Alessandro Del Piero
<s>Alessandro Del Piero italijanski je nogometaš.</s><s>Rođen je 9. novembra 1974. u malom mjestu Coneglianu, blizu Trevisa.</s><s>Dugi niz godina bio je kapiten najtrofejnijeg italijanskog tima, Juventusa.</s>

<s>Njegovo nogometno znanje visoko je cijenjeno u nogometnim krugovima.</s><s>Brazilska legenda Pele svrstao ga je među 100 najboljih živih igrača svijeta.</s><s>Također je izabran među 100 najboljih igrača Evrope u prošlom stoljeću.</s><s>Godine 2000. bio je najplaćeniji igrač svijeta prema visini plaće, bonusa i prihoda od reklama.</s>

<s>Osim nagrada za umijeće na terenu, osvojio je nekoliko nagrada za ponašanje na terenu i van njega.</s><s>Dobio je tri "džentlmenske" nagrade, kao i Zlatno stopalo (nagradu za najboljeg igrača svijeta iznad 30 godina), što pokazuje njegovu veličinu u svijetu sporta.</s>

<s>Osim u vrhu napada, sposoban je igrati između te pozicije i sredine terena, kao podrška isturenim suigračima.</s><s>Sa svojih 173 centimetra postao je sinonim za golove sa pozicija oko šesnaesterca, naročito sa lijevog ugla odakle je često su svojoj karijeri postizao fenomenalne golove u dalji ugao golmana.</s><s>Ta zona je poznata kao i 'Del Piero zona'.</s>

<s>Najbolji je strijelac Juventusa u historiji, a prvi je i po broju nastupa za Juventus.</s><s>6. aprila 2008. oborio je dugo važeći rekord legendarnog štopera bianconera, Gaetana Sciree, od 552 nastupa.</s><s>Šesti je strijelac Lige prvaka u njenoj historiji.</s>

<s>Djetinjstvo 
Počeo je trenirati s 8 godina u timu San Vendemmiano, a 5 godina kasnije preselio se u Padovu.</s><s>Od samog djetinjstva bio je navijač Juventusa.</s>

<s>Odrastao je igrajući se svoja tri prijatelja: Nelsom, Pierpaolom i Giovanni-Paolom.</s><s>Sva četvorica su sanjali da postanu nogometaši, ali je samo on uspio to i ostvariti.</s><s>Njegov brat Stefano također je bio talentiran, ali mu je povreda okončala karijeru dok je igrao za Sampdoriu.</s><s>Ipak, njihova porodica živjela je siromašno i Del Piero se u budućnosti vidio kao vozač kamiona koji će teško sastavljati kraj s krajem.</s>

<s>Dok je igrao u svom prvom klubu, on je obično bio golman.</s><s>Njegova majka nije se slagala da igra neku drugu poziciju jer nije željela da se možda povrijedi, ali ju je stariji sin ipak uspio nagovoriti da Alessandra prebace u napad.</s><s>Tu su ga kasnije zapazili skauti Padove i sa 13 godina prelazi u omladinski pogon tog kluba.</s>

<s>Godine 1991. odigrao je prvu utakmicu za klub iz Serie B. Naredne sezone zabilježio je 10 nastupa i prvi put bio strijelac.</s>

<s>Karijera</s>

<s>Klubovi</s>

<s>Početak 
Prve nogometne korake napravio je u maloj župi Saccon, gdje je obično trenirao noću zahvaljujući svom ocu, koji je osigurao rasvjetu na lokalnom stadionu.</s><s>Zatim je nastavio igrat u najvećem timu iz svog rodnog grada San Vendemijanu gdje je odmah pokazao svoj raskošni talenat.</s><s>Njegova majka je inače željela da joj sin bude golman jer nije željela da se povrijedi, ali ju je stariji sin Stefano nagovorio da počne igrati u napadu.</s><s>Lokalni svećenik, koji je inače bio i predsjednik kluba, je razgovarao sa ljudima iz Padove.</s>

