Zaim Imamović
<s>Zaim Imamović (Mrkonjić Grad, 26. august 1920 – Sarajevo, 2. februar 1994) bio je bosanskohercegovački interpretator sevdalinke.</s><s>Ime Zaima Imamovića, kao estradnog narodnog umjetnika, interpretatora i kompozitora, ostalo je uvršteno i u antologiju sevdalinke i pjesama drugih naroda.</s><s>Veći dio svog života proveo je u tumačenju i interpretiranju sevdalinke.</s><s>Ima oko 40 izdatih ploča, četiri albuma i dvije kompilacije.</s>

<s>Biografija i muzička karijera 
Rođen je 26. augusta 1920. u Mrkonjić Gradu.</s><s>Nakon godinu dana, sa svojim roditeljima preselio se u Travnik i nastanio na periferiji zvanoj "Bojna".</s><s>Tu je proveo oko 15 godina, dok 1936. nije nastavio i proveo veći dio života u Sarajevu.</s><s>Žalio je za životom u Travniku.</s><s>Iza njega su ostali kċi Jasminka i sin Nedžad Imamoviċ (gitarista i pjevač), kao i unučad.</s>

<s>U Sarajevu je bio učenik tekstilnog zanata, a svirao je rjeđe na dvorednoj harmonici koju mu je otac kupio.</s><s>Njegov brat i sestra u to vrijeme bili su članovi MKUD "Gajret".</s>

<s>Horovođa Cvjetko Rihtman na probi "Gajreta" pristao je da čuje Zaima kako pjeva i odmah ga prihvatio.</s><s>Zaim je tekstilni zanat napustio u jesen 1939. godine.</s><s>Pored pjevanja u horu, nastupao je na zabavama Društva prateći sam sebe uz harmoniku.</s>

<s>Prava karijera mu je počela 10. aprila 1945. godine.</s><s>Tada je pristupio Radiostanici Sarajevo.</s><s>Svojim glasom i osjećajem osvaja slušaoce.</s><s>Upravo tih dana Radio Sarajevo počelo je sa emitovanjem programa i okupljanjem pjevača.</s><s>Sarajevo je bilo metropola sevdaha, pa su mnogi pjevači imali težnju da ostanu i žive u njemu, jer je u poslijeratnim danima, iza 1945. godine, jedini put afirmacije bila RS Sarajevo.</s><s>Mnogi od ovih pjevača postali su vrhunski izvođači sevdalinke i narodne izvorne pjesme, a Radio Sarajevo je arhiviralo i emitovalo tu muziku ponajviše u odnosu na ostale.</s>

<s>U to vrijeme Zaim se predstavio sa tri melodije po kojima je ostao zapamćen: "Gledaj me draga", "Mujo kuje konja po mjesecu" i "Konja vodim, pješke hodim".</s><s>Njegovi uzori su bili pjevači Rešad Bešlagić iz Tuzle i Sulejman Džakić.</s><s>Nakon Drugog svjetskog rata na njegov repertoar su bile uvrštene i novokomponovane narodne pjesme bliske izvornom narodnom melosu.</s><s>U svojim kompozicijama je kantautor.</s><s>Često je sarađivao kao tekstopisac ili kompozitor sa Jozom Penavom, tadašnjim rukovodiocem Tamburaškog orkestra Radio Sarajeva.</s><s>Takođe je sarađivao sa poštovanim harmonikašem i vođom Narodnog orkestra Radio Sarajeva Ismetom Alajbegovićem – Šerbom, sa kojim je bio usko povezan sve do njegove smrti 28. jula 1987, a za tekstove autora Safeta Kafedžića je komponovao.</s><s>Isto tako je sarađivao i sa tekstopiscem Nikolom Škrbom.</s><s>Prva novokomponovana pjesma koju je Zaim otpjevao bila je Penavina kompozicija "Bosno moja poharana", a potom "Sarajevo, behara ti tvoga".</s><s>Ova pjesma bi se redovno nalazila na njegovom repertoaru.</s>

<s>Pored bosanskohercegovačkih sevdalinki pjevao je i pjesme svog naroda iz susjednih zemalja.</s><s>Pogotovo mu je bio drag melos sandžačkih Muslimana; pjesmu "Kafu mi draga ispeci oh aman, aman, dušo za mene" uvrstio je na svoj repertoar.</s><s>Nastupio je na mnogo koncerata u duetu sa Nadom Mamulom, a u dijalogu je snimio nekoliko pjesama sa prvom damom sevdaha Izetom Selimović – Bebom, pjesme "Hajde dušo da ašikujemo" i "Evo mene u tom kolu".</s><s>Sa Nadeždom Cmiljić i grupom pjevača u dijalogu pjeva "Hercegovačku zdravicu".</s><s>Pjevao je sa Safetom Isovićem, te Milom Petrovićem "Zvijezda tjera mjeseca", "Igrali se konji vrani", te u duetu sa Petrovićem "Zelen lišće goru kiti" (Đure Jakšića).</s><s>Često je nastupao u mješovitoj grupi narodnih pjevača koja je djelovala u Radio Sarajevu između '60-ih i '70-ih godina.</s>

<s>Otprilike '50-ih godina u kući "Jugoton" iz Zagreba, za nepuna tri dana snimio je 33 pjesme na 15-ak gramofonskih ploča, te jedan LP vrlo niskog kvaliteta (78 okretaja).</s>

