Tomáš Baťa
<s>Tomáš Baťa (Zlín, 3. april 1876. - Otrokovice, 12. jul 1932.) bio je češki businessman poznat kao jedan od osnivača kompanije Bata Corporation, i kao kralj-cipela.</s><s>Tomaš je bio i čovjek sa jakom socijalnom notom koji je svojim radnicima osiguravao pristojan život ne samo u tvornici, već i izvan nje u naseljima koje je gradio za svoje radnike.</s>

<s>Biografija</s>

<s>Tomaš je rođen u porodici koja je živjela u Zlínu od 17. vijeka, i bavila se postolarstvom.</s><s>Iskoristivši novac naslijeđen od preminule majke 1894., zajedno sa bratom Antoninom i sestrom Annom osnovao je postolarsku firmu.</s><s>Ona se u nekoliko dekada iz male radionice razvila u 
svjetski poznati brand.</s><s>Ponajviše zajhvaljući Tomašu koji je bio briljantni trgovac na malo, sjajan organizator proizvodnje i logistike, kompletni businessman, istinsko utjelovljenje američkog - self-made man-a.</s>

<s>Tomaš je svojom marljivošću, upornošću i intuicijom, uspio je postati ličnost koja je svoje poslovanje uzdigla do multinacionalne korporacije, sa tvornicama i filijalama po čitavom svijetu.</s><s>On je proširio proizvodnju od obuće i na druge povezane industrije, od gume do kože.</s><s>Kasnije je ušao i u potpuno nove poslove od rudarstva, poljoprivrede, šumarstva, građevinarstva, željeznice, mašinogradnje do prehrambene i kemijske industrije.</s>

<s>Prvi dućan izvan Čehoslovačke otvorio je u Beogradu 1919., te iste godine podigao je i prvu inozemnu tvornicu u američkom gradu tvornice u Massachusettsu.</s>

<s>Kompanija Bata koja je 1920-ih proizvodila nekoliko milijuna pari jeftinih cipela, razvila se u korporaciju koja je pored tog počela proizvoditi mašine, gumene proizvode tekstil, i osnovala brojne filijale.</s><s>Zajedno sa eksplozivnim razvojem kompanije procvjetao je i grad Zlin.</s>

<s>Od 1923. kad je Tomaš Bata postao gradonačelnik Zlina, veza između njegove kompanije i grada postala je još čvršća.</s><s>Pored robnih kuća, bolnice, škola i kina, kompanija je izgradila i puno kuća za svoje radnike.</s><s>Angažiravši suvremene arhitekte, Bata je Zlin pretvorio iz ruralnog gradića u moderni funkcionalistički grad bogat zelenilom.</s>

<s>U periodu između 1930. - 1931.</s><s>Tomaš je neke tvornice preselio je u Otrokovice, koje su mu se činile prikladnijim zbog lakšeg transporta (željeznica, brodovi - a kasnije i aerodrom).</s><s>Nakon tog je izrasla industrijska aglomeracija u dolini na ušću rijeke Dřevnice u Moravu.</s>

<s>Tridesetih godina prošlog vijeka kad je već imao 25,000 zaposlenih samo u Čehoslovačkoj, podigao je tvornice u Borovu (Kraljevina Jugoslavija), Chełmeku (Poljska), Möhlinu (Švicarska) i Batavillu (Francuska).</s><s>Tad je pokrenuo i proizvodnju automobilskih guma, otvorio nekoliko rudnika ugljena i osnovao fakultet.</s>

<s>Batin uspjeh u poslu proizašao je iz većeg sudjelovanja njegovih radnika, kojima je omogućio jedan model samoupravljanja u svojim tvornicama.</s><s>On je uveo i specifičan sofisticirani sistem nadnica, u kom su radnici bili uključeni kako u stvaranje profita i njegovu raspodjelu, tako i u saniranje gubitaka.</s><s>Njegov poslovni kredo nije se svodio samo na to kako da poveće profit, već i kako praktični modernizirati menadžment.</s>

<s>Te ideje iznio je u svom testamentu u kom je iznio stav - da je svakom biznisu koji ne služi ljudima suđeno da izumre.</s>

<s>Tomas Bata poginuo je u padu aviona prilikom slijetanja na aerodrom u Otrokovici 12. jula 1932.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Bat’a, Tomáš na portalu Hrvatska enciklopedija LZMK 
 Tomas Bata 1876–1932 na portalu Bata Information Centre (Tomas Bata University in Zlín)</s>

<s>Češki poslovni ljudi</s>

