Alergijska bolest
<s>Alergijska bolest je hronično zapaljenjsko stanja uzrokovano imunim mehanizmima, nastalo kao posledica senzibilizacije na različite spoljne agense - alergene.</s><s>Alergijske bolesti se klinički manifestuju kao rinitis, astma, konjuktivitis, urtikarija, gastrointestinalna alergija, atopijski ekcem, alergijski kontaktni dermatitis i ponekad kao anafilaksija koja ugrožava život bolesnia.</s>

<s>Osnovni pojmovi 
Alergija 
Reakcija preosetljivosti koja je pokrenuta specifičnim imunim mehanizmima naziva se alergija.</s><s>Može biti posredovana antitelima ili ćelijama.</s><s>Najčešća antitelima uključenim u alergijski proces su ona iz IgE klase.</s><s>Alergeni 
Alergenom se oznalavaju svi antigeni koji uzrokuju alergijsku reakciju.</s><s>Alergijska reakcija</s>

<s>Alergijska reakcija je patološki proces koji može nastati u organizmu čoveka ili životinje samo u slučaju da postoji antigen koji je identifikovan i kontakt antigena sa tkivom koji rezultuje oštećenjem tkiva.</s><s>Alergiska reakcija se ne manifestuje nakon prvog kontakta sa antigenom, već tek nakon svakog narednog.</s><s>Alergijskom reakcijom može se smatrati samo ona reakcija pri kojoj se: 
 identifikuje antigen. 
 utvrđuje uzročna veza između kontakta sa tim antigenom i pojave oštećenja u organizmu. 
 otkriva kojim je imunološkim mehanizmom oštećenje uzrokovano.</s><s>Alergijska bolest
Alergijska bolest je bolest imunog sistema, ili hronično zapaljenjsko stanje, uzrokovano imunim mehanizmima, nastalo kao posledica senzibilizacije na različite spoljne agense - alergene.</s>

<s>Patofiziologija 
Alergijska bolest predstavlja neuobičajen i neprimeren odgovor imunog sistema organizma na raznovrsne antigene sa kojima je organizam došao u dodir.</s><s>Antigen je bilo koja supstanca koju organizam prepoznaje kao „stranu”, a samim tim i potencijalno štetnu, i protiv nje stvara antitela, kao neku vrstu odbrambenog mehanizma koji nam omogućava zaštitu od svega što organizam smatra opasnim.</s>

<s>Prema tome alergeni su antigeni koji izazivaju alergijske bolesti, koje nastaju nakon dodira alergena i organizma, i u kojima se organizam brani proizvodnjom zaštitnih antitela, imunoglobulina, koji su specifični za svaki alergen (zato je i svaka alergijska bolest specifična).</s>

<s>Reakcija između alergena i specifičnog antitela naziva se alergijskom reakcijom.</s><s>Ona u zavisno o vrsti tkiva u kojem se odvija alergijska reakcija,oslobađaa mnogobrojne i raznovrsne materije (histamin, proteaza, heparin, faktor aktivacije trombocita, itd), koje potom oštećuju i/ili razaraju tkivo i odgovorne su za nastanak simptoma alergijskih bolesti.</s>

<s>Vreme potrebno da se razvije preosetljivost na antigen, odnosno da organizam stvori antitela i da se alergijska bolest manifestuje, naziva se period senzibilizacija, i može različito da treaje.</s>

<s>Alergijske bolesti</s>

<s>Alergijski rinitis</s>

<s>Alergijski rinitis je simptomatski poremećaj nosne sluzokože koji se karakteriše zapaljenskom reakcija nastalom nakon kontakta sa alergenima iz okoline.</s><s>On se može javiti tokom cele godine (nesezonski alergijski rinitis), ili je kod nekih osoba izraženiji tokom određenih perioda u godini (sezonski alergijski rinitis ili polenska kijavica).</s>

