Louis Trousselier
<s>Luj Truselije (; 29. jun 1881 — 24. april 1939) je bivši francuski profesionalni biciklista u periodu od 1902. do 1914. godine.</s><s>Najveći uspeh ostvario je 1905. godine, osvojivši Tur de Frans, iste godine, osvojio je i Pariz—Rube.</s>

<s>Karijera 
Pre početka profesionalne karijere, Truselije je učestvovao na Letnjim olimpijskim igrama 1900 kao amater i osvojio je treće mesto na trci po poenima, 5 kilometara na velodromu.</s><s>1902. je prešao u profesionalce osvojio je trke Ren—Pariz i Tuluz—Lušon—Tuluz.</s><s>1903. osvojio je treće mesto na Pariz—Rubeu.</s>

<s>1905. godine, Truselije je, sa 18 godina, osvojio Pariz—Rube, nakon čega je vozio svoj prvi Tur de Frans, uzevši nekoliko dana slobodno iz vojske i morao je da ostvari dobar rezultat da bi se sačuvao od kazne.</s><s>Dominirao je Turom, pobedivši na pet etapa i osvojio ga je sa 35 poena ispred drugoplasiranog.</s><s>Pobeda mu je donela mnoge nagrade, ugovore da vozi širom Francuske i bonuse od sponzora.</s>

<s>Vozio je dobro i naredne godine, ali nikad više nije bio na nivou od 1905.</s><s>Na Tur de Fransu osvojio je treće mesto, uz četiri etapne pobede.</s><s>Nakon čega je osvojio drugo mesto na Pariz Turs trci i drugo mesto na trci Bal di Or, na Velodromu.</s>

<s>1907. završio je treći na Pariz—Rubeu i na nacionalnom prvenstvu.</s><s>Tur de Frans je počeo pobedom na prvoj etapi, ali je trku morao da napusti tokom desete etape.</s><s>Truselije je postao specijalista za duge jednodnevne trke, pa je nakon drugog mesta na nacionalnom prvenstvu i trećeg na trci Pariz—Brisel, osvojio trku Bordo—Pariz 1908. godine, 26 minuta ispred drugoplasiranog Sirila van Hauverta.</s><s>Tur de Frans je napustio tokom druge etape.</s>

<s>1909. osvojio je drugo mesto na Pariz—Rubeu i na trci Bordo—Pariz, a zatim je po prvi put vozio Điro d’Italiju, ali je napustio nakon dve etape.</s><s>Na Tur de Fransu pobedio je na jednoj etapi, a u generalnom plasmanu i završio je tek na osmom mestu.</s><s>Naredne godine uspio je da pobedi na jednoj etapi na Tur de Fransu, dok je na trkama Bordo—Pariz i Pariz Turs završio na drugom mestu, kao i na Milan—Sanremu godinu kasnije.</s>

<s>Do kraja karijere nije uspio da zabeleži nijednu veliku pobedu, vozeći Tur de Frans i 1913. i 1914. ali je oba puta završio van top 10.</s><s>Karijeru je završio kada je počeo Prvi svetski rat.</s>

<s>Privatni život 
Truselije je rođen u bogatoj porodici, koja je vodila biznis sa cvećem u centru Pariza.</s><s>Njegova braća, Leopold i Andre, takođe su bili biciklisti, ali nisu bili toliko uspešni.</s><s>Bio je poznat i kao veliki šaljivdžija.</s><s>Trenirao je sa prijateljima, a zatim bi se zaustavili u najskupljem restoranu koji su mogli da nađu.</s><s>Pri kraju obroka, počeli bi sa raspravom i njihov povišeni ton privukao bi pažnju gostioničara.</s><s>Kada bi on došao da interveniše, rekli bi mu da se raspravljaju oko toga ko je bolji vozač i da je jedini način da to utvrde, da se trkaju.</s><s>Gostioničar je pozvat da postavi reper nekoliko kolimotara dalje, do kojeg bi i oni vozili pa bi se okrenuli nazad do restorana.</s><s>Ko dođe zadnji, plaća račun.</s><s>Gostioničar bi uradio tako, samo što se oni nikad ne bi vratili.</s><s>Kada je počeo Prvi svetski rat, Truselije je preuzeo porodični biznis.</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Profil na biciklističkoj arhivi
 Rezultati Luja Truselijea na Tur de Fransu</s>

<s>Francuski biciklisti
Francuski olimpijci
Biciklisti na Olimpijskim igrama 1900.</s><s>Osvajači olimpijskih medalja u biciklizmu
Pobjednici Tour de Francea</s>

