Vodoopskrba
<s>Vodoopskrba je komunalna djelatnost koja se bavi dovodom i raspodjelom vode od izvorišta do potrošača.</s><s>Zasniva se na vodoopskrbnom sustavu (vodovod), to jest skupu građevina i naprava, koji najčešće obuhvaća: izvorište, glavni dovodni cjevovod, objekte za poboljšanje vode (obrada vode), vodospremu, glavni opskrbni cjevovod i razdjelnu mrežu.</s><s>Taj se sustav u osnovi razlikuje prema načinu dovoda (toka) vode, a može biti: 
 gravitacijski vodoopskrbni sustav, kada voda dotječe u cijelom sustavu isključivo pod tlakom zbog djelovanja sile teže; 
 tlačni vodoopskrbni sustav, uspostavljen tlakom izravno iz crpki (sisaljki ili pumpi), uobičajen u nizinskim područjima i vrlo često u kombinaciji s vodotornjem; 
 kombinirani vodoopskrbni sustav, koji uključuje oba navedena sustava i najčešće se primjenjuje.</s>

<s>Vodovod</s>

<s>Vodovod ili vodoopskrbni sustav je sustav građevina, uređaja i instalacija namijenjen opskrbi vodom stambenih naselja, industrije, a dijelom i poljoprivrede.</s><s>Njime se vode zahvaćaju, pročišćavaju, dovode do mjesta potrošnje i raspodjeljuju.</s><s>S obzirom na raspoložive i potrebne količine vode grade se komunalni i regionalni vodovodi.</s><s>Komunalni vodovodi opskrbljuju jedno mjesto ili grad s prigradskim naseljima.</s><s>Regionalni vodovodi grade se u područjima gdje nema dovoljno vode u blizini svakoga naselja, pa se voda zahvaća na jednome mjestu u regiji i provodi do više naselja.</s><s>Prema načinu pogona, to jest ostvarivanja potrebnoga tlaka vode, vodovod može biti gravitacijski, tlačni ili mješoviti.</s>

<s>Povijest 
Početak gradnje vodovoda povezan je s razvojem prvih stambenih naselja.</s><s>Poznati su podatci o izgradnji vodovoda oko 3000. pr.</s><s>Kr.</s><s>U starom su Egiptu bili kopani zdenci promjera 3 do 4 metra i dubine veće od 200 metara.</s><s>Dizanje vode s velike dubine bilo je poznato u starom Egiptu, Babilonu i Kini; za to su se upotrebljavali uređaji s vjedrima i vitlima, a za razvođenje su služile keramičke, drvene ili olovne cijevi.</s><s>Gradili su se vodovodi kojima se izvor nalazio daleko od naselja.</s><s>U Jeruzalemu su sačuvani ostatci vodovoda izgrađenog oko 1000. pr.</s><s>Kr.</s><s>Velika naselja nicala su redovito na teritoriju s izobiljem vode (područje Eufrata i Tigrisa, dolina Nila), ali je opskrba vodom rješavana i vodovodima koji su dovodili vodu iz velikih daljina.</s><s>Najpoznatiji starovjekovni sustavi vodovoda su iranski kanati i rimski akvadukti.</s>

<s>Izgradnja vodovoda osobito se razvila u grčkoj i rimskoj civilizaciji.</s><s>U to su se doba gradili tuneli i mostovi za provođenje vode (akvedukt); poznati su, na primjer, vodovodni tunel duljine 1 kilometar, izgrađen za vodovod na grčkom otoku Samu (550. pr.</s><s>Kr.), te rimski akvedukt preko rijeke Gard u Francuskoj (Pont du Gard), visok 48,77 metara.</s><s>U Hrvatskoj je potkraj 3. i poč.</s><s>4. stoljeća izgrađen rimski vodovod duljine 9 kilometara za opskrbu Dioklecijanove palače u današnjem Splitu; akvedukti i tuneli toga vodovoda i danas se upotrebljavaju.</s><s>Iz toga su doba u nas još pronađeni na primjer komadići olovnih cijevi koje su služile za dovod vode u Sisak ispod korita rijeke Kupe, ostatci vodovoda u Novalji na otoku Pagu i u Varaždinskim Toplicama.</s>

<s>U srednjem vijeku nastao je zastoj u razvoju vodoopskrbe.</s><s>Početci ponovne izgradnje vodovoda u europskim gradovima zabilježeni su potkraj 12. i poč.</s><s>13. stoljeća.</s><s>Međutim, u velikim gradovima Europe i Sjeverne Amerike suvremeni su vodovodni sustavi izgrađeni tek tijekom 19. stoljeća.</s><s>U nas je značajna izgradnja vodovoda u Dubrovniku.</s><s>Vodovod od izvora Šumet do grada, duljine oko 10 kilometara, izgrađen je od 1436. do 1437.</s><s>Nakon vodovoda sagrađena je Velika Onofrijeva česma u središtu Dubrovnika.</s>

<s>Izvori</s>

