Teolept II Carigradski
<s>Teolept II () bio je vaseljenski patrijarh Carigrada od 1585. do  1586.</s>

<s>Život
Teolept je bio nećak Mitrrofana III.</s><s>Postao je mitropolit Filipupoisa (Plovdiv), te, iako je u tome bio primio pomoć patrijarha Jeremije II, protiv njega je skovao zavjeru zajedno sa Pahomijem II, kome je pomogao da Jeremijinim svrgavanjem postane patrijarh.</s><s>Kada je Pahomije svrgnut, Teolept je imenovan na njegovo mjesto 16. februara 1585. te formalno ustoličen u martu 1585. od strane aleksandrijskog i antiohijskog patrijarha.</s>

<s>U maju 1586. godine, kada je Teolept putovao u Moldaviju Vlašku da prikuplja sredstva za Crkvu, Nikifor (u. 1596), đakon prognanog patrijarha Jeremije, ga je uspio svrgnuti.</s><s>Nikifor je postao vršilac dužnosti patrijarha sve do 1587, kada je Jeremija II ponovno izabran za patrijarha, iako je godinama bio odsutan iz Carigrada zahvaljujući putovanju u Ukrajinu i Rusiju.</s><s>Jeremija je za svoj izbor doznao tek 1589. u Moldaviji na povratku za Carigrad, gdje je stigao 1590.</s><s>U međuvremenu je Nikifor upravljao Crkvom u Jeremijino ime.</s><s>Nikiforovu upravu je na deset dana privremeno prekinuo đakon Dionisije (kasniji mitropolit Larise, u. 1611).</s>

<s>U aprilu 1587. je sinod oslobodio Teolepta optužbi te ga je poslao u Iberiju (Gruzija) dan prikuplja novac za zaduženu Crkvu.</s><s>Iste je godine Teolept dobio prsten od manastira Panagija Sumela, ali nije jasno da li je to bilo kanonski.</s><s>Međutim, zna se da se Teolept pomirio sa Jeremijom II te pomagao u upravljanju Crkvom do 1590.</s><s>Njegova sudbina nakon tog datuma nije poznata.</s>

<s>Teolept je bio posljednji patrijarh čije je stolica bila u crkvi Pamakristos, koja je pretvorena u džamiju 1586.</s><s>Patrijaršija se premjestila u daleko siromašniju crkvu  Theotokos Paramythia (kasnije u "Vlah Saraju", rezidenciji vlaških hospodara u Carigradu), je ostala do 1597.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Carigradski patrijarsi
1580-e</s>

