Burgundski ratovi
<s>Burgundski ratovi (1474. – 1477.) bili su sukobi između burgundskih vojoda i Stare švicarske konfederacije i njezinih saveznika.</s><s>Otvoreni rat izbio je 1474. godine, a sljedećih godina vojvoda Burgundije, Karlo Smjeli, pobijeđen je tri puta na bojnom polju i ubijen u bitci kod Nancyja 1477. godine.</s><s>Vojvodstvo Burgundija i nekoliko drugih burgundskih zemalja postali su dio Francuske, dok su Burgundska Nizozemska i Franche-Comté postali posjed Karlove kćer Marije, tr na kraju prešli pod habsburšku kuću nakon njezine smrti zbog njezina braka s carem Maksimilijanom.</s>

<s>Pozadina 
Burgundski vojvode uspjeli su, tijekom razdoblja od oko 100 godina, uspostaviti svoju vlast kao snažnu silu između Svetog Rimskog Carstva i Francuske.</s><s>Njihovi posjedi su uključivali, osim izvornih teritorija Franche-Comtéa i Burgundskog vojvodstva, ekonomski snažne regije Flandriju i Brabant kao i Luksemburg.</s>

<s>Burgundski vojvode uglavnom su slijedili agresivnu ekspanzionističku politiku, osobito u Elzasu i Loreni, težeći zemljopisno ujediniti svoje sjeverne i južne posjede.</s><s>Budući da je već bio u sukobu s francuskim kraljem (Burgundija je bila na strani Engleza u stogodišnjem ratu), Karlov napredak duž Rajne ga je doveo u sukob s Habsburgovcima, a osobito s carem Fridrikom III.</s>

<s>Sukob</s>

<s>U početku, 1469. godine, vojvoda Žigmund, iz austrijske grane Habsburga, dodijelio je svoje posjede u Elzasu kao leno burgundskom vojvodi Karlu Smjelom kako bi ih bolje zaštitio od širenja Eidgenossena (Stare švicarske konfederacije).</s><s>Karlov angažman zapadno od Rajne nije mu dao nikakav razlog za napad na konfederaciju kao što je želio Žigmund, no njegova politika embarga protiv gradova Basela, Strasbourga i Mulhausa, u režiji Petera von Hagenbacha, potaknula ih je da se okrenu u pomoć Bernu.</s><s>Karlova ekspanzionistička strategija pretrpjela je prvi udarac u svojoj politici kada je njegov napad na nadbiskupiju Kölna doživio neuspjeh nakon neuspješne opsade Neussa (1473.-1454.).</s>

<s>U drugoj fazi, Žigmund je nastojao postići mirovni sporazum sa švicarskim konfederatima, koji je konačno zaključen u Konstanzu 1474. godine (kasnije nazvan Ewige Richtung).</s><s>Želio je od Karla vratiti svoje elsaške posjede, što je potonji odbio.</s><s>Ubrzo nakon toga, von Hagenbach je zarobljen i pogubljen u Elzasu, a Švicarci, ujedinjeni s gradovima Elzasa i Žigmundom u "anti-burgundskoj ligi" osvojili su dio burgundske jure (Franche-Comté) kada su dobili bitku iz Héricourta u studenom 1474. godine.</s><s>Sljedeće godine, Bernske snage osvojile su i popljačkale Vaud, koji je pripadao Vojvodstvu Savoje, koje je bilo u savezu s Karlom Smjelim.</s><s>U Valaisu neovisne republike Sieben Zendena, uz pomoć bernskih i drugih konfederacijskih snaga, izbacili su Savojce iz donjeg Valaisa nakon pobjede u bitci kod Plante u studenom 1475. godine.</s><s>Godine 1476.</s><s>Karlo je uzvratio i marširao prema Grandsonu, koji je pripadao Pierreu de Romontu iz Savoje, ali kojeg su nedavno bili zauzeli Švicarci.</s><s>Kad su nekoliko dana kasnije stigle švicarske konfederacijske snage, pobijeđen je u bitci za Grandson i bio prisiljen pobjeći s bojnog polja, ostavljajući iza sebe artiljeriju i mnoge dragocjenosti.</s><s>Nakon što je okupio svoju vojsku, konfederacijske snage su mu zadale Poražavajući udarac u bitci kod Morata.</s><s>Karlo Smjeli je podigao  novu vojsku, ali je pao u bitci kod Nancya 1477. godine, gdje su se Švicarci borili uz vojsku Renéa II, vojvode od Lorene.</s>

<s>Posljedice</s>

<s>Smrću Karla Smjelog izumrla je dinastija vojvoda Burgundije.</s><s>Flamanski krajevi burgundskih vojvoda kasnije su postali posjed Habsburgovaca, kada je nadvojvoda Maksimilijan Austrijski, kasniji car Svetog rimskg carstva, oženio jedinu kćerkom Mariju od Burgundije.</s><s>Samo vojvodstvo je postalo dio Francuske za vladaine kralja Luja XI.</s><s>Franche-Comté je u početku bio francuski posjed, ali ga je 1493. godine francuski kralj Karlo VIII. ugovorom u Senlisu predao Maximilianovom sinu Filipu, pokušavajući podmititi cara da ostane neutralan za vrijeme planirane invazije Italije.</s>

<s>Pobjede Eidgenossena nad jednom od najmoćnijih vojnih snaga u Europi u to doba donijeli su im ugled skoro pa nepobjedivih, a burgundski ratovi označili su početak uspon švicarskih plaćenika na bojnom polju Europe.</s><s>Unutar same Konfederacije, međutim, ishod rata doveo je do unutarnjeg sukoba kada su gradski kantoni inzistirali na tome da imaju najveći dio posjeda budući da dali najviše vojnika.</s><s>Seoski kantoni su se opirali tomu te su sporovi Dreizehn Orte gotovo doveli do rata.</s><s>Riješila ih je Stanser Verkommnis 1481. godine.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vojna enciklopedija, tom 2 (122-123)</s>

<s>1470-e
Francuski ratovi
Nizozemski ratovi
Švicarski ratovi
Srednjovjekovni ratovi
Ratovi u Evropi
Burgundsko Vojvodstvo
Savojsko Vojvodstvo
Vojvodstvo Lorraine
Stara Švicarska Konfederacija
Sveto Rimsko Carstvo</s>

