Predstavnička skupština kampućijskog naroda
<s>Predstavnička skupština kampućijskog naroda (kmerski: សភាតំណាងប្រជាជនកម្ពុជា) je bila jednodomna legislatura Demokratske Kampućije.</s><s>Formalno je uspostavljena 5. siječnja 1976. godine, stupanjem na snagu Ustava Demokratske Kampućije, a brojala je 250 predstavnika.</s>

<s>Prema Ustavu, mjesta u Predstavničkoj skupštini unaprijed su dodijeljena trima velikim društvenim skupinama.</s><s>Najdominantnija skupina, sa 150 predstavnika, bili su seljaci, dok su po 50 predstavnika imali radnici te Kampućijska revolucionarna armija.</s><s>Propisano je kako su izbori za predstavnike bili izravni i tajni, a trebali su se održavati svakih pet godina.</s>

<s>Prvi i jedini izbori u zemlji održani su 20. ožujka 1976. godine, dok je prva i jedina sjednica Predstavničke skupštine održana od 10. do 14. travnja iste godine.</s><s>Predstavnička skupština imala je široku plejadu ovlasti, koja se osim standardnih zakonodavnih sastojala i od izbora izvršne te sudbene vlasti.</s><s>U praksi, svu je vlast držala egzekutiva, odnosno partijska elita na čelu s Pol Potom.</s><s>Na prvoj sjednici Predstavničke skupštine, ista je izabrala Državni prezidij, njegovog predsjednika (Khieu Samphan) te dvojicu potpredsjednika, Administraciju (vladu), na čelu s Pol Potom, te Stalni komitet, koji je predstavljao Skupštinu kada nije zasijedala.</s><s>Sudbena vlast (narodni sudovi) nikada nije izabrana.</s>

<s>Prvom sjednicom predsjedao je Nuon Chea, koji je funkciju predsjednika Skupštine obavljao sve do njezina dokidanja 1979. godine.</s><s>U praksi je članove i dužnosnike Skupštine odredio Centralni komitet Komunističke partije Kampućije, a iako su planovi za prave izbore bili tema rasprave, isti nikada nisu realizirani.</s>

<s>Skupština je faktički dokinuta u siječnju 1979. godine, kada su vijetnamske trupe ušle u Phnom Penh.</s>

<s>Nastanci 1976.</s><s>Prestanci 1979.</s><s>Parlamenti
Kambodžanska politička historija
Demokratska Kampućija</s>

