Andrija Matijaš Pauk
<s>Andrija Matijaš "Pauk" (31. srpanj 1947 - 9. listopad 1995.) bio je hrvatski vojskovođa, poznat po važnoj ulozi, odnosno uspjesima koje je postigao u Domovinskom ratu i Ratu u Bosni i Hercegovini.</s>

<s>Vojničku karijeru je započeo u JNA, nakon što je završio podoficirsku školu za oklopno-mehanizirane jedinice u Banja Luci.</s><s>Na početku rata u Hrvatskoj se priključio Hrvatskoj vojsci te je sudjelovao u borbama na Baniji prije nego što je imenovan za zapovjednika samostalne satnije pri 4. gardijskoj brigadi, te je sudjelovao u borbama na dubrovačkom ratištu.</s><s>Od zarobljenih tenkova i drugih oklopnih vozika je 1992. godine stvorena Oklopna bojna, a Matijaš imenovan za njenog zapovjednika.</s><s>Matijaš, koji se isticao izuzetnom hrabrošću i spremnošću da neposredno sudjeluje u borbama, je tokom  operacije Maslenica ranjen tri puta u jednom danu.</s><s>Godine 1994. je imenovan za načelnika stožera 4. gardijske brigade, te je sudjelovao u nizu operacija u zapadnom dijelu BiH, koje su HV-u kasnije omogućile izvođenje operacije Oluja.</s><s>Krajem srpnja 1995. je imenovan zamjenikom zapovjednika brigade, a bio je među prvim hrvatskim vojnicima koji su 5. kolovoza ušli u Knin.</s><s>Potom je sudjelovao u ofenzivnim operacijama koje su dovele do razbijanja srpskih snaga u zapadnom dijelu BiH.</s>

<s>Tokom posljednje od njih, operacije Južni Potez, 4. gardijska brigada je 9. listopada zauzela Mrkonjić-Grad.</s><s>Matijaš je, međutim, poginuo neposredno pred ulaz u grad.</s><s>U počast popularnom suborcu, brigada je dobila ime "Pauci", a grad, koji je tokom sljedećih nekoliko mjeseci bio pod hrvatskim nadzorom (sve do povlačenja u skladu sa Daytonskim sporazumom) je nosio ime Matijaševo.</s><s>Uz Matijaševu smrt se, međutim, u srpskim izvorima povezuje i smrt nekoliko stotina zarobljenih srpskih vojnika i civila u Mrkonjić-Gradu, a koji su pripadnici 4. brigade navodno počinili u znak odmazde zbog pogibije svog zapovjednika.</s>

<s>Dužnosti 
 1991. - zapovjednik samostalne satnije 
 18. lipnja 1992. - zapovjednik Oklopne satnije 4. gardijske brigade HV-a;
 10. studenog 1992. - zapovjednik Oklopne bojne 4. gardijske brigade HV-a;
 1. listopada 1993. - načelnik oklopnih postrojbi 4. gardijske brigade HV-a;
 1. listopada 1994. - načelnik stožera 4. gardijske brigade HV-a;
 krajem srpanja 1995. - zamjenik zapovjednika 4. gardijske brigade HV-a;</s>

<s>Činovi 
 5. svibnja 1992. - bojnik,
 stožerni brigadir 
 general bojnik - čin mu je dodjeljen posmrtno</s>

<s>Odlikovanja 
General-bojnik Andrija Matijaš-Pauk odlikovan je:
 Redom kneza Domagoja,
 Redom bana Jelačića, (posmrtno) 
 Redom Nikole Šubića Zrinskog 
 Spomenicom domovinskog rata.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Hrvatski vojskovođe</s>

