Zgrada željezničke stanice Bistrik
<s>Zgrada željezničke stanice Bistrik nalazi se u naselju Bistrik, na padinama Trebevića, u dijelu Starog Grada.</s><s>Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 4. do 10. jula 2010. godine, donijela je odluku da se stanica proglasi za Nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.</s><s>Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo i Tina Wik.</s>

<s>Historija 
U sklopu razvoja željezničke mreže, počinje se graditi Istočna pruga, dužine 161,5 km.</s><s>Ova pruga je bila uskotračna i njena izgradanja je trajala oko 15 godina.</s><s>Puštena je u saobraćaj 4. jula 1906. godine.</s><s>Iste godine izgrađena je i Zgrada željezničke stanice na Bistriku.</s><s>Projekat za ovu zgradu je izradilo Tehničko odjeljenje Bosanskohercegovčkih državnih željeznica.</s>

<s>Zgrada stanice izgrađena je kao tipski projekat, nepoznatog arhitekte.</s><s>Ista ovakva stanična zgrada izgrađena je na Palama).</s><s>Izgradnjom stanične zgrade, kao i njenih pratećih sadržaja: bifea, zgrade za upravitelja i skladišta tovarne građe, kao i izgradnjom nasipa, tunela i mosta, izgled stare mahale se potpuno izmijenio.</s><s>Izgradnjom staničnih objekata, ukupna slika ambijenta nije bila uništena, kompleks se relativno dobro uklapao u ukupnu sliku ovog dijela Bistrika.</s><s>Ukidanjem Istočne pruge 1973. godine, stanična zgrada Bistrik je u potpunosti izgubila svoj osnovni značaj.</s><s>U njenoj neposrednoj blizini nalazio se i prvi od ukupno 134 tunela na trasi do Beograda.</s><s>Bistrička stanica je u svojim posljednjim godinama stekla svjetsku prepoznatljivost, jer su se pored nje snimali kadrovi filma Valter brani Sarajevo.</s>

<s>Danas, stanična zgrada Bistrik je građevinski u lošem stanju, dijelom zbog ratnih djelovanja, a dijelom zbog neadekvatnih građevinskih intervencija.</s><s>Od ostalih dijelova kompleksa ostale su samo ruševine, dok je na mjestu gdje se nalazila pruga izgrađena saobraćajnica u vidu gradske zaobilaznice.</s><s>Nakon što je posljednji voz, popularni Ćiro ispraćen sa stanice početkom avgusta 1978. godine, zgrada je poslužila kao stambeni prostor u kojem se i danas obitava.</s>

<s>Opis 
Zgrada željezničke stanice Bistrik u Sarajevu, sa svojim naglašenim kosim krovovima i bogato obrađenim drvenim strehama, predstavlja tipičan primjer «alpskog ili romantičarskog stila» arhitekture austrougarskog perioda.</s><s>Zgrada je razvijena u horizontalnom smjeru kroz tri volumena različitih visina.</s><s>Funkcionalno, oni su bili povezani samo na prizemnoj etaži.</s>

<s>Literatura 
 Fevzija Ajdin - Historija željeznica Bosne i Hercegovine - Nacionalna univerzitetska biblioteka Bosne i Hercegovine, Sarajevo, 2006. -
 Dževad Juzbašić - Izgradnja željeznica u BiH u svijetlu austrougarske politike od okupacije do kraja Kallayeve ere.</s><s>Akademija nauka i umjetnosti BiH Sarajevo, 1974.</s><s>Dušan Žigić - Izgradnja pruga i historija željeznica u Bosni i Hercegovini od 1872 do 1972</s>

<s>Reference</s>

<s>Nacionalni spomenici u Sarajevu
Željezničke stanice u Bosni i Hercegovini‎</s>