<s>Sezonski alergijski rinitis može uzrokovati polen korova, trava ili stabalo, dok kućna prašina, perje, plesni, dlake životinja i neki lekovi (npr nesteroidni antiinflamatorni lek) mogu izazvati nesezonski alergijski rinitis.</s>

<s>Iznenadne promene temperature, fizički napor, duvanski dim ili zagađenost vazduha mogu pogoršati simptome alergijskog rinitisa.</s>

<s>Prema podacima Svetske zdravstvene organizacije 10 do 25% stanovništva na globalnom nivou boluje od nekog oblika alergijskog rinitisa.</s>

<s>Alergijski konjuktivitis</s>

<s>Alergijski konjuktivitis je oboljenje oka koje se češće javlja kod osoba koje imaju neku od alergijskih bolesti.</s><s>Simptomi se javljaju vezano za sezonu alergena (npr. polen trave), mada alergiju mogu uzrokovati i eke supstance kao što su kozmetika, parfemi, lekovi, proteinske naslage na kontaktnim sočivima i slično.</s>

<s>Bolest obično zahvata oba oka i najčešće je praćena natečenim kapcima i crvenilom vežnjače.</s>

<s>Alergijski rinokonjunktivitis</s>

<s>Alergijski rinokonjunktivitis je jedna od najčešćih hronična bolest disajnih puteva koja pokazuje trajni porast prevalencije, što je u poslednjoj deceniji u 21. veka postala globalna pojava.</s>

<s>Bolest se pored nosnih simptoma, vodenasta sekreciju, svrab i kijanje, karakteriše i simptomima zapaljenjskih promena na vežnjači oka.</s>

<s>Polinoza</s>

<s>Polinoza ili polenoza, nazivana i polenska groznica ili polenska kijavica i polenska groznica su ranije dosta korišćeni pojmovi za sindrom koji karakteriše sezonski alergijski rinitis, sinuzitis, konjuktivitis, a kod nekih bolesnika udružena je i sa bronhijalnom astmom.</s>

<s>Astma</s>

<s>Astma je često hronično upalno oboljenje disajnih puteva koje karakterišu različiti i ponavljajući simtpomi, reverzibilna opstrukcija protoka vazduha i bronhospazam.</s><s>U uobičajene simptome spadaju teško disanje, kašalj, stezanje u grudima.</s>

<s>Smatra se da astmu izaziva kombinacija genetskih i faktora sredine.</s><s>Dijagnoza se obično zasniva na obrascu simptoma, odgovoru na terapiju i spirometriji.</s><s>Klinički se klasifikuje na osnovu učestalosti simptoma, forsiranog ekspiratornog volumena u jednoj sekundi (FEV1) i najvišeg nivoa ekspiratornog protoka.</s><s>Astma se takođe može klasifikovati kao atopijska (urođena) ili neatopijska (stečena), gde se atopija odnosi na predispoziciju prema razvoju reakcija hiperosetljivosti tipa 1.</s>

<s>Lečenje aktutnih simptoma se obično sprovodi inhaliranjem kratkodelujućih beta-2 agonista (kao što je salbutamol) i uzimanjem oralnih kortikosteroida.</s><s>Kod veoma teških slučajeva potrebni su intravenski kortikosteroidi, magnezijum sulfat i hospitalizacija.</s><s>Simtomi se mogu sprečiti izbegavanjem pokretača, kao što su alergeni i iritanti, kao i upotrebom inhalacionih kortikosteroida.</s><s>Dugodelujući beta agonisti (LABA) ili leukotrinenski antagonisti mogu se koristiti zajedno sa inhalacionim kortikosteroidima ako se simptomi astme ne mogu kontrolisati.</s><s>Prevalencija astme se znatno povećala od 1970-ih godina.</s><s>Od 2011. godine, 235 – 300 miliona osoba širom sveta boluje, od čega je preminulo oko 250.000 ljudi.</s>

