Velikobeltni most
<s>Velikobeltni most () je fiksna veza od više elemenata koja prelazi Veliki pojas između danskih ostrva Selanda i Fina.</s><s>Sastoji se od putnog visećeg mosta i železničkog tunela između Selanda i malog ostrva Sproge u sredini Velikog pojasa, i mosta sa potpornim gredama za drumski i železnički saobraćaja između Sprogea i Fina.</s><s>Ukupna dužina je 18 km.</s>

<s>"Velikobeltni most" () obično se odnosi na viseći most, mada se takođe može koristiti da označi most sa potpornim gredama ili vezu u celosti.</s><s>Zvanično nazvan Istočni most, viseći most dizajnirale su danske firme COWI A/S i Ramboll.</s><s>Ima peti najduži glavni raspon na svetu (1,6 km), a najduži izvan Azije.</s><s>U vreme otvaranja mosta bio je drugi najduži, iza mosta Akaši Kaikjo, otvorenog nekoliko meseci ranije.</s>

<s>Veza je zamenila trajektnu službu, koja je bila osnovno sredstvo prelaska Velikog pojasa.</s><s>Nakon više od 50 godina rasprave, danska vlada je 1986. odlučila da izgradi vezu; otvorena je za železnički saobraćaj 1997. i za drumski saobraćaj 1998.</s><s>Sa procenjenim troškovima od 21,4 milijarde DKK (cene iz 1988), most je najveći građevinski projekat u istoriji Danske.</s><s>Znatno se skratilo vreme putovanja; prethodno je trajalo jedan sat trajektom, a sada se može preći za deset minuta.</s><s>Ova veza i most Eresund (izgrađen 1995-1999) zajedno su omogućili vožnju iz kopnene Evrope u Švedsku i ostatak Skandinavije kroz Dansku.</s>

<s>Rad i održavanje finansiraju se putarinama za vozila i vozove.</s><s>Biciklisti ne mogu koristiti most, ali bicikli se mogu prevoziti vozom ili autobusom.</s>

<s>Istorija 
Trajekti preko Velikog pojasa započeli su službu između obalnih gradova Korser i Niborg 1883. godine, spajajući železničke linije sa obe strane pojasa.</s><s>Godine 1957. drumski saobraćaj je premešten na put Halskov-Knudshoved, oko 1,5 kilometara severno i blizu fiksne veze.</s>

<s>Nacrti za izgradnju fiksne veze predstavljeni su već 1850-ih, a nekoliko predloga pojavilo se u narednim decenijama.</s><s>Danske državne železnice, odgovorne za trajektnu službu, predstavile su planove za most 1934. godine.</s><s>Koncepti mostova preko Eresunda (152 miliona DKK) i Velikobeltni most (257 miliona DKK) izračunati su oko 1936. godine.</s><s>1948.</s><s>Ministarstvo za javne radove (sada Ministarstvo saobraćaja) osnovalo je komisiju za istraživanje implikacija fiksne veze.</s>

<s>Prvi zakon koji se odnosi na fiksnu vezu donet je 1973.  ali projekat je stavljen na čekanje 1978. jer je stranka Liberala zahtevala odlaganje javne potrošnje.</s><s>Politički dogovor o ponovnom pokretanju rada postignut je 1986. godine, građevinskim zakonom () donetim 1987.</s>

<s>Izgradnja veze započela je 1988. godine.</s><s>Godine 1991.</s><s>Finska je tužila Dansku Međunarodnom sudu pravde, uz obrazloženje da finske mobilne bušilice neće moći da prođu ispod mosta.</s><s>Dve zemlje su pregovarale o finansijskoj nadoknadi u iznosu od 90 miliona danskih kruna, a Finska je povukla tužbu.</s>

<s>Procenjuje se da će veza stvoriti vrednost od 379 milijardi DKK nakon 50 godina korišćenja.</s>

<s>Konstrukcija 
Izgradnja fiksne veze postala je najveći građevinski projekat u istoriji Danske.</s><s>U cilju povezivanja Halskova na Selandu sa Knudshovedom na Finu, 18 km prema zapadu morala je da se izgradi dvotračna železnica i četvorotračni autoput, preko malog ostrva Sproge usred Velikog pojasa.</s><s>Projekat je obuhvatao tri različita zadatka: Istočni most za drumski saobraćaj, Istočni tunel za železnički saobraćaj i Zapadni most za drumski i železnički saobraćaj kombinovano.</s><s>Građevinske radove su sproveli Sundlink Contractors, konzorcijum Skanska, Hochtief , MT Højgaard (koja je izgradila Zapadni most) i Monberg & Thorsen (koja je izgradila odeljak od osam kilometra ispod Velikog pojasa).</s><s>Radove podizanja i postavljanja elemenata izveo je Ballast Nedam pomoću plutajuće dizalice.</s>

