Arheološko nalazište Nadin
<s>Arheološko nalazište Nadin nalazi se u današnjem Nadinu, na putu Zadar - Benkovac, Hrvatska.</s><s>Na lokalitetu se nalaze: liburnsko-rimsko naselje i liburnska i antička nekropola Nekropola podno Nedinuma, značajnog liburnskog i rimskog naselja - arheološki sondiranog i prisutnog u antičkim pisanim izvorima - reprezentativni je uzorak liburnskog kulta mrtvih i kulture Liburna u cjelini.</s><s>Na toj nekropoli, od bronzanog, željeznog i antičkog (rimskog) doba, odražavaju se glavna zbivanja u zajednici Liburna.</s>

<s>Naselje 
Probna istraživanja u naselju počela su 2015. godine.</s><s>Financirali su ih National Geographic Society (2015.) i Rust Family Foundation (2016.) uz saradnju Sveučilišta u Zadru.</s><s>Tokom maja i juna 2019. nastavljena su sistematska arheološka istraživanja pod vodstvom voditeljice Martine Čelhar, arheologinje s Odjela za arheologiju Sveučilišta u Zadru.</s>

<s>Gradina 
Riječ je o liburnskom naselju gradinskog tipa iz željeznog doba.</s><s>S ovom gradinom prostorno su bile povezane i dvije druge obližnje gradine, Vinac i Križova glavica, podignute u bronzanom dobu.</s><s>Površina starog Nadina unutar bedema iznosila je 7,5 hektara, i u predrimsko vrijeme u njemu je moglo živjeti oko 400 stanovnika.</s><s>Gradina se nalazila u zaleđu Iadera (Zadar), u središtu Ravnih kotara, obradivom i plodnom području.</s>

<s>Liburnske kuće nisu imale klasične zidove s dva lica, nego bazu od kamenja, a nadgradnja je bila od drveta, greda, stupova i pruća, na što se stavljala glina, kućni lijep.</s><s>Živjelo se u kućama od organskog materijala, drva i gline.</s><s>Nisu trajale vječno pa su se često gradile.</s><s>I sam bedem je vremenom dograđivan pa je u vrijeme helenizma bio je opasan megalitskim bedemima, po uzoru na grčke gradove, građen od grubo klesanih blokova i onih koji su dosta fino i precizno obrađeni.</s>

<s>Rimski period 
Dolaskom Rimljana naselje nastavlja kontinuitet naseljenosti, kada je postao pravi grad, municipij Nedinum, i jedan od nekoliko najvažnijih gradova rimskog vremena na prostoru sjeverne Dalmacije.</s><s>Stanovnici Nedinuma oslobođeni su plaćanja tributa još od prije Oktavijanova vremena, a upisani su u Klaudijevski tribus.</s><s>U vrijeme namjesnika provincije Publija Kornelija Dolabele utvrđene su granice zajednice.</s>

<s>Nedin je kao municipij s rimskim građanskim pravom funkcionirao tokom I. stoljeća za vrijeme careva Tiberija ili Klaudija, a za vrijeme cara Nerve u funkciji je gradski ordo i municipalna samouprava.</s>

<s>Do sada je na natpisima zabilježeno funkcioniranje šest magistrata u Nedinumu i to u službama aedilis, duovir, a možda i officialis.</s>

<s>Nekolicina je tragova njegovanja carskoga kulta. najraniji natpis postavljen je u čast Božanskog Nerve, nakon 98. godine kada je proglašen božanstvom, natpis posvećen caru Marku Aureliju, caru Karakali kojem se podiže kip s bazom te iz 3. stoljeća natpis s baze kipa cara Valerijana.</s>

<s>Od natpisa se sačuvao i jedan (CIL III 2871) koji govori o gradnji, odnosno podizanju portika kojeg je dao izgraditi izvjesni Tit Turanij, dužine sto koraka i dvadeset širok.</s><s>U natpisu se spominje i svetište koje je posvećeno božici Latri čiji je kult prisutan u Nedinu na mnogim natpisima.</s>

<s>Božica Latra 
Žensko božanstvo koje se izdvaja po broju posveta u Liburniji je zasigurno Latra.</s><s>Julijan Medini u svom radu Latra – dea Neditarum donosi ukupno dvanaest epigrafskih spomenika koji su bili posvećeni toj liburnskoj božici.</s><s>Po rasporedu i broju nađenih natpisa njih šest nađeno je u Nedinumu te se nameće zaključak da je središte Latrina kulta bilo upravo u današnjem Nadinu.</s>

<s>Nekropola 
Aarheološkim iskopavanjem velike liburnske nekropole “na ravnome” ispod liburnsko-rimskog naselja na Gradini u nekoliko navrata 2005., 2009., 2013., 2015. godine, istraženo je oko 850 2. Pružala se u dužini od oko 350 metara.</s><s>Dobiveni su novi, kvalitativno važni podaci za analizu prostornosti liburnske nekropole.</s>

