Kanshi poezija
<s>Kanshi poezija (漢詩, doslovno značenje je kineska poezija) je poezija pisana u Japanu na kineskom jeziku od razdoblja Nare.</s><s>Svoju popularnost doseže u ranom razdoblju Heian kada je postala literaturno obilježje aristokratskog društva.</s>

<s>POVIJEST KANSHI POEZIJE 
Povijest kanshi poezije datira od razdoblja Nare (710 – 784) kada je Kina bila glavna politička sila Istoka, Japan je, zbog diplomacije i sličnih međunarodnih interesa, usavršavao kineski jezik.</s><s>Tokom tih diplomatskih događanja bilo je bitno poštovati kineski običaj pisanja poezije na kineskom jeziku kao znak dobrodošlice ili zahvalnosti.</s><s>Tako je kanshi poezija dobila svoju kulturnu važnost u Japanu.</s>

<s>Tokom Heian razdoblja (794 – 1185) kanshi poezija doseže svoj vrhunac popularnosti među aristokratskim društvom, posebice muškarcima.</s><s>Zanimanje za kinesku poeziju, pjesnike poput Bo (ili Bai) Juyija (772-846) i usavršavanje stilskih izražajnih sredstava kanshi poezije bila je najcjenjenija literaturna sposobnost tog razdoblja.</s>

<s>Nakon višestoljetnog odsustva kanshi poezije, događa se ponovna popularizacija u razdoblju Meiji (1868 – 1912).</s><s>Slično kao i u Heian razdoblju, predstavljala je stupanj obrazovanosti među akademicima.</s><s>Glavni faktor kanshi poezije u razdoblju Meiji bio je oblik rimovanja 和韻 ( na kineskom jeziku heyun).</s>

<s>ANTOLOGIJE 
Kaifūsō 懐風藻 (751.)</s>

<s>Ryōunshū 凌雲集 (814.)</s>

<s>Bunka Shūreishū 文華秀麗集 (818.)</s>

<s>Keikokushū 経国集 (827.)</s>

<s>Honchō Monzui 本朝文粋 (1058.)</s>

<s>Reference</s>

<s>Japanska književnost
Poezija</s>

