Hutovski grad
<s>Hutovski grad (Hadžibegov grad u Hutovu) je utvrđeni grad iz osmanlijskog perioda na području opštine Neum, Bosna i Hercegovina.</s><s>Vezan za ličnost Mehmed-bega Rizvanbegovića koji je 1802. godine postao prvi i bio jedini kapetan Hutovske kapetanije do 1832. godine.</s><s>To je posljednja osnovana kapetanija u Bosni i Hercegovini.</s><s>Teritorijalno je obuhvatala mjesto Hutovo i okolna sela.</s><s>Nastala je kao rezultat borbi oko vidoške (stolačke) kapetanije u porodici Rizvanbegović.</s>

<s>Lokacija 
Naselje Hutovo se nalazi u blizini krajnjeg sjeverozapadnog dijela Popovog polja, tzv. Donjeg polja, gdje ponire rijeka Trebišnjica.</s><s>Hutovski grad nalazi se na jugozapadnoj strani iznad naselja, podnožju brda “Gradine”, na prevoju  Prešjeci (472 m nadmorske visine) kroz koji prolazi cesta Neum - Stolac.</s>

<s>Historija 
Masivna okrugla kula, kasnije okružena zidinama, postojala je 1714. godine kao derebend kula u stolačkoj kapetaniji.</s><s>Posada od 7-8 derebendžija čuvala je klanac, put i ubirala carinu.</s><s>U periodu od 1795-1802 godine posadom u kuli zapovijedao je Hadž-Mehmed-beg kao aga.</s><s>Dio poreza koji su plaćali nevesinjski Vlasi bio je u njegovim rukama.</s><s>On je pretvorio pomenutu kulu u utvrđenje prije nego što je kapetanija u Hutovu odvojena od vidoške kapetanije, tj. 1802. godine.</s><s>Na dvije kamene ploče, od osam postavljenih na raznim mjestima u gradu, spominju se  1796. i 1806. godina.</s>

<s>Hadži-Mehmed-beg Rizvanbegović, zvan Hadži-beg ili Hadžun, sin je stolačkog kapetana Zulfikar-bega Rizvanbegovića.</s><s>U XVIII vijeku porodica Rizvanbegović je preuzela Vidošku kapetaniju od stolačke porodice Šarić.</s>

<s>Kada je započeo Hercegovački ustanak 1875. godine, osmanska vojska je zaposjela utvrđenje u Hutovu.</s><s>U jednom od napada ustaničkih četa pod vođstvom don Ivana Musića, na grad je bačena vatra i spaljeno je sve što je bilo od drveta.</s><s>Grad je napušten u vrijeme Hercegovačkog ustanka 1875-1878 godine.</s>

<s>Opis dobra 
Grad je u osnovi nepravilan peterougao.</s><s>Dužina grada je oko 70 m, a širina od oko 50 m na istočnom dijelu do 30 m na zapadnom dijelu.</s><s>Grad ima 9 kula.</s><s>Bedemi oko grada su tako planski izgrađeni da je svaki djelić mogao biti branjem vatrenim oružjem iz kula koje su različitih osnova.</s><s>Izvana negdje na polovini visine kula je red konzola iznad kojih su se nalazile puškarnice.</s><s>Ispod krova su slijepe arkade koje završavaju oštrim lukom.</s><s>Iznutra je prostor kula pun malih otvora koji su služili kao puškarnice na svim nivoima.</s><s>Pored toga, ima u zidovima mnogo malih niša kao i mjesta za loženje vatre.</s><s>Sva manja udubljenja su oivičena kamenim tankim pločama, a veći otvori bolje klesanim kamenom.</s><s>Mnoge od puškarnica su imale kamene poklopce tako da su sakrivene sa vanjske strane.</s><s>Dovratnici, i doprozornici od malobrojnih prozora, koji su do danas ostali na kulama su bili od monolitnih kamenih greda.</s>

<s>Sa unutrašnje strane sjeverni, zapadni i južni bedem su bili u donjem dijelu ojačani cijelom dužinom do visine puškarnica.</s><s>Uz  bedem bio je niz prostorija.</s><s>Hodna linija se nalazila iznad njih i do nje se dolazilo prilaznim stepenicama kojih je moralo biti više jer su kule prekidale hodnu liniju</s>

<s>Uz istočni bedem je dograđeno 5 manjih prizemnih prostorija i dvije na sprat.</s><s>Vjerovatno su u tim prostorijama živjeli članovi posade.</s>

<s>Unutar grada je jedan bunar u sjeveroistočnom uglu i jedna cisterna.</s><s>Jedna cisterna se nalazila van zidina.</s><s>Oko južnog i zapadnog zida bio je još početkom XX vijeka vidljiv jarak.</s>

<s>Na raznim mjestima u gradu bile su postavljene kamene ploče visoke od 1-0.5 m, oko 0.50 m široke i 0.25 m debele, na kojima su bila uklesana neka od božjih imena.</s><s>Po narodnom predanju, natpisi na hutovskoj tvrđavi  dokaz su mističnome pravcu Hadžibegovom.</s><s>Žitelji hutovski i dan danas drže da su ti natpisi tilsum (tajanstvene moći) protiv zmija i tvrde da do danas još niko nije vidio zmije u hutovskoj tvrđavi.</s>

<s>Tvrđava je proglašena za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.</s>

<s>Literatura 
 Hamdija Kreševljaković, “Veselin Masleša”, Sarajevo, 1991, 230-237.</s><s>-Kapetanije u Bosni i Hercegovini</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjski linkovi 
 Hadžibeg - kapetan Hutovski
 Očišćen hutovski grad</s>

<s>H
Nacionalni spomenici u Neumu</s>

