Der Spiegel
<s>Špigel () su nemačke novine čija se izdavačka kuća nalazi u Hamburgu.</s><s>Prodaje se širom sveta.</s><s>Prodato je ukupno 843.805 primeraka, tj. 20,2 odsto manje od 1998. godine.</s><s>Zbog svog uticaja na formiranje javnog mnjenja, često ga smatraju vodećim medijem.</s><s>Špigel kao i njegov osnivač Rudolf Augštajn zauzimaju bitnu ulogu u istoriji nemačkih medija.</s><s>Časopis je osnovan 1947. godine.</s><s>Tokom vremena se pokazao značajnim u borbi za slobodu medija kroz razotkrivanje raznih političkih afera.</s><s>Špigel sarađuje sa Špigel-Onlajn koja takođe pripada izdavačkoj kući Špigel, ali su u uredničkom i preduzetničkom smislu odvojene.</s>

<s>Istorija 
Još pre Prvog svetskog rata Lion Feuhtvanger, iz Minhena, izdao je časopis pod nazivom Špigel.</s><s>Pomenuti je u novembru 1908. spojen sa Zigrid Jakobsonovim pozorištem, dok sa današnjim Njuz magazinom Špigel nije u nikakvoj vezi.</s><s>Nakon Drugog svetskog rata, prvo izdanje časopisa Špigel izdato je u subotu 4. januara 1947. godine u gradu Hanover.</s><s>Pod naslovom Ove sedmice se već u novembru 1946. godine pojavio preteča koji je bio pod uticajem američkih i britanskih magazina i u početku pod potkroviteljstvom britanske vojne uprave.</s><s>Tri odgovorna medijska oficira bili su Džon Seimor Šaloner, Henri Ormond i Heri Bohrer, ​​poslednji kao glavni urednik.</s><s>Sedmim izdanjem je časopis predat u nemačke ruke.</s><s>Rudolf Augštajn koji je vodio nemački referat kod Ove sedmice, dobio je izdavačku dozvolu i preuzeo časopis.</s><s>Promenio je naziv u Špigel i postao njegov izdavač i glavni urednik.</s><s>U januaru 1947. godine je objavljeno prvo izdanje koje je nastalo u Hanoveru.</s><s>Dostiglo je tiraž od 15 000 primeraka zbog ograničavanja potrošnje papira koja su odredili Britanci.</s><s>1949. godine je redakcija odredila statut novine:
" Sve obrađene i zabeležene informacije, vesti i činjenice u Spiegel-u moraju biti usklađene.</s><s>Svaka informacija i činjenica treba biti pažljivo i tačno proverena. "
Ispunjenju navednih ciljeva i težnji služi Špigel-arhiva, koja je postala poznata van okvira Nemačke i sa zaposlenih 80 radnika važi kao najveći svetski dokumentacioni i istraživački odel u novinarstvu.</s>

<s>1950-e godine 
1950.</s><s>Špigel je otkrio da su članovi Bundestaga, pri izboru glavnog grada, bili potplaćeni da glasaju za Bon.</s><s>U tom sporu je Rudolf Augštajn bio pozvan kao svedok, međutim nije odao izvore informaciji te se branio ćutanjem zbog poverljivosti podataka.</s><s>1952. godine nastupa Šmajzer-afera.</s><s>Hans Konrad Šmajzer bio je bivši agent francuske tajne službe.</s><s>On je tvrdio da su kancelar Konrad Adenauer, direktor ministarstva Blankenhorn i general Rajfešajd radili za francusku tajnu službu i da su davali tajne informacije francuskom agentu.</s><s>1958. godine u Špigelu počela je debata o donošenju zakona u hitnim situacijama, iz kojih su (1960., 1963, 1965.) sastavljeni zakonski spisi ministra unutrašnjih poslova Gerarda Šrodera.</s>

<s>Još u samom početku svog rada je Špigel dostigao veliki značaj.</s><s>Broj štampanja novina je ekstremno porastao: 1961. godine je iznosio 437.000 primeraka.</s><s>Sa ekonomskim uspehom stekli su i veći publicitet kao i polički uticaj.</s>

