Nemanjići – rađanje kraljevine
<s>Nemanjići – rađanje kraljevine srpska je istorijsko-dramska televizijska serija snimana od 2017., čije je premijerno prikazivanje počelo 17. februara 2018. na mreži RTS 1</s>

<s>Predstavlja najveći produkcijski poduhvat u istoriji srpske televizije, budući da je za nju angažovano 218 glumaca i 2700 statista koja je snimana na preko 200 lokacija.</s><s>Serijalom koji je obuhvatio 200 godina vladavine najuticajnije srpske srednjovekovne dinastije obeležava se 800 godina od nastanka Kraljevine Srbije i krunisanja Stefana Prvovenčanog.</s><s>Projekat nastao u režiji Marka Marinkovića, a po scenariju Gordana Mihića, producira Radio-televizija Srbije.</s>

<s>Uloga Stefana Nemanje poverena je Mladenu Neleviću, njegove supruge Ane Nemanjić – Dubravki Mijatović; njihove sinove Stefana Prvovenčanog, Vukana Nemanjića i Rastka Nemanjića – Svetog Savu, igraju Vojin Ćetković, Nebojša Glogovac i Dragan Mićanović (tim redosledom); prvu srpsku kraljicu, mletačku princezu, Anu Dandolo tumači Sloboda Mićalović.</s>

<s>Pilot epizoda emitovana je 31. decembra 2017. kao novogodišnji specijal, međutim prva epizoda je emitovana tek 17. februara 2018.</s><s>Nakon pilot epizode, reakcije su uglavnom bile negativne posle višemesečnih iščekivanja.</s><s>Kritike su uglavnom bile vezane za jezik kojim se govori u seriji, efekte i spornu glumu.</s>

<s>Premisa 
Serija predstavlja najveći produkcijski poduhvat u istoriji srpske televizije, budući da je za nju angažovano 218 glumaca i 2700 statista koja je snimana na preko 200 lokacija.</s><s>Serijalom koji je obuhvatio 200 godina vladavine najuticajnije srpske srednjovekovne dinastije obeležava se 800 godina od nastanka Srpskog kraljevstva i krunisanja Stefana Prvovenčanog.</s><s>Projekat nastao u režiji Marka Marinkovića, a po scenariju Gordana Mihića, producira Radio-televizija Srbije.</s>

<s>Stefan Nemanja od naroda traži – i dobija – pristanak za početak borbe za spas i slobodu svih porobljenih srpskih zemalja.</s><s>Vizantijski car Manojlo Komnin umire i u Vizantiji se razvija borba za vlast.</s><s>Nemanja namerava da napadne Vizantiju.</s><s>Nemanja pomaže Nemačkoj vojsci omogućavanjem bezbednog prolaza i hrane za Treći krstaški rat.</s><s>Raška i Stefan ne smeju da priznaju međusobnu ljubav koja se ne može ostvariti.</s>

<s>Rastko se zamonašuje.</s><s>Stefan i Evdokija se venčaju u crkvi.</s><s>Vukan obećava papi da će širiti katolicizam u svojoj zemlji (Zeti).</s><s>Raška namerava da napusti dvor.</s><s>Papa prihvata Vukanovu ponudu tražeći potpunu pokornost.</s><s>Stefanu se ne sviđa Evdokijina neozbiljnost.</s><s>Stefan i Raška traže pomoć od bugarskog kralja Kalojana za vraćanje Stefana na presto.</s><s>Kalojan obećava Stefanu pomoć u sukobu sa Vukanom i ugarskim kraljem.</s>

<s>Stefan od papskog izaslanika, Kazamarisa, očekuje pomoć u vezi sa približavanjem papi koji bi ga podržao u nameri da se kruniše kao kralj Srbije.</s><s>Papa smatra da bi Vukan, kao stariji brat, trebalo da bude kralj Srbije.</s><s>Kulin saopšti Stefanu da hoće sa vojskom da udari na Vukana jer ga je optužio za bogumilstvo.</s><s>Evdokija napušta Stefana ostavljajući ga sa njihovom decom Komninom i Radoslavom.</s><s>Zbog državne koristi, Stefan se oženi Anom Dandolo umesto sa Raškom.</s>

