Konstantin Vasiljev
<s>Konstantin Aleksejevič Vasiljev (; Majkop, Krasnodarska Pokrajina, 3. septembar 1942 — Vasiljevo, Zelenodoljsk, Tatarska ASSR, 29. oktobar 1976) je bio ruski slikar poznat po svojim slikama inspirisanim motivima ruskih bajki, slovenske religije i germanske mitologije.</s>

<s>Biografija 
Rođen je u Majkopu za vreme okupacije od strane Trećeg rajha.</s><s>Posle rata, sa porodicom se 1949. godine seli u selo Vasiljevo kod Kazanja.</s><s>Od 1957. do 1961. pohađa Kazanjsku likovnu školu.</s><s>Tokom srednje škole radi kao učitelj crtanja i slikanja i kao grafički dizajner.</s><s>Umetničko nasleđe Vasiljeva je opsežno: crteži, slike, grafike, skice za ikonopis crkve u Omsku.</s>

<s>Učesnik je republičke izložbe „Umetnici satiričari Kazanja“ (), održanoj u Moskvi 1963. godine, kao i izložbi u Zelenodoljsku i Kazanju od 1968. do 1976. godine.</s>

<s>Prema zvaničnoj verziji Konstantin Vasiljev je poginuo 29. oktobra 1976. godine kada ga je na železničkom prelazu udario voz.</s><s>Porodica i prijatelji nisu prihvatili ovo objašnjenje zbog mnogih nerazjašnjenih okolnosti u vezi ove tragedije.</s><s>Konstantin Vasiljev je sahranjen u Vasiljevu, u brezovoj šumi koju je mnogo voleo.</s>

<s>Tokom osamdesetih godina XX veka održan je čitav niz izložbi slika K. Vasiljeva u mnogim gradovima Rusije, ali i u Bugarskoj, Jugoslaviji i Španiji.</s><s>Tokom 1996. godine u čast obeležavanja 20 godina od smrti slikara otvoreni su Memorijalni muzej u Vasiljevu, galerija slika u Kazanju, a 1998. godine i Muzej Konstantina Vasiljeva () u Moskvi.</s><s>Posthumno je nagrađen nagradom Tatarstana za ciklus slika o Drugom svetskom ratu 1998. godine.</s>

<s>Po slikaru je nazvana mala planeta 3930 Vasiljev, koju je 1982. godine otkrila sovjetski astronom Ljudmila Žuravljova.</s>

<s>Stil</s>

<s>U ranoj fazi bio je pod uticajem slikara kao što su Pablo Pikaso, Henri Mur i Salvador Dali, ali kasnije, krajem šezdesetih, prevazilazi apstrakciju i nadrealizam, vraćajući se realizmu i formirajući osobeni vasiljevski stil.</s><s>Često se izražavao kroz slike pejzaža, posvećujući veliku pažnju detaljima.</s><s>Vasiljev nalazi inspiraciju u narodnom predanju: ruskim bajkama i legendama, irskim i skandinavskim sagama i edama.</s><s>Osim mitološkim temema Vasiljev se bavi i temom ruskih heroja Drugog svetskog rata.</s>

<s>Radovi 
 „Svetovid“
 „Odin“
 „Valkira nad poginulim vojnikom“
 „Dostojevski, Fjodor Mihajlovič“
 „Maršal Žukov“ (1974)
 „Čovek sa sokolom“ (1976)
 „Rusalka“
 „Šumska gotika“
 „Aljoša Popovič i lepa devica“
 „Knez Igor“</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>Spoljašnje veze 
 Varvarskaя galereя / Vasilьev Konstantin Alekseevič (1942—1976)  
 http://www.goldenmuseum.com/ 
 http://bibliotekar.ru/Kvasiliev/index.htm
 http://www.trinitas.ru/rus/doc/0232/004a/02321061.htm
 http://www.rus-sky.com/vasilyev/</s>

<s>Rođeni 1942.</s><s>Umrli 1976.</s><s>Ruski slikari</s>

