Dragutin Gavrilović
<s>Dragutin Gavrilović (Čačak, 25. maj 1882 — Beograd, 19. jul 1945) je bio najpoznatiji srpski major dok je u jugoslovenskoj vojsci napredovao do čina pukovnika.</s><s>Vojnu akademiju završio je 1901. godine.</s><s>Učestvovao je u skoro svim bitkama srpske vojske u Prvom svetskom ratu.</s><s>Vojnu karijeru je završio u činu pukovnika.</s><s>Posle Vojne akademije je postavljen za komandanta 10. pešadijskog puka moravske divizije u Čačku u današnjoj kasarni Ratko Mitrović.</s><s>Za razliku od mnogih saboraca, umro je 19. jula 1945. godine u Beogradu.</s><s>Nosilac je Karađorđeve zvezde, francuskog Ratnog krsta kao i mnogih drugih odlikovanja.</s><s>U srpskoj istoriji ostaće zapamćen po govoru koji je održao braniocima Beograda oktobra 1915. godine neposredno pred juriš u kome je i sam teško ranjen.</s>

<s>Govor upućen braniocima Beograda (1915)</s>

<s>U toku borbi za odbranu Beograda 6-7. oktobra 1915. godine, Austrija je forsirala Dunav i iskrcala se na delu obale koji je držao 2. bataljon 10 kadrovskog puka kojim je komandovao major Dragutin Gavrilović.</s><s>Austrijske jedinice utvrdile su se iza železničkog nasipa na samoj obali.</s><s>Žestoko dejstvo austrijske artiljerije pretvorilo je srpske položaje u Banatskoj ulici u hrpu ruševina, ali su hrabri branioci i dalje pružali otpor.</s><s>Rastojanje između srpskih i austrijskih položaja na nekim mestima nije bilo veće od 30 -{m}-.</s>

<s>Neprijatelju se nikako nije smelo dozvoliti da utvrdi mostobran.</s><s>Prvo je u napad krenuo žandarmerijski odred koji uprkos teškim gubicima nije uspeo da potisne neprijatelja.</s><s>Jedino rešenje bilo je da sve raspoložive srpske jedinice na ovom sektoru fronta izvrše opšti kontranapad.</s>

<s>Oko 14.30 major Gavrilović je prikupio svoja tri voda, dva voda 3. bataljona i Sremski odred i pred kafanom „Jasenicom“ izdao sledeću zapovest:</s>

<s>Uz gromoglasni poklič srpski vojnici su krenuli u kontranapad.</s><s>Međutim, snažna vatra austrijskih jedinica na nasipu podržana uraganskim dejstvom austrijske artiljerije odbila je i ovaj napad.</s><s>Major Gavrilović je teško ranjen.</s>

<s>Žestoki napadi srpske vojske su se nastavili sve do sumraka.</s><s>Austrijski položaj na nasipu je bio ugrožen i samo je noć spasila austrijske jedinice od poraza.</s><s>U toku noći 7-8. oktobra Austrijanci su nastavili da prebacuju pojačanja preko Dunava.</s>

<s>Između 8-9. oktobra jedinice Kombinovanog odreda više nisu branile prelaze preko Save i Dunava već su se izvlačile na rezervne položaje.</s><s>Austrijske snage su 9. oktobra 1915. godine istakle Austro-ugarsku i Nemačku zastavu na zgradi Starog dvora.</s>

<s>Preživevši odbranu Beograda, povukao se zajedno sa srpskom vojskom na Krf, a posle proboja Solunskog fronta, vojvoda Petar Bojović ga je predložio za viši čin, međutim to nije prihvatio vojvoda Stepa Stepanović uz obrazloženje da je previše mlad.</s>

<s>Nije bio omiljen među oficirima, jer nije pripadao nijednoj tajnoj organizaciji.</s><s>Posle rata, polagao je generalski ispit u Štipu 1930. godine i pao je.</s><s>Uvređen nije hteo da ga opet polaže.</s>

<s>Drugi svetski rat 
Predavao je vojnu administraciju na Vojnoj akademiji u Beogradu.</s><s>General Dušan Simović mu je 27. marta 1941. ponudio čin generala i mesto ministra vojske i mornarice, međutim on je to odbio uz obrazloženje da ga predlog ne interesuje i da je on vojnik.</s><s>Pukovnik Gavrilović je posle kapitulacije u Aprilskom ratu u Sarajevu zarobljen i odveden u koncentracioni logor blizu Nirnberga.</s><s>Iz zarobljeništva se vratio tek 1945. teško bolestan.</s><s>Umro je 19. jula 1945.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>Spoljašnje veze 
 Poniženo srce majora Gavrilovića, Marko Lopušina, Večernje novosti, reportaže, 5. mart 2011.</s><s>Komanda nije izbrisala branioce Beograda („Blic“, 7. avgust 2011)
 Biografija Dragutina Gavrilovića na ruskom jeziku ("Голос России")
 Dragutin Gavrilovič - geroй Serbii vremen Velikoй voйnы ("Serbia.ru")</s>

<s>Oficiri Vojske Kraljevine Srbije
Oficiri Vojske Kraljevine Jugoslavije
Biografije, Balkanski ratovi
Biografije, Čačak</s>

