Razmatranje odvratnosti
<s>Razmatranje odvratnosti (pali: patikulamanasikara) je budistička meditacija u kojoj se ljudsko telo posmatra na odbojan način.</s><s>Ovaj vid meditacije se smatra učinkovitim za uklanjanje požude.</s><s>Cilj ove meditacije je da oslabi polnu želju, razvijanjem gađenja prema telu.</s>

<s>Pored svesnosti smrti (motrenje tela u raspadanju), ovo je jedna od dve meditacije odvratnosti (pali: asubha) u budizmu.</s>

<s>Budino učenje</s>

<s>Buda preporučuje kontemplaciju o neprivlačnim aspektima tela kao protivteži požudi i samodopadljivosti.</s><s>Prema Budinim rečima, svrha ispravnog uvida je odvratnost, a svrha odvratnosti napuštanje strasti.</s><s>On savetuje razmišljanje o sastavnim delovima koji ispod kože čine naše delo, kako bi stekli istinsku sliku:</s>

<s>Ovo služi prvenstveno razvijanju gađenja, čemu Buda pridaje osobitu pažnju, jer gađenje vodi odvraćanju od strasti, smirenju i nirvani.</s><s>Vesali sutta prenosi da su Budini učenici pod uticajem meditacije odvratnosti vršili masovna samoubistva:</s>

<s>Nakon toga, Buda je svojim učenicima, kao manje ekstremnu metodu, preporučio da upražnjavaju svesnost disanja.</s>

<s>Literatura 
 Filozofija gađenja – Buddha i Nietzche.</s><s>Prijevod s engleskog M. Ljubojevića i M. Fehimovića.</s><s>Iz "58.</s><s>Schopenhauer-Jahrbuch 1977". – "Dijalog" (Sarajevo), 1978, br. 7-8.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vidi još 
 Budistička meditacija
 Svesnost smrti</s>

<s>Budistički pojmovi
Meditacija
Religijske prakse</s>

