Šerlok Holms (TV serija)
<s>Šerlok Holms (ruski: Шерлок Холмс) je bila ruska televizijska serija inspirirana pričama o Sherlocku Holmesu, čiji je autor Arthur Conan Doyle, a koja je emitirana u studenom 2013. godine.</s><s>Seriju je producirala kompanija Centralni partneršip za kanal Rusija-1, a radilo se o ruskom odgovoru na popularnu BBC-jevu seriju Sherlock, koja je premijerno emitirana 2010. godine.</s><s>Snimljeno je ukupno osam 90-minutnih epizoda, koje su produkcijski prikazane kao 16 epizoda u trajanu od 45 minuta.</s>

<s>Seriju je režirao Andrej Kavun, koji je ujedno bio i jedan od scenarista.</s><s>Inicijalno je najavljena još 2009. godine, ali je prodkucija zbog raznoraznih odgoda započela tek 2011. godine.</s><s>U glavnim ulogama igrali su Igor Petrenko, kao Sherlock Holmes, te Andrej Panjin, kao doktor Watson; Panjinu je rad na ovoj seriji bio posljednji glumački angažman, s obzirom da je iznenada preminuo u ožujku 2013. godine, tokom postprodukcije serije.</s><s>Od ostalih važnijih uloga, Mihail Bojarski je tumačio inspektora Lestradea, Ljanka Griu se pojavila u nekoliko epizoda kao Irene Adler, dok je glavnog antagonista serije, Moriartyja, tumačio Aleksej Gorbunov.</s><s>Sedam od osam epizoda temeljeno je na Doyleovim pričama, mada se tu radilo o dosta slobodnim adaptacijama; neke od tih priča već su ranije ekranizirane, dok su neke po prvi puta prikazane na filmu.</s><s>Jedna od epizoda, "Ljubovnici lorda Maulberja", originalna je priča, a ne adaptacija nekog od Doyleovih uradaka.</s>

<s>Serija je emitirana od 18. do 28. studenog 2013. godine na kanalu Rusija-1.</s><s>Serija je polučila umjeren uspjeh; neki komentari bili su kritični prema Petrenkovoj interpretaciji i koncepciji serije, dok su drugi pohvalili esenciju odnosa između Holmesa i Watsona te rad tehničke ekipe.</s>

<s>Sinopsis</s>

<s>Po povratku iz vojne službe, doktor Watson na ulicama viktorijanskog Londona susreće ekscentričnog detektiva-amatera, Sherlocka Holmesa, koji je upravo usred slučaja.</s><s>Holmesov odnos sa Scotland Yardom, na čijem je čelu viši inspektor Lestrade, nije dobar tako da detektiv često upada u probleme s organima vlasti, iako ovi povremeno cijene njegovo mišljenje.</s>

<s>Nedugo nakon tog susreta, Holmes poziva Watsona te mu pronalazi sobu u kući gospođe Hudson, nasuprot vlastite.</s><s>Dok istovremeno pokušava pokrenuti privatnu liječničku praksu, Watson postaje Holmesov nezamjenjivi suradnik, ali i prijatelj tokom različitih slučajeva koji uglavnom zbunjuju službene policijske organe.</s><s>Kako se slučajevi raspliću, enigmatični Moriarty se otkriva kao zakulisni gospodar marioneta, čiji zločinački planovi uglavnom nadmašuju njihovu naizgled jednostavnu vizuru.</s><s>Moriarty se pokazuje kao izrazito vješt i opasan protivnik, posebice zato što se inicijalno čini da se radi o Holmesovoj fabrikaciji; Moriarty u svoje planove uplete čak i prelijepu Irene Adler, s kojom je Holmes izgradio intiman i snažno emotivan odnos.</s>

<s>Nakon serije slučajeva i (in)direktnih konfrontacja s Moriartyjem, Sherlock Holmes odlazi u Švicarsku, gdje ima, kako se čini, svoj konačni obračun s "Napoleonom zločina", a sve u sjeni Prvog svjetskog rata, koji vreba u pozadini.</s><s>Holmes naizgled pogiba u okršaju s Moriartyjem, koji preživljava, ali odlazi u skrivanje.</s><s>Nakon tri godine, Holmes se vraća u život dr. Watsona i ostalih likova, te kreće u finalni obračun s Moriartyjem, koji je odlučio ubiti kraljicu Victoriju.</s>

