Konrad Mazovski
<s>Konrad Mazovski (poljski: Konrad I mazowiecki) (?, oko 1188. - ?, 31. august 1247.) bio je član mazovijske grane Dinastije Pjastovića koji je vladao Poljskom kao Seniorski vojvoda Poljske u dva navrata 1229. - 1232. i 1241. - 1243.</s>

<s>Biografija</s>

<s>Konrad je rođen kao najmlađi sin vojvode Kazimira Pravednog i Helene kćeri Konrada II.</s>

<s>Kad mu je otac umro 1194., i on i njegov stariji brat Lešek Bijeli bili su maloljetni, pa je umjesto njih vladala majka kao regent.</s><s>Samostalno je počeo vladati sjevernim dijelom nasljeđene očeve domene 
Mazovijskim vojvodstvom tek kad je 1202. umro Mješko Stari, koji se dotad uspio nametnuti kao njegov (i bratov) regent.</s>

<s>Prvu polovicu Konradove vladavine obilježila je borba sa sjevernim mazovskim susjedima paganskim- Prusima, protiv kojih je između 1222.- 1223. poduzeo nekoliko neuspješnih vojnih kampanja.</s>

<s>Pored tog što se bavio pograničnim problemima, Konrad je u to vrijeme vjerno služio svog brata Lešeka Bijelog koji je postao Seniorski vojvoda Poljske.</s><s>Pratio ga je u nekoliko njegovih kampanja na Galičko-Volinjsko Kneževinu, i u pobjedničkoj bitci 1205. kod Zawichosta u kojoj je ubijen njen knez - Roman Veliki.</s>

<s>Kako mu nikako nije uspjevalo osigurati granicu - 1226. uz pomoć Henrika Bradatog - 1226. udružio sa Teutonskim viteškim redom, da mu oni pomognu proširiti vlast nad Prusima.</s><s>Istovremeno su Teutonski vitezi uspjeli od pape i cara Svetog rimskog carstva Fridrika II, dobiti povelju da je ono što osvoje - njihova domena.</s><s>To se kasnije pokazalo kao dvosjekli mač, jer su na taj način Nijemci stekli kontrolu nad Šleskom i Pomeranijom, što mu današnji Poljaci jako zamjeraju.</s>

<s>Budućnost ambicioznog Konrada postala je neizvjesna nakon što su Lešek Bijeli i Vladislav Tankonogi 1217. sklopili pakt o međusobnom nasljeđivanju u Velikopoljskom i 
Seniorskom vojvodstvu Krakov, što je značilo da Konrad nikad neće moći stupiti na krakovski tron.</s>

<s>Situacija se promjenila kad mu je 1227. ubijen brat Lešek Bijeli.</s><s>Konrad se odmah uputio u Krakov, i zatražio da mu se preda tron, ali nije dobio podršku malopoljskog plemstva da mu se da regentstvo nad Lešekovim maloljetnim sinom Boleslavom i njegovom udovicom Grzimislavom.</s><s>Krakovske vojvode i kler odlučili su da na tron Seniorskog vojvode Poljske postave Vladislava Tankonogog, kao regenta maloljetnog Boleslava.</s>

<s>Uporni Konrad je zbog tog napao domenu Vladislava Tankonogog Velikopoljsku, nadajući se da će tako poljuljati njegov položaj u Krakovu.</s><s>Zabrinuto plemstvo je radi tog 1228. postavilo za vladara Henrika Bradatog, koji je uspio dva puta potući Konrada i natjerati da se povuče iz Malopoljske.</s>

<s>U međuvremenu su šanse Henrika Bradatog da zadrži tron porasle, kada mu je Vladislav III.</s><s>Tankonogi oporukom dao vlastitu domenu - Velikopoljsku.</s><s>Ali je i uporni Konrad i nadalje na sve moguće načine želio postati Seniorski vojvoda Poljske, pa je 1229. oteo Henrikovog maloljetnog sina i zatvorio ga u płockovom zamku.</s><s>Oslobodio ga je tek na molbe njegove majke Hedvige, koja se nije libila doći do Konrada, ali uz uvjet da se Henrik I. Bradati - zakune, da se u njegovu korist odriče krakovskog trona.</s><s>Tako je Konrad između 1229. - 1232. bio Seniorski vojvoda.</s><s>Henrik I. Bradati je zatražio (i dobio) odrješenje grijeha za obećanje dato pod prisilom od pape Grgura IX., pa je odmah nakon toga napao konradovu Mazoviju.</s><s>Zauzvrat mu je Konrad te iste godine preoteo Sieradz, Łęczycu i Sandomierz.</s>

<s>Henrik I. Bradati je ubrzo povratio izgubljene teritorije, pa je poraženi Konrad 1232. sklopio mir i odrekao se pretenzija na 
Krakovski tron.</s><s>To obećanje nije dugo održao, jer je 1238. kad je Henrik Bradati umro, smatrao da to više ne vrijedi i ponovno zatražio taj položaj.</s><s>Ponovno je odbijen a vlast je preuzeo Henrik II.</s><s>Pobožni.</s><s>Konrad se čak izmirio sa njim, oženivši njegova dva sina sa svojim kćerima, ali je nakon Bitke kod Legnice 1241. u kojoj je Henrik Pobožni poginuo zauzeo Krakov i svrgnuo njegovog sina Boleslawa II Rogatku i ponovno zasjeo na tron.</s>

<s>Iz Krakova ga je istjerao novi Seniorski vojvoda Boleslav V Stidljivi sa kojim se Konrad nastavio uzaludno boriti sve do svoje smrti 1247.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Konrad I (książę mazowiecki 1194-1247; książę krakowski 1241-1243)</s>

<s>Pjastovići
Poljski vladari</s>

