Proizvodnja električne energije
<s>Proizvodnja električne energije koristi električnu potencijalnu energiju koja nastaje odvajanjem elektrona iz elektronskih omotača atoma.</s><s>Odvajanje se može postići elektromehaničkim energetskim pretvaranjem (elektromagnetska indukcija), termoelektričnim (termoelektrični efekat), termojonskom, fotoelektričnim pretvaranjem (fotoelektrični učinak ili fotoefekt kao na primer kod fotonaponske ćelije), direktnim pretvaranjem hemijske u električnu energiju u gorivnom članku, magnetohidrodinamičkim generatorom.</s><s>Jedna je od bitnih karakteristika električne energije je da se ona ne može uskladištiti, nego se mora proizvoditi onda kada je potrebna.</s><s>Zbog toga se elektrane i celi elektroenergetski sistem izgrađuju tako da mogu trenutno zadovoljiti potražnju za električnom energijom.</s>

<s>Izvori električne struje u svakodnevnom životu dakle mogu biti:
 mehanički, i to električni generatori jednosmerne i nazmenične struje u kojima se mehanički rad pretvara u električnu energiju,
 hemijski, i to galvanski članci i akumulatori koji proizvode električnu energiju na račun hemijskih procesa koji se u njima zbivaju,
 solarne ćelije koje energiju svetlosti pretvaraju u električnu energiju,
 termoelementi u kojima se toplotna energija pretvara u električnu (termoelektricitet).</s>

<s>Generisanje elektriciteta</s>

<s>U atomu je pozitivno naelektrisanje jednako negativnom (broj protona jednak je broju elektrona), pa se naelektrisanje međusobno neutrališe.</s><s>Tek kada se u telu odvoji deo elektrona od atoma, dolaze do izražaja privlačne sile koje nastoje da vrate elektrone na njihovo mesto.</s><s>Zbog delovanja tih sila dolazi do kretanja naelektrisanih čestica, odnosno električne struje.</s><s>Odvajanje elektrona od pripadajućih atomskih jezgara čini osnov proizvodnje električne energije.</s><s>Odvajanje se može postići elektromehanički, termoelektrički, fotoelektrički, te direktnim pretvaranjem hemijske u električnu energiju gorivnom ćelijom.</s>

<s>Za proizvodnju velike količine električne energije služe električni generatori.</s>

<s>Načini proizvodnje</s>

<s>Za dobijanje električne energije postoje dva glavna načina: 
 direktnim pretvaranjem energije Sunca (elektromagnetnih talasa) u električnu energiju, što se postiže solarnim ćelijama;
 pretvaranjem mehaničke energije u električnu, što se izvodi u elektranama.</s>

<s>Pogon elektrana može biti različit u zavisnosti od izvora mehaničke energije koja se koristi za proizvodnju električne energije:</s>

<s>korišćenjem mehaničke energije tekućih voda - hidroelektrane;
 korišćenjem mehaničke energije stajaćih voda tj. plime i oseke - elektrane na plimu i oseku
 korišćenjem energije vetra - vetrenjače ili vetrogeneratori;
 korišenjem mehaničke energije vodene pare pomoću parnih turbina.</s>

<s>Kod elektrana sa parnim turbinama postoji višestruki proces pretvaranja energije.</s><s>Najpre se neka energija pretvara u toplotnu, zatim se ona pretvara u mehaničku (pri čemu se od vode dobija vodena para na povišenom pritisku), a zatim se uz pomoć turbina mehanička energija vodene pare pretvara u električnu.</s><s>Razlikujemo dva osnovna tipa elektrana sa parnim turbinama:</s>

<s>nuklearne elektrane, kod kojih se toplotna energija oslobađa procesom kontrolisane fisije, tj. lančane reakcije u nuklearnom gorivu
 termoelektrane kod kojih se toplotna energija stvara sagorevanjem nekog energenta.</s>

<s>Energenti koji se koriste za sagorevanje u termoelektranama mogu biti različiti, uključujući: gas, neki naftni derivat (dizel ili mazut), ugalj, biomase, te različiti organski i neorganski otpad.</s><s>Sve izvore energije koji se koriste za dobijanje električne energije možemo podeliti na:
 obnovljive izvore energije,
 neobnovljive izvore energije.</s>

<s>U obnovljive izvore energije spadaju energije Sunca, plime i oseke, tekućih voda i vetra, a u neobnovljive energija unutar atomskog jezgra, kao i fosilna goriva (ugalj, nafta, gas).</s><s>Globalna tendencija je da se proizvodnja električne energije sve više prebacuje na obnovljive izvore energije iz ekoloških razloga.</s>

<s>Svetska produkcija</s>

<s>Ukupna bruto proizvodnja električne energije u svetu je bila 25.082 TWh 2016. godine.</s><s>Izvori struje su bili ugalj i treset 38,3%, prirodni gas 23,1%, hidroenergija 16,6%, nuklearna energija 10,4%, nafta 3,7%, solarna/vetar/geotermalna/plimska/drugo 5,6%, biomasa i otpad 2,3%.</s>

<s>Istorijski rezultati proizvodnje električne energije</s>

<s>Proizvodnja po zemljama</s>

<s>Sjedinjene države su dugo bile najveći proizvođač i potrošač električne energije, sa globalnim udelom od bar 25% u 2005. godini, čemu su sledile Kina, Japan, Rusija, i Indija.</s><s>U januaru 2010, ukupna proizvodnja električne energije za dva najveća proizvođača bila je sledeća: SAD: 3.992 milijardi kWh (3.992 TWh); Kina: 3.715 milijardi kWh (3.715 TWh).</s>

<s>Spisak zemalja sa izvorima električne energije 2008. godine</s>

<s>Izvor podataka o vrednostima (proizvedene električne energije) je IEA/OECD.</s><s>Navedene zemlje su prvih 20 po broju stanovnika ili prvih 20 po BDP (PPP) i Saudijska Arabija na osnovu CIA svetske činjenične knjige iz 2009. godine.</s>

<s>Solarna PV* je solarna fotonaponska energija
Bio drugo* = 198 TWh (biomasa) + 69 TWh (otpad) + 4TWh (drugo)</s>

<s>Reference</s>

<s>Vidi još 
 Električni generator
 Obnovljiva energija</s>

<s>Elektroenergetika</s>

