Rimski miljokazi
<s>Rimski miljokazi (milliarum ili lapis) su kameni stubci kojim su bile obilježene sve važnije rimske ceste.</s><s>Stubac je oblog presjeka, promjera do 40 cm, a visine uglavnom do 1,50 m. Postavljani su u razmacima od 1000 dvostrukih koraka (mille passus), koji čine jednu rimsku milju (1 r. milja = 1,481 km).</s><s>Po miljokazima se određivala udaljenost između dva mjesta na cesti, udaljenost od glavnoga grada provincije ili od Rima, u kojem se nalazio nulti miljokaz.</s>

<s>Domaće stanovništvo ovo kamenje obično naziva mramor, a ponekad i biljeg.</s>

<s>Miljokazi su najautentičniji dokaz za postojanje neke rimske ceste, pogotovo ako su pronađeni in situ.</s><s>Osim toga oni su i važni izvori za proučavanje istorijskih i ekonomskih problema, posebno topografije, iako za istorijat određene ceste ne moraju imati većeg značaja.</s><s>Dobar broj miljokaza nema natpisa (anepigrafski), bilo da je natpis stradao, ili ga možda nije ni bilo.</s>

<s>Najstarije epigrafsko svjedočanstvo o gradnji rimskih cesta u Dalmaciji je miljokaz u dolini Trešanice kod Konjica (Han Vitek), sa natpisom Divo Avgusto.</s><s>Tuda je prolazila cesta Narona-Nevesinjsko polje-Borci-Konjic-Sarajevsko polje čija je izgradnja počela za života cara Avgusta Oktavijana.</s><s>U Nevesinjskom polju pronađen je 21 miljokaz.</s><s>Najbolje očuvani i danas se nalaze u selima Donja Bijenja (Maksima Tračanina), Udrežnja (cara Filipa) i Luke (dva miljokaza).</s>

<s>Sve važnije ceste, koje bismo danas nazvali cestama l reda, bile su obilježene miljokazima.</s><s>Najveći broj miljokaza iz našeg područja poznat je sa magistralnih cesta Salona-Servitium (Bosanska Gradiška) i Salona-Argentaria (Srebrenica), kojima se milijacija računala od Salone, dok se na cestama Petrovačko polje-dolina Sane i Trilj-Narona milijacija brojala od Burnuma kod Knina.</s><s>Posljednji pronađeni miljokaz na Koridoru 10 označava 22. milju, što je udaljenost mjesta nalaska od Niša, rimskog Naissusa.</s>

<s>U unutrašnjosti provincije Dalmacije najbolje obrađeni i najimpozantniji su miljokazi sa ceste Drvar-Petrovačko polje - dolina Sane, koji su bili postavljeni u vrijeme cara Klaudija, i to g 47/48. n. e. Svi miljokazi s ove ceste izrađeni su u isto vrijeme, od istoga kamena (bračkog?) i u istoj radionici, što se ne može reći i za miljokaze sa ostalih cesta.</s><s>U unutrašnjosti zemlje, u predjelima koji gravitiraju panonskoj niziji, sačuvao vrlo mali broj miljokaza.</s><s>Smatra se da je razlog nedostatak građevinskog kamena, uništavanje i korištenje u druge svrhe, zatrpavanje u aluvijalnim nanosima riječnih korita, a možda ih jednostavno nije ni bilo?</s>

<s>Ceste su bile pod nadzorom službi za održavanje koje su se brinule o stanju cesta i da se saobraćaj odvija besprijekorno.</s><s>Postojala je i prometna policija - beneficijari, koja je obezbijeđivala sigurnost putnika i robe.</s>

<s>Literatura 
 Ivo Bojanovski, Sarajevo 1974 -DOLABELIN SISTEM CESTA U RIMSKOJ PROVINCIJI DALMACIJI
 Salmedin Mesihović, Filozofski fakultet Sarajevo -2011 -ANTIQVI HOMINES BOSNAE
kita</s>

<s>Vanjske veze 
 Miljokazi pored puta
 Miljokaz na Koridoru 10</s>

<s>M</s>