<s>Dok Holmes rješava stvarne slučajeve, Watson pokušava pokrenuti spisateljsku karijeru, isprva kao pjesnik, a kasnije, na nagovor svog izdavača, kao autor krimi priča.</s><s>U njima koristi stiliziranu verziju pustolovina što ih je doživio s Holmesom, izmijenivši značajan broj detalja na zahtjev izdavača.</s><s>Kako se ispostavlja u metanarativnom kontekstu ovog dijela serije, Watsonove priče odgovaraju stvarnim pričama, kakvima ih je napisao Doyle (mada je u metaliterarnom kontekstu autor tih priča upravo Watson), dok serija prikazuje one događaje koji su se u tom metanarativnom i metafilmskom kontekstu doista odvili.</s>

<s>Glumačka postava</s>

<s>Glavne uloge</s>

<s>Igor Petrenko kao Sherlock Holmes, detektiv-amater iz Londona koji stanuje kod gospođe Hudson na adresi 221B Baker Street.</s><s>U ovoj adaptaciji, Sherlock Holmes ima 27 godina te nije u pretjerano dobrom odnosu sa Scotland Yardom.</s><s>Iako zadržava neke odlike temeljnog lika iz Doyleovih priča, Kavunov Holmes izrazito je stiliziran.</s><s>Neupitno inteligentan i majstor dedukcije, ovaj Holmes je znatno ekscentričniji i kaotičniji od smirenog detektiva iz Doyleovih priča.</s><s>Uz to je i stilski znatno drugačiji; nosi svakodnevnu odjeću i ne preferira viktorijanski stil kao i "pravi" Holmes, a nosi i naočale.</s><s>U osam epizda nije implicirano da konzumira ikakve droge, ali intenzivno puši cigarete, što je također razlika u odnosu na original, koji je preferirao lulu.</s><s>Petrenko se pojavio u svih osam epizoda serije
Petrenko se u dva navrata pojavio i ulozi Sherlockovog brata, Mycrofta Holmesa, koji je ministar unutarnjih poslova.</s><s>U svom prvom pojavljivanju, Mycroft je sniman samo s leđa, dok je u drugom pojavljivanju Sherlock inicijalno glumio svog brata, ali se Mycroft na koncu osobno pojavio.</s><s>Andrej Panjin kao doktor John Hamish Watson, umirovljeni vojni liječnik koji se nakon službe u Aziji vraća u London, gdje pokušava otvoriti privatnu praksu.</s><s>Stariji od Holmesa punih 15 godina, Watson na detektiva nailazi slučajno, na ulici, te biva impresioniran njegovim brzim zaključcima o njemu; Holmes ga tada odvodi u 221B Baker Street, gdje Watson također iznajmnjuje sobu i postaje Holmesov susjed.</s><s>Neke od odlika koje su u originalnim pričama pripadale Holmesu, poput pušenja lule, sklonosti klasičnom odijevanju te poznavanja borilačkih vještina (boks), u ovoj su verziji atribuirane Watsonu; najbolji primjer toga upravo su potonje navedene vještine, odnosno činjenica da Watson u nekoliko navrata uči Holmesa, koji o tome ne zna apsolutno ništa, kako boksati.