Rene Favaloro
<s>Rene Heronimo Favaloro (; La Plata, 12. 7. 1923. – Buenos Aires, 29. 7. 2000) bio je argentinski kardiohirurg i jedan od osnivača koronarne bajpas-hirurgije.</s><s>Godine 1967. prvi na svetu izvršio je premošćavanje srčanih arterija, obolelom od koronarne arterijske bolesti ugradnjom arterijskog bajpas-grafta.</s><s>Ovakva intervencija vremenom je postala jedna od najznačajnije procedura u kardiovaskularnoj hirurgiji.</s>

<s>Život i karijera 
Rene Favaloro rođen je 12. 7. 1923. u skromnoj kući u naselju „El Mondongo“ u La Plati.</s><s>Samo jedan gradski blok delio je njegovu ulicu od bolnice u kojoj će kasnije raditi kao lekar.</s><s>Rene je u četvrtoj godini života, prvi put izrazio želju da budu lekar, koju je u kasnijem životu i ostvario.</s><s>Možda je razlog za to bila njegova povremena poseta i višednevni boravak u kući njegovog strica, lekara, u kojoj je Rene imao priliku da se upozna sa medicinskom profesijom, provodeći sa stricem dosta vremena u ordinaciji i kućnim posetama.</s>

<s>Prvi koraci 
Osnovno obrazovanje Rene je stekao u školi, u kojoj se zbog skromnih sredstava učenje obavljalo kroz rad.</s><s>Slobodno vreme posle škole provodio je u radionici svog oca, stolara, koji ga je naučio mnogim tajnama ovoga zanata.</s><s>Reneova majka bila je krojačica, vešta i sposobna žena, koja je Renea naučila da ceni rad i poštenje.</s>

<s>Godine 1936, nakon rigoroznog pregleda, Rene je upisao Nacionalni koledž La Plata.</s><s>U ovoj školi Reneu su njegovi nastavnici Ezekuiel Martinez Estrada i Pedro Henrikuez Urena usadili osnovna načela humanizma, slobode, pravde, etike, poštovanja, traganja za istinom i učešće u društvenim aktivnostima koje se moraju sprovoditi samo neprestanim radom i požrtvovanjem.</s>

<s>Po završenom školovanju na koledžu Rene je upisao studije medicine na Nacionalnom univerzitetu La Plata.</s><s>U trećoj godini započeo je praksu u Poliklinici bolnice u La Plati i načinio prve kontakte sa pacijentima.</s><s>Željan znanja Rene je učio više od svojih kolega i onoga što mu je pružao nastavni program.</s><s>U večernjim časovima vraćao se na kliniku kako bi proučavao evoluciju bolesti u pacijenata i dugo razgovarao sa njima o njihovim tegobama.</s><s>Takođe je, pratio i rad profesora kliničke medicine i prisustvovao brojnim operacijama eminentnih hirurga tog vremena, koji su ga naučili hirurškim veštinama.</s><s>Sve to će kasnije imati veliki uticaj na njegov doprinos svetskoj kardiovaskularnoj hirurgiji.</s>

<s>Strast za grudnom hirurgijom 
Željan znanja iz kardiovaskularne i grudne hirurgije, koje su sve više postajale „čudo“ 20. veka, Favaloro je napustio ruralnu medicinsku praksu i otputovao u SAD kako bi učestvovao; „u medicinskoj „revoluciji“, kao njen aktivni učesnik a ne samo kao posmatrač“.</s><s>Na jednom od njegovih putovanja do La Plate profesor Maineti, ga je savetovao da za usavršavanje izabere Kliniku u Klivlendu.</s>

<s>Sa malo sredstava i nedovoljnim poznavanjem engleskog jezika, slušajući savete svog profesora, Favolo se odlučio za Klivlend, da u njemu nastavi svoje dalje stručno usavršavanje.</s><s>U SAD Favolo je prvo radio kao rezident, a zatim kao član hirurškog tima, i saradnik dr Donalda B Eflera, šefa kardiovaskularne hirurgije, F. Mejson Sonesa šefa dijagnostičke laboratorije i Vilijema L, šefa odeljenja za kardiologiju.</s>

<s>Na početku rada većina njegovih aktivnosti bila je povezana sa lečenjem srčanih zalistaka i urođenih bolesti srca.</s><s>Ali želja za znanjem ga je terala da stalno istražuje i uči.</s><s>Svaki dan, kada bi završio svoj rad u operacionoj sali, Favaloro je provodio sate i sate pregledajući koronoangiografske nalaze i proučavao anatomiju srčanih arterija i njihov odnos prema srčanom mišiću.</s><s>U tom periodu Laboratorija Sonesa, oca koronarne arteriografija, imala je najveću kolekciju angiografskih snimaka u SAD.</s>

