Osp
<s>Osp - Ospo (tal.) je naselje u sjeverozapadnoj Istri ispod kraškog ruba nedaleko Črnog Kala.</s><s>U sastavu je Općine Kopar.</s>

<s>Osp se nalazi na rubu kraškog polja, zbijeno je selo mediteranskog tipa sa strmim i uskim ulicama, poznato po alpinističkom penjalištu visine 200 m. U pisanim dokumentima spominje se krajem XI. st.</s>

<s>Povijest 
Na sjeverozapadnom obrobu sela su postojala dva stara naselja i kulturni ostaci mjesta Pucinum iz rimskog doba.</s><s>Naziv je vjerojatno dat po jamama, izvorima: puteus.</s>

<s>U stijeni nad selom je manja pećina Babna buža, desno pa velika Osapska spilja iz koje izvire Osapski potok.</s><s>Ispred spilje je sačuvan obrambeni zid kaštela, gdje su se mještani sklanjali za vrijeme turskih upada, pohoda francuske vojske te kod savezničkog bombardiranja Trsta i okolice u drugom svjetskom ratu.</s>

<s>U Ospu je bila već 1818., ili ranije, ustanovljena prva redovna slovenska osnovna škola u Istri, a 1879. je osnovano i pjevačko društvo.</s><s>Selo je nekad imalo do 800 stanovnika i u njemu su djelovala tri zbora (miješani, muški i crkveni) te limena glazba s puhačkom školom.</s><s>Danes uspješno djeluje samo 'gledalačka skupina'.</s>

<s>Na prvim izborima 15. maja 1921., nakon što je Julijska pokrajina anektirana Italiji, mještani su postavili više barikada, s kojima su sprečavali izbore i dolazak fašističkih agitatora.</s><s>Dva dana su izdržali, a tada je smrtno ranjen Andrej Žerjul, a radi posljedica mučenja, u tršćanskoj bolnici je umro i Andrej Vodopivec.</s><s>Sljedeći dan su u Osp, pomoću redovne talijanske vojske stigli fašisti koji su spalili glasačke kutije te spalili nekoliko kuća u susjednom Mačkolju.</s>

<s>U selu su se skrivali i razni antifašistički aktivisti iz Trsta, među njima i sekretar trščanske Komunistične partije Italije (PCI) Rico Malalan.</s><s>U NOB su u selu djelovali odbor OF, odbor AFŽ, neko vrijeme i kuhinja za Komandu mjesta Kopar, tehnika štamparije Naš dom i Snežnik te su se šivale partizanske uniforme.</s><s>Po kapitulaciji Italije u Ospu se smjestila njemčka vojna jedinica i do 300 vojnika.</s><s>Za nacističke okupacije selo je imalo 23 žrtve.</s>

<s>Fauna i flora 
Na pobočju stijena raste prava šuma lovora, tu raste i zaštićena Tommasinijeva popkoresa.</s><s>Nekad se tu gnijezdilo mnogo netopira i čavka, a u Mišjoj buži divji golubovi i sova, velika voluharica (Bubo bubo ili po domaći "gugo").</s>

<s>Osapska stijena</s>

<s>Nad selom se uzdiže kompaktna stijena potkvastog oblika, široka 500 m te visoka preko 200 m. Skupaj s obližnjom Mišjom peči ili bužom, koja se nalazi sjeverozapadno od sela, predstavlja jedan od najpoznatijih penjačkih područja u Evropi.</s>

<s>Koncem sedamdesetih godina prošlog stoljeća su se na Velikoj stijeni pojavili prvi penjaćo, koji su svoje sportske aktivnosti razširili na manjim stijenama nad selom.</s>

<s>U stijeni iza sela - sektor Banje prevladavaju jako visoki smjerovi za izraito izdržljivo penjanje.</s><s>Stena nad Babno nudi posve drugačiji način penjanja: navpične do rahlo previsne plošče z dobrimi, ponekod ostrimi oprijemi, z izjemo levega dela stene, kjer sta v previsih prav tako potrebna moč in vzdržljivost.</s><s>Smeri u Velikoj stijeni pored savršene penjačke tehnike, zahtijevaju i snagu i izdržljivost, jer su neke među njimaj previsoke.</s><s>Svi smjerovi su odlično označeni i prikladno opremljeni.</s><s>Istra
Naselja</s>

