Đorđe Cenić
<s>Đorđe Cenić (Beograd, 25. januar/6. februar 1825. – Beč, 24. septembar/7. oktobar 1903) je bio srpski pravnik, političar, profesor Pravnog fakulteta na Velikoj školi, predsednik Državnog saveta, predsednik Ministarskog saveta Kneževine Srbije i više puta ministar pravde.</s>

<s>Biografija 
Đorđe Cenić rođen je 25. januara 1825. godine u Beogradu, od oca Dimitrija Cenića, beogradskog trgovca i majke Ane.</s><s>Osnovnu i srednju školu završio je u Beogradu.</s><s>Nakon završene srednje škole odlazi kao državni pitomac u inistranstvo, gde na univerzitetima u Berlinu, Hajdelbergu i Halu studira pravo.</s>

<s>Posle završenih studija vraća se u Srbiju i postavljen je 1849. godine za profesora Pravnog fakulteta, predmet krivično pravo na Liceju u Beogradu.</s><s>Aprila 1851. godine premešten je u administraciju i bio je stolonačelnik u popečiteljstvu prosvete, pravosuđa i inostranih dela.</s><s>U svojoj dvadesetdevetoj godini krajem 1853. postao je predsednik Okružnog suda u Smederevu, a zatim i predsednik suda za varoš Beograd.</s><s>Bio je sekretar Vrhovnog i Kasacionog suda, a od jula 1858. godine načelnik popečiteljstva pravosuđa.</s><s>Član Apelacionog suda postao je u februaru 1860. godine, a u martu iste godine postaje predsednik Apelacionog suda, stavši na tom mestu do kraja oktobra 1860. godine.</s>

<s>U nekoliko navrata bio je ministar pravde, prvi put 1861. godine u vladi Filipa Hristića, drugi put je postao ministar pravde i predsednik vlade posle ubistva Kneza Mihaila 1868. godine, treći put Cenić je bio ministar pravde 1873. godine u vladi Jovana Marinovića.</s><s>Kao ministar Cenić je ulagao napore da uredi kaznene zavode u Srbiji i da izdržavanje kazne prilagodi savremenim engleskim svatanjima.</s><s>Podigao je kazneni zavod u Požarevcu.</s><s>Njegovom zaslugom ukinuta je u Srbiji 1873. telesna kazna (batinanje).</s><s>Bio je glavni nosilac krivično-pravne misli u Srbiji devetnaestog veka.</s>

<s>Pored svoje osnovne dužnosti Đorđe Cenić obavljao je vrlo malo javnih i društvenih dužnosti.</s><s>Sa Stevčom Mihailovićem i Radivojem Milojkovićem, bio je tutor maloletnom Knezu Milanu sve do njegovog punoletstva 10. avgusta 1872. godine.</s><s>Đorđe Cenić postaje predsenik Državnog saveta 1875. godine i na tom mestu ostaje narednih deset godina.</s><s>Na tom položaju Cenić je bio saradnik kneza Mihaila pri izradi zakona kojima se srpska država postepeno modernizovala, ne vodeći računa o Turskom ustavu.</s><s>Po svojoj molbi odlazi u penziju 1885. godine.</s>

<s>Od njegovih pisanih dela najvažnije je Objašnjenje kaznitelnog zakona za Knjaževstvo Srbiju iz 1866.</s><s>Smatra se da je ovim delom udaren temelj srpskoj teoriji krivičnog prava i ono je dugo služilo kao osnova za praksu krivičnog pravosuđa u Srbiji.</s>

<s>Bio je strog ali pravedan, vredan i tačan što je zahtevao i od svojih zaposlenih, bez samohvalisanja, predan službi i otadžbini.</s><s>Zbog svojih zasluga i vrlina dobitnik je najviših državnih odlikovanja: Takovski krst I reda sa lentama, Kraljevski orden Belog Orla I reda sa lentama, Orden Miloša Velikog I reda sa lentama.</s>

<s>Pravnom fakultetu Velike škole poklonio je svoju pravničku biblioteku sa oko 300 stručnih dela</s>

<s>Preminuo je 24. septembra 1903. godine u Beču, u hotelu Tegetthoff'', gde je odlazio radi lečenja.</s>

<s>Odlikovanja 
 Takovski krst I reda sa lentama
 Kraljevski orden Belog orla I reda sa lentama
 Orden Miloša Velikog I reda sa lentama</s>

<s>Bibliografija</s>

<s>Cenić Đ., Klevetniku, Podunavka : dodatakъ kъ Srbskimъ novinama, No.</s><s>14 (3. aprila 1843). str. 57.</s><s>Cenić Đ., Izvestіє o dělanю Društva srbske slovesnosti u 1851. godini, Glasnikъ Družtva srbske slovesnosti, God. 4, sv. 4 (1852). str. 266–275.</s><s>Cenić Đ., Obяsneně Kaznitelnogъ zakonika za Knяžestvo Srbію, U Beogradu : u Državnoй štamparіi, 1866.</s><s>Cenić Đ., Nil Popov kao nazovi istorik srpski, Beograd, 1881.</s><s>Cenić Đ., , Beograd : Državna štamparija, 1872.</s><s>Cenić Đ., Je li prekoračena suma određena budžetom za penzioniranje činovnika za 1874 god.?, Beograd : Državna štamparija, 1876.</s><s>Cenić Đ., Mogu li penzionari biti pravozastupnici?, Beograd : Državna štamparija, 1881 (Beograd : Državna štamparija).</s>

<s>Vidi još 
 Vlada Đorđa Cenića
 Spisak predsednika vlada Srbije
 Spisak ministara pravde Srbije</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>Tekst dr Janka Tahovića univ. prof. Pravni fakultet Beograd u Enciklopediji Jugoslavije JLZ Zagreb 1982, tom 2. str. 637</s>

<s>Spoljašnje veze 
 Biografija na sajtu SANU
 Branič, 1903. godina, Čitulja, Đorđe D. Cenić. str. 389-382.</s><s>Pristupljeno 1.12.2015.</s><s>Branič, 1903. godina, slika Đorđe D. CenićPristupljeno 1.12.2015.</s><s>Prosvetni glasnik, god.</s><s>XXIV, oktobar 1903, broj 10, Pokloni, 1.10. 1903.</s><s>Pristupljeno 1.12.2015.</s>

<s>Srpski ministri
Srpski pravnici
Srpski profesori
Predsednici Vlade Kneževine Srbije
Članovi Društva srpske slovesnosti
Članovi Srpskog učenog društva
Počasni članovi SANU</s>

