Antičestica
<s>U fizici čestica, svaka čestica ima svoju antičesticu.</s><s>Antičestice ima istu masu kao i čestica, ali ima obrnuto naelektrisanje.</s><s>Izuzetak su čestice bez mase, bozoni, u koje spada na primer foton.</s><s>Zanimljivo je, da čak i električno neutralne čestice, na primer neutron, nisu identične sa svojom antičesticom.</s><s>U navedenom primeru, neutron je izgrađen od kvarkova, dok je antineutron izgrađen od antikvarkova.</s>

<s>Čestica i antičestica mogu da unište jedna drugu ukoliko se nalaze u odgovarajućem kvantnom stanju.</s><s>Mogu se proizveti u raznim procesima.</s><s>Ovi procesi danas se koriste u akceleratorima čestica, u cilju stvaranja novih čestica i testiranju teorije fizike čestica.</s>

<s>Procesi sa visokom energijom prirodno mogu da proizvedu antičesticu.</s><s>Antičestice se mogu videtu u kosmičkom zračenju, kao i u određenim nuklearnim reakcijama.</s>

<s>Eksperiment 
Godine 1932., ubrzo nakon pojave pozitrona (Pol Dirak), Karl D. Anderson je pronašao ove čestice u sudarima, u kosmičkom zračenju .</s><s>Pronađene su pomoću Vilsonove kamere tj. detektora.</s><s>U ovom detektoru čestica došlo je do pomeranja elektrona ili pozitrona, pritom se vizuelno može videti putanja kojom se kreću.</s><s>Kada se u detektor uvede magnetsko polje, dolazi do specifičnog kretanja svake čestice, u upravo po toj putanji se prepoznaje o kojoj čestici je reč.</s><s>U slučaju elektrona i pozitrona, došlo je do zakrivljenja putanje, ali u obrnutom smeru od smera kojim bi se elektron kretao.</s><s>Tako je otkriven pozitron tj. elektronova antičestica.</s><s>Antiproton i antineutron je pronašao Emilio Segre i Oven Čamberlejn 1955. godine na Barkli univerzitetu u Kaliforniji.</s>

<s>Od tada, mnoge antičestice se koriste u akceleratorima čestica za velike eksperimente.</s><s>Poslenjih godina ova grana fizike je veoma napredovala u istraživanju i detekovanju skoro svih postojećih antičestica.</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Fizika</s>