<s>1993. prelazi u Juventus, gdje je ostao do 2012.</s><s>Debitirao je protiv Foggie 12. septembra iste godine, u narednoj utakmici je postigao prvijenac protiv Reggiane, a onda kad je prvi put krenuo od početka, i het-trik protiv Parme.</s><s>Juventus je u toj sezoni osvojio prvi scudetto nakon 8 godina suše.</s><s>Poslije je isti trofej osvojio još 8 puta (1995, 1997, 1998, 2002, 2003, 2005, 2006, 2012), Ligu prvaka, Interkontinentalni kup i UEFA Superkup 1996. godine.</s><s>U sezoni 1994/95 i Coppa Italiju a četiri puta i (1995, 1997, 2002 i 2003) Superkup Italije.</s><s>Izgubio je i četiri finala Lige prvaka (1995, 1997, 1998, 2003).</s><s>Najbolja sezona što se tiče efikasnosti bila mu je 1997/98, kad je u Seriji A 21 put uspio zatresti mrežu, a sa 10 golova u najelitnijem takmičenju Starog kontinenta bio je prvi strijelac.</s>

<s>Ipak u sezoni kasnije je imao pregršt problema.</s><s>Optužen je za uzimanja dopinga (na kraju je proglašen nevinim u tom slučaju) a zatim je u oktobru u prvenstvenoj utakmici sa Udineseom zaradio veoma ozbiljnu povredu lijevog koljena koja ga je čitavu sezonu udaljila sa terena.</s><s>Bez njega, klub se mučio i završio tek na 6. poziciji.</s><s>Njegov nadimak je Pinturicchio, koji mu je u šali dao Gianni Agnelli kad je poredio njega i Roberta Baggia s jednim svojim prijateljem Pinturicchiom iz Perugie, koji je bio student i njegovog profesora Perugina.</s><s>Zaradio je i nadimak Il Fenomeno Vero, što bi u prevodu značilo Istiniti fenomen.</s>

<s>Jedna od njegovih najboljih igračkih osobina je polivalentnost, sposobnost igranja na više pozicija a on je to prezentovao igranjem na više napadačkih pozicija u svojoj karijeri.</s><s>Dok je počeo kao klasični špic, vremenom je prerastao u neku vrstu polu – špica, igrača koji razigrava kolege u napadu ispred sebe i sve to zahvaljujući svojoj sjajnoj tehnici i pregledu igre.</s><s>Iz bilo koje pozicije oko šesnaesterca je mnogo puta pokazao sposobnost postizanja golova.</s><s>U vrijeme dok je Marcello Lippi bio trener Juventusa, bio je ubojit u trokut – napadu sa Gianlucom Viallijem i Fabrizijom Ravanellijem.</s><s>Poslije toga je sjajno surađivao u istom formatu sa Zinedinom Zidanom i Fillipom Inzaghijem.</s><s>Zajedno sa Pavelom Nedvedom i Davidom Trézéguetom od 2001. godine nastavio je probijati protivničke odbrane.</s>

<s>On je trenutno igrač sa najviše nastupa za Juventus svih vremena, a 17. oktobra 2010. pretekao je Bonipertija i postao najbolji strijelac svih vremena u Seriji A za Juventus.</s>

<s>Međunarodna karijera 
Uprkos velikim partijama u klubu, u italijanskoj reprezentaciji bio je neka vrsta razočarenja iako je trenutno četvrti strijelac Azzura svih vremena.</s><s>Prvi turnir za reprezentaciju odigrao je na Euru 96 u Engleskoj, ali je imao samo jedan nastup, i to kad je počeo od početka protiv Rusije, ali tada je zamijenjen na poluvremenu.</s><s>S miljenikom navijača, Robertom Baggiom, borio se za mjesto u ekipi na SP 1998. u Francuskoj dok je kuburio i s povredom zadobijenom u finalu Lige prvaka protiv Real Madrida.</s><s>Također je imao 2 velike šanse u finalu Evropskog prvenstva 2000. protiv Francuske.</s>

<s>Na međunarodnu scenu vratio se 2002.</s><s>Protiv Mađarske je u kvalifikacijama zabio presudni gol za odlazak u Koreju i Japan, a na samom prvenstvu je bio strijelac protiv Meksika.</s><s>Taj gol je reprezentaciju odveo u osminu finala gdje su ispali od domaćina Južne Koreje.</s><s>Nakon Eura 2004 u Portugalu, Lippija je u Juventusu zamijenio Fabio Capello koji ga je redovno ostavljao na klupia a na teren slao Zlatana Ibrahimovića, pojačanje iz Ajaxa Ipak je uspio pokazati kakav je igrač i postići 14 golova.</s>

