Prolaznost
<s>Prolaznost ili nepostojanost ( anitya;  anicca anića) je jedna od tri karakteristike postojanja prema budističkoj filozofiji.</s>

<s>Nepostojanost znači da su uslovljeni fenomeni u konstantnom kretanju, pojave koje se razlažu i nestaju skoro istog trenutka kada i nastanu.</s><s>Ovaj pojam pripada osnovnoj Budinoj konstataciji: "sve su tvorevine nepostojane, sve su tvorevine bolne, sve su pojave bez sopstva" (sabbe sankhara anicca, sabbe sankhara dukkha, sabbe dhamma anatta).</s>

<s>Prolaznost i neprestana promena su vođene beskrajnim lancem uzroka i posljedica.</s><s>Budisti veruju da uvid o nepostojanosti i uslovljenosti svih pojava oslobađa od žudnje za životom, straha od smrti i svih negativnih emocija i postupaka koji uz njih idu.</s>

<s>"Prolazne su tvorevine!" (anića vata sankhara) je fraza u zemljama teravada budizma kojom se objavljuje smrt voljenih bića.</s>

<s>Etimologija</s>

<s>Veljačić smatra da prolaznost nije sasvim adekvatan prevod palijske reči anića.</s><s>Značenje je nešto šire, te bi u celokupni opseg ovog pojma došla u obzir i sledeća značenja: promenljivost, nestalnost, netrajnost, nepostojanost, kratkotrajnost, trenutačnost.</s>

<s>Budino učenje</s>

<s>Buda je govorio da "sve što nužno nastaje, to nužno i prestaje", te da ne možemo posedovati ništa što je trajno:</s>

<s></s>

<s>Posebno je ukazivao na prolaznost i kratkoću ljudskog života:</s>

<s>Buda je govorio da ono što je prolazno jeste bolno, te da nije ispravno ono što je prolazno, bolno i podložno promeni smatrati kao »ja ili moje sopstvo«.</s><s>On je učio da uviđanje nepostojanosti vodi do nirvane:</s>

<s>Buda nakon toga nabraja i ostalih šest čula i svest o njima.</s>

<s>Literatura</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vidi još 
 Budistička terminologija</s>

<s>Sanskritski izrazi
Budistički pojmovi
Filozofska terminologija</s>

