Radoslav Lale Milenković
<s>Radoslav Lale Milenković (Prokuplje, 8. februar 1926 — Beograd, 23. mart 2014) bio je jugoslovenski i srpski slikar.</s>

<s>Rođen je 8. februara 1926. u Prokuplju.</s><s>Osnovnu školu i Realnu gimnaziju završio je u istoimenom rodnom gradu.</s><s>Akademiju likovnih umetnosti sa specijalkom završava 1954. godine u Beogradu.</s><s>Iste godine postaje član Udruženja likovnih umetnika Srbije (ULUS) sa prvim izlaganjem.</s><s>Od tada se posvećuje isključivo slikarskom radu sve do svoje smrti.</s>

<s>Teme 
Od svojih slikarskih početaka ranih pedesetih pa do zrelog doba, Lale Milenković posvećeno obrađuje nekoliko tema: portret, mrtvu prirodu, pejzaž, gradske motive.</s><s>„Ako čovek nosi nešto stvaralačko, može, zavisno od snage talenta i ličnosti, da i temi koja je bezbroj puta obrađivana (portret, mrtva priroda, pejzaž), da novo viđenje.</s><s>Neko novo obeležje koje će njegovo delo učiniti likovno zrelim i svežim“.</s>

<s>Formiran pod uticajem beogradske slikarske škole te, delimično, njenog intimističkog ogranka, kao diplomac i specijalizant Nedeljka Gvozdenovića, Milenković rano pronalazi teme kojima će posvetiti svoj likovni rad, dok do izraza dolazi postupno i bez previše variranja, pa se na njegovo višedecenijsko slikarstvo može primeniti figura o postupnom i sigurnom „napredovanju stila“.</s>

<s>Stil 
U uvodnoj belešci za samostalnu izložbu priređenu u Galeriji ULUS-a u Knez Mihailovoj od 8. do 21. septembra 1993, Milenković kaže: „Želim da prikažem javnosti svoje slikarske radove nastale poslednjih godina, u kojima dosledno razvijam svoj stav i opredeljenje u figurativnom slikarstvu kojem pripadam i generacijski.</s><s>Likovnu umetnost-slikarstvo shvatam kao potrebu i prirodnu težnju da slikarskim sredstvima izrazim svoje viđenje sveta, na meni svojstven način.</s><s>U današnjem vremenu kada je pojam vrednosti skoro obesmišljen, prava je hrabrost baviti se figurativnim slikarstvom i u tome istrajati.</s><s>Zato sam okrenut slici koja će nešto predstavljati, slici koja će gledaocu preneti neka moja viđenja ovog sveta i razmišljanja o njemu, moja oduševljenja i drame.</s><s>Nastavljam tradiciju naših vrsnih slikara unoseći svoj skromni udeo u tome.</s><s>Zbog toga mislim da ne bi trebalo zapostavljati napore i rezultate u bavljenju večitom likovnom umetnošću u kojoj čovek i priroda zauzimaju nezamenljivo mesto i ulogu.</s><s>Uveren sam da se i danas mogu slikati obične stvari i večite slikarske teme sa nekim ličnim doprinosom.</s><s>Naslikati portret likovno zrelo nije ništa manje vredno od dela novih tendencija.</s><s>Moji su napori upravo u tom pravcu“.</s>

<s>Reference</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