<s>Atopijski ekcem</s>

<s>Atopijski ekcem je upala kože kod dece i mlađih osoba sa atopijskom konstitucijom, posredovana sa IgE antitelima, kod kojih osnovu za bolest predstavlja genetska predispozicija za osetljivost ciljnog organa.</s>

<s>Ranije korišćen naziv atopijski ekcem ili sindrom dermatitisa danas je zamenjen terminom ekcem.</s>

<s>Alergijska urtikarija 
Alergijska urtikarija je zapaljenjska reakcija izazvana imunološkim mehanizmima, obično je IgE antitelima, mada može biti vezana i uz stvaranje imunih kompleksa.</s>

<s>Alergijska kontaktna urtikarija 
Alergijska kontaktna urtikarija onaj je oblik alergijske bolesti koji se razvija lokalno na mestu kontakta sa alergenom, a izazvana je IgE antitelima. (npr alergija na rukama kos osoba alergičnih na lateks koje nose gumene rukavice, ili urtike na nogama atopičara, senzibilisanih na polen trava nakon šetnje po livadi).</s>

<s>Alergija na hranu</s>

<s>Alergija na hranu je bolest koja nastaje alergenima iz hrane, pod uslovm da su imunološki mehanizmi dokazani.</s><s>Ako su u reakciju uključena IgE antitela, tada je odgovarajući naziv, IgE posredovana alergija na hranu.</s>

<s>Alergija na lekove</s>

<s>Alergija na lekove je ona vrsta reakcija kada su imunološki mehanizmi dokazani, da je posredovana antitelima ili ćelijama.</s><s>Reakcija može biti neposredna (rana) ili odložena (kasna), što upućuje i na verovatni imunološki mehanizam, to jest posredovana IgE antitelima ili ćelijama.</s>

<s>Alergija na ubode ili ugrize insekata</s>

<s>Alergija na ubod ili ugriz insekata je pojava preosetljivosti na otrov i pljuvačku insekata posredovana imunološkim mehanizmima.</s><s>Kada su u reakciju preosetljivosti uključena IgE antitela, tada se naglašava da se radi o IgE posredovanoj alergiji na otrov ili pljuvačku insekata.</s>

<s>Anafilaksa</s>

<s>Anafilaksa, čiji naziv potiče od grčkih reči ανα - ana, protiv, a φυλαξις - philaksis, zaštita. je teška alergijska reakcija koja ima brz početak nastanka i razvoja i može da uzrokuje anafilaktični šok sa mogućim smrtnim ishodom.</s><s>Ako je anafilaktična reakcija bila posredovana IgE antitelima, ona se označava kao IgE posredovana alergijska anafilaksija.</s>

<s>U svetu oko 0.05-2% ljudi ima anafilaksu u nekom trenutku života.</s><s>Ovaj procenat se neprestano povećava u 21. veku.</s>

<s>Anafilaksa obično ima niz simptoma, uključujući svrab, osip, oticanje grla, i nizak krvni pritisak.</s><s>Najčešći uzroci nastanka ove bolesti su ujed insekta, hrana i lekovi.</s>

<s>Anafilaksa nastaje zbog oslobađanja proteina medijatora iz određenih vrsta belih krvnih zrnaca.</s><s>Proteini medijatori su supstance koje mogu da izazovu alergijsku reakciju ili da je pogoršaju.</s><s>Njihovo oslobađanje može biti izazvano reakcijom imunskog sistema ili nekim drugim uzrokom koji se ne odnosi na imuni sistem.</s><s>Anafilaksa se dijagnostikuje na osnovu simptoma i znakova.</s><s>Primarni tretman je injekcija epinefrina, koja se ponekad kombinuje sa drugim lekovima.</s>

<s>Klinička slika</s>

<s>U alergijskim bolestima alergijska reakvija može izazvati opšte simptome koji su manje više slićni za sve alergijske bolesti i specifične, koji su karakteristični samo za određenu alergijsku bolest.</s>