<s>On dobije dete sa istom, Uroša.</s><s>Stefan Nemanja umire.</s><s>Nakon ogromnih osvajanja Bugarske, Strez izdaje Stefana i priključije se Latinima i Bugarima.</s><s>Latini i Ugarska spremaju napad na Srbiju.</s><s>Srpska crkva dobija autokefalnost.</s><s>Stefan postaje kralj Srbije.</s><s>Na samom kraju prve sezone serije, Stefan, od bolesti, umire u postelji.</s>

<s>Uloge 
Uloga Stefana Prvovenčanog, prvog srpskog kralja, poverena je Vojinu Ćetkoviću, a uloga prve srpske kraljice, mletačke princeze Ane Dandolo poverena je Slobodi Mićalović.</s>

<s>Ulogu Stefana Nemanje, velikog župana Raške, tumači Mladen Nelević, a njegovu suprugu, Anu Nemanjić, tumači Dubravka Mijatović.</s>

<s>Ulogu Vukana Nemanjića, najstarijeg sina Stefana Nemanje, tumači Nebojša Glogovac, a ulogu Rastka Nemanjića – Svetog Save, prvog srpskog arhiepiskopa, tumači Dragan Mićanović.</s>

<s>Stvarni likovi</s>

<s>Izmišljeni likovi 
Većina likova u seriji su stvarni, međutim postoje likovi koji su izmišljeni radi dočaravanja dalekog vremena.</s><s>To su:</s>

<s>Ovde se ubraja i Raška Nemanjić (Nada Šargin) koja je rezultat imaginacije scenariste Gordana Mihića, ali u novijim istraživanjima istoričara pojavljuju se indicije da je na dvoru, u vreme vladavine Stefana Nemanjića, zaista postojala žena sa kojom je živeo Stefan Nemanjić.</s>

<s>Epizode</s>

<s>Dragan Mićanović potvrdio je da će serija imati još jednu sezonu, a istu stvar je potvrdio i scenarista Gordan Mihić.</s><s>Dragan Mićanović, zbog istorijskih razloga, ne zna da li će biti deo glumačke postave u sledećoj sezoni.</s>

<s>1. sezona (2017)</s>

<s>2. sezona (TBA) 
Scenarista Gordan Mihić je potvrdio da će biti i druga sezona serije.</s>

<s>Istorijat</s>

<s>Predprodukcija 
 Radio-televizija Srbije raspisala je 5. septembra 2015. konkurs za najbolji scenario za televizijsku seriju od dvanaest epizoda kroz koje bi se predstavilo krunisanje Stefana Prvovenčanog.</s><s>Glavni i odgovorni urednik kulturno-umetničkog programa RTS-a, Nebojša Bradić, izjavio je tada da nas „...od prvog kraljevskog krunisanja u Žiči deli 800 godina...“ kao i da je „...prilika za dijalog sa istorijom, za nova preispitivanja, i poziv za nove stvaraoce da se pozabave značajnom temom...“ Televizija je pobedniku, pored ekranizacije scenarija, ponudila i nagradu od pola miliona dinara.</s><s>Konkurs je zatvoren 31. januara 2016.</s>