<s>Istočni most 
Izgrađen između 1991. i 1998. po ceni od 950 miliona američkih dolara, Istočni most (Østbroen) je viseći most između Halskova i Sprogea.</s><s>Dužina je 6 790 m, sa slobodnim rasponom od 1 624 m, što ga čini trećim najdužim rasponom na svetu, iza Akaši Kaikjo mosta i mosta Ksihoumen.</s><s>Vertikalni zazor za brodove iznosi 65 m, što je dovoljno za najveći brod na svetu za krstarenje, klase Oasis.</s>

<s>Na 254 m iznad nivoa mora, dva stuba Istočnog mosta predstavljaju najviše tačke na samonosivim konstrukcijama u Danskoj.</s>

<s>Da bi glavni kablovi bili napeti, konstrukcija za sidrenje sa svake strane raspona postavljena je ispod palube puta.</s><s>Nakon 15 godina kablovi nemaju rđu.</s><s>Devetnaest betonskih stubova (12 na strani Selanda, sedam kod Sprogea), nezavisnih, nose put izvan raspona.</s>

<s>Zapadni most 
Zapadni most (Vestbroen) je most sa potpornim gredama između Sprogea i Knudshoveda.</s><s>Dug je 6 611 m, i ima vertikalni zazor za brodove od 18 m. U stvari, to su dva odvojena susedna mosta: severni železnički i južni drumski.</s><s>Stubovi dva mosta počivaju na zajedničkim temeljima ispod nivoa mora.</s><s>Zapadni most je izgrađen između 1988. i 1994; njegova putna/železnička paluba sastoji se od 63 dela koji su poduprti sa 62 stuba.</s>

<s>Istočni tunel 
Dvostruki probijeni tuneli Istočnog tunela (Østtunnelen) su po 8 024 m dugački.</s><s>Između dva glavna tunela postoji 31 spojni tunel na svakih 250 m.</s>

<s>Došlo je do kašnjenja i prekoračenja troškova u izgradnji tunela.</s><s>Plan je bio da se otvori 1993. godine, ali saobraćaj vozova počeo je 1997. godine, a drumski saobraćaj 1998. godine.</s><s>Tokom gradnje morsko dno je popustilo i jedan od tunela je poplavljen.</s><s>Voda je nastavila da se diže i stigla je do kraja kod Sprogea, gde je nastavila u (još uvek suvom) drugom tunelu.</s><s>Voda je oštetila dve od četiri mašine za probijanje tunela, ali nijedan radnik nije povređen.</s><s>Samo postavljanjem glinene podloge na morsko dno bilo je moguće isušiti tunele.</s>

<s>Ukupno 320 radnika za rad pri komprimovanom vazduhu bilo je uključeno u 9018 slučaja izloženosti pritisku u četiri mašine za probijanje tunela.</s><s>Pri izgradnji je konstatovana dekompresijska bolest od 0,14%, a dva radnika su imala dugoročne rezidualne simptome.</s>

<s>Implikacije saobraćaja 
Pre otvaranja veze, trajekte širom Velikog pojasa svakodnevno je koristilo prosečno 8.000 automobila.</s><s>Saobraćaj preko pojasa porastao je 127% tokom prve godine nakon otvaranja veze.</s><s>U 2008, prosečno 30.200 automobila koristilo je vezu svaki dan.</s>

<s>Fiksna veza urodila je znatnom uštedom vremena putovanja između istočne i zapadne Danske.</s><s>Prethodno je trebalo oko 90 minuta da se pređe Veliki pojas u automobilu koji je vožen trajektom, uključujući vreme čekanja u lukama.</s><s>To je trajalo znatno duže tokom vršnih perioda, poput vikenda i praznika.</s><s>Otvaranjem veze, putovanje je sada između 10 i 15 minuta.</s>

<s>Putovanje vozom je smanjeno za 60 minuta, a na raspolaganju je mnogo više sedišta jer se na voz može dodati više vagona koji ne moraju da stanu na trajekt.</s>

<s>Najkraća vremena putovanja su: Kopenhagen – Odense 1 sat 15 minuta, Kopenhagen – Arhus 2 sata i 30 minuta, Kopenhagen – Olborg 3 sata 55 minuta i Kopenhagen – Esbjerg 2 sata i 35 minuta.</s>

