Austrijska služba u inozemstvu
<s>Austrijska služba u inostranstvu (njem.</s><s>Auslandsdienst Österreichs) je alternativni oblik služenja civilne službe u Austriji, koji se provodi u inozemstvu.</s><s>Oblici služenja su: Austrijska spomen-služba, Austrijska socijalna služba u inozemstvu i Austrijska mirovna služba u inozemstvu.</s><s>Ideja o osnivanju ovoga oblika civilne službe, zasnovana je na njemačkom projektu Aktion Sühnezeichen Friedensdienste (ASF), a inicijator je austrijski politikolog Andreas Maislinger.</s><s>Ovo je treći i najnoviji oblik služenja mladih Austrijanaca i pored služenja obaveznog vojnog roka i civilnog služenja, predstavlja jednu moguću alternativu.</s>

<s>Zakonska regulativa 
Austrijski zakon ne poznaje pojam služba u inozemstvu.</s><s>Kako se civilno služenje smatra državnom službom na teritoriju Austrije, po Zakonu o civilnom služenju u pravnom smislu ovaj oblik ne predstavlja posebnu formu civilnog služenja.</s><s>Sudionik u inozemnoj službi se, kroz ovaj oblik služenja oslobađa obaveze služenja u civilnoj službi.</s><s>Sličan oblik civilnog služenje je u Njemačkoj pod nazivom Drugačiji oblik služenja (njem.</s><s>Anderer Dienst im Ausland (ADiA))</s>

<s>Povijest</s>

<s>Krajem 1970.-tih Andreas Maislinger inicira ozakonjenje ovakvog oblika služenja obaveze vojnog roka u Austriji, koja prvenstveno za cilj ima obilježavanje spomena na žrtve holokausta.</s><s>U televizijskoj emisiji Kreuzverhör, 10. listopada 1980. godine, na poziv austrijskoga novinara Antona Pelinke, Andreas Maislinger je prezentirao svoj koncept služenja u bivšem Sabirnom logoru Auschwitz.</s><s>Tadašnji predsjednik Austrije Rudolf Kirchschläger je odbio njegov koncept, riječima:  Tek 1995. godine Kirchschläger je priznao pozitivne rezultate i odjek u svijetu o služenju i konceptu Maislingera.</s>

<s>Godine 1980./'81.</s><s>Maislinger s Joachimom Schlörom radio je kao volonter u projektu njemačke ASF, pod vodstvom njemačkih književnika Volker von Törnea i Christopha Heubnera, gdje je Državnom muzeju Auschwitz-Birkenau surađivao i vodio grupe njemačke mladeži.</s><s>Nakon povratka u Austriju, Maislinger je bio uvjeren, da je ovakav ili sličan oblik služenja moguć i u Austriji.</s><s>Podršku je dobio od Simona Wiesenthala i dr.</s>

<s>Realizacija 
U svibnju 1991. godine, tadašnji austrijski ministar unutrašnjih poslova Franz Löschnak, obavijestio je Andreasa Maislingera pismom, da je od strane austrijske Vlade, moguće službovanje u inozemstvu, kao alternativa za civilno služenje te da se odobravaju potrebna novčana sredstva u okviru austrijskog ministarstva unutarnjih poslova.</s><s>Već, 1. rujna 1991. u Državni muzej Auschwitz-Birkenau odlazi prvi obveznik s ciljem njegovanja sjećanja na žrtve holokausta.</s>

<s>Razvoj
U studenom 1997. godine donesena je nova zakonska odredba, kojom se omogućava službovanje u inozemstvu, također za druga dva oblika: socijalnu službu i mirovnu službu.</s><s>Za vrijeme mandata austrijskog ministra unutrašnjih poslova Ernsta Strassera 2001. godine osnovano je udruženje Auslandsdienst-Förderverein, koje je zaduženo za raspodjelu novčanih sredstava nezavisnih organizacija.</s><s>U međuvremenu je više od 1100 mladih Austrijanaca iskoristilo ovaj način služenja, te služilo na svih pet kontinenata.</s><s>Danas je Verein Österreichischer Auslandsdienst (VÖA) jedna od osnovnih organizacija, koja pomaže pri izvođenju služenja Austrijanaca u inozemstvu.</s>

<s>Financiranje 
Svakoj organizaciji, austrijska Vlada odobrava određena novčana sredstva po članku § 12b Zakona o civilnom služenju Svaki obveznik se potpomaže s maksimalnim iznosom od 9.000 €.</s><s>Moguća je daljnja raspodjela sredstava, čime se omogućava većem broju obveznika, sudjelovanje u projektu, što, s druge strane, umanjuje iznos podrške na minimalno 4.500 €.</s><s>Ovom podrškom države omogućava se ovakvo služenje obveznicima, ali se istovremeno ograničava njihov broj.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Politika Austrije</s>

