Sarkoidoza
<s>Sarkoidoza je sistemska bolest iz grupe specifičnih zapaljenja, koja se karakteriše stvaranjem granuloma u limfnim čvorovima, plućima, jetri, slezini, srcu, kosnoj srži, koži, očima i dr. Morfološki podseća na tuberkulozu, ali za razliku od nje u sarkomatoznim granulomima nema kazeozne nekroze i nisu prisutne bakterije.</s>

<s>Klinička slika</s>

<s>Sarkoidoza se karakteriše stvaranjem granuloma, koji su izgrađeni od epiteloidnih ćelija, džinovskih ćelija Langhansovog tipa, limfocita, plazma ćelija i fibroblasta.</s><s>Izuzetno retko se može naći područje fibrinoidne nekroze.</s><s>U citoplazmi džinovskih ćelija se nalazi jedna od tri vrste stranih tela: birefrigirentan kristal sačinjen od soli kalcijum-oksalata, konhoidalno (Šaumenovo) telo građeno od kalcijuma i proteina i asteroidno telo ili zvezdaste inkluzije.</s><s>Ovi granulomi se vremenom menjaju i bivaju zamenjeni veznim tkivom, što može da dovede do razvoja fibroze pluća, hroničnog plućnog srca i drugih negativnih posledica.</s>

<s>U početnom stadijumu se obično javljaju bolovi, oticanje zglobova i čvorići različite veličine na koži.</s><s>Na rendgenskom snimku se vide uvećani limfni čvorovi sredogruđa (medijastinuma) i eventualno promene na plućima.</s><s>Mogu se javiti i dugotrajan kašalj, povišena temperatura, iscrpljenost, bol iza grudne kosti i sl.</s>

<s>Dijagnoza i lečenje 
Dijagnoza se postavlja na osnovu: anamneze, kliničkog pregleda, različitih laboratorijskih analiza (određivanje nivoa kalcijuma u serumu i urinu, nivoa angiotenzin-konvertujućeg enzima i imunoglobulina u serumu), kompjuterizovane tomografije grudnog koša, ispitivanja plućnih parametara, bronhoskopije, ultrazvučnog pregleda gornjeg dela trbuha i srca, elektrokardiograma i holter monitoringa, pregleda očiju, biopsije zahvaćenih struktura itd.</s>

<s>Terapija je uglavnom simptomatska i podrazumeva upotrebu kortikosteroida, čija doza zavisi od uzrasta i telesne težine pacijenta.</s><s>Ovakvo lečenje obično traje između šest i osam meseci, a doza leka se postepeno smanjuje.</s><s>Zbog potencijalno štetnog delovanja kortikosteroida, prema potrebi se prepisuju i drugi medikamenti.</s>

<s>Ukoliko terapija nije blagovremena i bolest ima brz tok, može doći i do smrtnog ishoda uzrokovanog ponavljanim infekcijama ili drugim komplikacijama plućne fibroze i hroničnog plućnog srca.</s>

<s>Prognoza 
Bolest može da spontanim putem ode u remisiju, ili da postane hronična, s ciklusima pogoršanja i remisije bolesti.</s><s>Kod nekih osoba, može da progresuje do pulmonarne fibroze i smrti.</s><s>U polovini slučajeva se spontano povuku simptomi bez lečenja ili se može izlečiti u preiodu od 12 do 36 meseci, dok većina u periodu od pet godina.</s><s>U nekim slučajevima, međutim, bolest ostaje i nekoliko decenija.</s><s>U dve trećine slučajeva, bolest se potpuno povuče kroz deset godina.</s><s>Kada je srce uključeno, prognoze su manje povoljne, no, kortikosteroidi deluju efektivno u električnom provođenju pretkomorske i ventrikularne komore srca.</s><s>Takođe, prognoze su manje povoljne kod afroamerikanaca nego kod belaca.</s>

<s>Osobe sa sarkodiozom imaju značajno povećan rizik za kancer, posebno kancer pluća i limfoma, i na drugim organima.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura 
 Pavle Budakov i saradnici: Patologija za studente stomatologije, IV izdanje, Novi Sad. .</s><s>Pavle Budakov i saradnici: Patologija za studente stomatologije, III izdanje, Novi Sad.</s><s>Sarkoidoza pluća, Pristupljeno 28. 9. 2010.</s><s>Sarkoidoza, Pristupljeno 28. 9. 2010.</s>

<s>Rijetke bolesti
Plućne bolesti
Autoimune bolesti</s>

