Šarlah
<s>Šarlah () je zarazna bolest koja nastaje kao posledica infekcije sojem piogenog streptokaka (Streptococcus pyogenes) koji luči neku od izoformi streptokoknog pirogenog egzotoksina (SPE A, B ili C).</s><s>U toku 18. i početkom 19. veka šarlah je bio teška, pa i smrtonosna bolest, ali, usled, za sada neobjašnjenog, pada virulencije uzročnog mikroorganizma u tridesetim godinama 20. veka, kao i zbog moderne terapije, to je sada, uglavnom, laka dečija bolest.</s>

<s>Definicija i prepoznavanje bolesti 
Šarlah je akutna zarazna bolest iz grupe streptokokoza.</s><s>Bolest počinje naglo, sa znacima temperature, gušobolje i pojavom sitne, zrnkaste makulopapularne ospe na koži i sluzokoži.</s><s>Ospa može biti praćena tačkastim krvarenjima, koja su uočljiva na mestima pregiba, kao što su vrat, lakat, prepone i struk.</s><s>Ospe na licu nema.</s><s>Iščezavanje ospe praćeno je perutanjem kože, karakterističnom pojavom za šarlah.</s>

<s>Ukoliko se bolest ne leči na vreme, kao komplikacija može nastati zapaljenje velikih zglobova i srčanog mišića, poznato pod imenom reumatska groznica.</s><s>Dijagnoza ovog oboljenja postavlja sa na osnovu epidemiološke ankete, karakteristične zrnaste ospe i nalaza infektivnog agensa u brisu ždrela.</s>

<s>Infektivni agens</s>

<s>Infektivni agens je bakterija Streptococcus pyogenes, koja ima preko osamdeset različitih tipova.</s><s>Sposobnost lučenja eritrogenog toksina, odgovornost za pojavu ospe kod šarlaha, značajna je za ovu bakteriju.</s>

<s>Streptococcus pyogenes je otporan u spoljašnjoj sredini, a u biološkom materijalu, na primer ispljuvku, može se održati nekoliko nedelja.</s>

<s>Inkubacioni period</s>

<s>Kod šarlaha inkubacioni period kratak, 1 — 3 dana, a nekada može biti i duži.</s>

<s>Rezervoar zaraze</s>

<s>Rezervoar zaraze su bolesnik od šarlaha i kliconoša.</s><s>Zaraznost zavisi od vremena primenjene terapije.</s><s>Ukoliko se lečenje primeni odmah, zaraznost se skraćuje na jedan do dva dana.</s><s>Suprotno, zaraznost je duga i traje obično deset dana kod bolesnika.</s><s>Kod kliconoša zaraznost traje do tri nedelje.</s>

<s>Put prenosa</s>

<s>Bolest se širi Fligeovim kapljicama i poljupcem.</s>

<s>Ulazno mesto</s>

<s>Ulazno mesto je sluzokoža gornjih disajnih puteva.</s>

<s>Osetljivost i otpornost</s>

<s>Osetljivost je opšta.</s><s>Posle preležane bolesti antitoksična otpornost obično je trajna.</s>

<s>Ostale epidemiološke karakteristike</s>

<s>Šarlah se endemski javlja u gradovima, a epidemije bolesti se registruju u dečjim kolektilivima, naručito u školama.</s><s>Sezona porasta obolevanja je jesenje-zimski period godine, koji se poklapa i sa formiranjem dečjih kolektiva, odnosno sa polaskom u školu.</s><s>U tim situacijama boravak u zatvorenom prostoru i blizak kontakt obezbeđuju širenje šarlaha Fligelovim kapljicama.</s>

<s>Mere sprečavanja</s>

<s>Primena higijenskih uslova rada i života u dečjim kolektivima može sprečiti pojavu bolesti.</s><s>Provetravanje prostoriaj kolektivnog boravka u predškolskim ustanovama, školama i internatima i otkrivanje kliconoša Streptococcusa pyogenesa u njima osnovne su mere sprečavanja bolesti.</s>

<s>Mere suzbijanja</s>

<s>Šarlah se suzbija obaveznom prijavom, ranim otkrivanjem bolesnika i primenom izolacije i lečenja.</s><s>U odnosu na kolektiv, kod lica iz kontakta sa bolesnikom otkrivaju se kliconoše infektivnog agensa.</s>

<s>Patofiziologija</s>

<s>Šarlah se obično širi putem vazduha (udisanjem), mada se može preneti dodirom ili kohabitacijom.</s><s>Mada se normalno ne smatra bolešću koja se prenosi hranom, poznato je da je došlo do epidemije šarlaha izazvane infektiranim piletinom u Kini.</s>

<s>Asimptomatsko prenošenje se može javiti kod 15–20% dece školskog uzrasta.</s>

<s>Inkubacioni period je 1–4 dana.</s>

<s>Mikrobiologija</s>

<s>Sama bolest je uzrokovana sekrecijom pirogenih eksotoksina iz infekcionih Streptococcus bakterija.</s><s>Eksotoksin A (speA) je verovatno najbolje izučen među tim toksinima.</s><s>On se prenosi putem Bakteriofaga T12 koji se integriše u streptokokalni genom, odakle se toksin transkribuje.</s><s>Sam fag se integriše u gen serinske tRNK na hromozomu.</s>

<s>Međunarodni komitet za taksonomiju virusa ne stavlja sam T12 virus u takson.</s><s>Virus ima dvolančani DNK genom i sa morfološkog stanovišta smatra se članom Siphoviridae.</s>

<s>Gen speA je kloniran i sekvenciran 1986 godine.</s><s>On sadrži 753 baznih parova i kodira protein sa 29.244 kilo Daltona (kDa).</s><s>Protein sadrži pretpostavljeni 30 aminokiselina dug signalni peptid.</s><s>Uklanjanje signalne sekvence daje predviđenu molekulsku težinu od 25,787 (kDa) izlučenog proteina.</s><s>Promoter i mesto vezivanja ribozoma (Shine-Dalgarno sekvenca) se nalaze ispred gene.</s><s>Terminator transkriptije je lociran 69 baza niže od kodona translacione terminacije.</s><s>Karboksilno terminalni deo proteina je ekstenzivno homologan sa karboksilnim terminusom Staphylococcus aureus enterotoksina B i C1.</s>

<s>Drugi streptokokalni fagovi, pored T12, mogu da nose speA gen.</s>

<s>Panton-Valentinski leukocidin 
 
Panton–Valentinski leukocidin (PVL) je dvokomponentni citotoksin čija meta su ljudski i zečiji neutrofili, monociti i makrofazi.</s><s>Manje od 5% vrsta Staphylococcus aureus koje imaju PVL gen, proizvode ovaj toksin kao faktor virulencije, i odgovorne su za infekcije kože i pneumoniju, i asocirane su sa društeveno stečenom meticilinskom otpornošću.</s><s>PVL je povezan sa pogoršanim manifestacijama kože i inflamatornim responsom kod dece sa stafilokokalnim šarlahom.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>D. F. Erhard: Ueber die äußerliche Anwendung des kalten Wassers als Heilmittel im Scharlachfieber.</s><s>Beck, Nördlingen 1824 (Digitalisierte Ausgabe der Universitäts- und Landesbibliothek Düsseldorf)</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Scarlet Fever from PubMed Health
 Scharlach
 Scharlach im eMedicine</s>

<s>Osipne groznice
Infektivne bolesti</s>

