Biskupija Ösel-Wiek
<s>Biskupija Ösel–Wiek (estonski: Saare-Lääne piiskopkond; njemački: Bistum Ösel–Wiek) bila je biskupija Katoličke crkve koja je egzistirala od 13. do 16. vijeka na tlu zapadne Estonije.</s>

<s>Biskupija je kao dio Terre Mariane bila polunezavisna kneževina Svetog Rimskog Carstva.</s><s>Prostirala se na površini od 7600 km² po današnjem Okrugu Lääne, i dijelovima okruga Pärnu, Saare, Hiiu i manjim otocima Zapadnoestonskog arhipelaga.</s>

<s>Historija</s>

<s>Biskupiju je osnovao 1228 nadbiskup iz Rige, nakon osvajanja otoka Saaremaa, za prvog biskupa postavio je Gottfrieda dotadašnjeg opata Daugavgrivske opatije.</s>

<s>Konačne granice biskupije odredio je papinski legat Vilim iz Modene koji je 1234.podijelio Terra Marianu na feudalne kneževine.</s>

<s>Prva rezidencija biskupije nalazila se u Lihuli, gdje je biskup zajedno sa Livonskim redom sagradio kamenu utvrdu.</s><s>U pokušaju da izbjegne svađe s utjecajnim Redom, biskup je 1251. preselio svoju rezidenciju u Stari Pärnu, koji su desetak godina kasnije spalili Litvanci.</s>

<s>Početkom 1260-ih biskupija je preseljena u Haapsalu, čija je crkva postala katedralna.</s><s>Biskup Hermann I dodjelio je 1279.</s><s>Haapsaluu status grada.</s>

<s>Posljednji biskup Biskupije Ösel–Wiek bio je danski princ Magnus, koji je stigao u Saaremu 1560. ali je izgubio vlast 1572.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Lihulast saab Saare-Lääne piiskopkonna keskus</s>

<s>Historija Estonije</s>