<s>Pet dana kasnije, stručna komisija koju su činili: Milan Vlajčić – novinar i predsednik žirija, Goran Marković – filmski scenarista i reditelj i istoričarka Smilja Marjanović Dušanić, otvorila je pristiglih dvanaest rukopisa.</s><s>Marta 2016. objavljeno je da je pobednik anonimnog konkursa Gordan Mihić, čiji je scenario potpisan šifrom Snovi.</s><s>Mihić je tom prilikom izjavio da je RTS ovim dobio priliku da se iskupi, jer je „materijal takav da je greh što to do sada nije urađeno“.</s><s>Dodao je još da se tokom pisanja scenarija konsultovao sa savremenim istoričarima, kao i da je iščitavao brojne istorijske spise i svedočanstva.</s><s>Krajem novembra 2016., RTS je objavio da će serija obuhvatiti period dvovekovne vladavine Nemanjića – od Stefana Nemanje i podizanja Hilandara, pa sve do smrti Uroša Nejakog.</s>

<s>Niti kojima će serijal biti prožet takođe su i „borbe velikih sila za teritoriju Balkana, unutrašnji sukobi, sticanje autokefalnosti srpske crkve, vojni uspesi i krvave borbe“.</s><s>Budući da je kasnije objavljeno da se prvih dvanaest epizoda završavaju krunisanjem Stefana Prvovenčanog u manastiru Žiča, pojavile su se spekulacije da će serija imati više sezona, te da će kroz njih proći još više glumaca koji će igrati preostale Nemanjiće.</s><s>Serija je umesto dvanaest imala trinaest epizoda, a poslednja epizoda prve sezone prikazuje Stefanovo krunisanje u manastiru Žiča i završava se njegovom smrću.</s><s>Pre nego što je počelo snimanje, reditelju se kao pomoćnik pridružila Bojana Šutić, koja decenijama živi i radi u Rimu.</s><s>Producentskoj kući rediteljka je od velikog značaja zbog iskustva stečenog u radu sa Felinijem, Kopolom, Al Pačinom, Džesikom Lang i drugima.</s>

<s>Lokacije i scenografija</s>

<s>Serija je snimana na preko 200 lokacija širom Srbije od kojih je Studenica prva u nizu.</s><s>Scenograf Kiril Spaseski rekao je 7. februara 2017. da lokacije ispunjavaju očekivanja pošto se teži tome da većina budu upravo ona mesta na kojima su živeli ili boravili Nemanjići: „Tu smo uzeli u obzir ostatke Magličke tvrđave – koja je od kasnijeg doba, ali ćemo je adaptirati kao da je iz tog doba – zatim Smederevsku tvrđavu, manastirske komplekse koji su u Raškoj oblasti“.</s>

<s>Svi rekviziti završeni su pre 15. marta, kada je počelo snimanje.</s><s>Uspešno su izrađene replike srednjevekovnog oružja, kako bi se što verodostojnije predstavile scene borbe i slike srpskih, mađarskih i vizantijskih vojnika.</s><s>Oružje za petoricu glavnih glumaca ručno je rađeno.</s><s>Miloš Petrović napravio je kaiševe, na koje je stavljao nitne u duhu srednjevekovne srpske mode.</s><s>Dve nedelje pre naznačenog datuma početka snimanja, u Lipovačkoj šumi u Beogradu, izgrađen je Nemanjin dvor: palisadna tvrđava, kapija dvora, selo oko dvora.</s><s>Tu su istovremeno za scene borbi uvežbavani konji.</s>

<s>U martu je takođe, u skladištu luke Beograd, počela zahtevna izgradnja scenografije manastira Žiče, koja je bila oslikana (preslikana) kao nova, prikazujući tako kako je manastir izgledao kada je tek bio podignut.</s><s>Prva klapa snimljena je 15. marta na Studeničkoj reci, a odatle se ekipa preselila na Kopaonik gde su snimljene scene odlaska u Bugarsku.</s><s>Selidba snimateljske ekipe u studio stavila je u prvi plan kamermana, Nebojšu Bašića, koji je istakao da je najveći izazov bio pronaći adekvatan ton na svetlosti vatre, sveća i baklji.</s><s>Nemanjići su potom snimani na Fruškoj gori, Kosmaju, Kalemegdanu, Lipovačkoj šumi, Boraču, Sirogojnu, Smederevu, Hercegovini, Deliblatskoj peščari i na kraju u Petrovoj crkvi u Novom Pazaru.</s>

