Tri liberalne godine
<s>Španska buržoaska revolucija ili Tri liberalne godine (Trienio Liberal) naziv je za revoluciju španskih liberala u periodu od 1820. do 1823. godine.</s><s>Ugušena je odlukom Svete alijanse i vojnom intervencijom francuske armije.</s>

<s>Uzroci</s>

<s>Kralj Ferdinand VII je, po dolasku na vlast 1814. godine, ukinuo ustav iz 1812. godine.</s><s>U Španiji je ponovo uspostavljen apsolutizam.</s><s>Reakcija liberala dovela je do potpunog političkog i ekonomskog zastoja i gubitka kolonija u Južnoj Americi koje su se, koristeći se situacijom, izborile za nezavisnost.</s><s>Pokušaji podizanja revolucije su brzo gušeni.</s><s>Godine 1814. ugušen je ustanak u Navari, a 1815. godine u Korunji.</s><s>Pokušaji proglašenja ustava od 1816. do 1819. godine takođe su bili neuspešni.</s>

<s>Revolucija 
Liberali su, i pored stalnih neuspeha, i dalje nastavljali borbu protiv apsolutizma.</s><s>Dana 1. januara 1820. godine pukovnik Rafael Riego pokrenuo je omanji odred vojske na Andaluziju kako bi podigao celu zemlju na ustanak.</s><s>Pohod je završen neuspehom, ali je inspirisao narod da podigne ustanak u celoj zemlji.</s><s>Kralj je 9. marta prisiljen da objavi ustav iz 1812. godine.</s><s>Vlast su preuzeli liberali koji donose niz zakona koji su se odnosili na ukidanje feudalizma i smanjenje privilegija katoličke crkve.</s><s>Godine 1822. vlast prelazi u ruke radikala (tzv. eksaltadosa) te je poprimila vojni, dinastički i buržoasko-liberalni karakter.</s>

<s>Reakcija</s>

<s>Buržoaska revolucija u Španiji inspirisala je ustanike i u drugim evropskim zemljama: Portugal, Italiju, Francusku i Rusiju takođe su zahvatili nemiri.</s><s>Ponovili su se događaji iz vremena Francuske revolucije koja je izazvala Francuske revolucionarne ratove Prve i Druge koalicije evropskih zemalja protiv buržoazije.</s><s>Ovoga puta je postojala alijansa evropskih konzervativnih država (Sveta alijansa) koja je povela organizovaniju borbu protiv revolucionara.</s><s>Oktobra 1822. godine održan je kongres u Veroni na kome je odlučeno da se revolucija uguši silom.</s>

<s>Austriji, Rusiji i Pruskoj priključio se i francuski kralj Luj XVIII koji je strahovao od širenja revolucionarnih ideja u Francuskoj.</s><s>Madrid je 5. januara 1823. godine primio ultimatum članica Alijanse u kome je naređeno da revolucionari smesta vrate suverenu vlast kralju Ferdinandu.</s><s>Španska vlada odbila je mešanje stranih država u unutrašnje poslove Rusije.</s><s>Članice Alijanse prekinule su diplomatske odnose sa Španijom.</s>

<s>Gušenje revolucije 
Dana 7. aprila 1823. godine francuska vojska od 100.000 ljudi pod komandom vojvode od Angulema prodire u Španiju.</s><s>Mali odred francusko-italijanskih liberala na granici bez poteškoća je razbijen.</s><s>Španska vlada nije stigla da organizuje značajniji otpor.</s><s>Reakcionaristima je pomagalo i katoličko veštenstvo koje je u severnoj Španiji raspalilo religiozni fanatizam među seljaštvom.</s><s>Mnogi ustanički generali prešli su na neprijateljsku stranu.</s><s>Francuska vojska nije naišla na značajniji otpor.</s><s>U Madrid je ušla 23. maja te centar liberala postaje Kadiks.</s><s>Francuska vojska zauzela je tvrđave koje su ga branile 31. avgusta, a 1. oktobra je oslobođen kralj Ferdinand.</s><s>Dana 4. novembra kapitulirala je Barselona.</s><s>Rat je time završen, a pukovnik Riego pogubljen je 7. novembra.</s><s>Katolička crkva kažnjavala je "nevernike" po presudi ponovo uspostavljene "svete inkvizicije".</s>

<s>Vidi još 
 Dve naprednjačke godine
 Španska revolucija
 Francuska revolucija
 Borba za nezavisnost Latinske Amerike</s>

<s>Izvori</s>

<s>Revolucije
1820-e
Historija Španije</s>

