Gérard de Nerval
<s>Gérard de Nerval (Pariz, 22. svibnja 1808. – Pariz, 26. siječnja 1855.), francuski književnik.</s>

<s>Iz bogata, raznovrsna i zanimljiva opusa potrebno je istaknuti Nacionalne elegije i ciklus 12 muzikalnih soneta Himere, a od proznih radova Kćeri vatre, pripovijest Aureliju.</s><s>Bio je važan i prevodilac koji je izvrsno preveo Goetheova Fausta.</s>

<s>Biografija 
Rodio se u Parizu, u siromašnoj građanskoj obitelji.</s><s>Rano je ostao bez majke, čijeg je stalnog prisustva lišen od samog rođenja, jer je bio dat nepoznatim skrbnicima.</s><s>Djetinjstvo je proveo kod rođaka u mjestu Mortfonten, sjeverno od Pariza.</s><s>Kao vrlo mlad je počeo objavljivati ​​stihove, patriotski nastrojene.</s><s>Bio je veliki obožavatelj Napoleona Bonapartea, a kao umjetnik je gajio kult njemačke kulture.</s><s>Poslije dva zatvaranja zbog sudjelovanja u studentskim neredima 1832, istakao se, kao student medicine, u borbi protiv kolere koja je harala Parizom.</s><s>Po povratku s jednog putovanja, 1834. godine, prvi put je sreo glumicu Ženi Colon ().</s><s>Pjesnikova ljubav vremenom je postala opsesija i dobila znak uzvišenog, mističnog kulta.</s><s>Živio je siromašno, samo od svog književnog rada.</s><s>Godine 1841. pokazali su se prvi vidljivi znaci njegovog mentalnog poremećaja, što je sam nazvao "proširivanje sna u stvarni život".</s><s>Nakon smrti Ženi Colon 1842, krenuo je na put po istočnim zemljama.</s><s>Inspiriran tim putovanjima objavljuje knjigu Put na istok.</s><s>Iste godine (1851) Nerval zapada u tešku duševnu krizu.</s><s>Odlazi u sanatorij na liječenje, ali se i dalje bavi književnim radom.</s><s>Pušten je 1854.</s><s>Od tada je živio lutalački životom, u neimaštini, a duhovnu pometenost povećavao je i njegov strah da više neće moći književno stvarati.</s><s>U zoru 26. siječnja a 1855. prolaznici su našli pjesnika obješenog o rešetke prihvatilišta za sirotinju.</s>

<s>Francuski pisci
Francuski pjesnici
Romantizam
Biografije, Pariz
Authority control</s>

