Južni Sinaj (muhafaza)
<s>Muhafaza Južni Sinaj ( / Muḥāfẓah Janūb Saīnā), je jedna od 27 muhafaza na koje je Egipat administrativno podjeljen.</s>

<s>Geografske karakteristike</s>

<s>Muhafaza Južni Sinaj se nalazi na sjeveroistoku Egipta, na južnoj polovici Sinajskog poluotoka.</s><s>Sjeverna granica muhafaze otprilike slijedi stari hodočasnički put iz grada Sueza do Eilata u Izraelu.</s>

<s>U njoj živi 104,800 stanovnika na površini od 31,272 km²</s>

<s>Topografija muhafaze je brdska, sa južne strane to je niz granitnih i pješčenjačkih planina ispresjecanih strmim kanjonima suhih vadija.</s><s>Najviši vrh je historijski Gabal Katrine (Sveta Katarina) visok 2.642 metra.</s>

<s>Administrativna podjela 
Muhafaza Južni Sinaj je administrativno podjeljena na 9 distrikta; Abu Radis, Et Tur, Dahab, Nuvejba, Ras Sidr, Sveta Katerina, Šarm El Šeik 1, Šarm El Šeik 2 i Taba.</s>

<s>Administrativni centar muhafaze je Et Tur, centar za naftu.</s>

<s>Muhafaza Južni Sinaj formirana je krajem 1978., nakon prve faze izraelskog povlačenja sa Sinajskog poluotoka.</s>

<s>Privreda</s>

<s>Rijetki stanovnici su skromni Beduini koji žive od  nomadskog stočarstva i uzgoja povrća, datulja i ječma.</s><s>Administrativni centar muhafaze je Et Tur.</s>

<s>Zbog surove pustinjske zemlje je važno ribarstvo po Sueskom zaljevu, a najveća luka i skladišni centar je Et Tur.</s><s>Glavni resurs muhafaze je mineralno bogatstvo, odnosno nafta .</s><s>Prvi put otkrivena na planini Tanakah 1910. nakon tog otkrivena su nova polja po Sueskom zaljevu, pa je on glavni izvor nafte u Egiptu, a Et Tur centar za naftu na Sinaju.</s>

<s>Turizam je od kraja 1970-ih postao ekonomski važna grana muhafaze.</s><s>Veliki magnet je Manastir Svete Katarine kog je podigao bizantski car Justinijan I (527.-565.) na mjestu gdje je Mojsije vidio plamteći grm, kog danas posjećuju brojni 
hodočasnici.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Službene stranice  
 Janūb Sīnāʾ governorate, Egypt</s>

<s>Administrativna podjela Egipta</s>

