Hipotermija
<s>Hipotermija, ili pothlađenost definira se kao unutarnja temperatura tijela manja od 35.0 °C kod čovjeka.</s><s>Simptomi ovise o temperaturi.</s><s>Kod blage hipotermije, simptomi su drhtanje i zbunjenost.</s><s>Kod umjerene hipotermije, drhtanje se smanjuje, a zbunjenost povećava.</s><s>Kod teške hipotermije, moguće je tkzv. paradoksalno svlačenje, tijekom kojeg osoba svlači odjeću sa sebe, kao i povećani rizik srčanog zastoja.</s>

<s>Hipotermija se događa se zbog dva glavna razloga.</s><s>Tipično nastupi nakon izloženosti hladnim vremenskim uvjetima ili hladnoj vodi.</s><s>Također može nastupiti zbog bilo kakvog stanja koje smanjuje proizvodnju topline ili povećava gubitak topline.</s><s>To najčešće uzrokuje trovanje alkoholom, ali može ga uzrokovati i nizak šećer, anoreksija, i starija dob.</s><s>Normalna temperatura tijela održava se od 36.5 do 37.5 °C, kroz termoregulaciju.</s><s>Proces povećanja tjelesne temperature uključuje drhtanje, svojevoljne povećanu tjelesnu aktivnost, i oblačenje toplije odjeće.</s><s>Hipotermija se može dijagnosticirati po simptomima, zajedno s riskantnim faktorima, ili mjerenjem temperature tijela.</s>

<s>Proces liječenja blage hipotermije uključuje tople napitke, toplu odjeću i fizičku aktivnost.</s><s>Kod onih s umjerenom hipotermijom, preporučuje se topli pokrivač i intravenozna terapija.</s><s>Ljudi s umjerenom ili teškom hipotermijom trebali bi se oprezno i polako kretati.</s><s>Kod teške hipotermije, pomoći će izvantjelesna membranska oksigenacija (EKMO) ili izvantjelesna cirkulacija.</s><s>Kod onih bez pulsa, potrebna je kardiopulmonalna reanimacija, uz prijašnje navedene mjere.</s><s>Zagrijavanja traje sve dok čovjekova temperatura nije viša od 32 °C. Ako do toga nema napretka ili je udio kalija u krvi veći od 12 mol/litra u bilo kojem vremenu, oživljavanje se može obustaviti.</s>

<s>Hipotermija je uzrok najmanje 1,500 smrti godišnje u SAD-u.</s><s>Češća je kod starijih ljudi i muškaraca.</s><s>Jedna od najnižih zabilježenih tjelesnih temperatura, s kojom je netko sa slučajnom hipotermijom preživio je 13.0 °C, a imala ju je 7-godišnja djevojčica koja se skoro utopila u Švedskoj.</s><s>Neki su preživjeli nakon čak šest sati reanimacije.</s><s>Kod onih kod kojih se koristi EKMO ili cirkulacija, stopa preživljavanja je oko 50%.</s><s>Smrti zbog hipotermije igrale su bitnu ulogu u mnogim ratovima.</s><s>Izraz dolazi iz grčke riječi ὑπο, hupo, značenja "ispod", i θερμία, thermía, značenja "toplina".</s><s>Suprotno od hipotermije je hipertermija, povišena tjelesna temperatura zbog neuspješne termoregulacije.</s>

<s>Klasifikacija</s>

<s>Hipotermija se najčešće definira kao temperatura tijela niža od 35 °C. Po ovoj metodi je podijeljena na stupnjeve jačine, baziranoj na unutarnjoj temperaturi tijela.</s>

<s>Drugi sistem klasifikacije, tkzv. švicarski sistem, dijeli hipotermiju na stadije, bazirajući se na simptome, što se preporučuje kada nije moguće utvrditi unutarnju temperaturu tijela.</s>

<s>Druge ozljede povezane s hladnoćom koje mogu biti prisutne same ili u kombinaciji s hipotermijom su:</s>