<s>Špigel-afera 
10. oktobra 1962. godine u Špigeluu se pojavio članak Spremni za odbranu u kojem je odgovorni urednik Konrad Ahkers citirao interne dokumente nemačke vojske.</s><s>Zaključio je da NATO i Savezna republika ne bi bile u stanju da odbrane ukoliko bi došlo do sovjetskog napada.</s><s>Dana, 26. oktobra 1962. godine su pretresli izdavačku kuću u Hamburgu i redakciju u Bonu.</s><s>Izdati su nalozi za hapšenje pod sumnjom izdaje države, izdajničkog falsifikovanja i davanja mita.</s><s>Nemački ministar odbrane Franc Jozef Štraus izdao je nalog za hapšenje Konrada Ahlersa zbog lažnih tvrdnji, te ga je španska policija predala Nemačkoj.</s><s>Dva dana posle se Rudolf Augštajn predao policiji, zadržan je u pritvoru i podvrgnut istrazi.</s><s>Javnost je pokazala solidarnost za časopis i održani su brojni protesti.</s><s>Nakon 103 dana provednih u zatvoru, Augštajn je pušten na slobodu.</s><s>Štraus 1963. godine o ovom časopisu kaže:
"Oni su gestapo današnjice Nemačke.</s><s>Oni vode hiljade ličnih akata.</s><s>Kada se prisećam nemačke naci-istorije, skoro svako ima nešto da zataji što omogućava ucenu ...</s><s>Bio sam prisiljen da delujem protiv njih. "
Nakon afere Štraus je morao dati ostavku.</s><s>Više puta je kršio nemačko i međunarodno pravo, pogotovo nalog za hapšenje Konrada Ahlersa u Španiji.</s><s>Kancelar Adenojer je preživeo aferu relativno "neoštećen" tvrdeći da ga je ministar odbrane pogrešno informisao.</s>

<s>Zbog manjka dokaza Savezni sud je 13. maja 1965. godine, odbilo početak suđenja protiv Ahlersa i Augsšajna.</s><s>Afera Špigel je u velikoj meri uticala na javnost, pogotovo na pripadnike mlađe generacije i kritične inteligencije, koje su angažovali za nedeljne novine koje su bile garancija za slobodu mišljenja.</s>

<s>Početak 1990-ih 
18. januara 1993. godine na zahtev glavnog urednika Helmuta Markvorta pojavilo se prvo izdanje Fokusa kao konkurencija, a ne kao sporedni medij Špigela.</s><s>To je dovelo do jasnih i primetnih promena.</s><s>Fokus je namerno bio zamišljen kao protiv teza i alternativa Špigela, što se posebno može videti u političkim strujama i relativno blagim rukovanjem oglašivačima.</s>

<s>Uli Baur koji je takođe pored Markvorta bio urednik Fokusa, rezimirao je uredničku politiku Fokusa u odnosu na poznatu Augštajnovu izjavu: "Kada je Špigel u sumnji levo, mi smo u sumnji desno."
Špigel je pretrpeo gubitak podrške za više od 10% i pad prodaje tiraža pao je za više od 12%.</s>

<s>1995. godine broj čitalaca bio je preko 7 miliona.</s><s>Tad je osnovan TV Špigel i Špigel Special.</s><s>U januaru 1997. godine obeležena je 50. godišnjica Špigela.</s><s>Prema anketi od 1536 nemačkih novinara u proleće 2005. godine uticaj novina je smanjen na 33, 8% ispitanika, koji su opisali Špigel kao glavni medij, dok je za 34, 6% ispitanika glasalo za novine Zidojče.</s>

<s>Od 29. oktobra 2002. godine Špigel se pojavio u PDF formatu.</s><s>7. novembra 2002. godine umro je izdavač Rudolf Augštajn.</s><s>5. februara 2008. godine završila se Augštajnova afera.</s><s>Njega su nasledili Muler Blumenkron, koji je do kraja maja bio šef Špigel Onlajn-a i Džordž Maskolo direktor gradske kancelarije Špigela.</s>

<s>Sadašnjost 
Nakon odlaska Maskoloa, Blumenkrona, Bulfgang Buhner je u septembru 2013. godine postavljen kao urednik Špigel Onlajn-a.</s><s>Naveo je da novine izlaze subotom, a ponedeljkom kao što je bilo.</s><s>Pored toga Buhneru je u augustu 2014. godine propao plan da se novine pod nazivom Špigel 3.0 mogu onlajn printati.</s>

<s>Od 2014. godine Špigel ima laboratoriju za multimedijalno pripovedanje gde se sastaju saradnici za multi-objavljivanje informacija.</s><s>Špigel takođe održava partnerstvo sa holadnskim političkim sedmičnim novinama HP / De Tijd koje preuzimaju reportaže Špigela.</s>

<s>Zgrada Špigela osnovana je u septembru 2001. godine u Hafern Citi, dizajnirana od danskog arhitekta Herninga Larsena.</s>

<s>Literatura 
 Der Spiegel.</s><s>Spiegelverlag Rudolf Augstein, Hamburg 1946,1 ff.</s><s>Helmut Arntzen, H.A. und Winfried Nolting (Hrsg.): Der Spiegel.</s><s>Analyse, Interpretation, Kritik.</s><s>Fink, München, 1977, 
 Rudolf Augstein, Jochen Bölsche (Hrsg.): Schreiben, was ist.</s><s>Kommentare, Gespräche, Vorträge.</s><s>DVA, Stuttgart / München, 2003</s>

<s>Vanjski linkovi</s>

<s></s>

<s>Nastanci 1947.</s><s>Novine u Njemačkoj
Tjedne novine</s>