</s><s>Osim što je liječnik i Holmesov suradnik, Watson želi postati i književnik, isprva neuspjeli pjesnik, a onda autor popularnih detektivskih priča o Sherlocku Holmesu, koje koriste stilizirane verzije stvarnih likova i događaja, u formi u kojoj ih je pisao sam Doyle, čime serija, dakle, želi metatekstualno implicirati da su Doyleove priče zapravo Watsonove stilizacije stvarnih slučajeva Sherlocka Holmesa, a ne vjerodostojni izvještaji.</s><s>Watson se pojavljuje u svih osam epizoda serije, s tim da je dio postproducijske montaže zvuka odradila Panjinova zamjena, s obzirom da je glumac iznenadno preminuo u nekoliko mjeseci prije premijere.</s><s>Ingeborga Dapkūnaitė kao Martha Hudson, stanodavka na 221B Baker Streetu, koja iznajmljuje sobu Holmesu i Watsonu.</s><s>Ova verzija gospođe Hudson je naglađeno mlađa i puno aktivnija od originalne, gdje je ona prikazana kao dobrodušna starica koja se povremeno pojavljuje s nekakvom hranom ili pitanjem.</s><s>Iako se često prepiru, gospođa Hudson gaji velike simpatije i prema Holmesu, i prema Watsonu, s kojim se na koncu vjenča (u originalu, Watsonova jedina poznata supruga bila je Mary Morstan).</s><s>Pojavila se u sedam od osam epizoda, dakle u svim osim šeste.</s><s>Mihail Bojarski kao viši inspektor Fitzpatrick Lestrade iz Scotland Yarda.</s><s>Osim što mu je u seriji značajno promijenjeno ime (u originalnim pričama, doduše, nikada nije otkriveno njegovo osobno ime, ali je poznato da počinje slovom "G"), karakterizacija Lestradea i njegova odnosa s Holmesom osjetno je drugačija.</s><s>Za razliku od smirenog inspektora sklonog Holmesu, mada ne potpuno uvjerenog u njegovu superiornost, iz originalnih priča, Lestrade je u ovoj seriji nervozniji i razdražljiviji, ne suzdržava se od konfrontacije i načelno je vrlo antagonistički nastrojen prema Holmesu, mada mu s vremenom sve više i više vjeruje; često izražava skepsu u njegove vještine te ga u velikom broju slučaja smatra ili sumnjivim, ili sudionikom nekih od zločina.</s><s>Uz to je i naglašeni patriot te ratni veteran, kako se saznaje u epizodi "Galifaks".</s><s>Uz to, značajno je stariji od Lestradea iz Doyleovih priča.</s><s>Bojarski se pojavio u sedam od osam epizoda; jedina epizoda u kojoj se nije pojavio bila je "Obrjed doma Mesgrejvov".</s>

