David (Michelangelo)
<s>Michelangelov David rađen od 1500. to 1504., remek-djelo je kiparstva renesanse i jedno od Michelangelova dva najveća kiparska djela, zajedno s Pietom.</s><s>Sám David smatra se jednim od najprepoznatljivijih kiparskih djela na svijetu, a postao je važnim simbolom ljudske snage i mladenačke ljepote.</s><s>5,17 metara visok mramorni kip portretira Biblijskog lika Kralja Davida u trenutku kad se još, kao mladić, sukobio s divom Golijatom.</s><s>Postao je i simbol Firentinske republike, nezavisnog grada-države pod prijetnjama sa svih strana moćnijih neprijateljskih država.</s><s>Dovršeni kip otkriven je 8. rujna 1504.</s>

<s>Povijest</s>

<s>Povijest Michelangelovog kipa Davida prethodi njegovom stvaranju od 1500. to 1504., sve do davne 1464. kada je veliki projekt zadan Agostinu di Ducciu, koji je uspio izraditi samo noge, stopala i prsa figure.</s><s>Iz nepoznatih razloga, njegova veza s projektom prestala je nakon smrti njegova učitelja Donatella 1466. te je projekt prema dogovoru preuzeo Antonio Rossellino, no i njegov ugovor brzo je prekinut.</s>

<s>U međuvremenu, komad mramora iz Carrare u sjevernoj Italiji ostao je zapušten i izložen elementarnim nepogodama u vrtu radionice katedrale čak dvadeset pet godina.</s><s>Kasnije je, nakon inventure radionice katedrale, odlučeno da se odabere kipar koji bi taj komad mramora pretvorio u dovršeno umjetničko djelo.</s><s>Iako su mnogi dotada poznati umjetnici bili u izboru kao i Leonardo da Vinci, ipak je odabran tek dvadesetšestogodišnji Michelangelo koji je uvjerio Operai da je zaslužio takav zadatak.</s><s>Dodijeljen mu je i službeni ugovor o preuzimanju ovog izazovnog zadatka.</s><s>Započeo je klesati kip ujutro ponedjeljka 13. rujna, mjesec dana nakon što mu je dodijeljen ugovor.</s><s>Na golemom kipu biblijskog heroja raditi će još nešto više od tri godine.</s>

<s>Michelangelov David razlikuje se od ostalih po tome što prikazuje Davida prije nego što je krenuo u borbu, dok ga ostali prikazuju nakon slavne pobjede nad divom (kao npr. Donatellov i Verrocchijev David prije).</s><s>Umjesto da je prikazan pobjedonosno nakon što je porazio mnogo krupnijeg neprijatelja, prikazuje se njegovo nestrpljenje i spremnost za borbu.</s><s>Na spuštenoj desnoj ruci vide se izbočene žile a zakrivljen položaj tijela pokazuje kako je u pokretu.</s><s>Glavna je nakana kipara bila da prikaže Davida nakon što je odlučio stupiti u bitku ali prije same pobjede; dakle, nakon svjesne odluke ali prije svjesnog djela.</s>

<s>25. siječnja 1504., kad je kip bio gotovo završen, odbor firentinskih umjetnika uključujući Leonarda da Vincija i Sandra Botticellija sastao se kako bi odabrao prikladno mjesto za izlaganje Davida.</s><s>Većina, s Giulianom da Sangallom na čelu i s potporom Leonarda i Piere di Cosima smatrali su da bi kip trebao biti (pogotovo zbog svoje mramorne izrade) postavljen pod sigurnost krova Loggie dei Lanzi na trgu Piazza della Signoria.</s><s>Manjina u potpori Botticellija smatrala je da bi kip trebao biti postavljen na ili kraj Katedrale.</s><s>Konačno, David je postavljen ispred ulaza Palazzo Vecchia, također na trgu Piazza della Signoria zamijenivši Donatellove brončane Juditu i Holoferna, koja je (Judita) utjelovljivala žensku hrabrost i herojski otpor.</s><s>Bilo je potrebno četiri dana da prenesu kip Davida iz Michelangelove radionice do trga.</s><s>Iste 1504. stanovnici Firenze dodali su pozlaćeni vijenac na glavu kipa i brončani pozlaćeni pojas da prekriju njegovu golotinju; također su pozlatili i potpornju kladu (koja je držala kipa).</s>