<s>Promrzline: stanje do kojeg dolazi nakon izlaganja kože temperaturi bliskoj smrzavanju.</s><s>Hladnoća uzrokuje oštećenje malih krvnih žila pod kožom.</s><s>Oštećenje je trajno, a svrbež i crvenilo se može vratiti nakon ponovnog izlaganja.</s><s>Crvenilo i svrbež najčešće se pojavljuju na obrazima, ušima, prstima, i nožnim prstima.</s><s>Ozeblina: smrzavanje i oštećenje tkiva.</s><s>Smrzotine: smrzavanje tkiva, ali bez oštećenja njegovih stanica.</s><s>Uronjeno stopalo: stanje uzrokovano konstantnim izlaganjem vodi, na temperaturi bliskoj smrzavanju.</s>

<s>Navodi se da je normalna tjelesna temperatura čovjeka između 36.5–37.5 °C. Hipertermija i vrućica, definirani su kao tjelesna temperatura čovjeka između 37.5–38.3 °C.</s>

<s>Znakovi i simptomi 
Znakovi i simptomi variraju ovisno o stupnju hipotermije, pa se tako mogu podijeliti u tri stadija.</s><s>Dojenčad s hipotermijom mogu osjetiti hladnoću na dodir, sa svjetlo-crvenom kožom, i neuobičajenim gubitkom energije.</s>

<s>Blaga hipotermija 
Simptomi blage hipotermije mogu biti nejasni,  uz pobudu simpatičkog živčanog sustava (drhtanje, visoki krvni tlak, brzo kucanje srca, ubrzano disanje, i sužavanje krvnih žila).</s><s>Ovo su fiziološki efekti kako bi se toplina održala.</s><s>Povećana proizvodnja mokraće zbog hladnoće, mentalna zbunjenost, i disfunkcija jetre također mogu nastupiti.</s><s>Moguća je i hipoglikemija, pošto se smanjuje potrošnja glukoze u stanicama i lučenje inzulina, a osjetljivost tkiva na inzulin može biti smanjena.</s><s>Aktivacija simpatikusa također može otpustiti glukozu iz jetre.</s><s>U mnogim slučajevima, pogotovo kod ljudi sklonim alkoholu, hipoglikemija je češći uzrok.</s><s>Kod mnogo ljudi s hipotermijom, dijagnosticirana je i hipoglikemija, pošto je moguće da je hipotermija uzrok hipoglikemije.</s>

<s>Umjerena hipotermija 
Kako se hipotermija pogoršava, tako i njeni simptomi: mentalno stanje se mijenja, može doći do amnezije, zbunjenosti, nerazgovjetnog govora, smanjenim refleksima, i gubitka osnovnih motoričkih sposobnosti.</s>

<s>Teška hipotermija 
Kako se temperatura tijela smanjuje, i ostali fiziološki sustavi posustaju.</s><s>Brzina otkucaja srca, brzina disanja, i krvni tlak se smanjuju.</s><s>Očekivana brzina otkucaja srca je 30s na temperaturi oko 28 °C.</s>

<s>Javlja se i hladna, užarena koža, halucinacije, loši refleksi, fiksirane proširene zjenice, nizak krvni tlak, plućni edem, dok je drhtanja najčešće nema.</s><s>Brzina pulsa i disanja bitno se smanjuje, ali puls može biti i ubrzan (ventrikulska tahikardija, fibrilacija atrija).</s><s>Fibrilacija atrija sama po sebi najčešće nije problem.</s>

<s>Paradoksalno svlačenje 
Dvadeset do pedeset posto smrti povezanih s hipotermijom su zbog paradoksalnog svlačenja.</s><s>Tipično nastupa tijekom umjerene i teške hipotermije, kada osoba postaje dezorijentirana, zbunjena i ratoborna.</s><s>Osoba počinje svlačiti odjeću sa sebe, što dovodi do dodatnog gubitka topline.</s>

<s>Spasioci koji su prošli obuku preživljavanja u planinama, istrenirani su da to očekuju ; međutim, za ljude koji umru od hipotermije u urbanim područjima ponekad se pogrešno pretpostavlja da su bili žrtve seksualnog nasilja (npr. silovanja).</s>