<s>Sporedne uloge</s>

<s>Ljanka Griu kao Irene Adler, snalažljiva djevojka i kradljivica, prema kojoj Holmes gaji duboke emocije.</s><s>Iako je dobar dio njezine karakterizacije iz originalnih priča zadržan, kao i osnova odnosa s Holmesom, njezina je priča značajno proširena i produbljena, dok se ona sama pojavila u većem opsegu nego u Doyleovom kanonu.</s><s>Kasnije epizode otkrivaju kako je Holmes upoznao Irene Adler u Parizu, gdje su se zaljubili i spavali zajedno, nakon čega je ona naprasito nestala, pritom opljačkavši Engleza iz susjedne sobe.</s><s>Kasnije, Holmes pronalazi Adlerovu, ali njihova veza se ne obnavlja, zbog čega Holmes osjeća frustracije te tjera Irene od sebe.</s><s>Ipak, kada saznaje kako je prisilno upletena u poslao s Moriartyjem, pomaže joj te ju pokušava spasiti, priznajući joj svoje emocije.</s><s>Ekspanzija njezine uloge navodno je inspirirana proširenom ulogom Irene Adler u Ritchiejevom filmu Sherlock Holmes.</s><s>Ljanka Griu se pojavila u ukupno četiri epizode.</s><s>Aleksej Gorbunov kao Robert Moriarty, glavni antagonist serijala.</s><s>Moriarty je kriminalni genije koji djeluje u pozadini mnogih zločina koje Holmes rješava, mada je njegova prisutnost inicijalno upitna; Lestrade čak sumnja kako je Holmes izmislio Moriartyja ili da je on sam Moriarty pa rješava vlastite zločine.</s><s>Kao i u slučaju Irene Adler, Moriarty zadržava osnove lika iz Doyleovog kanona, ali uz značajne izmjene.</s><s>Osim promjene imena, Moriarty nije profesor na sveučilištu kao u kanonu, već ima brata po imenu James Moriarty, koji je profesor (Moriarty i u kanonu ima brata, međutim sugerira se kako je on željeznički radnik).</s><s>U seriji, Moriarty kontrolira kriminalno podzemlje te je izrazito vješt izumitelj, koji ima za cilj započeti globalni sukob koji bi dokinuo dominaciju Britanskog Imperija u svijetu.</s><s>Kasnije se otkriva kako je Moriarty bivši tajni dužnosnik britanske vlade te kako je imao intenciju osvetiti se kraljici Victoriji zbog odbacivanja njegovih izuma.</s><s>Karakteristika njegova lika su male naočale tamnoplavih stakala koje redovito nosi.</s><s>Gorbunov se u ulozi Moriartyja pojavio u četiri od osam epizoda, s tim da se isti glumac pojavio i u ulozi taksista u prvim dvjema epizodama, mada nije izvjesno da je to bio Moriarty pod krinkom.</s><s>Anatolij Rudakov kao inspektor Tracy, postariji inspektor pri Scotland Yardu i Lestradeov najbliži suradnik.</s><s>Iako je njegova uloga u serijalu vrlo mala, Tracy je čest pratioc Lestradea i vrlo je odan svom nadređenom.</s><s>Radi se o originalnom liku stvorenom za seriju; Rudakov se pojavio u istom broju (7) i istim epizodama kao Lestrade.</s><s>Aleksandar Adabašjan kao urednik časopisa u kojem Watson objavljuje svoje priče.</s><s>Adabašjan se prvi put pojavio kada mu je Watson donio jednu svoju pjesmu, koju je ovaj odbio, ali ga je ubrzo prihvatio kada je saznao da Watson piše kriminalističke priče.</s><s>Urednik je vrlo pronicljiv i poznaje ukuse čitatelja, zbog čega opetovano daje Watsonu savjete kako i što pisati.</s><s>To rezultira time da Watson, iako temelji svoje priče na stvarnim slučajevima, vrši velike preinake u svrhu literarne stilizacije kako bi udovoljio uredniku i čitateljima, što zasmeta njegovim prijateljima, primarno Holmesu i Marthi Hudson.</s><s>Adabašjan se pojavio u sedam od osam epizoda.</s>

<s>Epizodni likovi</s>

<s>Elizabeta Bojarska kao Louise Barnett
 Aleksandar Iljin kao Peter Carey
 Igor Žižikin kao Strotter
 Igor Skljar kao Thaddeus Sholto
 Mihail Jevlanov kao Peter Small
 Semjon Strugačov kao Charles Gautier, ambasador Francuske
 Jaroslav Bojko kao ambasador Sjedinjenih Država
 Svetlana Dalji kao supruga ambasadora Sjedinjenih Država
 Leonid Timcunjik kao Gilbert Roy
 Oljga Krasko kao Elizabeth Baker
 Georgij Štilj kao notar Kibby
 Aleksandar Golubov kao Reginald Musgrave
 Sergej Juškevič kao Tom Musgrave
 Leonid Jarmoljnjik kao Branton
 Alisa Grebenščikova kao Rachel
 Andrej Merzljikin kao Halifax
 Aleksej Ševčenkov kao inspektor Higgins
 Svetlana Krjučkova kao kraljica Viktorija
 Semjon Furman kao Johnson
 Sergej Burunov kao Tom Taylor
 Aleksandar Polovcov kao admiral Wills
 Darja Jurgens kao Jessica Carey
 Jurij Tomoševski kao Henry Baker
 Valentina Kosobucka kao Linda Baker
 Ernst Romanov kao sudac Bradshaw
 Dmitrij Lisenkov kao Roger Smith
 Sergej Migicko kao Philip McIntyre
 Danila Ševčenko kao Arthur Cadogan West
 Oleg Fedorov kao Wilhelm II., njemački car
 Andrej Semenjuk kao poručnik Gregson
 Fjodor Stukov kao Jabez Wilson ("Riđi")</s>