<s>Kostimografija 
Za potrebe serije, ručno je izrađeno 800 kostima na čijoj se izradi radilo danonoćno.</s><s>Oko mesec i po dana trajale su pripreme na izradi kostima koje je šilo dvadeset ljudi, na čelu sa autorima, kostimografom Stefanom Savkovićem i scenografom Kirilom Spasenskim.</s><s>Po rečima istoričara Marka Popovića – „bilo je to veoma složen i težak posao, posebno imajući u vidu da srpski istoričari koji proučavaju ovu epohu imaju dileme i ne mogu sa sigurnošću reći šta je zaista autentično“.</s>

<s>Budžet 
U projekat je uloženo 2,87 miliona evra, od prethodno predviđenih 3.200.000 evra, a pojašnjeno je da je novac za realizaciju sakupljen od sponzora i iz komercijalnog prinosa Javnog servisa.</s><s>Pojavile su se spektakulacije da je samo prva epizoda serije koštala 300.000 evra.</s><s>Prosečno, jedna epizoda serije košta nešto više od 180.000 evra, ali je RTS izdvojio svega trećinu te cene.</s><s>Jedan sat serije je koštao oko 191.300 evra.</s><s>Veći deo sredstava za realizaciju, 1,82 miliona evra, obezbedili su finansijeri, sponzori i prijatelji serijala, Svislajon Takovo, Hemofarm i BK grupa.</s><s>RTS je u gotovini izdvojio 1,05 miliona evra za ceo projekat, odnosno 70.000 evra po satu programa.</s>

<s>Muzika 
Muziku je komponovao Dragoljub Ilić, a pesmu u uvodnoj špici je otpevala srpska pevačica pravoslavne duhovne muzike Divna Ljubojević.</s><s>Na Tviteru su se pojavili i snimci borbe sa malo ubrzanim tempom i čuvenom muzikom iz serije Beni Hil što se publici svidelo.</s><s>Izdavačka kuća PGP RTS je objavila disk sa 25 kompozicija koje su korišćene u samoj seriji čije je ukupno trajanje 55 minuta.</s><s>Muzički producent je bio Oliver Ivanović, a muzičari su bili Nikola Popmihajlov (vizantijska muzika), Tijana Milošević (violina), Ladislav Mezei (violončelo), Ljuba Dimitrijević (solista na starim duvačkim instrumentima – frule, zurle i kravlji rog), vokalna grupa „Serbija global art“, srpski vizantijski hor „Mojsije Petrović“.</s>

<s>Spisak pesama na disku▼
|- align=center
|1||align=center|„Rađanje kraljevine“||align=center|1:51||
|- align=center
|2||align=center|„Posle pobede“||align=center|1:46||
|- align=center
|3||align=center|„Osvajanje utvrde“||align=center|2:28||
|- align=center
|4||align=center|„Vrbo, vrbice“||align=center|2:22||
|- align=center
|5||align=center|„Tuga“||align=center|1:53||
|- align=center
|6||align=center|„Borba braće“||align=center|2:13||
|- align=center
|7||align=center|„Glorija“||align=center|3:07||
|- align=center
|8||align=center|„Moć Vizantije“||align=center|1:22||
|- align=center
|9||align=center|„Ostroljanka“||align=center|1:32||
|- align=center
|10||align=center|„Oj, vrbo“||align=center|3:18||
|- align=center
|11||align=center|„Sveti Sava“||align=center|3:55||
|- align=center
|12||align=center|„Rastanak“||align=center|1:55||
|- align=center
|13||align=center|„Žanjem žito“||align=center|1:26||
|- align=center
|14||align=center|„Skomraška“||align=center|2:14||
|- align=center
|15||align=center|„Za zemlju svoju“||align=center|2:33||
|- align=center
|16||align=center|„Nemanjin izbor“||align=center|2:13||
|- align=center
|17||align=center|„Poleteo soko tica“||align=center|0:54||
|- align=center
|18||align=center|„Isak Anđel“||align=center|3:27||
|- align=center
|19||align=center|„Milost i sud“||align=center|3:35||
|- align=center
|20||align=center|„Zavera“||align=center|2:38||
|- align=center
|21||align=center|„Ova brda“||align=center|1:28||
|- align=center
|22||align=center|„Sveti Đorđe, izbavi me“||align=center|1:33||
|- align=center
|23||align=center|„Sumnja“||align=center|1:53||
|- align=center
|24||align=center|„Blagoslovi Bože“||align=center|0:45||
|- align=center
|25||align=center|„U slavu Nemanjića“||align=center|3:19||
|}</s>