<s>Opšti simptomi 
Alergijska reakcija može izazvati različite opšte simptome od kojih su najznačajniji: 
Alergijski rinitis - kijavica
Upala ždrela
Pražena crvenilom, otokom i rebanjem u grlu 
Plućni sistem 
Na plućima dominiraju simptomi alergijskog kašalj, teškog disanja (dispneja), fijeuci i šumovi na plućima, bronhospazam 
Probavne smetnje 
Bolovi i grčevi u stomaku, mučnina, povraćanje, prolivi, pečenje na anusu, česte upale hemoroida.</s><s>Kožne tegobe 
Na koži se najčešće javlja osipi, urtikarija i otok.</s><s>Urinarne tegobe 
Učestalo mokrenje i pečenje u polnom organu 
Kardiovaskularni sistem 
Glavobolje, malaksalost, umor, slabost, bledilo, ubrzani puls, nesvestica.</s>

<s>Specifični simptomi 
Specifični simptomi opisani su kod svake pojedinačne alergijske bolesti, i zato nisu posebno prikazani.</s>

<s>Dijagnoza 
Dijagnostikovanje alergijskih bolesti zasniva se na osnovu anamneze, fizičkog pregleda i laboratorijskih testova.</s>

<s>Anamneza 
Subjektivni iskaz bolesnika (odnosno roditelja ako je reč o detetu) i jasna i pravilno postavljena ciljana pitanja iskusnog lekara imaju veliku ulogu u otkrivanju uzroka alergije, jer se na osnovu iskaza bolesnika (roditelja deteta) bira grupa alergena i načini na koji će se sprovesti dijagnostičko ispitivanje alergija.</s>

<s>Laboratorijskih testovi</s>

<s>Kožni testovi 
Ovo su najbrži, najjednostavniji i najisplativiji načini testiranja na alergene.</s><s>Međutim on često pokazuje lažno negativne rezltate.</s><s>U praksi se koristi više testova:
 test ubodom lancetom, 
 test unošenjem alergena u kožu (intradermalni test), 
 test grebenjem,
 test kontaktnim načinom.</s><s>Ako je bolesnik alergičan na unetu materiju, javlja se kožna reakcija u vidu crvenila i svraba sve do prave urtikarije.</s><s>Reakcija je vidljiva nakon 15-30 minuta, i najčešće potvrđuje alergiju na unetu supstancu.</s>

<s>Provokacijski test 
Izvodi se isključivo u zdravstvenim ustanovama sa posebnim alergološkim odeljenjima.</s><s>Tokom testa kod bolesnika se izaziva alergijska reakcija blažeg oblika direktnom primenom alergena na sluzokožu nosa, očiju, bronhija ili želuca.</s>

<s>Kako posledice kod testirane osobe mogu biti vrlo ozbiljne (jaka alergijska reakcija sa mogućom anafilaksom) kod izvođenja ovog testa treba biti izuzetno oprezan.</s><s>Ovi testovi imaju naročiti značaj u dokazivanju alergije na lekove.</s>

<s>Krvni testovi 
Krvni testovi mogu pomoći pri određivanju da li su simptomi bolesti povezani s alergijom i koji je alergen odgovoran.</s><s>Uzorak krvi može sadržati mnoštvo eozinofila, vrste krvnih ćelija koje se u povećanom broju nalaze kod mnogih alergijskih reakcija.</s>