<s>Produkcija i razvoj</s>

<s>Ideja i vijesti o novoj ruskoj televizijskoj adaptaciji priča o Sherlocku Holmesu pojavile su se 2009. godine, netom prije nego je Ritchiejev film Sherlock Holmes pušten u distribuciju.</s><s>Oleg Pogodin je inicijalno najavljen kao režiser serijala, međutim projekt je naglo zastao te nije ponovo pokrenut sve do 2011. godine, kada je novim redateljem imenovan Andrej Kavun, najpoznatiji po svom radu na filmu Kandahar.</s><s>Nedugo zatim objavljeno je kako će Sherlocka Holmesa tumačiti Igor Petrenko, a doktora Watsona Andrej Panjin; Ingeborga Dapkūnaitė potvrđena je kao gospođa Hudson, dok je Mihail Bojarski dobio ulogu inspektora Lestradea.</s><s>Kavun je svojom serijom želio stvoriti pandan BBC-jevoj hit-seriji Sherlock, koja je adaptirala Doyleove priče u suvremenom vremenskom periodu.</s><s>Kavun je zadržao izvorni viktorijanski ambijent, ali je želio koristiti Doyleov materijal isključivo kao podlogu za vlastitu interpretaciju priča o slavnom detektivu; to je dovelo do toga da nijedna epizoda nije direktna adaptacija neke Doyleove priče (uglavnom se radilo o kombiniranju elemenata iz nekoliko priča u povezanu cjelinu s dodanim elementima), dok je četvrta epizoda bila potpuno originalna priča.</s>

<s>Intervencije su izvršene i na likovima.</s><s>Primjerice, Holmes je u seriji 15 godina mlađi od Watsona, što je znatno veća razlika nego u Doyleovim pričama.</s><s>Nadalje, pod snažnim utjecajem Ritchiejevog Holmesa, Kavun je odlučio značajno proširiti ulogu Irene Adler, koja se u originalnim pričama pojavila samo jednom.</s><s>Kavun je Adlerovu pretvorio u antiheroinu, a njezin odnos s Holmesom u istinsku ljubavnu priču, koja je poslužila kao jedna od centralnih priča cijele sezone.</s><s>Ulogu Irene Adler dobila je mlada glumica Ljanka Griu.</s><s>Značajne promjene izvršene su i s gospođom Hudson, koja je u seriji osjetno mlađa nego u pričama te u konačnici postaje Watsonova supruga; u pričama, Watsonova supruga bila je Mary Morstan.</s><s>Iako je Holmes centralni lik serijala, Watsonova uloga dobila je na značaju zbog metafilmskog i metaliterarnog konteksta njegovih priča.</s><s>Naime, na zahtjev urednika, Watson krene pisati detektivske priče temeljene na njegovim pustolovinama s Holmesom; Watson inicijalno prepričava događaje kako su se oni doista zbili, međutim urednik smatra kako su one previše realistične da bi bile čitane te instruira Watsona da izvrši određene preinake kako bi se priče prodavale.</s><s>One preinake koje je Watson učinio postale su tako Doyleove stvarne priče (čiji je autor Watson), dok je stvarnost Holmesa i Watsona bila uvelike drugačija.</s><s>Serija inovativno polazi od teze da su Doyleove originalne priče zapravo stilizacija stvarnosti, pri čemu Kavun u svojoj seriji, a sukladno svojoj ideji o novom pristupu pričama, želi ispričati događaje kako su se oni doista dogodili, a ne kakvima ih je Watson u svojim pričama prikazao.</s>

<s>Snimanje serije trajalo je osam mjeseci, a u cijelosti je odrađeno u Rusiji, u Sankt Peterburgu i okolici — Viborgu, Kronštatu, Puškinu, Gatčini i Ivangorodu.</s><s>Snimanje je službeno otpočelo u rujnu 2011. godine te je trajalo ukupno 161 dan, završivši u svibnju 2012. godine.</s><s>U veljači 2013. godine, Kavun je govorio o planu za dovršetak postprodukcije (mahom montaža i sinkronizacija zvuka), kazavši kako se nada da će postprodukcija biti završena do početka ljeta iste godine.</s><s>U ožujku 2013. godine, Andrej Panjin, koji je tumačio Watsona u seriji, iznenada je preminuo usred postprodukcije, koja je tako zaustavljena; Panjin je bio već snimio sve svoje scene, a preostali glasovni posao odrađen je, većinom, temeljem dostupnih snimki sa snimanja, dok je samo maleni dio odradio zamjenski glumac.</s>

