Hematocela
<s>Hematocela jedan je od oblika akutnog skrotuma, koja nastaje kao posledica nakupnjalje krvi unutar skrotalnih ovojnica.</s><s>U velikom broju slučajeva, hematocela je jedan od simptoma ili posledica sekundarnih promena koje prate povrede testisa.</s><s>Može da nastane primarno, najčešće posle tupe mehaničke povrede (kontuzije) u predelu skrotalnog regiona, ili sekundarno, posle infekcije testisa, hemoragijskog zapaljenja ovojnica skrotuma, kao i jedna od komplikacija hidrocele usled poremećaja koagulacije.</s>

<s>Prilikom teških povreda skrotuma, najčešće nanetih direktnim traumatizma, može doći do traumatske lezije krvnih sudova testisa i rupture odnosno laceracije njegovog parenhima.</s><s>Zbog profuznog krvarenja između vaginalnih ovojnica testisa javlja se pojave bolnog hematoma (hematocela).</s>

<s>Etiologija 
Prema načinu nastanka hematocela može biti:
Netraumatska hematocela
Ovaj oblik nastaje; posle infekcije testisa, hemoragijskog zapaljenja ovojnica, kao i jedna od komplikacija hidrocele, usled poremećaja koagulacije 
Traumatska hematocela
Prilikom teških povreda skrotuma, najčešće nanetih direktnim dejstvom mehaničke sile, može da dođe do traumatske lezije krvnih sudova testisa i/ili do cepanja odnosno laceracije samog parenhima testisa.</s><s>Kao posledica produženog  krvarenja nastaje pojave bolnog hematoma (hematocele) unutar vaginalnih ovojnica testisa.</s>

<s>Klinička slika 
Hematocela retko utiče na promenu krvne slike i opšte stanje bolesnika, jer se ne radi o velikoj kolekciji krvi.</s><s>Tako da u kliničkoj slici dominira; jednostrano uvećanje skrotuma, ili čitavog skrotuma ukoliko je hematocela obostrana.</s><s>Bolesnik se žali na napetost i bolove ovojnica testisa.</s>

<s>Dijagnoza 
Dijagnoza hematocele postavlja se na sonovu anamneze, fizičkog preleda i ultrazvučne sonografija.</s><s>Bolesnik u anamnezi najčešće navodi podatak o traumi.</s><s>Fizičkim pregledom, konstatuje se jednostrano, bono na palpaciju, uvećanje skrotuma, ili čitavog skrotuma ukoliko je hematocela obostrana.</s><s>Ultrazvučnom sonografijom verifikuje se intraskrotalno prisustvo tečnosti.</s><s>Da se ​​zaista radi o krvi, dokazuje se punkcijom skrotuma, uz strogo poštovanje sterilnosti.</s><s>Dijafanoskopija (transiluminacija ili prosvetljavanje) može da bude jedna od korisnih metoda, ali ona nije uvek pouzdana.</s><s>Ukoliko je svetlost jaka (npr primenom izvora svetla za cistoskopiju, što urolozi često koriste) moguće je prosvetljavanje, koje nije takvog intenziteta kao kod hidrokele.</s>

<s>Terapija 
Male hematocele, u izuzetnim slučajevima mogu da se leče konzervativnim pristupom, ali se to ne preporučuje.</s><s>Bolje je uraditi eksploraciju, koja može istovremeno biti terapijska (uklanjanjanje krvi i  sanacija povred) i eventualno dijagnostikčka kojom se otkriva povreda testisa.</s>

<s>Punkcija hematocele, kao oblik lečenja, je veoma rizična zbog (mogućeg) unošenja infekcije i nastanka flegmone, pa se njena primena može smatrati stručnom greškom.</s>

<s>U toku hirurške intervencije iz ovojnica testisa, evakuiše se krvni sadržaj, zbrinjava vidljiva povrede i nakon odgovarajuće hemostaze, plasira dren, koji sa naknadno vadi.</s><s>Nakon operativne intervencije obavezna je primena antibiotika.</s>

<s>Nelečena povreda testisa, ako ne dovede do krvarenja, sigurno dovodi do njegove atrofije i definitivnog gubitka funkcije.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Spoljašnje veze 
 Priručnik urgentne urologije</s>

<s>Urologija</s>

