EHF Euro 2020.
<s>EHF Euro 2020. bio je četrnaesto izdanje Europskog rukometnog prvenstva za muškarce, koje se od 9. do 26. siječnja 2020. održalo u Austriji, Norveškoj i Švedskoj.</s><s>Tri su zemlje domaćinstvo dobile u rujnu 2014. godine, kada je EHF odlučio da će se prvenstvo, po prvi puta u historiji, održati u više od jedne zemlje.</s><s>Sve tri zemlje prethodno su bile domaćini prvenstva.</s><s>Prvenstvo se igralo u ukupno šest dvorana u šest gradova, s tim da se posljednja faza turnira igrala isključivo u Švedskoj.</s>

<s>Osim po domaćinstvu, ovo je prvenstvo bilo značajno i po tome što su na njemu, po prvi puta u historiji, igrale 24 reprezentacije, u odnosnu na dotadašnjih 16 reprezentacija.</s><s>Povećanje koje je odobrio EHF dovelo je do promjene formata preliminarne faze, tako da su reprezentacije na ovom turniru raspoređene u šest grupa po četiri reprezentacije, dvije od kojih su se plasirale za drugi krug, koji je ostao nepromijenjen.</s><s>Nakon 65 odigranih utakmica, naslov prvaka obranila je Španjolska, koja je rezultatom 22:20 svladala Hrvatsku.</s><s>Španjolska je ovom pobjedom postala prva i jedina reprezentacija nakon Švedske (1998. – 2002.), koja je obranila naslov prvaka Europe, dok je Hrvatska po treći put izgubila europsko finale.</s><s>Jedan od domaćina, Norveška, pobijedila je Sloveniju u utakmici za treće mjesto i tako osvojila svoju prvu medalju na Europskim prvenstvima.</s>

<s>Kapetan hrvatske reprezentacije, Domagoj Duvnjak, izabran je za najboljeg igrača turnira, dok je norveški reprezentativac Sander Sagosen bio najbolji strijelac sa rekordnih 65 golova; Sagosen je tako srušio Kirila Lazarova, koji je sa 61 golom bio dotadašnji rekorder po broju golova na jednom Europskom prvenstvu.</s><s>Najboljim golmanom turnira proglašen je španjolski reprezentativac Gonzalo Pérez de Vargas.</s>

<s>Izbor domaćina</s>

<s>EHF je o domaćinstvu Europskog prvenstva 2020. godine odlučivao na svom 12. kongresu, koji se 19. i 20. rujna 2014. godine održao u Dublinu.</s><s>Odlučujući paralelno o domaćinu prvenstava 2018. i 2020. godine, EHF je zaprimio kandidature četiriju država:</s>

<s></s>

<s>Norveška i Švedska su se kandidirale i za domaćinstvo Eura 2018., koje je na koncu pripalo Hrvatskoj.</s><s>Zbog organizacijskih razloga, tri zemelje kandidatkinje - Austrija, Norveška i Švedska - odlučile su odustati od individualnih kandidatura i nastupiti zajedno kao kandidati, što je bio prvi takav slučaj u historiji.</s><s>Danska je u međuvremenu povukla kandidaturu, tako da je zajednička ponuda triju zemalja ostala jedina o kojoj je EHF odlučivao.</s><s>U historijskoj odluci, EHF je po prvi puta dodijelio organizaciju prvenstva ne samo trima zemljama, već je prvi puta u historiji organizacija povjerena većem broju zemalja; sva dotadašnja prvenstva organizirala je samo jedna zemlja.</s>

<s>EHF je na 12. kongresu u konačnici potvrdio domaćinstvo za tri zemlje, a to je dovelo i do potvrde promijenjenog formata, odnosno došlo je do povećanja broja sudionica sa 16 na 24 reprezentacije.</s>

<s>Dvorane</s>

<s>Zajednička kandidatura triju zemalja predvidjela je da se prvenstvo održava u šest dvorana u šest gradova.</s><s>Norveška će prvenstvo organizirati samo u Trondheimu, Austrija u Grazu i Beču, dok će Švedska imati najviše gradova domaćina - Göteborg, Malmö i Stockholm.</s><s>Konačna lista izgleda ovako:</s>

