Denny Hulme
<s>Denis Clive "Denny" Hulme, OBE (Motueka, 18. lipnja 1936. – Bathurst, 4. listopada 1992.) je bio novozelandski vozač utrka, najpoznatiji po tome što je 1967. godine, vozeći za Brabham, postao svjetski prvak u Formuli 1. Između svog debija u Monaku 1965. godine i svoje posljednje utrke u Sjedinjenim Državama 1974. godine, Hulme je startao na 112 utrka, osam puta bio prvak i 33 puta bio na podiju.</s><s>Tokom sezona 1968. i 1972., Hulme je završio na trećem mjestu ukupnog poretka.</s>

<s>Hulme je demonstrirao sportsku širinu tako što je godinama dominirao Kanadsko-američkim Challenge Cupom za sportske automobile iz kategorije Group 7. Kao član McLarenove momčadi koja je od 1967. do 1971. godine osvojila pet uzastopnih titula, Hulme je dva puta bio prvak i četiri puta drugoplasirani.</s>

<s>Nakon vožnje za Brabham u Formuli 1, Hulme je vozio za McLaren u nizu kategorija — Formula 1, Can-Am i Indianapolis 500.</s><s>Godine 1974. se povukao iz Formule 1, ali se nastavio baviti utrkama u Australiji i utrkama kamiona; ostao je poznat po tome što je vozio najsnažnija i najbrža vozila svoga vremena.</s>

<s>Hulme se i nakon mirovone aktivno bavio utrkama, a posebno draga mu je bila Bathurst 1000.</s><s>Tokom 1992. godine, vozeći BMW M3 na toj utrci, Hulme se prvo požalio svom timu na zamagljen vid (što je tada pripisano velikoj kiši), nakon čega je doživio težak srčani udar i izletio s piste.</s><s>Iako je uspio, relativno mirno, zaustaviti automobil, Hulme je odmah prevezen u bolnicu, gdje su ga liječnici proglasili mrtvim; bio je to prvi bivši vozač Formule 1 koji je preminuo tokom vožnje od prirodne smrti te sedmi ukupno.</s>

<s>Nadimak kojeg je imao tokom karijere bio je "Medvjed", a dobio ga je zbog svoje prirode i fizičkog izgleda.</s>

<s>Novozelandski vozači Formule 1
Svjetski prvaci u Formuli 1</s>