<s>Jedno objašnjenje za ovo ponašanje može biti neispravno funkcioniranje hipotalamusa zbog hladnoće, dijela mozga koji regulira temperaturu tijela.</s><s>Drugo objašnjenje je da se mišići koji su u kontaktu s perifernim krvnim žilama iscrpljuju (poznato kao vaskularni otpor) i opuštaju, što vodi do iznenadno velikog vala krvi (i topline), zbog čega se osoba osjeća prevruće.</s>

<s>Terminalno ukopavanje 
Vidljivo samozaštitno ponašanje, znano kao "terminalno ukopavanje", ili "sindrom pritaji-i-umri", događa se u posljednjem stadiju hipotermije.</s><s>Unesrećeni će ući u mali, zatvoreni prostor, kao što su ispod kreveta ili iza ormara.</s><s>Često se asocira s paradoksalnim svlačenjem.</s><s>Znanstvenici u Njemačkoj objasnili su kako je to "očito autonomni proces moždanog debla, koji se pokreće u konačnom stadiju hipotermije i proizvodi primitivno ponašanje za zaštitu, što se vidi i kod hibernirajućih životinja".</s><s>Većinski se događa u situacijama kada se temperatura smanjuje sporo.</s>

<s>Uzroci</s>

<s>Hipotermija se najčešće povezuje s izlaganjem niskim temperaturama, a i jedna je od komplikacija prekomjernog konzumiranja alkohola.</s><s>Bilo koje stanje koje smanjuje proizvodnju topline, povećava gubitak topline, ili smanjuje termoregulaciju, može pridonijeti.</s><s>Prema ovome, rizični faktori hipotermije su: zloupotreba droga (što uključuje alkohol), beskućništvo, bilo koje stanje koje utječe na um (npr. hipoglikemija), posljedice starije dobi, loše odijevanje, kronična medicinska stanja (npr. hipotireoza i sepsa), i život na niskim temperaturama.</s><s>Hipotermija se često događa u kombinaciji s traumom, a zna se dogoditi i u teškim slučajevima anoreksije.</s><s>Hipotermija se događa i kod ljudi s teškim oblikom sepse.</s><s>Dok većina sa sepsom razviju simptom povišene temperature, neki razviju hipotermiju.</s>

<s>U urbanim područjima, hipotermija se često razvija nakon kroničnog izlaganja hladnoći, najčešće zbog beskućništva, kao i zbog nesreća izazvanim drogama, alkoholom ili mentalnim bolestima.</s><s>Dok su istraživanja pokazala da su beskućnici rizična skupina preuranjene smrti zbog hipotermije, točan uzrok smrti od hipotermije kod beskućnika je teško odrediti.</s><s>Na selima, učestalost hipotermije veća je među ljudima sa značajnim popratnim bolestima i manje sposobnim za samostalno kretanje.</s><s>S većim porastom za istraživanje divljine, prirode i sportova na vodi, učestalost hipotermije uslijed slučajne izloženosti može postati češća u općoj populaciji.</s>

<s>Alkohol 
Konzumacija alkohola povećava rizik hipotermije na dva načina: kontrolni sistemi vazodilatatora i temperature u mozgu.</s><s>Vazodilatatori povećavaju protok krvi u koži, što rezultira gubitkom temperature tijela.</s><s>Zbog toga se osobi čini da joj je vruće, a zapravo gubi temperaturu.</s><s>Alkohol također utječe na regulaciju temperature u mozgu, smanjujući sposobnost tijela da drhti i koristi energiju koja bi obično pomogla tijelu u stvaranju topline.</s><s>Cjelokupni učinci alkohola dovode do smanjenja tjelesne temperature i smanjene sposobnosti stvaranja tjelesne topline, kao reakcija na hladnu temperaturu.</s><s>Alkohol je česti faktor smrti od hipotermije.</s><s>Između 33% i 73% slučajeva hipotermije povezani su s alkoholom.</s>

