Agan Bostandžić
<s>Agan Bostandžić (Tasovčići kod Čapljine, 12. 5. 1909 - Sarajevo, Nezavisna država Hrvatska, 11.12. 1943), jugoslovenski komunista i učesnik Narodnooslobodilačke borbe.</s>

<s>Biografija 
Agan Bostandžić rođen je u Tasovčićima 12. maja 1909. godine.</s><s>Vrlo rano je ostao bez oca i odgajali su ga stričevi.</s><s>Kao dete je pretrpeo tešku povredu oka i podlanice usled eksplozije neeksplodirane granate iz Prvog svetskog rata.</s><s>Nakon završenih pet razreda gimnazije u Mostaru, prešao je u Sarajevo, gde se po prvi put počeo ozbiljnije baviti matematikom i književnošću.</s><s>Najverovatnije je u ovom periodu počeo da čita marksističku literaturu i da se povezuje sa revolucionarima.</s><s>Nakon mature, u jesen 1928. godine, odlazi na studije matematike na Karlovom univerzitetu u Pragu.</s><s>U Pragu postaje aktivan među jugoslovenskim studentima komunistima i postaje član komunističkog Akademskog Kluba "Matija Gubec".</s><s>Kao vrstan poznavalac marksizma-lenjinizma, često je držao predavanja kolegama studentima.</s><s>Pošto je jugoslovenska policija bila upoznata s njegovim radom, nije se vraćao u Jugoslaviju.</s><s>Posle mature 1934. godine upisao je studije osiguravajuće tehnike i zaposlio se u čehoslovačkom Državnom statističkom uredu.</s><s>1935. se vratio u Jugoslaviju i uhapšen je čim je došao u Beograd.</s><s>Zahvaljujući stričevim vezama sa JMO, brzo je pušten iz zatvora, ali nije mu dozvoljen povratak u Prag.</s><s>Da bi pobegao policiji, seli se u Ljubljanu i zapošljava se u Jugoslovenskoj osiguravajućoj banci "Slavija." U Ljubljani učestvuje u komunističkim demonstracijama i pomaže u održavanju kontakta između KPJ i prokomunističkih elemenata u Jugoslovenskoj vojsci.</s><s>Ubrzo po početku okupacije, vraća se kući u Čapljinu, a potom se seli u Sarajevo.</s><s>U Sarajevu je falsifikovao dokumente za ilegalce zajedno sa Josipom Sigmundom i radio za partizansku obaveštajnu službu.</s><s>U obaveštajnoj službi je još 1941. godine upoznao Ferihu Kulenović, koju je uskoro i oženio.</s><s>Prvi put je uhapšen, zajedno sa sestrom Safijom, decembra 1942, ali su oboje pušteni usled nedostatka dokaza.</s>

<s>Pogibija</s>

<s>Posle provale Gestapoa u septembru 1943. godine, u kojoj je, između ostalih, uhapšen novi sekretar MK KPJ Esad Čengić, Bostandžić je trebao da postane član novog mesnog komiteta KPJ koji je formirao Vladimir Perić Valter.</s><s>Međutim, do toga nije došlo jer je uhapšen decembra 1943:</s>

<s>Na osnovu svedočenja Aganove sestre utvrđeno je da je potvrda o samoubistvu falsifikovana i da je Agan Bostandžić ubijen od strane specijalne policije.</s><s>Prethodno su mu iščupali jezik jer je odbijao da oda imena svojih drugova i saboraca.</s><s>Gestapo ga je tajno sahranio na Koševu, a njegovi posmrtni ostaci prenešeni su u njegovu rodnu Čapljinu povodom petnaestogodišnjice smrti 1958. godine.</s><s>Osnovna škola i jedna ulica u Sarajevu nosile su njegovo ime, ali su obe preimenovane nakon Rata u Bosni i Hercegovini.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s></s>

<s>Biografije, Sarajevo
Jugoslavenski partizani
Omladina u Narodnooslobodilačkoj borbi
Jugoslavenski komunisti
Ličnosti radničkog pokreta Jugoslavije</s>

