Zauške
<s>Zauške ili epidemični parotitis () je akutna virusna sistemska infekcija koju karakteriše otok pljuvačnih (najčešće zaušnih ili parotidnih), žlezda.</s><s>Zapaljenje ili parotitis je najčešća mani­festacija bolesti, a osim njega javljaju se i serozni meningitis, orhitis (zapaljenje testisa), encefalitis i dr.</s>

<s>Epidemiologija 
Čovek je jedini prirodni domaćin ove infekcije.</s><s>Epidemiología ove bolesti značajno je promenjena uvođenjem obavezne vakcine, pa se epidemije izazvane virus mumpsa skoro i ne javljaju, a godišnje se evidentira veoma mali broj slučajeva obolevanja.</s>

<s>Etiologija 
Izazivač oboljenja je virus mumpsa, koji pripada porodici Paramyxovirusa (RNK virus).</s><s>Mumps je veoma kontagiozna bolest čija inkubacija traje 18-21 dan.</s><s>Do infekcije dolazi kada virus dospe na sluzokožu disajnih puteva.</s>

<s>Kod nevakcinisane, ili procentualno nedovoljno vakcinisane populaciji najviše obolevaju deca uzrasta od 5 do 9 godina.</s><s>Oboljenje se javlja u hladnijim mesecima, od ja­nuara do maja.</s>

<s>Infekcija se prenosi kapljilnim putem sa obolele osobe.</s><s>Bolest je zarazna od 5-7 dana pre pojave simptoma pa sve do 9 dana nakon pojave prvih simptoma bolesti.</s>

<s>Izazivač bolesti — virus mumpsa</s>

<s>Mumps je paramiksovirus, koji prema morfologiji nukleokapside, genskoj organizaciji i biološkim svojstvima proteina, pripada porodici Paramyxoviridae.</s><s>Virusi ove porodice izolovani su kod velikog broja vrsta što ukazuje na veliku gensku raznolikost.</s><s>Ovi široko rasprostranjeni patogeni su među najčešćim uzročnicima infekcija disajnih puteva i odgovorni su za visok broj obolelihl i smrtnost u svetu.</s><s>Ovoj grupi virusa pripadaju:
 respiratorni sincicijski virus, 
 virus ospica, 
 virusi parainfluence, 
 metapneumovirus,
 dva novootkrivena emergentna virusa, Hedra i Nipah virus.</s><s>Genom virusa čini jednolančana, nesegmentirana RNA negativnog polariteta (-RNA), dužine lanca od 15.834 nukleotida.</s><s>Virus je građen od lipoproteinskog omotača s ugrađenim glikoproteinima: hemaglutinin-neuraminidazom (HN), fuzijskim (F) proteinom i malim hidrofobnim proteinom (SH, od eng. small hydrophobic).</s><s>S unutarašnje strane omotača nalazi se matriks protein (M).</s><s>Unutar omotača nalazi se helikalni nukleokapsid (virusna RNA vezana uz nukleoprotein (NP)) uz koju su vezani virusni fosfoprotein (P) i veliki protein (L, od eng. large).</s><s>Protein L ima funkciju virusne RNA-zavisne RNA-polimeraze.</s>

<s>Za biologiju RNA virusa ključan je njihov veliki potencijal za neprekidno prilagođavanje i evoluciju.</s><s>Zbog prirodno velike sposobnosti uvođenja mutacija koju ima enzim RNA-zavisna RNA-polimeraza i velike populacije virusnih čestica RNA virusi pokazuju visok nivo genetske raznolikosti.</s><s>Mutacije značajno mogu uticati na biološka svojstva virusa i dovesti do pojave novih virusa.</s>

<s>Klinička slika 
Tipična klinička slika bolest, koja sejavlja se skoro kod svih bolesnika, počinje posle kraćeg prodromalnog perioda, u toku koga se javljaju umereno povišena temperatura, malaksalost, glavobolja i gubitak apetita.</s><s>Mala deca od tegoba navode bol u uhu.</s>

<s>Potom se kod bolesnika razvija karakterističan jednostrani otok parotidne žlezde (mada mogu biti zahvaćene i druge pljuvačne žiezde), koji je elastičan, nejasno ograničen, lako bolno osetljiv.</s><s>Otok pomera usnu školjku napred i zaklanja ugao mandibule, a 2-3 dana kasnije pojavljuje se otok i sa druge strane lica.</s><s>Otok koji traje oko 3 dana, potom se smanjuje, što je praćeno padom telesne temperature, kao i prestankom ostalih simptoma.</s>

