Franjevački samostan u Konjicu
<s>Samostan u Konjicu, je franjevački samostan u Mostarsko-duvanjskoj biskupiji, u Konjicu, Bosna i Hercegovina.</s><s>Proglašen je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine na sjednici održanoj u Sarajevu od 16.</s><s>Do 22. maja  2006. godine.</s><s>Odluku je donijela Komisija u sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo i Tina Wik.</s><s>Nacionalni spomenik čine: samostanska crkva sv. Ivana Krstitelja, samostanska zgrada, tri pomoćna objekta (vjeronaučne prostorije-dvorane) i pokretno naslijeđe koje čine: zbirka slika (25), zbirka skulptura (3), zbirka predmeta izrađenih od metala (4), zbirka starih knjiga (3), zbirka tekstilnih predmeta (2).</s>

<s>Historija 
Izgradnja crkve sv. Ivana Krstitelja je građena u etapama u periodu 1895-1919. godine, prema projektu koji je uradio arhitekta Josip Vancaš.</s><s>Tokom dugogodišnje izgradnje došlo je do djelimiönog odstupanja od projekta.</s>

<s>Zgrada današnjeg samostana  izgrađena je 1939-40. godine, ali ni sljedećih deset godina fratri ne stanuju u njoj.</s><s>Godine 1970. godine je proglašen samostanom.</s>

<s>Samostan i crkvu dopunjuju i povezuju u jednu arhitektonsku cjelinu vjeronaučne prostorije: tri velike uređene dvorane, izgrađene 1969. godine.</s>

<s>Za vrijeme Drugog svjetskog rata crkva je dosta stradala, ali je nakon toga više puta obnavljana.</s><s>U toku ratnih djelovanja 1992-95. godine crkva i samostanska zgrada su pretrpjele znatna oštećenja.</s><s>Poslije 1995. godine ponovo su renovirani.</s>

<s>Opis 
Prema svojim stilskim odrednicama, pripada historicizmu i ima odlike neoromanike.</s><s>Tlocrtno ovaj objekt predstavlja jednobrodnu zasvođenu baziliku, dimenzija 40,00x10,00 m, sa polukružnom oltarskom apsidom.</s><s>U dispozicionom smislu ima: narteks, naos, svetiše polukružne osnove i horsku galeriju iznad narteksa.</s><s>Horska galerija, na frontalnoj strani, ograđena je punom parapetnom ogradom.</s><s>Bočne fasade crkve su rađene bez ukrasa, malterisane i bijelo bojene.</s><s>Plastičnost ovih fasada je postignuta naglašavanjem vertikalne i horizontalne podjele.</s><s>Jedino je glavna ulazna fasada crkve bogatije urađena, sa kamenom fasadom, naglašenim ugaonim kamenim elementima i prozorskim okvirima.</s><s>Cijeli prostor ulazne fasade po vertikali može se podijeliti u četiri nivoa.</s><s>Svi nivoi su međusobno dijeljeni naglašenim vijencima.</s>

<s>Samostan predstavlja jednostavnu jednospratnu građevinu pokrivenu četverovodnim krovom, sa biber-crijepom kao pokrovom.</s><s>Malterisane i plavo bojene fasade su rađene bez ukrasa.</s><s>Jedinu dinamiku fasadnih ploha daju pravougani prozori poredani u dva reda sa naglašenim prozorskim okvirima izbačenim iz ravni fasade.</s><s>Vertikalna raščlanjenost fasade je postignuta: krovnim vijencem, plitkim kordon-vijencem, koji naglašava spratnu visinu između etaža, i kamenim soklom koji se proteže duž cijelog objekta.</s>

<s>Reference</s>

<s>Samostani u Bosni i Hercegovini
Nacionalni spomenici u Konjicu
Mostarsko-duvanjska biskupija</s>

