Arheološko nalazište u Vinici
<s>Arheološko nalazište u Vinici pod nazivom Stražni dol nalazi se u blizini utvrđen srednjevjekovne tvrđave na brijegu Šlemine iznad Vinice, južno od Črnomlja, na lijevoj obali rijeke Kupe, u Beloj krajini, Slovenija.</s>

<s>Nalazi 
Godine 1906. i 1907. barunica Meklenburg iskopala je 323 groba na nekropoli koja je pripisana Japodima.</s><s>To je najveće japodsko nalazište u Sloveniji.</s><s>Materijal iz Vinice dio je tzv. Meklenburške kolekcije koja se nalazi u Peabody Museum, Harvard, Masačutes, SAD.</s>

<s>Materijal iz Vinice razlikuje se od materijala ostalih grupa u Sloveniji.</s><s>Igle kojima je glava povijena u oblik pastirskoga štapa („Pastirske palice“) , pincete, razni privjesci – sve to pripada srednjelatenskome materijalu.</s><s>Međutim, tipičan srednjelatenski materijal poput opreme keltskog ratnika, mača s verigom, šupljih narukvica i sl. ovdje nije prisutan.</s><s>Importa u Vinici gotovo da nema, a prisutna je lokalna proizvodnja za lokalni ukus.</s><s>Izostaje oružje kao grobni prilog.</s><s>Keramike ima malo.</s>

<s>Vinica je poznata po velikom broju konjskih protoma na pektoralima.</s><s>Pronađeno ih je 33 ili 37 komada.</s><s>Ovako veliki broj nastao je u nekoj radionici (ili radionicama) na širem prostoru Vinice, odakle su kao gotovi proizvodi, dospjeli na cijelo japodsko područje, Kvarner i sjevernu Italiju.</s><s>Konjske glave su livene, uvijek u paru, okrenute antitetski, većinom s poluotvorenom gubicom i načuljenim ušima.</s><s>Kod nekih primjeraka udubljenjem ili tačkom označeno je oko, a na većini protoma na povijenom vratu urezima je obilježena griva.</s><s>Glave su postavljene na gornjim uglovima trapezoidnih pločica s nizom sitnih otvora za privjeske duž donje ivice.</s>

<s>Podatke o Vinici te o cjelokupnom srednjelatenskom periodu u Sloveniji sistematizirao je 1966. godine arheolog Stane Gabrovec.</s><s>Prema arheološkom materijalu izdvojio je 3 horizonta: 
 mokronoški horizont – klasični predstavnik latena u Sloveniji;  
 vinički horizont – prema Vinici, najvećem japodskom nalazištu u Sloveniji;  
 idrijski horizont – prema Idriji ob Bači, glavnom latenskom nalazištu slovenske Primorske.</s>

<s>Gabrovec vinički horizont datira u Ha D2-3, što gotovo odgovara Lt A-B u srednjoj Evropi i traje sve do kasnoga latena.</s><s>Vinički horizont pokazuje drugačije osobine od ostalih latenskih nalazišta u Sloveniji po izostanku tipičnog latenskog materijala.</s><s>Razlog je u orijentiranosti Vinice prema Lici, centralnom japodskom prostoru, što se potvrđuje i u nejasnom omjeru skeletnih i paljevinskih ukopa, jednako kao i u Lici.</s>

<s>Bela Krajina u Sloveniji, s najvažnijim nalazištima Vinica, Črnomelj i Podzemelj bila je granični zapadni japodski prostor.</s><s>Radi se o širenju iz matičnog japodskog prostora Like i Gorskog kotara, prema zapadu, krajem 5. stoljeća p.n.e. Ovom mišljenju ide u prilog datiranje materijala iz Vinice.</s><s>Prije toga Bela Krajina je kulturološki bila vezana za Doljensku.</s><s>Tek dolazak Japoda sa brojnim naseljavanjima, naglo je prekunuo te veze.</s><s>Na japodskom materijalu iz Vinice se opažaju keltski uticaji, ali se radi o halštatskim uticajima japodskog kova.</s>

<s>Prostor Notranjske i direktne veze sa Italijom omogućavali su Japodima direktne kontakte sa zapadnim Keltima i Cisalpinskim Galima o čemu govore i antički pisci.</s><s>Time su latenski uticaji dolazili direktno iz susjedstva.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Japodi</s>

