Suzi Çelebi
<s>Suzi Çelebi iz Prizrena (Pürzerrin, 15. vijek – 1524.) je bio osmanski pjesnik i historičar.</s>

<s>Život 
Vrlo malo se zna o njegovom životu.</s><s>Pravo ime mu je bilo «Muhammad-Effendi, sin Mahmuda, sin Abdullaha», Suzi je bio pseudonim i znači «plamteći».</s><s>Zna se da je rođen u Prizrenu između 1455. i 1465.</s><s>Osnovao je vakuf u Prizrenu.</s><s>Jedan dio svog života je proveo u Beogradu a po jednom nazivu u kojem se spominje (Naqshbandi Suzi) i po drugim podacima možemo pretpostaviti da je pripadao Nakšibendijama, jednom sufiskom redu.</s><s>Suzi Čelebi je služio kao katib osmanskog vojskovođe i eksploatatora Alije Mihaloğlua i svjedočio je mnogim pohodima i bitkama.</s><s>Po povratku u Prizren napisao je Gazavatnam Mihaloğlu, epsku pjesmu od oko 15.000 stihova od kojih je 2.000 sačuvano i čuva se u Berlinskoj knjižnici i u «Orijentalnoj zbirci» (bivše) Jugoslavenske akademije u Zagrebu.</s><s>Premda je pjesma trebala biti epska vojna kronika, pjesnik joj je unio blistavi jezik kako bi ju učinio privlačnom poput lirskog djela.</s><s>Suzi Çelebi je umro u Prizrenu i pokopan je u maloj džamiji u centru Prizrena, na lijevoj strani rijeke Bistrice.</s><s>Džamija je izgrađena 1513. godine i najstarija je u gradu.</s><s>Grob je ograđen malim zidom i na njemu je uklesana pjesnikova godina smrti.</s><s>Po Suzi Çelebiji je nazvana jedna ulica u Prizrenu.</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Bilješke</s>

<s>Izvori</s>

<s>Bibliografija</s>

<s>Albanski pisci Turski pjesnici</s>

