Nikica Marinović
<s>Nikica Marinović (Rijeka dubrovačka, 1947 — Beograd, 11. 11. 2008), jugoslavenska manekenka i najuspješnija Miss SFR Jugoslavije.</s><s>Bila je prva missica SFR Jugoslavije koja je nastupila na izboru za Miss svijeta 1966. godine u Londonu, gdje je proglašena najljepšom Europljankom i prvom pratiljom Miss svijeta.</s>

<s>Biografija 
Nikica Marinović je rođena 1947. godine u Rijeci dubrovačkoj u siromašnoj porodici Drage "Pepa" i Perice Marinović.</s><s>Otac joj je bio ribar, a majka kućanica.</s><s>Stanovala je sa roditeljima i bratom Dragom u kući u Mokošici.</s>

<s>1965. godine britanski je ambasador u Beogradu potražio poznatoga jugoslavenskog novinara Pavla Lukača i kao osobni prijatelj britanskog TV voditelja Ericka Morleyja ponudio da novinska kuća Politika upriliči natjecanje za Miss Jugoslavije, a da pobjednica potom ode na svjetski izbor.</s><s>Kad su i jugoslavenski političari dali svoje povijesno "da", ženski tjednik Bazar preuzeo je organizaciju.</s><s>Natjecanje se odvijalo u šest jugoslavenskih republika i dvije pokrajine, a prve tri izborile su pravo da se natječu u finalu.</s><s>Izbor SR Hrvatske bio je u Dubrovniku.</s><s>Glavna urednica Bazara (jedan od najpopularnijih ženskih časopisa SFR Jugoslavije) Zorica Mutavdžić nije bila pretjerano oduševljena prijavljenim natjecateljicama, pa je u Dubrovniku sama krenula u potragu za anonimnim djevojkama.</s><s>Ugledala je Nikicu Marinović, tada još malodobnu učenicu posljednjega razreda dubrovačke Ekonomske škole.</s><s>Nakon što su Nikičini konzervativni roditelji i tadašnji dečko Vlado Raspudić (bubnjar u Dubrovačkim trubadurima) dali svoj pristanak za njezin nastup na izboru SR Hrvatske, Nikica je premoćno pomela suparnice i otišla u London na izbor Miss svijeta.</s><s>U Londonu je osvojila senzacionalno drugo mjesto i postala prva pratilja Indijke Reite Farije.</s><s>U Jugoslaviji je pobjeda Farije odjeknula poput bombe, gledateljstvo je s vidnim negodovanjem dočekalo odluku žirija.</s><s>Govorilo se kako je za Indijku bilo presudno što je bila spremna da, ako pobijedi, odmah otputuje u Južni Vijetnam, u posjet američkim vojnicima koji su tamo ratovali protiv komunističkoga Sjevernog Vijetnama.</s><s>Tada 19-godišnja Nikica je odbila istu ponudu, rekavši da kao Jugoslavenka ne odobrava vijetnamski vojni sukob.</s><s>Iz tog razdoblja kolaju priče da joj je lenta Miss svijeta izmaknula zbog toga što je dolazila iz zemlje komunističkog bloka.</s><s>Kasnije nijedna ljepotica Jugoslavije, a bilo ih je više od 25 na planetarnom izboru, nije uspjela da dosegne tako visoku titulu.</s>

<s>Nakon izbora, Nikicu je na pokusno snimanje u Hollywood pozvao slavni filmski redatelj Roberto Rossellini koji je bio zadivljen njezinom ljepotom, uz veliku mogućnost da dobije jednu od glavnih uloga u nekom povijesnom spektaklu.</s><s>No, ona je hladno odbila ponudu uljudnim odgovorom kako o sebi misli da nije nadarena za glumu.</s><s>U Beogradu je postala manekenka Aleksandra Joksimovića, tada vodećega modnog maga i kreatora u SR Srbiji.</s><s>Kao najpoznatija i najnagrađivanija manekenka Jugoslavije, učestvovala na mnogobrojnim modnim događanjima.</s><s>Nikica je tada u Beogradu upoznala svog prvog supruga, Vuka Vuču.</s><s>Vuk je bio uspješan redatelj i izdanak ugledne obitelji Vučo.</s><s>Bio je deset godina stariji od Nikice i redovni član žirija na Bazarovim izborima ljepote.</s><s>Nikica se u početku nećkala jer joj nije bilo lako raskinuti s prvom ljubavi, Vladom Raspudićem, koji ju je čekao u Dubrovniku.</s><s>Svadba sa Vukom je bila upriličena u Nikičinoj rodnoj kući u Mokošici.</s><s>S Vukom je Nikica dobila sina Đorđa, arhitekta koji danas živi u Sjedinjenim Američkim Državama (SAD).</s><s>Brak s Vukom je trajao samo tri-četiri godine.</s><s>Drugog je supruga, četrnaest godina starijeg redatelja Zdravka Šotru, upoznala u Zagrebu 1972. godine, gdje je uslijed novčanih problema snimala poetsko-glazbenu emisiju "Koraci noći".</s><s>Nakon drugog bračnog brodoloma Nikica je 1980. ostala sama s sinovima.</s><s>Vodila je butik u Knez Mihajlovoj ulici, u kojem je privlačila mnoštvo kupaca.</s><s>Kasnije je radila za beogradskoga predstavnika kozmetičke tvornice "Zdravlje" iz Leskovca.</s><s>Nikica je sarađivala sa Bazarom, čije je čitateljike savjetovala o modi i ljepoti.</s><s>Uspješno se bavila i crtanjem, a karijeru joj je obilježio i poslovni ugovor s modnom kućom "Centrotekstil".</s>

<s>Rat i raspad Jugoslavije ju je teško pogodio.</s><s>Uvijek se osjećala Hrvaticom i dičila se dubrovačkim podrijetlom.</s><s>Nikica se osobito uznemirila kad ju je otac Pepo, u vrijeme najžešćih sukoba, obišao u Beogradu, a po povratku u Dubrovnik bio tri mjeseca u kućnome pritvoru okrivljen zato što je bio među neprijateljima, odakle su stizale zapovijedi za bombardiranje Dubrovnika.</s>

<s>Nikica je pred kraj psihički oboljela.</s><s>Već duže vrijeme živjela je povučeno u stanu, prekinula je komunikaciju s vanjskim svijetom, osamila se i patila je od depresije.</s><s>Odlazila je u psihijatrijske klinike, prestala je komunicirati i s tri najbolje prijateljice s kojima se uredno viđala.</s><s>U rodnom Dubrovniku je posljednji put bila 2005. godine, ali nikome se u Gradu nije javila.</s><s>Nikica Marinović je pronađena mrtva 11. 11. 2008. godine u stanu u središtu Beograda, gdje si je oduzela život.</s><s>Iza sebe nije ostavila oproštajno pismo ni poruku iz koje bi se moglo zaključiti zašto je izvršila samoubistvo.</s>

<s>Reference</s>

<s>Biografije, Dubrovnik
Jugoslavenske manekenke
Miss World</s>