<s>Nakon 7 dana od pojave polesti svi simptomi i znaci se povlače.</s>

<s>Komplikacije 
Serozni meningitis
Serozni meningitis je druga po uče­stalosti manifestacija mumps infekcije, ali može biti i jedina njena manifestacija (kod približno 15% bolesnika), ili se javlja zajedno sa parotitisom (kod približno 50% bolesnika).</s><s>Bolest počinje simptomima i znacima meningitisa, kao što su povišena temperatura, glavobolja, muka, povraćanje, uz ukočen vrat i pozitivne meningealne znake.</s><s>Kod bolesnika sa parotititsom, meningealna simptomatologija se obično javlja oko 5. dana od početka bolesti.</s><s>Nalaz u cerebrospinalnoj. tečnosti (CST) odgovara virusnom, seroznom meningitisu.</s><s>Posle 7-10 dana simptomi i znaci meningitisa se povlače.</s><s>Komplikacije u toku ovoga meningitisa su retke.</s><s>Orhitis
Orhitis se javlja kod 20-40 % muškaraca posle puberteta, dok je kod dečaka izuzetno redak.</s><s>Nastaje zbog replikacije mumps virusa u seminifernim tubulima a praćen je limfocitnom infiltracijom i edemom.</s><s>Obično nastaje 7 dana posle parotitisa, mada, kao i meningitis, može nastati i kasnije, ili može biti jedina manifestacija mumps infekcije.</s><s>Klinički se manifestu je izraženim otokom testisa i crvenilom kože skrotuma, uz jake bolove, Što je praćeno i povišenom temperaturom, mukom i glavoboljom (Febris testicularis).</s><s>Bol i otok se povlače posle 7 dana.</s><s>Kao posledica mumps infekcije može nas­tati sterlitiet kod muškaraca, mada se to retko dešava, čak i kod bilateralnih (obostranih) orhitisa.</s><s>Encefalitis
Encefalitis u toku mumps infekcije je retka, ali veoma teška manifestacija bolesti.</s><s>Može nastati u isto vreme kada parotitis, ili 1 do 2 nedelje kas­nije (klasični postinfektivni encefalitis).</s><s>Kliničke manifestacije bolesti su povišena temperatura, glavobolja i povraćanje, na šta se nadovezuju poremećaj svesti, generalizovane konvulzije, fokalni neurološki ispadi i dr. Oporavak od encefalitisa obično je kompletan, mada su moguće i sekvele, kao što su epilepsija, hidrocefalus i psihomotorna retardacija.</s><s>Ostalo
Druge manifestacije mumps infekcije su zna­čajno ređe.</s><s>Mogu nastati gluvoća, pankreatitis, tireoiditis, nefritis, artritis, mastitis, miokarditis, hepatitis i trombocitopeniia.</s>

<s>Dijagnoza 
Dijagnoza bolesti se najčešće postavlja na osnovu tipičnog kliničkog nalaza.</s><s>Međutim zbog drugih manifestacija bolesti, naročito ako nisu praćene parotitisom, postavljanje dijagnoze zahteva laboratorijsku potvrdu.</s><s>Fizikalni pregled
Pažljivim pregledom treba raz­likovati parotitis od limfedenitisa vrata.</s><s>Virusologija
Virus mumpsa se može dokazati serološkim metodama (najčešće ELISA testom), kojima se otkriva prisustvo antitela u IgM klasi, a posle 3-4 nedelje i IgG antitela.</s><s>Ovi testovi se mogu raditi i u likvoru i tako dokazati etiologija meningitisa i encefalitisa.</s><s>Laboratorijske analize
Amilaze pokazuju povišene vrednosti u krvi i mokraći (kod parotitisa i pankreatitisa).</s>

<s>Diferencijalna dijagnoza 
Diferencijalno dijagnostički treba uzeti u obzir parotitise druge virusne etiologije kao što su influenca A, parainfluenca, koksaki virusi i virus limfocitarnog horiorneningitisa.</s>

<s>Dolaze takođe u obzir i bakterijske infekcije, kao što je Staphylococcus aureus kod bolesnika sa šećernom bolešću ili kod starih osoba sa slabijom higijenom usne duplje.</s>

<s>Od neinfektivnih uzročnika, treba posumnjati a tumore pljuvačnih žlezda, opstrukciju njihovih izvodnih kanala kamencima, sarkoidozu, Šegrenov sindrom i dr.</s>

<s>Terapija 
Lečenje zauški je simptomatsko, imajući u vidu da se radi o virusnoj infekciji, i sastoji se od mera koje će olakšati tegobe bolesnika i omogućiti adekvatnu nadoknadu tečnosti i ishranu bogatu proteinima i vitaminima.</s>

<s>Kod bolesnika sa orhitisom preporučuju se ležanje, hladni oblozi, i analgetici, a kod naročito izraženog otoka testisa mogu se dati i glikokortikoidi.</s>

<s>Kod meningitisa (infekcije mozga), neophodno je bolničko lečenje uz primenu simptomatskih mera, kao kod drugih virusnih infekcija.</s>

<s>Primeniuje se i živa atenuirana vakcina, najčešće u kombinaciji sa vakcinom protliv morbila i rubele (MMR vakcina).</s>

<s>Vakcinacija 
Vakcina Priorix (MMR vakcina koja se primenjuje i u Srbiji) je trovalaentna vakcina namenjena za primenu kod dece uzrasta 9 meseci i starije, adolescenata i odraslih osoba u cilju zaštite od oboljenja uzrokovanih virusima malih boginja, crvenke (rubeole) i zauški.</s>

<s>Nakon primene vakcine Priorix, imuni sistem (prirodni odbrambeni sistem organizma) će stvarati antitela koja će zaštititi vakcinisanu osobu od infekcije virusima malih boginja, crvenke (rubeole) i zauški.</s><s>Sadržaj vakcine Priorix
 Glavni sastojak — Aktivne supstance: živi, atenuirani (oslabljeni) virusi malih boginja, crvenke i zauški (morbila, rubele i parotitisa).</s><s>Ostali sastojci vakcine — Prašak: aminokiseline; laktoza, bezvodna; manitol; sorbitol.</s><s>Rastvarač: voda za injekcij
Iako vakcina Priorix sadrži žive viruse, oni su oslabljeni tako da kod zdravih osoba ne mogu uzrokovati male boginje, crvenku ili zauške.</s>

<s>Vakcina Priorix se ne sme primeniti kod žena koje su u drugom stanju.</s>

<s>Vidi još 
 Vakcinacija
 Vakcinacija putnika u međunarodnom saobraćaju</s>

<s>Izvori</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Imunizacija vašeg deteta vodič za roditelje  - www.unicef.rs
 Immunization, Vaccines and Biologicals — Mumps   — www.who.int</s>

<s>Infektivne bolesti
Virusne bolesti
Pedijatrija</s>

