Nacionalna oslobodilačka fronta Farabundo Marti
<s>Nacionalna oslobodilačka fronta Farabundo Marti (španjolski: Frente Farabundo Martí para la Liberación Nacional, akronim: FMLN) je gerilska organizacija koja je postala legalna politička partija u Salvadoru na kraju građanskog rata - 1992.</s><s>Krajem te iste dekade FMLN je postao jedna od istaknutijih političkih snaga u zemlji.</s>

<s>Historija 
FMLN je osnovan 10. oktobra 1980. kao paravojno krilo Demokratske revolucionarne fronte (Frente Democrático Revolucionario; FDR), koalicije opozicionih političkih grupa koje je podržavala Kuba.</s><s>Tokom 1980-ih njeni su članovi inicirali i sudjelovali u teškim borbama sa jedinicama salvadorske vojske i policije koje su s druge strane primale veliku pomoć od Sjedinjenih Američkih Država.</s><s>U novembru 1989.</s><s>FMLN je pokrenuo veliku ofenzivu na niz 
gradova u zemlji, uključujući i glavni grad San Salvador.</s><s>Silina napada iznenadila je vojsku, ali nakon desetak dana intenzivnih borbi i neselektivnog bombardiranja San Salvadora od strane salvadorske avijacije, gerilci su bili prisiljeni na povlačenje.</s>

<s>Kako je tadašnji salvadorski predsjednik Alfredo Cristiani izgubio vjeru u sposobnost vojske da porazi FMLN, pa se primio posla da postigne dogovor.</s><s>Na kraju tog procesa uz posredovanje Ujedinjenih naroda,- 16. januara 1992. potpisan je Mirovni sporazum u Ciudad de Méxicu, FMLN je razoružan i priznat kao legalna politička partija.</s>

<s>FMLN je održao svoju prvu skupštinu u septembru 1993., podržavši Rubéna Zamoru iz koalicije Demokratske konvergencije (Convergencia Democrática; CD) za predsjedničke izbore 1994.</s><s>Zamora je u drugom krugu izbora izgubio od kandidata vladajućeg desnog Nacionalističkog republikanskog saveza (Alianza Republicana Nacionalista-Arena).</s><s>Međutim je na istovremenim parlamentarnim izborima osvojio poprilično mandata.</s>

<s>FMLN je dobro prošao na parlamentarnim izborima 1997., osvojivši samo jedno mjesto manje od Arene.</s><s>Ipak kada je došlo vrijeme da se izabere kandidat za predsjedničke izbore 1999., partija se podjelila na dvije frakcije, jedni su bili uz tvrdog marksistu a drugi za reformatora, pa su loše prošli.</s><s>Na izborima 2000.</s><s>FMLN je po prvi put osvojio veći broj mjesta u Nacionalnoj skupštini, ali njegovih 31 deputata nije bilo dovoljno za većinu u parlamentu od 84 člana.</s><s>I na izborima 2003.</s><s>FMLN je osvojio isti broj mandata.</s><s>Karakteristika tih dva izbora bila je velika apstinencija (glasalo je manje 40 % birača) uz brojne nepravilnosti.</s><s>Na izborima za predsjednika 2004., na koje je izašlo oko 2/3 birača s pravom glasa, Arenin kandidat, Antonio Saca, pobijedio je FMLN-ovog kandidata Schafika Jorge Hándala, bivšeg gerilskog komandanta.</s><s>Arena je također osvojila najviše mjesta na parlamentarnim izborima 2006. godine.</s>

<s>FMLN je osvojio najviše mjesta na parlamentarnim izborima 2009., a na predsjedničkim izborima u martu 2009. i pobijedio, njihov kandidat Mauricio Funes je sa 51 % glasova i preuzeo dužnost u junu 2009. godine.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Las dos historias del Frente Farabundo Martí para la Liberación Nacional (FMLN) 
 Frent  
Političke partije Salvadora</s>