<s>Zbog rimskih i kasnijih intervencija od svih otkrivenih liburnskih grobova ipak je samo mali broj ostao netaknut.</s><s>Stoga se u mnogima nalaze samo ulomci kostura i artefakata.</s><s>Najčešći tip grobne arhitekture je kamena škrinja u koju se polagao pokojnik u zgrčenom položaju.</s><s>Postoje i pokopi bez škrinje, direktno u zemlju; to su jednostavne grobne rake, na različite načine zaštićene kamenjem.</s><s>I u njih su se pokojnici polagali u zgrčenom položaju</s>

<s>Nalazi 
Nadinski kompleks daje sliku o vremenu i naravi temeljnih liburnskiih kulturnih procesa: prvoj stabilizaciji, etničkoj homogenizaciji Liburna, usponu željeznodobnog društva, helenizaciji i na kraju romanizaciji, kojoj su Liburni bili izloženi prije ilirskih plemena u unutrašnjosti ili Dalmata koji su ratovali dva stoljeća u pokušaju da sačuvaju samostalnost.</s>

<s>Na istraženom dijelu liburnske nekropole sahranjivanje je počelo tokom 7. stoljeća što se zaključuje po materijalnim nalazima, koji predstavljaju klasičnu fazu razvoja liburnske kulture.</s><s>Uglavnom su to kod Liburna već poznati tipovi: lučna fibula, pijavičasta fibula (a sanguisuga), fibula s niskim lukom i dugom nogom, različite inačice fibula s tri dugmeta na luku (a tre bottoni), zmijolike fibule s krilcima i rozetama, fibule sa zrnom jantara na luku, različite inačice fibula protocertosa.</s><s>Pronađene su i: višeglave igle, igle s kuglastom glavicom, spiralno-trakaste narukvice.</s>

<s>Većina kulturnih pokretnih ostataka zapravo je pronađena oko liburnskih pokopa, gdje su bili pomiješani s ljudskim i životinjskim kostima.</s><s>Među nalazima prevladava helenistička keramika.</s><s>Najbrojniji su ulomci reljefne keramike, zatim crnopremazane i Gnathia keramike.</s><s>Ostale vrste (obična siva, smeđepremazana, crvenopremazana, crvenofiguralna) slabije su zastupljene.</s><s>Riječ je o bogatom izboru posuđa koje je imalo važnu ulogu u pogrebnom obredu stanovnika liburnskog Nadina: ponajprije kod posluživanja, miješanja i ispijanja pića (vina) te kod konzumiranja hrane.</s><s>Zastupljena je i rimska keramika te, u manjim količinama, tipična liburnska.</s><s>Uokolo i unutar liburnskih grobova pronađeni su brojni elementi liburnskog nakita i nošnje.</s><s>Najintenzivnije sahranjivanje je u 5./4. stoljeću p.n.e. Najčešći nalazi su: prstenje, pojasne kopče, fibule latenskih šema koje su od svih najbrojnije, tipa Baška, inačice fibule tipa Certosa s dugmetom na nozi koja je proširena i na okolna područja (Japodi, Histri, Dolenjska) i druge.</s>

<s>Arheobotanička analiza 
Arheobotanička analiza rađena je na osnovu makrobotaničkih ostataka s keramičkih ulomaka.</s><s>Brojnost nalaza krupnozrnih žitarica (Cerealia) i prisustvo u svim slojevima ukazuje kako su one činile osnovu prehrane.</s><s>Identifikovani su: ječam (Hordeum vulgare) i njegove tri podvrste: dvoredni ječam (Hordeum vulgare var. distichum), četveroredni ječam (Hordeum vulgare var. tetrastichum) i šesterororedni ječam (Hordeum vulgare var. hexastichum).</s><s>Zabilježene su četiri vrste pšenice: jednozrna (Triticum monococcum), dvozrna (Triticum dicoccum), pravi pir (Triticum spelta) i tvrda pšenica (Triticum durum grupa) u dvije varijante – labavog i gustog klasa, proso (Panicum miliaceum) i klipasti muhar (Setaria italica).</s>

<s>Identificirane su i razne drvenaste biljke: vinova loza (Vitis vinifera), maslina (Olea europaea), smokva (Ficus carica), žira (Quercus sp.), trešnja (Prunus avium), trnina (Prunus spinosa) i drijen(Cornus mas) koje svjedoče sakupljačkim aktivnostima van naselja.</s>

<s>Preliminarne analize, rađene na liburnskoj populaciji, pokazuju da kod stanovnika antičkog Nadina nije bila pretjerano zastupljena morska prehrana (riba, školjke), već se ishrana temeljila na različitim žitaricama, grahoricama i namirnicama životinjskog porijekla.</s>

<s>Rimska nekropola  
Rimska nekropola je tipa “uz prometnicu”.</s><s>Na parcelama nije otkriven veći broj rimskih pokopa.</s><s>Unutar parcele 1 sačuvana su tek tri paljevinska pokopa u keramičkim urnama te jedan paljevinski u amfori.</s><s>Rimskom periodu se može pripisati i određeni broj inhumiranih pokojnika u ispruženom položaju.</s><s>Njih odlikuje izostanak grobnih nalaza.</s>

<s>Reference</s>

<s>Liburni
Ilirski arheološki lokaliteti u Hrvatskoj
Rimski gradovi na tlu Hrvatske</s>