<s>Avioni između Kopenhagena i Odensea, i između Kopenhagena i Esbjerga prestali su da saobraćaju, a voz se sada najviše koristi između Kopenhagena i Arhusa.</s>

<s>Zajedno sa mostom Eresund i dva mosta Malog pojasa, veza pruža direktnu fiksnu vezu između zapadne kontinentalne Evrope i severne Skandinavije, na kraju spajajući sve delove Evropske unije osim Irske, Malte, Kipra i okolnih ostrva.</s>

<s>Za teretne vozove, nepokretne veze su veliko poboljšanje između Švedske i Nemačke, i između Švedske i Velike Britanije.</s><s>Trajektni sistem između Švedske i Nemačke još uvek se koristi u određenoj meri zahvaljujući ograničenom železničkom kapacitetu, sa velikim prometom putnika preko mostova i nekim jednotračnim prugama u južnoj Danskoj i severnoj Nemačkoj.</s>

<s>Do 2028. godine očekuje se da Femarnbeltski tunel bude završen, a veći deo međunarodnog saobraćaja se premešta sa Velikobeltnog mosta.</s><s>Ova direktnija ruta smanjiće železničko putovanje od Hamburga do Kopenhagena sa 4:45 na 3:30 sati.</s>

<s>Ekološki efekti</s>

<s>Ekološka razmatranja bila su sastavni deo projekta i bila su od presudnog značaja za izbor usklađenosti i određivanja dizajna.</s><s>Ekološka razmatranja bila su razlog zbog kojeg je osnovan program monitoringa životne sredine i pokrenuta saradnja sa vlastima i spoljnim konsultantima na definisanju brige o životnoj sredini tokom građevinskih radova i profesionalnim zahtevima programa monitoringa.</s><s>Ta saradnja objavljena je u izveštaju objavljenom početkom 1997. o stanju životne sredine u Velikom pojasu.</s><s>Zaključak izveštaja bio je da je morsko okruženje barem toliko dobro kao i pre početka građevinskih radova.</s>

<s>Produbljivanjem delova Velikog pojasa, povećan je presek protoka vode.</s><s>Ovim iskopavanjem nadoknađuje se efekat blokiranja koji uzrokuju stubovi mosta i prilazne rampe.</s><s>Zaključak izveštaja je da su protoci vode sada gotovo na nivou kakav je bio pre izgradnje mosta.</s>

<s>Velikobeltni most je stvorio povećan obim drumskog saobraćaja, što je značilo i veće zagađenje vazduha.</s><s>Međutim, došlo je do značajnih ušteda u potrošnji energije prelaskom sa trajekata na fiksnu vezu.</s><s>Trajekti troše mnogo energije za pogon, trajekti velike brzine troše velike količine energije pri velikim brzinama, a avio-prevoz troši veliku energiju.</s><s>Domaći vazdušni saobraćaj preko Velikog pojasa znatno je smanjen nakon otvaranja mosta, a bivši avio-putnici sada koriste vozove i privatne automobile.</s>

<s>Nesreće 
Tokom gradnje prijavljeno je 479 nesreća na radu, od kojih su 53 rezultirale teškim povredama ili smrću.</s><s>Od nesreća na radu umrlo je sedam radnika.</s>

<s>Zapadni most dva puta je oštetio pomorski saobraćaj.</s><s>Dok je veza još bila u izgradnji 14. septembra 1993, trajekt je skrenuo s puta po lošem vremenu i pogodio Zapadni most.</s><s>3. marta 2005, teretni kamion udario je na Zapadni most 800 metara od Fina.</s>

<s>5. juna 2006. godine, vozilo za održavanje eksplodiralo je u železničkom tunelu.</s><s>Niko nije povređen.</s><s>Požar je ugašen nešto pre ponoći, a vozilo je sutradan uklonjeno iz tunela.</s>

<s>2. januara 2019. godine u saobraćajnoj nesreći na Zapadnom mostu poginulo je osam ljudi.</s><s>Putnički voz udarila je polu-prikolica koja je pala sa teretnog voza koji je vozio u suprotnom smeru.</s>

<s>Galerija</s>

<s>Vidi još 
 Femarnbeltski tunel 
 Great Belt Power Link
 Little Belt
 Most Eresund 
 List of road-rail bridges
 List of tallest structures in Denmark</s>

<s>Napomene</s>

<s>Mostovi
Tuneli
Građevine
Saobraćaj u Danskoj</s>