<s>Za konačnu dijagnozu alergije nužno je određivanje koncentracije imunoglobulina E (IgE) u krvi.</s><s>Testom RIST utvrđuje se celokupna količina IgE, a testom RAST određuje se specifični IgE za pojedine alergene, što se izražava u mernim jedinicama IU/ml, i razredima (1-4 ili 1-6).</s><s>Određivanje ukupnih IgE antitela u krvi (RIST)
Ova metoda zasniva se na činjenici da se količina IgE antitela u serumu zdravih osoba menja tokom života i da može biti povećana kod alergijskih, parazitskih i zloćudnih bolesti.</s><s>Određivanje specifičnih IgE antitela u krvi (RAST)
Ovaj test omogućava utvrđivanje količine specifičnih IgE antitela, koja se stvaraju u telu bolesnika na pojedinačne alergene (inhalatorne ili nutritivne).</s><s>Tumačenje rezultata specifičnih IgE.</s>

<s>Povećan broj eozinofilnih leukocita (eozinofilija) karakterističan je za hroničnu alergijsku upalnu reakciju, pa se zato često određuje njihov broj u brisu nosne sluzokože (alergijska kijavica), ispljuvka (astma) ili u perifernoj krvi.</s>

<s>Terapije alergijskih bolesti u istraživanjima 
Istraživači neprestano rade na razvoju alergen-specifične imunoterapije i drugih pouzdanijih oblika lečenja poput vakcina za alergiju.</s><s>Do sada su istraživanja usmerena na sledeće:
Terapija peptidima 
Ova terapija zasnovana je na T limfocitnom epitopnu za alergene, koja nudi nadu da u ovoj oblasti ima pomaka, mada njihovi klinički rezultati tek treba da se dokažu kod svih oblika alergijske bolesti.</s><s>Terapija humanizovanim monoklonalnim anti-IgE antitelima
Za ova antitela je utvrđeno da mogu biti efikasna u lečenju astme, i alergije na hranu.</s><s>Anti-IgE tretmana može ponuditi terapeutske mogućnosti i za lečenje osoba sa višestrukim oblicima osetljivosti.</s>

<s>Anti-citokinska terapija 
Ova terapija se istražuje za lečenje astme.</s>

<s>Anti-interleukin-5 terapija
Ona može da smanji zapaljenje, ali nije uspela da poboljša bronhijalnu hiperreakciju.</s>

<s>Blokatori faktora nekroze tumora alfa (TNF-α) 
Primena blokatora nekroze tumora pokazala je rezultate u istraživanjima, ali je potrebno dodatno raditi na specifičnim blokatore zapaljenskog procesa.</s>

<s>Prevencija 
Prevencija koja se prvenstveno zasniva na izbegavanju kontakta sa alergenomje najbolji je način lečenja alergijskih bolesti.</s><s>U slučaju alergije na prehrambene namirnice nužno je izbegavati unos određene namirnice, čak iu najmanjim količinama.</s><s>Kod alergija na polen potrebno je izbegavati duži boravak na otvorenom, posebno u vreme cvetanja biljaka.</s><s>Boravak na otvorenom potrebno je uskladiti s polenskim kalendarima koji su karakteristični za svako podneblje i za svaku biljnu vrstu.</s><s>Nakon boravka na otvorenom dobro je oprati kosu i otuširati se kako bi se sprečio unos polena u prostor u kojem se boravi, te istresti i razračiti odeću koja je nošena napolju.</s><s>U šetnju i na duži boravak u prirodi najbolje je otići dan nakon kiše, kad je koncentracija polena u vazduhu najmanja.</s><s>Prilikom košenja trave ili rada na otvorenom poželjno je koristiti zaštitnu masku.</s><s>Kod alergije na prašinu ili grinje nužno je ukloniti iz prostora u kojem se boravi što je moguće više tekstilnih predmeta (zavese, tepisi, tapiserije, plišane igračke, itd.), a oželjno je nabaviti antialergijske dušeke, ćebad i jastuke.</s><s>Prostorije treba redovno čistiti vlažnom krpom, provetravati, održavati nisku vlažnost i ne zagrevati ih iznad 22 °C.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Literatura</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Simptomi alergija
 Alergijske reakcije 
 Dijagnostika, lečenje i prevencija alergijskih bolesti</s>

<s>Dermatologija
Imunologija</s>

