Konferencija o svjetskom stanovništu, Bukurešt
<s>Treća konferencija o svjetskom stanovništu održana je u rumunjskom Bukureštu od 19. do 30. augusta 1974. u organizaciji Ujedinjenih naroda.</s>

<s>To je bila prva konferencija na međuvladinom nivou na kojoj su sudjelovali predstavnici iz 135 država.</s><s>Rasprava se fokusirala na odnos između stanovništva i razvoja.</s>

<s>Rezultat konferencije bio je Akcijski demografski plan, u kom se između ostalog navodi da je glavni cilj socijalni, ekonomski i kulturni razvoj zemalja, da su varijable između demografskih kretanja i razvoja međusobno zavisne i da je populacijska politika i njeni ciljevi sastavni dio politike socio-ekonomskog razvoja.</s>

<s>U raspravama je naglašeno da je kroz čitavu historiju prosječni stupanj rasta svjetskog stanovništva bio je samo mali viši od mortaliteta.</s><s>Nedavno povećanje stupnja rasta uglavnom je rezultat smanjenja mortaliteta dokumentiranog tokom posljednjih vijekova, to smanjenje je radikalno povećano posljednjih dekada.</s><s>Inercija društvenih struktura i nedovoljan ekonomski rast, uz pomanjkanje dubokih socijalno-kulturoloških promjena, dijelom objašnjavaju činjenicu da u većini zemalja u razvoju pad mortaliteta nije praćen paralelnim padom nataliteta.</s><s>Negdje otprilike od 1950., otprilike, stupanj rasta svjetskog stanovništva povećao se na 2% godišnje.</s><s>Ako se ta tendencija nastavi broj stanovnika na svijetu će se udvostručiti svakih 35 godina.</s><s>Međutim nacionalne stope prirodnog priraštaja jako variraju, od negativnih do onih koje su više od 3% godišnje.</s>

<s>Konstatirano je da prosječno očekivano trajanje života iznosi 63 godine u Latinskoj Americi, 57 godina u Aziji i tek nešto više od 46 godina u Africi, u odnosu na više od 71 godina u razvijenim zemljama zapada.</s><s>Pored toga utvrđena je visoka smrtnost dojenčadi u zemalja u razvoju, pa je smanjenje istaknuto kao jedan od prioritetnih ciljeva.</s>

<s>Konferencija je zaključila da su ljudi najveće bogatstvo svijeta, pa će se i znanje o čovjeku i njegovoj sposobnosti da dominira nad sobom i svojom okolinom nastaviti.</s><s>Ali se istinski razvoj ne može ostvariti bez nezavisnosti i nacionalnog oslobođenja.</s><s>Strana i kolonijalna dominacija, okupacija, agresorski rat, rasna diskriminacija, aparthejd i neokolonijalizam u svim formama i dalje su među glavnim preprekama potpunoj emancipaciji i napretku zemalja u razvoju i svih pogođenih ljudskih bića.</s><s>Suradnja među narodima, bazirana na nacionalnom 
suverenitetu, od suštinskog je značaja za razvoj.</s>

<s>Jedan od ključnih zaključaka bio je da sve zemlje svijeta trebaju osigurati jednak status muškaraca i žena u porodici i društvu, jer će se time omogućiti veća kvaliteta življenja, i bolje planiranje porodice, jer je svaki supružnik odgovoran za dobrobit ostalih članova porodice.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze 
 World Conference on Population</s>

<s>1974
Konferencije
Ujedinjene nacije
Demografija
Bukurešt</s>

