Aleksa Jovanović
<s>Aleksa S. Jovanović (Ćuprija, 19. avgust 1846. – Beograd, 6. maj 1920) je bio sudija i predsednik vlade Srbije od 1900 do 1901. godine.</s>

<s>Biografija 
Nižu gimnaziju završio je u Negotinu, a višu gimnaziju i Pravni fakultet u Beogradu.</s><s>Službovao kao sudski činovnik u Kragujevcu, Kraljevu i u Ministarstvu pravde i beogradskom sudu.</s><s>Jovanović se rano opredelio za sudijsko zanimanje i prošao sve lestvice – od opštinskih sudova do najviših državnih.</s><s>U periodu 1874-1878. bio je sudija u Smederevu i Kruševcu, a u periodu 1878–1884. predsednik sudova u Nišu i Beogradu.</s><s>Član je Kasacionog suda 1884–1890. i ponovo 1894–1899. godine.</s><s>U međuvremenu, 1890–1894. godine, načelnik je Ministarstva pravde.</s><s>Predsednik Apelacionog suda postaje 1. juna 1899. godine.</s><s>Bio je jedan od najboljih sudija svoga vremena, kako po znanju, tako i po savesnosti i nepristrasnosti (Živojin Perić).</s>

<s>Politikom se pomalo bavio kao poslanik (1880–1881) i član senata (1901. i 1903).</s><s>U visoku politiku je ušao neočekivano, u jednoj od tada čestih političkih kriza.</s><s>Kada je kralj Aleksandar Obrenović objavio svoju nameru da se oženi Dragom Mašin, tadašnja vlada, na čelu sa Vladanom Đorđevićem, podnela je ostavku.</s><s>Kralj je tražio njenu zamenu, ali nijedan od viđenijih političara nije želeo da, prihvatajući mesto premijera, podrži taj nepopularan potez.</s><s>Na kraju je Aleksa Jovanović prihvatio ponudu i 12. jula 1900. godine formirao tzv. svadbeno ministarstvo.</s><s>On sam je, pored mesta predsednika vlade, držao i ministarstvo spoljnih poslova (do 5. februara 1901), a zatim ministarstvo pravde do pada vlade 20. marta 1901. godine.</s><s>Najvažniji potezi Jovanovićeve vlade bili su pomilovanje osuđenika povodom Ivanjdanskog atentata na kralja Milana, među kojima i Nikola Pašić i Kosta Taušanović, zatim popravljanje odnosa sa Rusijom i zabrana povratka kralja Milana u Srbiju, a zbog njegovog prtivljenja ženidbi.</s>

<s>Jovanović je bio i produktivan pisac dela uglavnom iz oblasti istorije srpskog prava.</s><s>Neki od njegovih samostalnih radova su: Istorijski razvitak srpske zadruge (1896), Izborno pravo ženskinja u Kraljevini Srbiji (1898), Prinosci za istoriju srpskog prava (1900) i Ministarstvo Alekse Jovanovića (1906).</s>

<s>Vidi još 
 Prva vlada Alekse Jovanovića
 Druga vlada Alekse Jovanovića
 Spisak predsednika vlada Srbije
 Spisak ministara inostranih poslova Srbije</s>

<s>Srpski ministri
Srpski političari
Srpski pravnici
Srpski istoričari
Predsednici Vlade Kraljevine Srbije
Biografije, Ćuprija</s>