<s>Siromaštvo 
U Ujedinjenom Kraljevstvu, 28,354 slučajeva hipotermije je zabilježeno 2013. godine, čak 25% više no prošle godine.</s><s>Neki slučajevi smrti od hipotermije, kao i druge smrti koje je moguće spriječiti, događaju se jer siromašni ljudi ne mogu lako priuštiti grijanje.</s><s>Rast računa za gorivo povećao je broj onih koji imaju poteškoća s plaćanjem odgovarajućeg grijanja u UK-u.</s><s>Neki umirovljenici i osobe s invaliditetom također su u opasnosti jer ne rade i ne mogu lako napustiti svoje domove.</s><s>Bolja toplinska izolacija može pomoći.</s>

<s>Uranjanje u vodu</s>

<s>Hipotermija je i dalje glavno ograničenje plivanja ili ronjenja u hladnu vodu.</s><s>Smanjivanje spretnosti prstiju zbog boli ili utrnulosti, smanjuje opću sigurnost i sposobnost, što posljedično povećava rizik od ostalih ozljeda.</s>

<s>Ostali faktori koji predisponiraju hipotermiju kod uranjanja u vodu, uključuju dehidraciju, neadekvatno zagrijavanje tijela između ponavljajućih zarona, započinjanje zarona dok osoba nosi hladno ili mokro ronilačko odijelo, donje rublje, znojenje, neodgovarajuću toplinsku izolaciju (npr. tanko donje rublje), i lošu tjelesnu spremu.</s>

<s>Toplina se gubi puno brže u vodi no u zraku.</s><s>Zbog toga, temperature vode koje bi bile normalne za temperaturu zraka, mogu dovesti do hipotermije kod preživjelih, iako to obično nije glavni klinički uzrok smrti za one koji nisu spašeni.</s><s>Temperatura vode oko 10 °C može dovesti do smrti u manje od jednog sata, a temperature blizu smrzavanje mogu dovesti do smrti u manje od 15 minuta.</s><s>Tijekom potapanja Titanica, većina ljudi koji su upali u vodu temperature −2 °C, umrli su u 15 do 30 minuta.</s>

<s>Pravi uzrok smrti u hladnoj vodi su reakcije tijela na gubitak topline i hladnu vodu, a ne sama hipotermija (gubitak unutarnje temperature).</s><s>Npr., oni koji upadnu u smrzavajući ocean, oko 20% njih umre u roku od dvije minute od hladnog šoka (nekontrolirano prekomjerno disanje, i dahtanje, što uzrokuje udisanje vode, ogroman porast krvnog tlaka i srčanog naprezanja što dovodi do srčanog zastoja i panike); ostalih 50% umre u roku od 15 do 30 minuta zbog onesposobljenosti: nemogućnost korištenja ili upravljanja udovima i rukama za plivanje ili hvatanje, jer tijelo "zaštitnički" zatvara periferne mišiće udova kako bi zaštitilo svoju srž.</s><s>Iscrpljenost i nesvjestica uzrokuju utapanje, ubijajući ostatak u sličnom vremenu.</s>

<s>Patofiziologija</s>

<s>Toplina se primarno stvara u mišićnom tkivu, što uključuje srce i jetru, dok se gubi kroz kožu (90%) i pluća (10%).</s><s>Proizvodnja topline može se povećati dva do četiri puta kroz kontrakcije mišića (npr. kroz vježbanje ili drhtavicu).</s><s>Brzina gubitka topline određuje se, kao i kod bilo kojeg drugog objekta, pomoću konvekcije, kondukcije i zračenja.</s><s>Na stope istih mogu utjecati omjeri indeksa tjelesne mase, tjelesne površine, obujma, odjeće i drugih uvjeta iz okoliša.</s>

<s>Mnoge promjene u fiziologiji odvijaju se dok se tjelesna temperatura smanjuje.</s><s>Javljaju u kardiovaskularnom sustavu, što dovodi do Osbornovog vala i drugih poremećaja ritma, smanjene aktivnosti u središnjem živčanom sustavu, diurezom i edema pluća.</s>

<s>Istraživanja su pokazala da se brzina glomerularne filtracije smanjuje kao rezultat hipotermije.</s><s>U osnovi, hipotermija povećava preglomerularnu vazokonstrikciji, što smanjuje bubrežni protok krvi.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Medicina
Bolesti</s>