<s>Zaim je po vrsti glasa tenor, a karakteriše ga obojen glas, jasna dikcija i naročit smisao za melizmatičko ukrašavanje melodija koje je izvodio.</s><s>Snimio je velik broj narodnih pjesama za arhiv RTV Sarajeva, koje su preuzimale i druge radijske i televizijske stanice u zemlji i inostranstvu.</s><s>Nastupao je i snimao audiokasete, gramofonske ploče i dr. pjevajući sa sinom Nedžadom.</s><s>Obišao je mnoge gradove u svijetu, u više država i na nekoliko kontinenata.</s><s>Bio je učesnik karavana pod nazivom "Sevdah putuje Evropom".</s><s>U vrijeme kada je bio najpopularniji ostvarivao je najmanju zaradu; živio je od plate skromnog službenika Radio Sarajeva čiji je zadatak, pored ostalog, bio da putuje, pjeva i uveseljava bez honorara, a nerijetko se i bez putnih dnevnica iste večeri morao vraċati u Sarajevo.</s>

<s>Gostovao je u Parizu, Beču, Sofiji i na Bliskom istoku, a učestvovao je i na međunarodnom festivalu narodne muzike u marokanskom gradu Marrakech kao predstavnik Jugoslavenske radiotelevizije (JRT).</s><s>Takođe je predstavljao Jugoslaviju na Folklornom festivalu mediteranskih zemalja u Alžiru.</s>

<s>Dana 6. aprila 1979. godine Skupština grada Sarajeva dodijelila mu je Šestoaprilsku nagradu grada Sarajeva "za njegove stare izvorne bosanske narodne pjesme i za originalne interpretacije".</s>

<s>U Ratu u BiH 1992. godine pa do smrti je preživljavao.</s><s>Svoje posljednje stihove napisao je najteže ratne 1993. u Sarajevu:</s>

<s>Svud po svijetu kuda sam hodio
naše želje, pozdrav pronosio.</s><s>Ostat će Bosna kao što je bila
k'o biser sjajna, ponosna i mila.</s>

<s>Drugi o Zaimu Imamoviću 
Safet Isović, najnačajniji izvođač narodnih pjesama smatrao je sebe Zaimovim učenikom:</s>

<s>O Zaimu su spjevane i pjesme za doba njegovog života.</s><s>Jedna od takvih je i "Kad zapjeva Bosna naša" (autora Jovice Petkovića); u izvedbi na gramofonskoj ploči (45 okretaja) pjeva je Muhamed Pašić-Mašura.</s><s>Pjesnik i prevodilac Sinan Gudžević, koji je odrastao na Pešteru, ponesen i oduševljen Zaimovim pjevanjem, prilikom posjete Zaimu rekao je:</s>

<s>Gudžević mu je posvetio i jednu od svojih pjesama.</s>

<s>Pjesma Zaimu Imamoviću
 
Zaime,
Svi vole da pjevaš
iz grudi,
da se svuda čuješ,
a usta ne otvaraš...</s>

<s>Nakon njegove smrti izdata je knjiga pod naslovom "Slovo o Zaimu", u prilogu 10 audiokaseta njegovih najboljih interpretacija pohranjenih u ručno rezbarenoj drvenoj sehari.</s><s>Dana 1. novembra 1997. izdata je i poštanska markica sa likom Imamovića, koja je štampana u tiražu od 50.000 primjeraka, a sedam godina poslije, 2004. u izdanju izdavačke kuće Buybook, Sarajevo, izašla je i knjiga "Pjesma srca moga – 100 najljepših pjesama", koju su sastavili Farah Tahirbegović i Damir Imamović, Zaimov unuk.</s>

<s>Uspjesi 
Za sav svoj muzički narodni život dobio je mnoga priznanja.</s><s>RTV Sarajevo je snimilo i u nekoliko navrata emitovalo jednosatnu emisiju o Imamoviću pod nazivom "Čovjek i vrijeme".</s><s>Nastupao je na sceni s mnogim istaknutim izvođačima narodne muzike, npr. u prvoj emisiji RTV Sarajeva pod nazivom "Sijelo na vrelu Bosne", te u serijalu "Priče o starim gradovima" ili u posljednjem serijalu emisija pred sami Rat 1992. godine pod nazivom "Meraklije" urednika Vehida Gunića i muzičkog urednika Spasoja Beraka – Spase.</s><s>U ovom serijalu je imao nekoliko svojih pjesama odmah po početku emisije, a u podnaslovu "Pjesme srca".</s><s>Bio je učesnik mnogih festivala, a ističe se Festival "Ilidža"; nikada nije ostajao bez dobijenog priznanja ili osvojene nagrade žirija ili publike.</s><s>Na festivalu "Ilidža '69" uz poznate muzičke stručnjake postao je član žirija.</s><s>Na vrhuncu karijere, kada je snimao pjesme za arhiv Radio Sarajeva, snimio je i "Lov lovio Muhareme".</s><s>Na melodiju stvorenu u narodu, pjesnik Safvet-beg Bašagić dao je tekst, a Zaim svoju interpretaciju "Evo ovu rumen ružu".</s><s>Sa ovom pjesmom Zaim se proslavio i smatrao je draguljem domaće baštine.</s>

<s>Najpoznatije interpretacije 
"Bosno moja, divna, mila"
"Kraj tanahna šadrvana"
"Sve behara i sve cvate"
"Evo ovu rumenu ružu"
"Zašto si me majko rodila"
"Zvijezda tjera mjeseca"
"72 dana"
"Evo ovu rumen-ružu"
"Na đerđefu veze Fata"
"Stara staza"
"Već godinu dana evo"</s>

<s>Nagrade 
 1979 – Šestoaprilska nagrada grada Sarajeva</s>

<s>Vidi takođe 
Rizo Hamidović</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjski linkovi</s>

<s>Rođeni 1920.</s><s>Umrli 1994.</s><s>Bosanskohercegovački pjevači
Biografije, Mrkonjić Grad
Dobitnici Šestoaprilske nagrade</s>