<s>Mediji su procijenili kako je budžet serije bio najveći u historiji ruske televizije.</s><s>Scenografi i snimatelji su uložili poseban trud pri rekreaciji autentičnosti viktorijanskog ambijenta, koristeći minimalnu računalnu animaciju; za seriju su diljem lokacija snimanja posebno postavljene dekoracije kojima je dočaran autentični ambijent viktorijanskog Londona.</s><s>Snimatelji su bili Vladimir Svetozarov i Marina Nikolajeva.</s><s>Veliki dio budžeta oduzeli su i kostimi i šminka, pri čemu su kostimografkinja Larisa Konjikova te šminkerica Ljilija Rusecka uložile poseban trud kako bi rekreirale viktorijanski stil.</s>

<s>Četiri godine nakon što je inicijalno najavljena te dvije godine nakon početka snimanja, serija Šerlok Holms je 18. studenog 2013. godine premijerno emitirana na kanalu Rusija-1.</s>

<s>Epizode</s>

<s>Kritike</s>

<s>Šerlok Holms je dobio mješovite kritike nakon emitiranja.</s><s>Kavunova redateljska koncepcija, kao i Petrenkova te Panjinova interpretacija su naišle na kritike zbog svoje neuobičajenosti i otklona od originalnog materijala, dok su kritičari istovremeno bili oduševljeni radom tehničke ekipe, posebice scenografa, snimatelja te kostima i šminke.</s><s>Britanski kritičar Kim Newman, recenzirajući seriju za Sherlock Holmes Mystery Magazine, napisao je kako Petrenkov Holmes izgleda "više kao revolucionarni pjesnik, nego kao detektiv"; na kraju je sumirao kako se, unatoč značajnom otklonu od Doyleovog kanona, "na koncu, nakon svih tih promjena, vraćamo na ono što je za ovu verziju - kao i za gotovo sve ostale verzije - srce priče, a to je prijateljstvo dvojice teških ljudi vrijednih divljenja u svijetu kriminala, izdaje, ljubavi, časti, dijaboličnog intelekta i osnovne decentnosti".</s>

<s>S druge strane, Vasilij Livanov, koji je tumačio Holmesa u sovjetskoj adaptaciji iz 1979. godine, bio je izrazito kritičan prema seriji, posebno ističući konfuznost Kavunove koncepcije, ali i lošu interpretaciju Igora Petrenka i Andreja Panjina.</s><s>Jedan dio serije, a to je monolog Thaddeusa Sholta (Igor Skljar) o migrantima iz druge epizode, postao je izrazito kontroverzan zbog aktualnosti tematike; na kontroverzu se osvrnuo i sam Kavun, koji je rekao: "Bilo je mnogo sporova s kanalom, koji je zahtijevao rezanje tog monologa.</s><s>Ali, to bi za mene značilo raspad Sholtovog lika.</s><s>To je monolog i o Engleskoj, i o Rusiji.</s><s>Ono što se događalo u Engleskoj krajem XIX. vijeka vrlo je slično onome što se događa u Rusiji danas.</s><s>Ovakve fraze se mogu sve češće čuti tako da sam odlučio baciti kamen i podići prašinu".</s>

<s>Nagrade</s>

<s>Serija Šerlok Holms nominirana je za sljedeće nagrade:</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>"Sherlock Holmes"  on Central Partnership
TV: The New Russian Sherlock Holmes, Sherlocknews.com
Sherlock Holmes Russian-style, The Voice of Russia
Russian "Sherlock Holmes" on 'Kino Teatr 
Sherlock Holmes (2013 TV series) on The Conan Doyle Encyclopedia</s>

<s>Ruske TV-serije
TV serije započete 2013.</s><s>TV serije prestale 2013.</s><s>Serije o Sherlocku Holmesu</s>

