Dalibor Cvitan
<s>Dalibor Cvitan (Vodice, 20. prosinca 1934. - Zagreb, 23. srpnja 1993.), hrvatski je prozaist, pjesnik, dramatičar, esejist i književni kritičar.</s>

<s>Djelovao je kao profesionalni književnik, bio urednik mnogih časopisa: Republika, Telegram, Termini, Žena...</s>

<s>Iako je pisao i poeziju i drame za kazalište, radio i TV, svoj je književni vrhunac dao u esejima i romanima.</s>

<s>Napisao je nekoliko knjiga eseja kojima se potpuno afirmirao na hrvatskoj književnoj sceni: Ironični narcis (1971.), Pravo na nesreću (1978.),  Zgranut pred Zlom (1978.), te posmrtno objavljen Demos i demon (1994.).</s><s>Ponajviše se njegovih eseja bavi problemima svakodnevice.</s>

<s>Romaneskni mu je opis mali, ali važan jer se njime suprotstavlja dominantnim književnim strujanjima (prozi u trapericama, fantastici, žanrovskoj prozi...) i svojevrsni je recidiv egzistencijalizma u hrvatskoj književnosti.</s><s>Radi se o romanima, Polovnjak (1984.) i Ervin i luđaci  (1992.), često nazivanima duologijom o suvremenoj zagrebačkoj egzistenciji, te posthumno objavljenom, iako napisanom prije spomenutih, romanu 'Privatna stvar' (2000.).</s>

<s>Neka njegova djela je u njenoj antologiji Zywe zradla iz 1996. sa hrvatskog na poljski prevela poljska književnica i prevoditeljica Łucja Danielewska.</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Hrvatski pisci
Hrvatski književni kritičari
Hrvatski pjesnici
Hrvatski pjesnici 20. stoljeća
Hrvatski esejisti
Hrvatski dramski pisci
Dobitnici nagrade Ksaver Šandor Gjalski
Biografije, Vodice</s>

