Datov sindrom
<s>Datov sindrom je mešoviti poremećaji ponašanja i verovanja, specifičan za određene kulturne ili društvene grupe ili određene geografske lokalitete, da je impotencija ili preuranjena ejakulacija izazvan gubitkom „semene tečnosti”.</s><s>On u sebi najčešće sadrži nejasne i višestruke somatske i psihološke simptome kao što su; zamor, osećaj beznačajnosti, gubitak apetita, nedostatak fizičke snage, lošu koncentraciju, zaboravnost i druge nejasne somatske probleme.</s><s>Ovi simptomi koji su obično povezani sa anksioznim i disforičnim stanjem raspoloženja, mogu biti sa ili bez psihoseksualne disfunkcije.</s><s>Bez obzira na težinu kliničke slike, kod ovog poremećaja nema otuđenja od realnosti, odnosno ne dešava se dezintegracija psihičkog života do nivoa narušavanja sposobnosti rasuđivanja i odlučivanja.</s>

<s>Iako je najzastupljeniji na indijskom potkontinentu, na kome se smatra da je vezan za kulturu naroda koji na njemu žive, Datov sindrom se takođe može smatrati i izrazitom manifestacijom depresije ili drugih medicinskih bolesti, vezanih za postorgazmičke poremećaje.</s>

<s>Lečenju Datovog sindroma uvek treba posvetiti ozbiljnu pažnju, jer razumevanje ovog stanja od strane moderne medicine ne uspeva uvek da impresionira većinu pacijenata, ponuđenim objašnjenjima i uverenjima koja često pacijenatu mnogo ne pomažu.</s><s>U tom smislu u sve više globalizovanom svetu, kliničari moraju biti u stanju da pravilno dijagnostikuju i leče pacijente iz drugih kultura, koji mogu prijaviti simptome na koje utiču njihova uverenja, kultura ili mesto porekla.</s><s>Kako Datov sindrom može biti česta manifestacija poremećaja depresije ili anksioznosti u određenim kulturama, potrebno je sprovesti dalje istraživanje kako bi se poboljšalo razumijevanje ovog stanja, razjasnio njegov status i ponudili odgovarajući tretmani za obolele osobe.</s>

<s>Epidemiologija 
Raspon uzrasta slučajeva Datovog sindroma prema nekim studijama je 20-38 godina (prosečno 23,5 +/- 3,3 godine), dok je staraost na početku bolesti bila 16-24 godine (srednje 20,6 +/- 4,5 godina).</s>

<s>Najveći broj slučajeva nije bio oženjem (54,2%) i obrazovan (sa završenih pet razreda ili više (79,1%).</s>

<s>U oko 64,6% slučajeva sa Datovim sindrom oboleli su bili bez znakova impotencije i/ili preuranjene ejakulacije, dok je 14,6% imalo samo prevremenu ejakulaciju a 20,8% samo impotenciju.</s>

<s>Neurotska depresija je najčešće povezana psihijatrijskom bolesti (39,5%), zatim neurotskom anksioznosšću (20,8%), dok 31,3% nije imalo bilo kakvu dijagnozu.</s>

<s>Klinička slika 
Uobičajeni simptomi uključuju:
 slabost (70,8%), 
 umor (68,7%), 
 palpitacije (68,7%), 
 nesanica (62,4%) itd.</s>

<s>Tarapija 
Među četiri grupe lekova koje se primenjuju u lečenju (lek protiv anksioznosti, antidepresiv, placebo, psihoterapija), najbolji rezultati postižu se primenom antianksiolitika ili antidepresiva, dok je primena psihoterapije pokazala minimalne rezultate.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Literatura 
 Dewaraja R, Sasaki Y. Semen loss syndrome: A comparison between Sri Lanka and Japan.</s><s>Am J Psychother.</s><s>1991;45:14–20.</s><s>Singh G. Dhat syndrome revisited.</s><s>Indian J Psychiatry.</s><s>1985;27:119–221.</s><s>PMC free article 
 Dhikav V, Aggarwal N, Gupta S, Jadhavi R, Singh K. Depression in Dhat syndrome.</s><s>J Sex Med.</s><s>2007.</s><s>Perme B, Ranjith G, Mohan R, Chandrasekaran R. Dhat (semen loss) syndrome: A functional somatic syndrome of the Indian subcontinent?</s><s>Gen Hosp Psychiatry.</s><s>2005;27:215–7. 
 Avasthi A, Gupta N. Manual for standardized management of single males with sexual disorders.</s><s>Chandigarh: Marital and Psychosexual Clinic; 1997.</s>

<s>Spoljašnje veze 
 Post-orgasmic illness syndrome — PatientsLikeMe</s>

<s>Seksualno zdravlje
Psihijatrija
Postorgazmičke bolesti</s>

