Gerardo Machado
<s>Gerardo Machado y Morales (Camajuaní, 28. rujna 1871. – Miami Beach, FL, 29. ožujka 1939.) je bio kubanski general u ratu za nezavisnost i kasniji predsjednik.</s><s>Machado je bio jedan od najuglednijih kubanskih političara nakon sticanja nezavisnost, ali je kao predsjednik organizirao i provodio krvavu tiraniju zbog čega ga se u matičnoj zemlji danas smatra diktatorom.</s>

<s>Rođen je u obitelji španjolskog porijekla te je odrastao na obiteljskoj farmi.</s><s>U svojom dvadesetima se bavio uzgojem i prodajom duhana.</s><s>Njegov je otac sudjelovao u Desetogodišnjem ratu i stekao čin majora.</s><s>Kada je 1895. izbio Kubanski rat za nezavisnost, Machado se pridružio kubanskim snagama te je do 1898. postao jedan od najmlađih generala među kubanskim snagama.</s><s>Nakon rata, Machado je postao biznismen, a kasnije je ušao u politiku kao zastupnik liberala.</s>

<s>Dana 20. svibnja 1925., Machado je izabran za predsjednika Kube.</s><s>Njegov prvi mandat koincidirao je s periodom prosperiteta, što je omogućilo dobru suradnju sa Sjedinjenim Državama (unatoč Machadovom obećanju da će dokinuti Plattov amandman) i ambiciozan projekt javnih radova.</s><s>Machadova ideja bila je da Kuba postane "Švicarska dvaju Amerika".</s><s>Iako je tokom izborne kampanje 1924. govorio kako ne želi biti reizabran, Machado je nakon nekoliko godina na vlasti promijenio svoju odluku te se ponovo kandidirao 1928. godine.</s><s>Ovo ne bi bilo sporno da Machado nije postepeno uvodio despotsku vladavinu i praktički silom osvojio drugi mandat.</s><s>Prisilni continuismo i upadanje Kube u gospodarske probleme dovelo je do brojnih građanskih nemira i političke nestabilnosti.</s><s>Velike probleme predstavljalo je i Machadovo podupiranje bogatih plantažera i američke elektroindustrije, koja je financirala njegovu reizbornu kampanju s $1,000,000.</s>

<s>Pokret otpora, u kojem su sudjelovali brojni studenti, počeo se formirati oko 1930. godine.</s><s>Iako isprva studentsko-radnički pokret, otpor je ubrzo obuhvatio i većinu građanskog sloja.</s><s>Machado je reagirao tako što je uveo krvavu diktaturu, što je dovelo do brojnih ubojstava i atentata na studente i pripadnike pokreta otpora.</s><s>S druge strane, Machado je također bio meta nekoliko neuspjelih pokušaja atentata, najznačajniji među kojima je bio onaj skupine ABC u kojem je ubijen predsjednik senata, Clemente Vazquez Bello.</s><s>Kada je otpor 1933. godine prerastao u revoluciju, Machado je morao hitno napustiti Kubu avionom te je izbjegao u Sjedinjene Države.</s><s>Iste godine pojavio se na naslovnici TIME-a.</s><s>Preminuo je u Miami Beachu 1939. godine.</s>

<s>Predsjednici Kube
Kubanski političari
Kubanski vojskovođe‎
Preživjeli pokušaje atentata</s>

