Foqion Postoli
<s>Foqion Postoli (, 23. jul 1889 – 2. oktobar 1927) bio je albanski romanopisac i dramatičar najpoznatiji po romanu Cvijet sjećanja ().</s>

<s>Život
Postoli je rođen u trgovačkoj obitelji u Korči, a dvije je godine studirao trgovinu u Istanbulu, gdje je živio sa svojim rođacima.</s><s>Kasnije je odselio u Sjedinjene Države, nastanivši se u Massachusettsu.</s><s>U svom novom domu Postoli se pridružio Vatri, tj. Panalbanskoj federaciji Amerike, bio je tajnik podružnice Vatre u Brocktonu i radio u časopisu Dielli (), koji je izdavala Vatra.</s><s>Dijelovi njegovih romana bit će objavljeni kao dodaci ovog časopisa prije no što budu izdani kao knjige.</s>

<s>Dana 4. januara 1919. godine Postoli je bio potpisnik memoranduma koji je vladi Sjedinjenih Država poslao kongres Vatre.</s><s>Kongres, održan u Winthrop Hallu u Bostonu, zahtijevao je demarkacija granica temeljem Londonskog sporazuma iz 1913.</s>

<s>Godine 1921. vratio je se u svoj rodni grad u Albaniji da pomogne u uspostavljanju Pravoslavne autokefalne crkve u Albaniji.</s><s>Postoli je umro 2. oktobra 1927. u 38. godini života.</s>

<s>Djela
Postoli je pisao tijekom posljednjih godina Albanskog narodnog preporoda i borbe za albansku neovisnost.</s><s>Iako je živio u različitoj eri od ostalih pisaca preporoda, njegova djela obrađuju slične teme: rodoljublje, protivljenje osmanskoj vlasti i ponos na povijest vlastite zemlje.</s><s>Njegov roman Za obranu domovine (, 1919) opisuje sudbonosne događaje od 1895. do Balkanskih ratova, i bio je tipičan za nacionalistički, romantičarski duh njegova stvaralaštva.</s><s>Postolijevi romani često su bili nadahnuti problemima koje je uočio.</s>

<s>Cvijet uspomene
Postolijev roman Cvijet uspomene (Lulja e kujtimit) ima političku pozadinu, a Robert Elsie nazvao ga je blagim poboljšanjem predvidljivog zapleta.</s><s>Roman, napisan uglavnom tijekom 1919. godine, objavljen je u Korči 1924. godine.</s><s>Uz romantični sukob, obrađuje i elemente albanskog narodnog preporoda s kraja 19. stoljeća.</s><s>Cvijet uspomene postao je jedan od najpoznatijih albanskih romana iz 1920-ih i 1930-ih godina.</s>

<s>Roman je kasnije nadahnuo operu Krista Konoa, s libretom Andona Mare i Aleka Skalija.</s><s>Opera je premijerno izvedena 1961. godine, a oživljena je 1978. i 2012. godine.</s>

<s>Radnja romana odvija se u trgovačkoj sredini prekrivenom grčkom propagandom.</s><s>Mladi Dhimitri, koji radi u Kristovoj trgovini, voli Kristovu jedinu kćer Olimbiju.</s><s>Olimbija ga voli, unatoč siromaštvu.</s><s>Kako bi poboljšao svoje poslovanje, Kristo unajmljuje Niku, tajnika iz Grčke.</s><s>Niko se dodvorava Kristu, namjeravajući uzeti Olimbiju za ženu.</s><s>Iako se Olimbija buni, budući da voli Dhimitrija, Kristo se uroti s Nikom kako bi Dhimitrija predao osmanskim vlastima kao simpatizera albanskih nacionalista povezanog sa pobunjenicima.</s><s>Dhimitri, kojega je Olimbija upozorila, bježi iz Korle u Monastir, gdje su smješteni pobunjenici.</s><s>Usred tamne zimske noći čopor vukova napadne Dhimitrija ubivši mu konja, a on jedva pobjegne uz pomoć pobunjenika.</s><s>Do Korče stižu vijesti da je Dhimitri mrtav, pa Olimbija očajava.</s><s>Dvije godine kasnije Dhimitri se ponovno pojavljuje u Korči kao zapovjednik pokreta za oslobađanje Albanije, što onemogući Nikove planove da ukrade Kristovo bogatstvo tako što bi se vjenčao s Olimbijom (uz Kristov blagoslov), a Dhimitri planira započeti vlastiti posao.</s><s>Tako roman Cvijet uspomene oslikava ne samo borbu protiv Turaka nego i ono što autor smatra kao mračne strane grčkog nacionalizma.</s>

<s>Vidi još
Albanska književnost</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>Albanski romanopisci</s>

