Michael Kiske
<s>Michael Kiske (Hamburg, 24. siječnja 1968.), je njemački pjevač, najpoznatiji po svome radu sa power metal sastavom Helloween od 1986. do 1993.</s>

<s>Biografija</s>

<s>Prije ulaska u Helloween, Kiske je pjevao u bandu III Prophecy sa 17 godina.</s><s>Band je snimio demo koji nikada nije bio komercijalno izdan.</s>

<s>Još kao tinejdžer (sa 18 godina), Kiske je pozvan da se pridruži tada već svjetski uspješnom power metal bandu Helloween, čiji je frontman u to vrijeme bio Kai Hansen.</s><s>Hansen je imao poteškoća istodobno svirati i pjevati, pa je odlučio da je potrebno naći novog pjevača.</s><s>Smatrali su da je mladost Michaela Kiskea prilično impresivna; on je, s druge strane, iz prva odbio, da bi se kasnije predomislio.</s><s>Michael Kiske se pridružio bandu 1987. i s njima snimio album Keeper of the Seven Keys, Part 1, koji se smatra za jedan od najboljih albuma Helloweena i za prekretnicu u stvaranju žanra power metala.</s><s>Nakon toga, izdali su i Keeper of the Seven Keys, Part 2, Pink Bubbles Go Ape, te Chameleon.</s><s>Posljednja dva albuma su doživjela komercijalnu propast i rezultirali su Kiskeovim odlaskom iz banda.</s>

<s>Kiske je 1993. dobio otkaz iz benda, navodno zbog osobnih razloga; Michael Weikath je tvrdio da je postalo nemoguće surađivati s njim.</s><s>Kiskea su zamijenili Andijem Derisom, koji je ostao u Helloweenu poslije toga.</s>

<s>Kružile su glasine da će Kiske biti zamjena za Bruce Dickinsona nakon njegovog odlaska iz Iron Maidena 1993., ali je to mjesto na kraju popunio Blazeom Baileyem.</s>

<s>Kiske je 16. kolovoza 1996, tri godine nakon odlaska iz Helloweena, izdao svoj prvi samostalni album Instant Clarity za japansku izdavačku kuću Victor.</s><s>Na albumu su gostovali Kai Hansen iz Gamma Raya i Adrian Smith iz Iron Maidena.</s><s>Glazbeni spot za baladu "Always" posvećenu preminulom bubnjaru Helloweena Ingu Schwichtenbergu je produciran i snimljen u New Yorku.</s><s>Njegov drugi samostalni album, Readiness to Sacrifice je izdan u Koreji i Japanu 1999., a u Europi 2001.</s><s>Kiske opisuje oba glazbu na ova dva albuma kao pop glazbu, unatoč tome što se na njima nalaze pjesme različitih stilova.</s>

<s>Michael Kiske je 2001. pozvan da sudjeluje na projektu Tobiasa Sammeta Avantasia u ulozi Lugaida Vandroiya.</s><s>On je na to pristao, ali pod uvjetom da se njegovo ime ne stavlja na omotnicu albuma, već da se stavi ime "Ernie".</s><s>Tako je i učinjeno na prvom dijelu Metal Opere, ali ne i na drugom, na kome je njegovo ime pravilno napisano.</s><s>U kasnijim intervjuima on je objasnio da nije želio da ga ljudi još uvijek povezuju s heavy metalom.</s>

<s>On je 2003. u želji da ponovo pravi rock glazbu oformio je sastav SupaRed.</s><s>Izdali su istoimeni album u siječnju 2003.</s><s>Ovaj album ima moderan rock zvuk i strukturu pjesama, drugačiju i od njegovih solo albuma i od heavy metal zvuka Helloweena.</s><s>Projekt je bio neuspješan i Kiske je raspustio band.</s>

<s>2006. godine Michael Kiske izdaje svoj novi album pod imenom KISKE, koji je dobio slabe ocjene.</s>

<s>Planira dobiti ugovor s izdavačem i još uvijek sudjeluje u projektu Avantasia.</s>

<s>Stil pjevanja
U usporedbi s Kai Hansenom, Kiske ima primjetno vibrantniji i snažniji glas.</s><s>Po nekima, Kiske je netipični "vrištač" Heavy metala 1980ih, istican zbog svoje sposobnosti da dosegne vrlo visoke tonalitete (njegov glas se rasprostire u 4 oktave).</s><s>Njegov stil je načinio primjetnu promjenu u odnosu na Hansena, što su neki fanovi i kritičari povezali sa Geoffom Tateom ili s Bruce Dickinsonom.</s><s>Za neke ljubitelje, Kiske je još uvijek njihov omiljeni pjevač, dok drugi više vole hrapaviji still Kai Hansena ili Kiskeovog nasljednika Andi Derisa.</s><s>Period Michaela Kiskea u Helloweenu se pokazao vrlo utjecajnim te ga mnogi pjevači navode kao uzor ili pokušavaju oponašati njegov pristup pjevanju.</s>

<s>Diskografija</s>

<s>Helloween
 Keeper of the Seven Keys, Part 1 (1987.)
 Keeper of the Seven Keys, Part 2 (1988.)
 Live in the UK (1989.)
 Pink Bubbles Go Ape (1991.)
 Chameleon (1993.)</s>

<s>Michael Kiske
 Instant Clarity (1996.)
 Always (singl) (1996.)
 The Calling (1996.)
 Readiness to Sacrifice (1999.)
 Kiske (2006.)</s>

<s>Avantasia
 The Metal Opera (2001.)
 The Metal Opera Part II (2002.)
 Lost in Space Part II (singl) (2007.)
 The Scarecrow (2008.)</s>

<s>SupaRed
 SupaRed (2003.)</s>

<s>Place Vendome
 Place Vendome (2005.)</s>

<s>Unisonic
 Unisonic (2012.)</s>

<s>Gostovanja
 Gamma Ray - Land of the Free (1995.) 
 Timo Tolkki - Hymn To Life (2002.)
 Masterplan - Masterplan (2003.)
 Aina - Days of Rising Doom (2004.)
 Thalion - Another Sun (2004.)
 Tribuzy - Execution (2005.)
 Edguy - Superheroes (singl) (2005.)
 Helloween -  Keeper of the Seven Keys - The Legacy (Samo raniji snimci) (2005.)
 Indigo Dying -  Indigo Dying'' (2007.)</s>

<s>Vanjske poveznice</s>

<s>Michael Kiske, Službene stranice
 Souls Alive - Unisonic Official Fanclub 
 Where Wishes Fly - Klub obožavatelka Michaela Kiskea 
 Michael Kiske's SupaRed, Službene stranice</s>

<s>Njemački pjevači
Heavy metal muzičari
Heavy metal gitaristi
Njemački gitaristi</s>

