Rodohrozit
<s>Rodohrozit je važan izvor mangana.</s><s>Najlepši primerci ovog minerala imaju kvalitet poludragog kamena, te se koriste u izradi nakita i u ukrašavanju.</s><s>Ime potiče od grčke reči rodos što znači ,,ružičast,, i kros ,,boja,,.</s><s>Ružičasta boja je karakteristična za većinu primeraka, mada neki mogu biti smeđi ili sivi.</s><s>Povidni ružišasti minerali i primerci sa naizmeničnim crvenim i ružičastim trakama veoma su popularni.</s><s>Mada rodohrozit je poznat već stotinama godina, tek je 1813, godine identifikovan kao poseban mineral.</s><s>Uz piroluzit, rodohrozit je jedan od glavnih izvora mangana, koji se se široko primenjuje u fero magnetnim legurama i različitim vrstama čelika.</s>

<s>Karakteristike 
Rodohrozit pripada karbonatnoj grupi minerala.</s><s>Ovaj karbonat mangana svoju ružičastu boju dobija baž od tog minerala (mangana).</s><s>Kristali rodohrozita pripadaju rombeodarskom sistemu simetrije.</s><s>Mada se kristali pojavljuju retko, kada se pronađu uglavnom su prizmatičnog ili pločastog oblika.</s><s>Najčešće se pojavljuje u obliku nodularnih, globularnih (loptastih) ili botrioidnih (grozdastih) masa sa trakastom teksturom.</s><s>Trake su najčešće različistih nijansi ružičaste i crvene boje.</s><s>Izloženi delovanju vazduha, neki primerci mogu da obrazuju tamnu koru, koja se može ukloniti razblaženom hlorovodiničnom kiselinom.</s>

<s>Poreklo i rasprostranjenost 
Pojavljuje se u hidrotermalnim žilama koje sadrže bakar, olovo i minerale srebra, a kao sekundarni mineral pronalazi se u ležištima mangan-oksida.</s><s>Najvažnija svetska ležišta ovog minerala nalaze se na sledećim lokacijama:
 Katamarka (Argentina)
 Kapnik (Rumunija)
 Hotazel (Južnoafrička republika)
 Bjut u Montani (SAD)</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed.,</s>

<s>Karbonatni minerali
Minerali mangana</s>

