Zlatko Saračević
<s>Zlatan (Zlatko) Saračević (Banja Luka, 5. srpnja 1961. – Koprivnica, 21. veljače 2021.) bio je jugoslavenski i hrvatski rukometaš i trener.</s><s>Za vrijeme igračke karijere igrao je na poziciji desnog vanjskog te ga se danas smatra jednim od najboljih jugoslavenskih i hrvatskih rukometaša na toj poziciji.</s><s>Nakon umirovljenja, bavio se trenerskim poslom te je bio stručni komentator na nakolicini velikih natjecanja.</s>

<s>Igračka karijera</s>

<s>Klupska karijera</s>

<s>Saračević je rođen 5. srpnja 1961. godine u Banjoj Luci, u tadašnjoj SFR Jugoslaviji.</s><s>Rukometom se počeo baviti u rodnom gradu te je izrastao kao produkt omladinske škole Borca iz Banje Luke, jednog od najjačih klubova u Europi u tom dobu.</s><s>Profesionalnu karijeru započeo je 1977. godine u Borcu, gdje je igrao punih 10 godina, prije nego je 1987. godine prešao u RK Medveščak.</s><s>S Borcom je 1979. godine osvojio Jugoslavenski kup, a 1981. godine je postao i prvak Jugoslavije.</s><s>S Medveščakom je osvojio još dva nacionalna kupa 1989. i 1990. godine.</s>

<s>Od 1990. do 1997. godine igrao je u Francuskoj, prvo za USAM Nîmes, s kojim je 1991. i 1993. godine bio nacionalni prvak, a kasnije i za Bordeaux, Créteil i Istres.</s><s>U tri je navrata bio najbolji strijelac francuske lige.</s>

<s>Godine 1997. vratio se u tadašnji Badel 1862 Zagreb, s kojim je u tri sezone osvojio tri nacionalna prvenstva i kupa te je čak dva puta igrao finale Lige prvaka.</s><s>Od 2000. do 2002. igrao je za Fotex Veszprém, s kojim je dva naslova prvaka i jedan nacionalni kup, a igrao je i finale Lige prvaka, ali opet bez uspjeha.</s><s>Posljednju sezonu proveo je kao igrač RK Zameta.</s><s>Kao igrač zameta, Saračević je tokom utakmice EHF Kupa protiv ruskog Lukoil-Dinama iz Astrahana isprovocirao tučnjavu u kojoj su se svi prisutni navijači i igrači tukli protiv gostiju.</s><s>Povodom toga, dobio je godinu dana zabrane igranja europskih utakmica od strane EHF-a, a utakmica je poništena i registrirana rezultatom 10:0 za goste.</s><s>Po završetku sezone 2003. godine, Zlatko Saračević se umirovio.</s>

<s>Reprezentativna karijera</s>

<s>Uz klupsku, Zlatko Saračević imao je i uspješnu reprezentativnu karijeru koja je započela u mladoj reprezentaciji SFR Jugoslavije.</s><s>S mladom je reprezentacijom 1981. godine osvojio Svjetsko prvenstvo, pobijedivši dotad nesavladivu reprezentaciju Sovjetskog Saveza.</s><s>Iste godine debitirao je i za seniorsku reprezentaciju.</s><s>Na Svjetskom prvenstvu 1986. godine osvojio je zlatnu medalju s reprezentacijom, što je bio prvi i jedini put da je jaka reprezentacija Jugoslavije postala prvak svijeta.</s><s>Dvije godine kasnije osvojio je i brončanu medalju na Olimpijskim igrama 1988. godine u Seoulu.</s>

<s>Nakon raspada Jugoslavije, Saračević je do 2000. godine igrao za reprezentaciju Hrvatske.</s><s>Na Euru 1994. godine osvojio je brončanu medalju, a godinu dana kasnije je na Islandu postao svjetski doprvak.</s><s>Vrhunac karijere bilo mu je osvajanje zlatne medalje na Olimpijskim igrama 1996. godine u Atlanti gdje je u šest utakmica postigao 16 golova.</s>

<s>Trenerska karijera</s>

<s>Saračević je 27. veljače 2003. godine preuzeo Zamet Crotek nakon što je Damir Čavlović dobio ostavku; do umirovljenja je vodio klub kao trener-igrač, od umirovljenja do 2004. vodio je klub kao trener.</s><s>Nakon nezadovoljstva njegovim rezultatima, klub je 22. ožujka 2004. godine Saračeviću dao ostavku.</s><s>Ubrzo je potpisao za Nyíregyházi KSE, ali je i tu dobio otkaz nakon samo jedne sezone.</s><s>Od 2009. do 2010. godine vodio je RK Čelik, ali je i tu dobio otkaz zbog loših rezultata.</s><s>Od 2010. do 2015. godine bio je pomoćni trener Croatia Osiguranje Zagreba, a 2014. je kratko bio v.d. glavnog trenera u klubu.</s>

<s>Nakon jedne sezone u RKHM Dubrovniku, Saračević je od 2017. do 2018. godine bio pomoćni trener hrvatske reprezentacije, dok je istovremeno vodio PPD Zagreb.</s><s>S obje pozicije smijenjen je 2018. godine, kada je preuzeo klupu Podravke, s kojom je ostvario dobre rezultate.</s>

<s>Privatni život</s>

<s>Zlatko Saračević potječe iz sportske obitelji.</s><s>Njegov otac Hamdija također je bio rukometaš te je igrao za Borac iz Banje Luke, dok mu je stric Zlatan bio uspješan bacač kugle.</s><s>Iako je bio vrhunski sportaš, Saračević je u mladosti bio odličan učenik i gimnazijalac, a čak je upisao i Pravni fakultet, međutim ubrzo se prebacio na tadašnji Fakultet za fizičku kulturu.</s><s>Od 2014. godine bio je u braku s Kornelijom Hrgotom, s kojom se vjenčao u Zagrebu; vjenčani kum bio mu je bivši suigrač Božidar Jović.</s><s>Uz to je bio i otac kćeri Anje, koju je dobio tokom osamdesetih godina, te sina Noela, kojeg je dobio dok je igrao u Mađarskoj, i koji se također bavi rukometom.</s><s>Osim igranjem i treniranjem, Saračević se bavio i komentiranjem te je bio stručni (su)komentator na nekoliko velikih natjecanja.</s>

<s>Dana 21. veljače 2021. godine, nakon utakmice njegove Podravke i Lokomotive, Saračeviću je pozlilo na semaforu dok se vozio prema domu.</s><s>Odmah je pozvana hitna pomoć, međutim Zlatko Saračević preminuo je u koprivničkoj bolnici od posljedica srčanog udara.</s><s>Imao je 59 godina.</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjske veze 
 European profile</s>

<s>Jugoslavenski rukometaši
Hrvatski rukometaši
Bosanskohercegovački rukometaši
Hrvatski rukometni treneri
Svjetski prvaci u rukometu
Jugoslavenski olimpijci
Hrvatski olimpijci
Olimpijski pobjednici u rukometu
Sportski komentatori
Dobitnici nagrade Franjo Bučar
Biografije, Banja Luka</s>