<s>Početkom 1967, Favaloro je počeo da razmišlja o mogućnostima primene vene safene u hirurgiji srčanih arterija.</s><s>Te godine Favaloro je započeo primenu tehnike premošćavanja krvnih sudova, nazvane bajpas ili koronarni bajpas, koja je kasnije bila osnova njegovog budućeg rada i Favalori obezbedila ugled i van granica zemlje, nakon što je njegova metoda radikalno promenila istoriju lečenja koronarne bolesti.</s><s>„Danas se samo u SAD obavi između 600.000 i 700.000 bajpas operacija godišnje.</s><s>Njegov doprinos medicini nije bio slučajan, već pre svega rezultat dubokog poznavanja njegove specijalnosti, sati i sati istraživanja i napornog rada.</s><s>Favaloro je jednim povodom rekao da njegov doprinos nije bio samo lični uspeh, već i rezultat rada zajedničkog tima kome je prvi cilj bio dobrobit pacijenta.“</s>

<s>Fondacija Favaloro 
Velika ljubav za svoju zemlju je Favalora vratila u Argentinu u 1971. sa idejom da u njoj osnuje centar sličan Klivlendskoj klinici, u kome bi se kombinovala medicinska nega, istraživanja i obrazovanje, kako je on to naveo u svojoj ostavci Efleru:</s>

<s>"Još jednom je sudbina stavila na moja ramena težak zadatak kome ću posvetiti poslednju trećini mog života, da osnujem Odeljenje za torakalnu i kardiovaskularnu hirurgiju u Buenos Ajresu...</s><s>U ovom trenutku, okolnosti ukazuju na to da sam ja jedini u mogućnosti da to uradim.</s><s>Ovo odeljenje će biti namenjeno, pored medicinske nege stanovništva, za poslediplomsko obrazovanje i druge oblike poslediplomskih studije u Buenos Ajresu i drugim velikim gradovima u zemlji, kao i za klinička istraživanja.</s><s>Videćete mi ćemo moći da sledimo principe Klivlendske klinike. "</s>

<s>Vođen navedenom idejom nastala je Favaloro fondacija 1975, koju je on osnovao zajedno sa drugim partnerima što je intenziviralo rad u ovoj oblasti medicine koja se neprestano razvijala od njegovog povratka.</s><s>Jedan od najvećih Favalorovih doprinosa bio je u podizanju nivoa stručnosti za dobrobit pacijenata, koja je realizovan kroz brojne kurseve, seminae i konferencije u organizaciji Fondacije, uključujući i angažovanje poznatih kardiologa kao konsultanta, koji se održavali nastavu svake dve godine.</s>

<s>Favaloro je u 1980. osnovao Laboratoriju za osnovna istraživanja, koju je finansirao sopstvenim novcem tokom dugog perioda, u okviru Odeljenja za istraživanje i edukaciju Favaloro fondacije.</s><s>Potom je osnovao Institut za istraživanje bazičnih nauka u Institutu za biomedicinske nauke, što je dovelo, u avgustu 1998, do osnivanja i Favaloro Univerziteta.</s><s>„Trenutno univerzitet ima fakultet medicinskih nauka, iz oblasti medicina (osnovan 1993) i kineziologije i pfiziatrije (osnovan 2000) i Fakultete tehničkih nauka, prirodnih nauka, sa tri smera (osnovan 1999)“.</s>

<s>Godine 1992. inaugurisan je u Buenos Ajresu Institut za kardiologiju i kardiovaskularne hirurgije, Favaloro fondacija, kao neprofitna ustanova, uz moto; "napredne tehnologije u službi medicine i humanizma" Institut je trebalo da obezbediti visoko specijalizovane usluge iz kardiologiji, kardiovaskularne hirurgije i transplantacije srca, pluća, jetre, bubrega i koštane srži, i drugih medicinskih oblasti.</s><s>Favaloro je svoj rad na ovom institutu fokusirao okružen izaberanom grupom „profesionalaca“.</s>

<s>Poniženje i smrt 
Teške posledica finansijske krize u Argentini s kraja 20. veka odrazile su se i na 77 godina starog Rene Favaloroa i njegov medicinskog fond koji je dugovao državi 40 miliona pezosa (približno jednaka svota američkih dolara).</s><s>Rene Favaloro je bezuspešno više meseci kucao na sva vrata u Argentini u potrazi za novcem, ali podrške nije bilo, što ga je uvelo u tešku psihičku krizu i tragičnu smrt.</s>

<s>Sam Favaloro, u pismu koje je poslao najvećem argentinskom dnevnom listu mesec dana pre svoje tragične smrti priznao je da doživljava... „jedan od najtežih trenutaka svog života“... i...„da je postao prosjak“.</s>

<s>Očajan i nemoćan da izdrži poniženja, u trenucima psihičkog rastrojstva Favaloro je 29. jula 2000. u svom stanu u Buenos Ajresu oduzeo sebi život pucajući u grudi.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Favaloro Foundation (Spanish) 
 Favaloro Foundation (English)
 Favaloro University (Spanish)</s>

<s>Argentinski liječnici‎
Kirurgija
Samoubice
Biografije, Buenos Aires</s>

