice</s>

<s>Smrću Ričarda III. dinastija Anžu-Plantagenet je nestala nakon 331 godine vladanja Engleskom.</s><s>Ova bitka se stoga smatra krajem srednjeg veka u Engleskoj.</s><s>Henri, pripadnik dinastije Tjudor, bio je samo u srodstvu sa Lankasterima, pa je stoga osnivač nove dinastije.</s><s>Ta nova dinastija će doneti radikalne promene u englesko društvo, pogotovo za vreme vladanja njegova sina Henrija VIII, kada Engleska postaje prvo protestantsko kraljevstvo u Evropi.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Historija Engleske
Engleske bitke</s>