<s>Svjetsko Prvenstvo u Njemačkoj je počeo na klupi ulazeći na dva meča grupne faze u igru.</s><s>Prvi put je počeo protiv Australije u osmini finala (1-0).</s><s>4. jula, kada je igrano polufinale sa domaćinom, ušao je sa klupe na kraju regularnog dijela i u produžetku sjajno pogodio za 2-0. Odmah je zatim sviran kraj.</s><s>U izvođenju penala u finalu sa Francuskom (1-1 nakon regularnog dijela), šutirao je u seriji i bio siguran.</s><s>Poslije utakmice, priznao je da mu je osvajanje Svjetskog prvenstva bio dječački san.</s><s>Broj deset, koji je obično nosio na dresu u reprezentaciji, 2006. godine je dao Francescu Tottiju i zamjenio ga sedmicom.</s><s>I nakon odlaska Rominog kapitena iz reprezentacije, nije želio vratiti stari broj rekavši da je zadovoljan sadašnjim.</s>

<s>Pozvan je i za EURO 2008 u Austriji i Švicarskoj gdje je zabilježio nastupe u dva meča (protiv Holandije i Rumunije) grupne faze.</s><s>U četvrt – finalu Italija je eliminirana od Španije na penale (4-2) dok je on ušao u drugom produžetku.</s><s>Trebao je šutirati peti penal ali sve je bilo završeno do tog trenutka.</s>

<s>Sezona 2005/06.</s><s>Stručnjaci su se slagali da se Alessandro vratio u staru formu u sezoni 2005/06 kada je u svim natjecanjima 20 puta bio strijelac.</s><s>Definitvno gol koji će najviše upamtiti je bio onaj protiv velikog rivala Internazionalaa kada je iz slobodnjaka u samom finišu meča zabio za 1-2. I u toj sezoni je uspio biti strijelac dosta puta uprkos činjenici da Capello nije mjenjao tretman prema njemu.</s><s>U istoj sezoni je izjednačio rekord Jose Altafinia od šest golova poslije ulaženja u igru sa klupe.</s><s>U martu 2006. je izjavio da bi rado otišao ako bi mu neki klub van Italije ponudio stalno mjesto u prvoj postavi tima.</s><s>10. januara iste godine je postao najbolji strijelac kluba svih vremena kada je u kupu Italije u meču protiv Fiorentine zabio tri gola, ukupno svojih 185.</s><s>Prethodno je rekord držala legenda Juventusa Giampiero Bobiperti.</s><s>Bio je poslijednji strijelac za Juventus u toj sezoni.</s>

<s>Zbog Calciopoli skandala, klub je izbačen u Seriju B. On je izjavio da će ostati kapiten tima i u Seriji B: "Porodica Agnelli je zaslužila ovo kao i navijači i nova uprava.“</s>

<s>Sezone 2006/07. i 2007/08.</s><s>Del Pierov prvi službeni nastup poslije Mundijala u Njemačkoj je bio u Coppa Italiji protiv Cesene, 23. augusta, kada je ušao sa klupe i nakon devet minuta donio prolazak svom timu.</s><s>Opet je ušao sa klupe u narednom meču, također u Coppa Italiji, i postigao dva gola i tako donio produžetke pa penale u kojima je Napoli ipak bili bolji (5-4).</s><s>U sezoni u Seriji B je bio najbolji strijelac lige a tim je uprkos minusu od 9 bodova završio na prvoj poziciji.</s>

<s>Nakon svađe sa upravom, Didier Deschamps je napustio Juventus na čije mjesto dolazi Claudio Ranieri.</s><s>Alessandro ipak ima malih poteškoća na početku sezone (posebno kada promašuje penal protiv Rome) ali ipak pokazuje kakav je igrač i sa 21. golom postaje Cappaconiera lige.</s><s>Do zadnjeg kola se borio sa klupskim kolegom Davidom Trezeguetom (20) i Marcom Borrielom iz Genoe (19).</s><s>Postao je tek drugi Italijan u historiji koji je bio najbolji strijelac dvije različite lige uzastopno.</s><s>Prije njega je to uradio Paolo Rossi 1982. godine (također prvo Seria B pa Seria A).</s>

<s>Privatni život 
Del Piero je oženjen Soniom Amoruso sa kojom je bio u vezi od 1999. godine a par se vjenčao 2005.</s><s>U julu 2007. su obznanili da čekaju bebu koja je na svijet došla 22. oktobra 2007. godine.</s><s>Dobila je ime Tobias a rođena je u 00:20 u Sant'Anna bolnici u Torinu.</s>

<s>Koristio je novac u promovisanju borbe protiv raka pa je za to dobio nagradu od Associazione Italiana per la Ricerca sul Cancro (Italijanske asocijacije za otkrivanje raka) nagradu 'Vjera u ozdravljenje' tokom novembra 2006.</s>

