Prozor (tvrđava)
<s>Tvrđava Prozor, ili Stari grad Prozor je utvrđenje iz srednjeg vijeka i osmanskog perioda.</s><s>Na sjednici komisije za očuvanje nacionalnih spomenika održanoj 22. do 28. maia 2007. godine u Sarajevu, stari grad je proglašen za nacionalni spomenik BiH.</s><s>Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović (predsjedavajući), Ljiljana Ševo i Tina Wik.</s>

<s>Lokacija 
Dolina rijeke Rame obuhvata predio između planina Raduše i Ljubuše na zapadu, Vrana na jugu , te Vranice i Bitovnje na sjeveru.</s><s>Mjesto Prozor se nalazi u dolini rijeke Rame, na razmeđi tri cjeline na koje se dijeli područje oko ove rijeke: Gornja Rama je manja kotlina na sjeverozapadu,  između planina Ljubuše i Raduše, čije je strmine zatvaraju sa tri strane, dok se na istočnoj granice nalazi grad Prozor.</s><s>Južno od Prozora je Donja Rama, brdovit kraj koji se spušta do Neretve.</s><s>Istočno od Prozora je drugi dio doline Rame, predio koji nema posebno ime.</s><s>Tako je Prozor na granici neogenskog pitomog zamljišta na zapadu i krečnjačkog zemljišta na jugu i istoku.</s>

<s>Stari grad u  Prozoru smješten  je na izlazu iz kanjona na jugozapadnom rubu uske kotline u kojoj se nalazi danas centralni dio grada Prozora.</s><s>Udaljen je od savremenog naselja oko 2,2 km.</s><s>Utvrđenje se nalazi na stjenovitom vrhu brijega Grad, na neravnom terenu čiji se zadani rub graniči sa kanjonom, iznad i u blizini sastavaka rječice Prozorčice i potoka Kraljevca (ili Krajevca).</s><s>Nekoliko stotina metara sjeverno od grada po hrptu kose nastalo je podgrađe.</s>

<s>Historija 
Dolina Rame je oduvijek imala tranzitni značaj.</s><s>Povezivala je Primorje sa unutrašnjošću Bosne.</s><s>Kroz župu Ramu vodio je put iz župa Neretve do Uskoplja i Lepenice.</s><s>Jedan put je vodio dolinom Neretve od ušća Rame ka Prozoru i preko sedla  Makljena (razvođa između Vrbasa i Rame, odnosno Neretve) na Gornji Vakuf i u župu Uskoplje, tj. u dolinu Vrbasa.</s><s>Drugi put je prolazio istočnije od Prozora, tj. iz doline Rame se odvajao u mjestu Gračanica i planinskim putevima preko sela Kranjčići i Ljubunci izlazio na Mejnik (nisko razvođe između Vrbasa i Neretve), odakle se silazilo u dolinu Vrbasa.</s><s>Treći put je išao od Splita preko Duvna i Prozora koji je preko izvorišta Neretvice vodio u centralnobosanski rudarski bazen oko Kreševa i Fojnice.</s>

<s>Grad Prozor je u 14. i 15. stoljeću  bio centar župe Rame.</s><s>Ispod njega je niklo podgrađe, koje se u izvorima javlja prvi put 11. augusta 1366. godine.</s><s>Ban Tvrtko I Kotromanić izdao je povelju pod Prozorom, kojom dariva posjedima vojvodu Vukca Hrvatinića za učinjene usluge u borbi protiv Ugarskog kralja Ludovika I Velikog 1363. godine.</s>

<s>Grad Prozor nije zabilježen ni u jednoj od tri povelje iz perioda 1448-1454. godine, koje su izdali aragonsko-napuljski kralj Alfons V i rimski kralj Fridrih II, kojima potvrđuju Stjepanu Vukčiću Kosači njegove posjede.</s><s>Dolina rijeke Rame nije dijelila sudbinu čitavog sliva rijeke Neretve.</s><s>Nema pismenog traga da je tada pripadala Kosačama.</s>

<s>Sredinom 1463. godine, Osmanlije su zauzele veći dio Bosne, ali je protuofanziva ugarske vojske uz pomoć domaćih snaga oslobodila dio zauzetih teritorija.</s><s>Kralj Matija Korvin darovao je grad Prozor knezu Vladislavu Hercegoviću za učinjene usluge u ratu protiv Osmanlija 1463. godine.</s><s>Iz formulacije u toj povelji razlikuje se posjed vojvode Vladislava kao dio očeve teritorije (Hum ili Hercegovina) od darovanih teritorija (župama Uskoplje i Livno) koje su do propasti Bosne 1463. godine bile potčinjene bosanskom kralju.</s>

<s>U osmanskom defteru iz 1468/1469. godine, upisana je nahija Rama sa gradom Prozorom, kao središtem nahije (sa posadom i trgom ispod grada).</s><s>Tada je  pripadala  kadiluku Neretva u vilajetu Kraljeva zemlja u sastavu Bosanskog sandžaka.</s>

<s>Reference</s>

<s>Tvrđave u Bosni i Hercegovini
Nacionalni spomenici u Prozoru</s>

