Jovan Stojsavljević
<s>Jovan Jovo Stojsavljević (Beograd, 18. jul 1915 — Jajinci, kod Beograda, 17. oktobar 1941) bio je komunistički revolucionar i učesnik Narodnooslobodilačke borbe.</s>

<s>Biografija 
Rođen je 18. jula 1915. godine u Beogradu, a poreklom je iz mesta Zrmanja u Lici.</s>

<s>U Titelu je izučio limarski zanat, a potom se doselio se u Zemun i zaposlio u fabrici aviona „Ikarbus“.</s><s>Kao mladi radnik pristupio je revolucionarnom radničkom pokretu i istako se u organizovanju štrajkova.</s><s>Po zadatku Partije, prešao je u fabriku u Rakovicu.</s>

<s>Godine 1938. postao je član Pokrajinskog komiteta SKOJ-a za Srbiju, a početkom 1939. godine, posle obnavljanja partijske organizacije u Zemunu, postavljen je za sekretara Rejonskog komiteta KPJ za Zemun.</s>

<s>Zbog revolucionarnog rada, više puta je bio privođen i proganjan.</s><s>Godine 1939. je bio uhapšen i tada je policija kod njega našla dosta partijskog propagadnog materijala, među kom je bila - istorija SKP(b), govor Palmira Toljatija na Sedmom kongresu Kominterne, Osnovi lenjinizma i dr. U zatvoru je bio zadržan deset meseci, a maja do novembra 1940. godine je bio i u koncentracionom logoru u Bileći.</s><s>Kada je izveden pred sud, pravdao se da je taj materijal dobio od jednog studenta i da nije znao da je ta literatura zabranjena.</s><s>Sud ga je tada oslobodio.</s>

<s>Za člana Centralnog komiteta Saveza komunističke omladine Jugoslavije izabran je septembra 1940. godine, dok je još uvek bio u zatvoru.</s><s>Godine 1941. neposredno pred početak Drugog svetskog rata u Jugoslaviji, pozvan je na odsluženje vojnog roka.</s><s>Kapitulacija Jugoslovenske vojske, aprila 1941. zatekla ge je u Kninu.</s><s>Odatle se prebacio u Zemun.</s>

<s>Posle okupacije Kraljevine Jugoslavije, boravio je najpre u Zemunu, gde je ponovo obavljao dužnost sekretara Rejonskog komiteta, a potom i u Beogradu.</s><s>Aktivno je radio na pripremanju oružane borbe u okupiranom Beogradu - organizovao je udarne grupe, koje su izvršavale složene i opasne zadatke.</s><s>Kao član Centralnog komiteta SKOJ-a, održavao je veze i sarađivao sa Pokrajinskim komitetom SKOJ-a za Vojvodinu.</s>

<s>Avgusta 1941. godine, uhapšen je Ratko Mitrović Šilja, takođe član CK SKOJ-a.</s><s>On se pred Specijalnom policijom loše držao i izdao mnoge drugove, među kojima i Jovu.</s><s>Uhapšen je 10. oktobra 1941. godine u Topčideru.</s><s>Potom je prebačen u Banjički logor, a zatim posle nedelju dana steljan u Jajincima.</s>

<s>Jedna ulica u zemunskom naselju Nova Galenika, nosi njegovo ime.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura 
 Srbija u Narodnooslobodilačkoj borbi - Beograd.</s><s>„Prosveta“, Beograd i „Nolit“, Beograd 1964. godina.</s><s>Ljiljana Zorkić i Miroslav Turudić Zemun - spomenici revolucije.</s><s>„Turistička štampa“, Beograd 1984. godina.</s><s>Ulice i trgovi Beograda.</s><s>Biblioteka grada Beograda, Beograd 2004. godine.</s>

<s>Biografije, Beograd
Jugoslavenski komunisti
Jugoslavenski partizani
Zatočenici Koncentracijskog logora Banjica
Beograd u Narodnooslobodilačkoj borbi</s>