<s>Kako bi se zaštitio od oštećivanja kip je 1873. premješten u firentinsku Akademsku Galeriju, gdje stoji i danas i privlači mnoge posjetitelje.</s><s>Kopija kipa postavljena je na trg Piazze della Signorie 1910. godine.</s>

<s>1991. vandal je napao kip s čekićem, oštetivši prste lijevog stopala prije nego što je odstranjen.</s><s>No događaj i nije bio u potpunosti koban, jer je omogućio znanstvenicima da saznaju da mramor kojim je Michelangelo radio dolazi sa kamenoloma Fantiscrittija u Misegliji, središnje od tri male doline u Carrari.</s><s>Blok mramora vađen je iz kamenoloma 40 godina prije izrade Davida.</s><s>U tom vremenskom periodu Duccio i Rossellino trebali su ga iskoristiti no oboje nisu imali dovoljno iskustva da isklesu takav komad mramora te su odustali.</s>

<s>Mramor od kojeg je izrađen David zapravo sadrži puno mikroskopskih rupica od kojih se kvari brže od ostalih mramora.</s><s>Vjeruje se da ga je, zbog osrednje kvalitete mramora, Michelangelo dobio besplatno.</s><s>Zbog propadanja mramora u 2003. dogodila se kontroverza za vrijeme prvog velikog čišćenja kipa još od 1843.</s><s>Naime, neki su se stručnjaci protivili korištenju vode zbog daljnjeg propadanja mramora.</s>

<s>Vidite još 
 Renesansa
 Visoka renesansa
 Mikelanđelo Buonaroti</s>

<s>Literatura</s>

<s>Coonin, A. Victor, From Marble to Flesh: The Biography of Michelangelo’s David, Florence: The Florentine Press, 2014.</s>

<s>Hall, James, Michelangelo and the Invention of the Human Body New York: Farrar, Straus and Giroux, 2005.</s><s>Hartt, Frederick, Michelangelo: the complete sculpture, New York: Abrams Books,1982.</s><s>Hibbard, Howard.</s><s>Michelangelo, New York: Harper & Row, 1974.</s><s>Hirst Michael, “Michelangelo In Florence: David In 1503 and Hercules In 1506,” The Burlington Magazine, 142 (2000): 487–492.</s><s>Hughes, Anthony, Michelangelo, London: Phaidon Press, 1997.</s><s>Levine, Saul, "The Location of Michelangelo's David: The Meeting of January 25, 1504, The Art Bulletin, 56 (1974): 31–49
Pope-Hennessy, John, Italian High Renaissance and Baroque Sculpture.</s><s>London: Phaidon, 1996.</s><s>Seymour, Charles, Jr.</s><s>Michelangelo's David: a search for identity (Mellon Studies in the Humanities), Pittsburgh: University of Pittsburgh Press, 1967.</s><s>Vasari, Giorgio, Lives of the Artists (Penguin Books), “Life of Michelangelo”, pp.</s><s>325–442.</s><s>Antonio Natali, Michelangelo.</s><s>Inside and outside the Uffizi, Maschietto Editore, Florence, 2014.</s><s>Adelmann, Willi u.a.: Florenz.</s><s>Frankfurt am Main, 1982; S. 236–256.</s><s>Amendola, Aurelio (Fotografien) und Paolucci, Antonio (Text): Michelangelos David, DuMont-Literatur-und -Kunst-Verlag, Köln 2002, .</s><s>95 S.  Geschichtliche Einführung, großformatige Fotodokumentation (s/w) mit vielen Detailaufnahmen 
 Heimann, My: Florenz und die Medici.</s><s>Köln, 1981
 Michelangelo’s David.</s><s>A Masterpiece Restored / Text: Franca Falletti; Hg.: HoIlaria Ferraris, Christopher McDowall; Fotos: Antonio Quattrone; Übersetzung: Joan Reifsnyder.</s><s>Giunti / Firenze Musei, Mailand 2006.</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Projekt digitalnog Michelangela
 A Goliath's-eye view of David
 Michelangelo Buonarroti: David, Art and the Bible
 The Digital Michelangelo Project, Stanford University
 Models of wax and clay used by Michelangelo in making his sculpture and paintings
 The Museums of Florence – The David of Michelangelo</s>

<s>Skulpture
Renesansa</s>