<s>Iste godine je nosio baklju na ZOI u Torinu.</s><s>Zajedno sa Marcom Materazzijem je poslije osvajanja Mundijala izašao na binu tokom koncerta Rolling Stonesa u Milanu gdje su bili gromoglasno pozdravljeni.</s><s>Voli dosta čitati ali nema omiljen književni žanr; čita sve od trilera pa do stare Italijanske književnosti, kao i dobro ukompanovanih novela.</s>

<s>Ima brata Stefana, koji je devet godina stariji od njega i koji je sam bio fudbaler, ali je sada bratov menadžer.</s><s>Njegova majka Bruna i otac Gino, električar, su bili bitan dio Alessandrovog života.</s><s>Sretno je oženjen Soniom sa kojom ima dva sina Tobiasa i Sashu te kćerku Doroti.</s>

<s>Poseban je ljubitelj grupa U2, Foo Fighters i Oasis kao i Noela Gallaghera, sa kojim je lični prijatelj.</s><s>Također voli vrhunska filmska ostvarenja.</s><s>Al Pacino, Jack Nicholson i Robert De Niro su mu omiljeni glumci.</s>

<s>Njegov stil oblačenja se razlikuje.</s><s>Voli nositi laganu, sportsku odjeću idealnu za putovanja ili za igranje golfa – njegove velike ljubavi poslije fudbala, ali mu nije ni stran klasični, elegantni imidž.</s><s>Omiljena modna linija mu je Cashus.</s>

<s>Voli se rekrearirati uz mnogo sportova.</s><s>Osim fudbala, ljubitelj je i NBA-a, tenisa i već pomenutog golfa.</s><s>Dobar je prijatelj sa Steveom Nashom, kanadskim NBA igračem, koji je izjavio da ga smatra jednim od boljih fudbalera svijeta.</s>

<s>Učinak po sezonama</s>

<s>Zadnja izmjena: 12.05.2012. godine</s>

<s>Priznanja</s>

<s>Juventus 
 Serie A
 Prvak(7): 1995, 1997, 1998, 2002, 2003, 2005, 2006, 2012
 Vice - prvak (4): 1994, 1996, 2000, 2001
 Oduzeto calciopoli: 2005, 2006
 Kup Italije 
 Prvak(1): 1995
 Vice - prvak (2): 2002, 2004
 Superkup Italije
 Prvak(4): 1995, 1997, 2002, 2003 
 Vice - prvak (2): 1998, 2005
 Serie B : 2007</s>

<s>UEFA Liga Prvaka
 Prvak(1): 1996
 Vice - Prvak (3):1997, 1998, 2003
 UEFA Superkup : 1996
 Interkontinentalni kup 1996</s>

<s>UEFA Intertoto kup 1999
 Torneo di Viareggio 1994
 Kup UEFA (vice - prvak): 1995</s>

<s>Reprezentacija 
 Svjetsko Prvenstvo: 2006
 
 Evropsko prvenstvo (vice - prvak): 2000
   
 UEFA U-21 Europsko Prventstvo: 1994 UEFA U-21 Europsko Prventstvo, 1996</s>

<s>Lične nagrade 
 FIFA 100 (u konkurenciji 125 najboljih živućih igrača, ušao među 100)</s>

<s>100 najvećih igrača u 20. stoljeću - (World Soccer Magazine)</s>

<s>Najbolji strijelac kluba u historiji</s>

<s>Igrač s najviše nastupa za klub</s>

<s>Serie A: Najbolji strijelac (2008)</s>

<s>Serie B: Najbolji strijelac (2007)</s>

<s>UEFA Liga prvaka: Najbolji strijelac (1997, 1998)</s>

<s>Kup Italije: Najbolji strijelac (2006)</s>

<s>Italijanski igrač godine (1998)</s>

<s>Zlatno stopalo (za najboljeg igrača na svijetu iznad 30. godine) (2007)</s>

<s>Najtalentiraniji igrač Europe (Bravo Award) (1996)</s>

<s>4. strijelac reprezentacije svih vremena \ 5. po broju nastupa
 
 '''Najbolji igrač finala Interkontinentalnog Kupa (1996)</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjski linkovi</s>

<s>Službena stranica</s>

<s>Italijanski fudbaleri
Fudbaleri ili nogometaši Juventusa
Svjetski prvaci u fudbalu
Biografije, Padova</s>

