Plovka kašikara
<s>Plovka kašikara () obična je i široko rasprostranjena vrsta patke.</s><s>Gnezdi se u severnim delovima Evrope i Azije i širom Severne Amerike, a zimu provodi u Južnoj Evropi, Africi, Indijskom potkontinentu, Jugoistočnoj Aziji, Centralnoj i Južnoj Americi.</s><s>Retko se sreće u Australiji.</s><s>U Severnoj Americi se gnezdi oko južne i zapadne obale Hadsovog zaliva, na jugu do Velikih jezera, na zapadu do Kolorada, Nevade i Oregona.</s>

<s>Plovka kašikara je vrsta koja je obuhvaćena Sporazumom o zaštiti afričko-azijskih migratornih ptica močvarica (AEWA).</s><s>Konzervacioni status vrste na globalnom nivou je najmanje zabrinjavajući.</s>

<s>Taksonomija 
Ova vrsta je prvi put formalno opisana od strane švedskog prirodopisca Karla Linea 1758. godine u njegovom 10. izdanju Sistema prirode, Systema Naturae.</s><s>On je prvi upotrebio binomijalno ime za ovu vrstu — Anas clypeata.</s><s>U molekularno-filogenetičkim komparativnim analizama mitohondrijalnih DNK-a sekvenci, publikovanih 2009, pronađeno je da je rod Anas nemonofiletskog porekla.</s><s>Rod je posledično bio podeljen na 4 roda u okviru 10 vrsta.</s><s>Plovka kašikara je premeštena iz dotadašnjeg roda Anas u novi rod Spatula.</s><s>Ovaj rod je originalno bio predložen za ovu vrstu od strane nemačkog zoologa Fridriha Bojla još 1822. godine.</s><s>Ime Spatula je latinskog porekla i znači "kašika" ili "spatula".</s><s>Specijski epitet dolazi od latinske reči clypeata, "štitonoša" (od clypeus, što znači "štit").</s>

<s>Ne postoje podvrste u okviru ove vrste danas.</s><s>Fosilni ostaci sličnih vrsta nađeni su u ranim pleistocenskim naslagama u Dursunlu u Turskoj.</s><s>Ne postoji način da se dokaže veza između ovih ptica i današnje kašikare, iako je sličnost morfoloških karaktera velika.</s><s>Razlike koje se uočavaju su možda uzrokovane time da su vrste bile srodne ili deo paleopodvrsta ili je razlog postojanja razlike individualna varijabilnost koja odlikuje sve recentne životinje.</s>

<s>Opis</s>

<s>Vrstu je nemoguće pomešati sa ostalim patkama zbog prepoznatljivog, kašikastog kljuna.</s><s>Mužjak u sezoni gnežđenja ima iridescentnu tamnozelenu glavu, bele grudi i kestenjastobraon obojen stomak i bokove.</s><s>U letu se, po otvaranju krila, uočava svetloplavi rameni pojas, odvojeno od zelenih sekundarnih letnih pera belom ivicom od pokrova letnih pera.</s><s>U rano proleće, mužjacima se pojavljuje polumesečasta šara sa obe strane lica.</s><s>Za vreme negnezdećeg perioda mužjak podseća na ženku (eklipsna forma).</s>

<s>Ženka je obojena kao i ostale ženke pataka, mada je najsličnija ženkama gluvara, ali ono što je upečatljivo je kašikasti veliki kljun.</s><s>Ženkama je prednja strana krila, ono što je kod mužjaka plavo obojeno, obojena sivo.</s>

<s>Ovo je 48 centimetara dugačka ptica, sa rasponom krila od 76 centimetara i masom od oko 600 grama.</s>

<s>Ponašanje</s>

<s>Kašikara se hrani brbotanjem u potrazi za biljnom hranom, slično ostalim neronećim vrstama pataka.</s><s>Ona upotrebljava svoj visokospecijalizovani kljun za pretraživanje vode i vodenog dna u potrazi za beskičmenjacima.</s><s>Njen široko spljošteni kljun je opremljen malim rožnim lamelama, češljolikim strukturama na ivici kljuna koja služe kao sita da procedi vodu i biljni materijal i omogući ptici da sakupi rakove i planktonske organizme.</s><s>Ova adaptacija je prednost u odnosu na kljunove drugih pataka, pa ova vrste tokom većeg dela godine nema konkurente za hranu.</s><s>Omiljena staništa su mesta sa muljevitom podlogom, bogata beskičmenjacima.</s>

<s>Kašikara više voli da se gnezdi na travnatim površinama daleko od otvorene vode.</s><s>Njeno gnezdo je plitka rupa na tlu, obložena biljnim materijalom i paperjem.</s><s>Ženka obično poleže oko devet jaja.</s><s>Mužjaci su veoma teritorijalni tokom sezone parenja i odgoja mladih, braneći svoju teritoriju od konkurentskih mužjaka.</s><s>Mužjaci mogu imati jako složene i zahtevne činove udvaranja, kako na vodi, tako i u vazduhu.</s><s>Nije čudno da veliki broj mužjaka bude oko jedne ženke.</s><s>Bez obriza na njihovu jaču građu, kašikari su spretni letači.</s>

<s>Ovo je dosta tiha vrsta.</s><s>Mužjaci imaju duboko klepetasto oglašavanje, dok se ženke oglašavaju slično gakanju ženki gluvare.</s>

<s>Stanište i raspostranjenje</s>

<s>Ptica otvorenih vlažnih površina, kao što su vlašna travnata staništa ili močvare sa emerznom vegetacijom.</s><s>Gnezdi se širom Evroazije, zapadne Severne Amerike i oko Velikih jezera u SAD-u.</s>

<s>Zimu provodi u južnoj Evropi, Africi, Indijskom potkontinentu, severnoj Južnoj Americi, Malajskom arhipelagu, Japanu, Brazilu i drugim oblastima.</s><s>Ove koje zimiju na indijskom potkontinentu se odmaraju na vodoplavnim livadama Himalaja pre nego što nastave put dalje do toplih regiona.</s>

<s>Izrazito je migratorna vrsta i zimuje dosta južnije od svog arela gnežđenja.</s><s>Jako retko se sreće kao lutalica u Australiji, Novom Zelandu i južnoj Africi.</s><s>Nije društvena vrsta, pa obrazuje manja jata nego ostale vrste srodnih pataka.</s><s>Populacije su stabline od 1960-ih i procenjena brojnost na globalnom nivou je oko 5 miliona ptica (2015).</s>

<s>Galerija</s>

<s>Reference</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Shoveler at RSPB Birds by Name
 Northern Shoveler Species Account – Cornell Lab of Ornithology
 Northern Shoveler - Anas clypeata - USGS Patuxent Bird Identification InfoCenter
 Northern Shoveler Species Account at Massachusetts Breeding Bird Atlas
 
 Northern Shoveler on the Birds of India</s>

<s>Taksoni koji nisu ugroženi
Prave patke
Ptice Severne Amerike
Ptice Azije
Ptice Evrope</s>

