Timoci Bavadra
<s>Timoci Uluivuda Bavadra (Lautoka, 22. rujna 1934. – Lautoka, 3. studenog 1989.) bio je fidžijski liječnik i političar, koji je tokom 1987. godine bio premijer Fidžija.</s>

<s>Po struci liječnik, Bavadra je bio jedan od osnivača i prvi čelnik Fidžijske laburističke stranke (FLP), osnovane 1985. godine.</s><s>Planirajući izaći na izbore 1987. godine, Bavadra je ušao u koaliciju sa Strankom nacionalne federacije (NFP), kojom su dominirali Indofidžijci.</s><s>Iako je NFP bila znatno veća od laburista, svjesni činjenice da indofidžijska vlada ne bi uživala podršku etničkih Fidžijaca, članovi NFP-a odlučili su igrati manju ulogu te je kao glavni kandidat koalicije predstavljen dr. Bavadra, inače etnički Fidžijac.</s><s>U moguće najvećem političkom iznenađenju u historiji Fidžija, koalicija FLP-NFP porazila je dotad vladajuću Stranku saveza, što je značilo da je dvadesetogodišnjoj vlasti premijera Mare došao kraj.</s><s>Koalicija je osvojila 28 mjesta u Parlamentu, četiri više od Marine stranke, te je ubrzo oformila vladu na čelu s Bavadrom.</s>

<s>Činjenica da je od 28 izabranih zastupnika Bavadrine koalicije samo njih sedam bilo fidžijskog porijekla izazvalo je revolt fidžijskih nacionalista, koji su se konstantno bojali da će im Indofidžijci oduzeti stečena prava.</s><s>Interesantno je i to kako je Bavadrina koalicija dobila samo 9% glasova među etničkim Fidžijcima, ali je unatoč tome uspjela pobijediti na izborima.</s>

<s>Kao premijer, Bavadra se snažno protivio nuklearnim testiranjima te je dao na znanje kako posjeti američkih nuklearnih brodova neće biti dobrodošli.</s><s>Ovakav antiamerički stav potaknuo je glasine kako su Sjedinjene Američke Države pružile podršku Sitiveniju Rabuki u događajima koji će uslijediti samo mjesec dana nakon izbora, međutim te glasnike nikada nisu potvrđene, iako ih Rabuka nikada nije eksplicitno opovrgnuo.</s><s>Dana 14. svibnja 1987. godine, oko mjesec dana nakon izbora, potpukovnik Sitiveni Rabuka upao je u Parlament s naoružanom pratnjom te je iznudio ostavku koalicijske vlade premijera Bavadre.</s><s>U prvom od dva vojna udara što su se dogodila na Fidžiju te godine, potpukovnik Rabuka je, vođen nacionalističkim motivima, svrgnuo koalicijsku vladu kojom su dominirali Indofidžijci.</s><s>Zemlja je upala u kaos, a iako generalni guverner Penaia Ganilau nije podržao puč, nije ga mogao poništiti te je formalno potvrdio Bavadrinu smjenu nekoliko dana nakon puča.</s>

<s>Bavadra se obratio Vrhovnom sudu Fidžija, koji je puč proglasio neustavnim te je naredio vraćanje Bavadrine vlade, međutim ta odluka nikada nije provedena.</s><s>Bavadra je napravio turneju po zemljama Commonwealtha, ali bez uspjeha (Kraljica ga je čak odbila primiti), dok je krajem rujna iste godine Rabuka izveo još jedan vojni udar i potpuno dokinuo dominion, odnosno proglasio republiku.</s><s>Bavadrina politička karijera je završila u tom trenutku, a Fidži je nakon kratkotrajne vojne vlade dobio privremenu vladu na čijem je čelu ponovo bio Kamisese Mara.</s>

<s>Dvije godine nakon turbulentnih događaja, 3. studenog 1989., Timoci Bavadra preminuo je od posljedica karcinoma u svom rodnom gradu, Lautoki.</s>

<s>Literatura 
 Fischer Weltalmanach 1991, Frankfurt am Main 1990, , Spalte 1099</s>

<s>Fidžijski političari
Premijeri Fidžija
Liječnici</s>

