Svjetionik Cordouan
<s>Svjetionik Cordouan, remek-djelo pomorske signalizacije, nalazi se na niskom stjenovitom platou, 7 kilometara od obale u Atlantskom okeanu, na ušću rijeke Gironde, u regiji Nova Akvitanija, Francuska.</s><s>Izgrađen je na prelazu iz 16. u 17. vijek, po projektu Luja de Foa, a preuredio ga je Joseph Teulère krajem 18. stoljeća.</s>

<s>Svjetionički tornjevi postojali su na otočiću još od 880. godine.</s><s>Prvu pravu građevinu sagradio je engleski kraljević Edward, jer je to područje u 14. stoljeću bila engleska pokrajina.</s><s>Toranj je bio visok 16 metara, s platformom na vrhu na kojoj je neprestano gorjeti vatra i kojom bi upravljao vjerski pustinjak.</s><s>Prolazeći brodovi plaćali su prolazak s dva groata (kovanica), što je najstarija zabilješka svjetioničkog danka.</s><s>Osim tornja, na otočiću je sagrađena i mala kapela.</s>

<s>U drugoj polovini 16. stoljeća toranj je propao, a opasnost za plovidbu prijetila je trgovini vina iz Bordeauxa.</s><s>To je dovelo do izgradnje sadašnjeg svjetionika.</s>

<s>Prvi rotirajući sistem Fresnelovih leća, izum Augustina-Jeana Fresnela, postavljen je na Cordouanu 1823. godine.</s><s>Svjetlo je 1907. zamijenjeno petrolejskim plinom, a 1948. električnom energijom.</s><s>U potpunosti je automatiziran 2006. godine, ali ga još opskrbljuju svjetioničari čiji je posao sačuvati ovaj posebno stari i istorijski svjetionik.</s>

<s>Svjetionik je posljednji u Francuskoj u kojemu još uvijek žive i rade svjetioničari.</s>

<s>Svjetska baština 
Svjetionik Cordouan je izgrađen u stilu renesansne, kao mješavina tvrđave, kraljevske palače i katedrale, ukrašen pilastrima, stupovima modilionima i gargojlima.</s><s>Visinom od 68 metara deseti je najviši tradicionalni svjetionik na svijetu.</s>

<s>Uvršten je 2021. na listu UNESCO-ove svjetske baštine.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Svjetska baština u Francuskoj
Svjetionici</s>

