Mladen Schwartz
<s>Mladen Schwartz (Zagreb, 17. travnja 1947. - Zagreb, 14. rujna 2017.), bio je hrvatski političar, filozof i publicist radikalno desne orijentacije, poznat kao jedan od rijetkih koji se otvoreno deklarirao fašist.</s>

<s>Biografija 
Rođen je u Zagrebu 17. aprila 1947. u jevrejskoj porodici.</s><s>Odrastao je u Beogradu, gde se školovao i diplomirao filozofiju na Filozofskom fakultetu.</s><s>Odlazi u Nemačku 1973. i priključuje se hrvatskoj političkoj emigraciji.</s><s>Tokom osamdesetih godina bio je visoki zvaničnik Hrvatskog državotvornog pokreta Nikole Štedula.</s><s>Po povratku u zemlju 1990. godine uključuje se u Hrvatsku stranku prava.</s>

<s>Od 1994. do 2003. godine vodio je organizaciju Nova hrvatska desnica i zajedno sa svojom ženom Anom Lučić uređivao list te organizacije Ultimatum!.</s><s>Po gašenju ovog pokreta, bavio se publicističkim radom.</s><s>Od 2010. do 2013. vodio je internetski blog Schwartze Garde.</s><s>Javnosti je također po tome što je sa suprugom često gostovao u popularnoj talk show Nightmare Stage.</s>

<s>Bio je kandidat na parlamentarnim izborima 2011. na nezavisnoj listi Hrvoja Mirkovića u I izbornoj jedinici.</s>

<s>Bio je kandidat na izborima za Evropski parlament u Hrvatskoj 2013. na listi Autohtone hrvatske stranke prava.</s>

<s>Političko stajalište 
Kao političar i publicist, zastupao je stajalište blisko Konzervativnoj Revoluciji, Novoj Desnici te neofašizmu.</s><s>Ljevičare u njegovu nastupu osobito smeta uporaba nacionalističkih sintagmi.</s><s>Kritizira liberalnu parlamentarnu demokraciju, navlastito političke stranke (višestranačje), kao i "civilno društvo".</s><s>Zagovara provođenje nacionalne revolucije te uvođenje radikalne nacionalističke diktature, pri čemu nastupa i kao apologet fašističke ideologije i prakse, posebice nacionalsocijalizma i ustaštva, niječući holokaust, zbog čega ga se često optužuje za antisemitizam, unatoč tome što je i sam navodno podrijetlom židov.</s><s>Svoj politički program on je otvoreno izložio u nizu knjiga i napisa, navlastito u svojim desničarskim novinama Ultimatum!, a najnovija je verzija ova, u 9 točaka:</s>

<s>Državotvorni nacionalizam 
 Pravednost i solidarnost
 Vođa - Elita - Narod 
 Opća mobilizacija hrvatske desnice, hrvatske vojske i iseljene Hrvatske
 Politizacija vojske, militarizacija politike 
 Rušenje Europske Unije iznutra, sinergijom zdravih snaga u europskim narodima
 Novi Narod: uzdizanje hrvatskoga naroda na višu razinu Bitka 
 Nacionalna revolucija - nacionalna diktatura
 Protiv uresnih popravaka; podvlačenje crte.</s><s>Stvaramo Sve Novo.</s>

<s>Filozofijski nazori 
Kao filozof nastojao je pomiriti i uskladiti dvije ideje koje su u povijesti filozofije zastupane ponajčešće izdvojeno: transcendenciju i hijerarhiju.</s><s>Isticao je Platona i Nietzschea kao najvažnije figure u povijesti filozofije.</s><s>Bavi se ponajviše metafizikom i političkom filozofijom.</s>

<s>Mladen Schwartz se protivi egalitarizmu, smatrajući razlike među ljudima nepromjenjivom činjenicom, i to stajalište razlika naziva diversizmom.</s><s>On odbacuje multikulturalizam u okviru jedne nacionalne države, ali se na svjetskom planu zalaže upravo za uščuvanje i razvijanje razlika među rasama, narodima i kulturama.</s><s>Srodno stavovima Nove Desnice zastupa etnopluralizam, shvaćajući nacije kao temeljni izraz povijesnoga bitka.</s><s>Za razliku pak od Nove Desnice u Europi, Schwartz ne promatra kršćanstvo u negativnom svjetlu.</s>

<s>Djelatnost 
Mladen Schwartz održavao je kontakte i suradnju s desničarskim strankama i pojedincima u Europi i svijetu, primjerice s Nationaldemokratische Partei Deutschlands (NPD) u Njemačkoj.</s><s>Kritizirao je hrvatsku službenu politiku zbog prihvaćanja liberal-demokratske ideologije i prakse te podređenosti zahtjevima međunarodne zajednice, a osuđivao je i američke ratove u Afganistanu i Iraku kao imperijalne pohode usuglašene i s ciljevima cionizma.</s><s>Smatrao je da se hrvatski narod mora boriti protiv dekadencije, predviđajući i pripravljajući Novi Eon, novu epohu veličine i duha, i u tome vidi najvažniju zadaću svoju i svojih istomišljenika u naše doba.</s><s>U svojoj knjizi Što je to - desnica? predlagao je fašističku ideju kao sredstvo i poticaj u otporu globalizaciji, demokratizaciji te inim zlima ovoga vremena.</s>

<s>Bibliografija 
Mladen Schwartz je pisac više tisuća objavljenih sastavaka, rasprava i eseja.</s><s>Osim toga je auktor (odn. suauktor) slijedećih knjiga:
 Menschenrechte und Religionsfreiheit in Jugoslawien (s Rudolfom Grulichem i Hans-Peterom Rullmannom), Königstein, 1986.</s><s>Das kroatische Trauma - Kulturpsychologisches über ein Volk am Rande der Vernichtung (s Hrvojem Lorkovićem i Antunom Pinterovićem), Koblenz, 1991.</s><s>Protokoli, Židovi i Adolf Hitler, Zagreb, 1997.</s><s>Hrvatska nakon Tuđmana: studija o nacionalnom usudu, Zagreb, 2000.</s><s>Što je to - Desnica?: o jednoj mrcvarenoj kategoriji, Zagreb, 2001.</s><s>Laž, zločin i smrt demokracije: 101 razlog protiv pukovlađa, Zagreb, 2003., 
 Novi Protokoli sionskih mudraca XXI stoljeće ili Kako uništiti svijet: s dodatkom Kako spasiti svijet, Zagreb, 2004.</s><s>Članci i pripovijesti, Rijeka, 2004.</s><s>Schwartz o Starčeviću: nepoznato i neobično o Staromu: s otvorenim pismom Mladena Schwartza hrvatskom narodu, priredila i izdala te pogovorom popratila Ana Lučić, Zagreb, 2007., 
 Bleiburg i Haag: kako propadaju hrvatske države, Zagreb, 2009., 
 Bruno Bušić: junak, prorok, mučenik, Zagreb, 2011.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Hrvatski filozofi
Hrvatski političari
Fašisti
Hrvatski Židovi
Biografije, Zagreb</s>

