Antonio Canevari
<s>Antonio Canevari (Rim, 1681. - Napulj, 1764. ili 1759.)  bio je talijanski rokoko i neoklasicistički arhitekt, poznat kao učitelj Nicole Salvija.</s>

<s>Na Canevarija je jako utjecao teoretičar neoklasicizma Francesco Milizia.</s>

<s>Biografija</s>

<s>Canevari je arhitekturu učio kod relativno anonomnog rimskog arhitekta - Antonia Calerija, kod kog je i započeo raditi.</s><s>Još kao 22-godišnji mladić - 1703. osvojio je prvu nagradu na natječaju Akademije San Luca za projekt papinske rezidencije.</s><s>Zna se da je 1715. sudjelovao na velikom natječaju za rekonstrukciju sakristije Bazilike sv. Petra, na kom je pobjedio Filippo Juvarra.</s>

<s>Projektirao je fasadu rimske crkve Stimmate di San Francesco (dovršena 1721.), a na inicijativu kardinala Fabrizia Paoluccia radio je i na rekonstrukciji bazilike 
Santi Giovanni e Paolo.</s>

<s>Izradio je neke projekte, koji nisu realizirani, kao onaj 1732. za obnovu Bazilike San Giovanni in Laterano.</s>

<s>Negdje oko 1727. odselio se u Portugal, gdje je angažiran na izgradnji Kraljevske palače i lisabonskog vodovoda Aguas Livres (1729.-1748.).</s><s>Oko 1730. radi na izgradnji ljetnikovca prvog Lisabonskog patrijarha - Tomása de Almeide, udaljenom dvadesetak kilometara sjeverno od Lisabona</s>

<s>Najveći dio onog što je izgradio u Portugalu uništio je lisabonski potres - 1755., jedno od rijetkih djela koje je preostalo je zvonik u Univerziteta u Coimbri.</s>

<s>Od maja 1737. živi i radi u Napulju, na izgradnji kraljevskih palača Capodimonte, Portici i projektu za Porto Nuovo.</s><s>Canevari je 1743. u Napuljskom Kraljevstvu dobio status kraljevskog inženjera i plaću od 100 dukata, tu je i umro iako se nezna točno kad, - po nekim 
predpostavkama 1759.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Canevari, Antonio</s>

<s>Umjetnici rokokoa
Neoklasicistički arhitekti
Italijanski arhitekti</s>

