Jacobo Árbenz
<s>Jacobo Árbenz punim imenom Jacobo Arbenz Guzman (Quetzaltenango, 14. septembar 1913.- Ciudad de México, 27. januar 1971.), bio je oficir, političar i 25 predsjednik Gvatemale od 1951. do 1954. koji je svojim ekonomskim i političkim reformama navukao bijes 
konzervativnih krugova među veleposjednicima i armiji kao i Američke vlade, koji su ga nakraju i svrgnuli.</s>

<s>Biografija</s>

<s>Rođen je sin švicarskog farmaceuta koji je emigrirao u Gvatemalu, školovao se na gvatemalskoj vojnoj akademiji.</s><s>Pridružio se grupi ljevičarskih oficira koji su 1944. svrgnuli gvatemalskog diktatora Jorge Ubica.</s><s>Od 1949. radi kao ministar rata u vladi Juana Joséa Arévala.</s><s>U martu 1951. je izabran za predsjednika uz podršku armije i ljevičarskih partija, uključujući i Gvatemalsku komunističku partiju.</s>

<s>Glavni projekt  Arbenzove administracije bila je agrarna reforma jer su većina gvatemalskog stanovnika bili siromašni seljaci bezemljaši.</s><s>To je dovelo do sukoba s najvećim veleposjednikom u zemlji, američkom United Fruit Company, čije je neobrađena zemljišta namjeravao 
konficirati.</s><s>Također je inzistirao da ta kompanija i drugi veleposjednici plaćaju veći porez.</s>

<s>Kako je reforma napredovala, Američka vlada je na inicijativu tadašnjeg 
Državnog sekretara Sjedinjenih Država Johna Fostera Dullesa postajala sve uznemirenija, bojeći se prije svega za dotadašnje investicije u posao sa bananama i kredite koje su američke banke dale gvatemalskoj vladi.</s>

<s>Kako je to bilo doba Hladnog rata Sjedinjene Američke Države je zabrinjavao i sve prisniji odnos između Gvatemale i država Sovjetskog bloka.</s><s>Američki mediji odpočeli su agresivnu kampanju koji su Arbenza oslikavali kao komunističkog simpatizera.</s><s>Jedino što je bilo točno je da je on imao njihovu 
podršku, ali su tvrdnje američke vlade, Centralne obavještajne agencije i velikog dijela američkih medija da je Arbenz imao bliske veze sa sovjetskim blokom kasnije pokazale lažnim.</s><s>CIA se u međuvremenu angažirala na organiziranju kontrarevolucionarnih milicija od disidenata prebjeglih u Honduras i El Salvador, koju je vodio pukovnik Carlos Castillo Armas.</s>

<s>CIA se angažirala i na dezorganizaciji gvatemalske armije i preuveličavanju snaga milicije, pa se armija prestala boriti.</s><s>U strahu za vlastiti život Arbenz je 27. juna 1954. podnio ostavku i otišao iz zemlje.</s><s>Živio je u Meksiku, Švicarskoj i Parizu i tražio azil, koju mu je nuđen u zemljama sovjetskog bloka, ali je on to odbio.</s>

<s>Jacobo se 1957. preselio u Urugvaj, a nakon tog na Kubu, - 1970. se vratio u Meksiko, u kom je konačno dobio azil.</s><s>Godinu dana kasnije se utopio u vlastitoj kadi u Ciudad de Méxicu.</s>

<s>U međuvremenu je u Gvatemali Castillo Armas, koji je ubrzo postao predsjednik, poništio većinu Arbenzovih reformi iz prethodnog dekada i dao velikodušne privilegije stranim investitorima.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Jacobo Arbenz 
Predsjednici Gvatemale
Gvatemalski političari</s>

