Nekropola sa stećcima Mramorje Grborezi
<s>Nekropola sa stećcima Mramorje Grborezi, nalazi se u općini Livno, Bosna i Hercegovina.</s><s>Na sjednici komisije za očuvanje nacionalnih spomenika održanoj 29. januara do 4. februara 2008. godine, nekropola proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.</s><s>Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo i Tina Wik.</s><s>Nacionalni spomenik čini nekropola sa stećcima i pokretno naslijeđe pronađeno na historijskom području, koje se nalazi u Zemaljskom muzeju Bosne i Hercegovine u Sarajevu.</s>

<s>Lokacija 
Nekropola se nalazi 1,5 km zapadno od sela Grborezi, odnosno 11 km zapadno od Livna, uz rub ceste koja vodi prema Splitu.</s>

<s>Historija 
Od početka XIII. stoljeću područje koje obuhvata Livanjsko, Glamočko i Duvanjsko polje se naziva Tropolje (Tres campi).</s><s>Za vladavine Stjepana II.</s><s>Kotromanića (1314.-1353.) Tropolje, godine 1322, ulazi u sastav bosanske države, nazivajući se od tada Završje ili Zapadne strane.</s>

<s>Sstećci, na livanjskom području većinom su slabije klesarske obrade s mnoštvom amorfnih oblika, rijetko kvalitetno dekorirani, a zbog konfiguracije terena mnogi stećci su utonuli u zemlju.</s>

<s>Lokalitet su istraživali Šefik Bešlagić i Đuro Basler, Smaih Tihić, Mirjana Ljubinković i Jozo Petrović (numizmatički stručnjak Zemaljskog muzeja u Sarajevu, determinirao je pronađen novac).</s><s>Godine 1976, 1977. i 1978. stručna ekipa iz regionalnog Zavoda za zaštitu spomenika kulture iz Mostara izvršila je rekognosciranje terena i evidentirala stećke livanjskog kraja (brojnost, asprostranjenost i umjetnička obrada).</s><s>Tim je predvodio Anđelko Zelenika, koji je dao opis.</s><s>Na temelju analize nalaza može se zaključiti da je sahranjivanje na nekropoli u Grborezima počelo u X. stoljeću i trajalo u kontinuitetu zaključno s XV. stoljećem.</s>

<s>Uvidom na zapuštenom i travom zaraslom lokalitetu 2008. godine evidentirano je 6 amorfnih, dislociranih stećaka,</s>

<s>Opis  
Istraženo je ukupno 265 grobova.</s><s>Po izradi grobovi su bili podijeljeni u tri vrste: proste (jednostavne) jame u zemlji, proste (jednostavne) jame u zemlji s upotrebom drvenih dasaka ili sanduka i grobovi u kamenim okvirima.</s><s>U 73 groba  nađeno je 146 predmeta, ne računajući keramičke ulomke.</s><s>Na osnovi materijala od kojeg su izrađeni, predmeti su podijeljeni na: 
 Metalni nalazi od zlata, srebra, bronze i željeza od kojih su rađene dijademe, naušnice, ogrlice, dugmad, prstenovi, kopče, zaponi (jezičak za pojas), nožići i igle.</s><s>Keramički materijal, 6 posuda i 8 ulomaka, pripada tzv. gradišnom tipu, iz X. – XI. stoljeća.</s><s>Ostaci tekstilne odjeće od vune, svile i brokata nađeni su u 14 grobova.</s><s>Interesantan nalaz odnosi se na ženske kape rađene kao čipka sa svilenim i metalnim nitima, kakve su se, po uzoru na Italiju, u kasnom srednjem vijeku nosile u Bosni.</s><s>Tekstil je datiran od XII. do XV. stoljeća.</s><s>Ostalo: 2 koluta za vreteno (XV. stoljeće), 8 bikoničnih metalnih i 50 bobaka od staklene paste s ogrlica (X. – XII. stoljeća), komadić kože od pojasa ili odjeće, 3 primjerka životinjskih kostiju (običaj ostavljanja hrane pokojniku).</s><s>Novčani nalazi sastoje se od 30 primjeraka iz 21 groba.</s><s>Karakteristično je da su novčići uglavnom italijanski pikoli, kovani pretežno u XIII. do XIV. stoljeća, zatim da uz ove novčiće redovito nema nekih drugih grobnih priloga, kao i to da je većina grobova s dva ili više skeleta, te da imaju stećke na površini.</s>

<s>Literatura 
 Šefik Bešlagić, Sarajevo: “Veselin Masleša“, 1982.</s><s>STEĆCI – KULTURA I UMJETNOST
 Anđelko Zelenika - Stećci livanjskog kraja, Livanjski kraj u povijesti, Split - Livno, 1994., 89-100</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjski linkovi 
 Zvanični sajt komisije za očuvanje nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine</s>

<s>G
G
Nacionalni spomenici u Livnu</s>

