Milindina pitanja
<s>Milindina pitanja (pali: Milindapañha) je budistički spis na paliju koji prenosi navodni dijalog između indijskog arahata Nāgasene i helenističkog kralja Milinde (Menandar I).</s><s>Djelo je književni spomenik indijskog duhovnog doticaja s Helenima uskoro nakon osvajanja Aleksandra Velikog.</s>

<s>Milinda-pannha opisuje posjetu grčkog kralja Menandera budističkom svecu Nagaseni (živio oko 150 p.n.e.) te njihov razgovor, nakon kojega su se grčki kralj i njegova pratnja, kako navodi spis, preobratili na budizam.</s><s>U Milindapañhi kralj, filozof i vičan debatama, postavlja seriju teških pitanja, na koja Nāgasena daje vrlo plastične i često vrlo pronicljive odgovore.</s>

<s>Budisti Milindapañhu smatraju autoritativnim delom, iako ono nije deo Tripitake.</s>

<s>Istorijska pozadina</s>

<s>Kao ostatak grčke vojske Aleksandra Velikog koja je pokorila Perziju i područja sjeverne Indije, Grci su u današnjem Afganistanu i Pakistanu osnovali kraljevstvo Gandara/Baktrija, vladali značajnim dijelovima sjevero-zapadne Indije te prihvatili theravada oblik buddhizma.</s>

<s>Grci su još oko 200 godina nakon Menandera nastavili vladati Gandharom.</s><s>Izdavali su svoj novac na kojem su grčkim slovima isticali ime Buddhe (grč.</s><s>Boddo), osnovali su jednu od najznačajnijih kiparskih škola antike, gandharsku školu kiparstva, poznatu po spoju helenističkog kiparstva i budističkih uzora.</s>

<s>Nastanak spisa 
Najraniji deo Milindapañha napisan je negde oko I veka, možda u severnom Pakistanu, da bi kasnije bio preveden na pāḷi i na kraju bio prenet na Šri Lanku, gde su vremenom dodavani još neki delovi.</s>

<s>Sadržaj 
Kada je kralj Milinda upitao Nagasenu da li mogu da raspravljaju o darmi, Nagasenu je odgovorio: "Gospodaru, učiniću to ako mogu sa vama da govorim kao sa učenom osobom, a ne sa vladarem." Kada je kralj upitao kakva je razlika između ta dva pristupa, Nagasena odgovori: "Kada učeni raspravljaju, verovanja bivaju razvejana, teorije oborene, tvrdnje pobijene, ideje prihvaćene, stanovišta izložena, a njima bivaju suprotstavljena neka druga stanovišta.</s><s>Kada kraljevi raspravljaju, oni nešto kažu i onda kazne svakoga ko se sa tim ne slaže".</s>

<s>Kada je Nagasena predstavio budističko shvatanje nesopstva, da je ime samo oznaka koje ne predstavlja stvarni entitet, kralj Milinda se žestoko usprotivio.</s><s>On tada pozove Grke i monahe kao svjedoke, pa se obrati Nagaseni ovim riječima:</s>

<s>Kralj ga upita za svaki deo njega pojedinačno "je li neka od tih stvari, ili sve te stvari skupa, Nagasena?", uvek dobi odrečan odgovor.</s><s>Na to kralj zaključi:</s>

<s>Nagasena ga onda pita kako je došao ovamo.</s><s>Kralj kaže da je došao kočijom.</s><s>„Razjasni mi, što je kočija“, zamoli ga Nagasena.</s><s>„Je li ruda kočija?“ „Ne“, reče kralj.</s><s>„Je li to osovina?“ „Nije.“ „Jesu li to točkovi, trup, držalje za barjak, jaram, uzde ili bič?“ i opet kralj odgovara odrečno.</s><s>„Jesu li onda kočije nešto drugo osim tih delova?“.</s><s>Kralj i na ovo odgovara sa „ne“, nakon čega Nagasena zaključi:</s>

<s>Na taj Nagasenin odgovor, pet stotina Grka iz kraljeve pratnje počnu plje­skati, a kralj Milinda beše prinuđen da prizna kako su „kočije“ naziv za zbirku delova:</s>

<s>Nagasena zaključi tu raspravu stihom iz Tipitake: "Baš kao što se za sklop delova koristi reč kočija, tako, kada postoje sastojci, po dogovoru ih nazivamo bićem" (SN V.10).</s>

<s>Na pitanje kralja Milinde: "Može li postojati preporađanje, kad nema preseljenja duše?" Nagasena odgovara na sledeći način: "Da, poštovani kralju, može.</s><s>Baš kao što neko može upaliti lampu koristeći neku drugu već upaljenu, a da pri tome ništa ne prelazi sa jedne lampe na drugu ili bas kao što učenik može naučiti stihove napamet od svog učitelja, a da se stihovi ne sele iz učitelja u učenika."</s>

<s>Tumačenja 
Iako se takav razgovor možda odigrao, Milindapañha je književno delo.</s><s>Verovatno je sastavljeno kao pomoć da se novim preobraćenicima objasne prividne kontradikcije u budističkom učenju i razjasne druge nejasnoće.</s>

<s>Vidi još 
 Menandar I
 Nāgasena</s>

<s>Izvori</s>

<s>Budistički tekstovi</s>