<s>Greške 
U trećoj epizodi, gde se Rastko zamonašuje u manastiru, jasno se iza njega, na zidu, vidi freska na kojoj se nalazi slika sveca i Stefana Nemanje.</s><s>Veruje se da je taj svetac bio upravo Sava zbog svoje odore.</s><s>Ovo je izazvalo burne reakcije na Tviteru i veliku buru u medijima.</s>

<s>U osmoj epizodi serije primetile su se ogromne greške.</s><s>U jednoj sceni, krave su obeležene ušnim markicama koje su u Srbiju uvedene pre neloliko godina po zahtevu Evropske unije.</s><s>U istoj epizodi se pojavljuje i lik Bogoljuba Mitića koji jede cicvaru, nekoliko vekova pre nego što je kukuruz donet u Evropu.</s><s>Ista epizoda je zabeležena čudnim scenarijom Raške.</s>

<s>Recenzije</s>

<s>Reakcije publike 
Nakon emitovanja pilot epizode u novogodišnjoj noći 2018., reakcije publike i kritike su bile mahom negativne, pa su išle čak i do toga da su gledaoci bili neprijatno iznenađeni posle višemesečnih iščekivanja.</s><s>U seriji je bilo kritikovano odsustvo bilo kakve drame i poprilična neinventivnost, kao i naivna gluma i propusti u praćenju istorijskih fakata.</s><s>Dijalozi i glumačka postava u pilot epizodi su poprilično razočarali publiku.</s><s>Kritikovani su i efekti koji su se koristili u seriji i „jeftini“ opšti utisak (poprilično skupe) pilot epizode.</s><s>Razni desničarski portali i mediji su kritikovali seriju kroz kontekst „skrnavljenja istorije“.</s><s>Mnogima je zasmetao specifičan jezik kojim se govori u seriji.</s><s>Te reči su nastale tek kasnije od strane latinskog, mađarskog, turskog, nemačkog i ruskog jezika.</s><s>Na primer, reč „pričvrljiti“ koju upotrebljava glumac Goran Sultanović.</s><s>Publika je kritikovala i upotrebu dorćolskog žargona u seriji.</s>

<s>Sa druge strane, u pozitivne recenzije spadaju one koje hvale činjenicu da je ovakva serija uopšte snimljena (prvenstveno zbog činjenice da je reč o žanru kome se autori nisu mnogo obraćali prethodnih godina i decenija), te da je ishod zadovoljavajući shodno višestruko manjem budžetu od analognih serija kakve se snimaju u zapadnim zemljama.</s><s>Takođe, ove recenzije su pozivale na strpljenje, jer se neki od glavnih glumaca (Ćetković, Glogovac, Mićalović, Mićanović) u prvoj epizodi još nisu pojavili.</s><s>Bizarne stvari i čudan jezik i gluma u seriji shvaćeni su kao humoristički motivi.</s><s>Publika je gotovo jednoglasno pohvalila kostime i muziku.</s>

<s>Recenzije kritičara</s>

<s>Napomene</s>

<s>Reference</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s></s>

<s>Srpske TV-serije
Emisije i serije na RTS-u
Nemanjići</s>