<s>Kvalifikacije</s>

<s>S obzirom na činjenicu da je broj reprezentacija u završnici povećan sa 16 na 24, došlo je i do promjene kvalifikacijskog sustava.</s><s>Uz to, značajan utjecaj imala je i činjenica da su prvi puta i historiji tri zemlje dobile domaćinstvo, što je značilo da čak tri reprezentacije po osnovi domaćinstva imaju direktan plasman, a to su bile Austrija, Norveška i Švedska.</s><s>Uz to, direktan plasman imala je i Španjolska kao branitelj naslova.</s>

<s>Ostale reprezentacije borile su se za 20 slobodnih mjesta u završnici.</s><s>Kvalifikacije su započele preliminarnom fazom u kojoj je igralo devet najniže rangiranih ekipa, tri od kojih su izborile nastup u glavnom kvalifikacijskom turniru; njima su se pridružile i tri najuspješnije europske reprezentacije s IHF Prvenstva nacija u usponu 2017. godine.</s><s>Glavni kvalifikacijski turnir započeo je 24. listopada 2018. godine, a reprezentacije su igrale dvokružni grupni sustav; bilo je ukupno osam grupa s po četiri reprezentacije.</s><s>Prve dvije reprezentacije iz svake grupa izborile su direktan plasman, dok su preostala četiri mjesta pripala četirima najboljim trećeplasiranim reprezentacijama iz svih grupa.</s><s>Kvalifikacijski ciklus službeno je zaključen 16. lipnja 2019. godine.</s>

<s>Pregled momčadi i kvalifikacija</s>

<s>Kvalificirane momčadi</s>

<s>Legenda:</s>

<s>Ždrijeb</s>

<s>Po završenim kvalifikacijama, 24 reprezentacije su raspoređene u četiri jakosne skupine s po šest reprezentacija u svakoj; jakosne skupine javno su objavljene 17. lipnja 2019. godine.</s><s>Ždrijeb glavnog turnira održan je 28. lipnja 2019. godine u Beču, a prije samoga ždrijeba, tri domaćina i još tri zemlje po izboru organizatora (Hrvatska, Njemačka i Danska) unaprijed su dobile svoje mjesto u grupi, tako da je prije početka ždrijeba svaka grupa imala po jednu unaprijed ždrijebanu reprezentaciju.</s><s>Jakosne skupine izgledale su ovako:</s>

<s>Suci</s>

<s>S obzirom na povećan broj sudionika, EHF je odlučio povećati i broj sudačkih parova, tako da su na ovom prvenstvu po prvi puta u historiji bila čak 23 sudačka para.</s><s>Suci su podijeljeni u tri skupine - oni koji će suditi samo u preliminarnoj fazi, oni koji će suditi u preliminarnoj fazi i nastavku turnira te oni koji će suditi samo u drugom dijelu turnira - što je također bila novina u odnosu na ranija natjecanja.</s><s>Spisak sudačkih parova objavljen je 21. kolovoza 2019. godine, s tim da je 27. prosinca 2019. godine srpski par Nikolić/Stojković zamijenjen latvijskim parom Sondors/Līcis zbog ozljede Nenada Nikolića, tako da je konačni popis izgledao ovako:</s>

<s>Legenda:</s>

<s>Preliminarna faza</s>

<s>Dvadeset i četiri reprezentacije raspoređene su u šest grupa po četiri reprezentacije.</s><s>Dvije najbolje reprezentacije iz svake grupe prolaze u drugi krug, prenoseći bodove koje su osvojili u međusobnim susretima, dok dvije posljednjeplasirane reprezentacije iz svake skupine ispadaju s turnira.</s>

<s>Kriterij rangiranja</s>

<s>Ukoliko se u fazi po grupama dogodi da dvije ili više momčadi imaju jednak broj bodova nakon svih odigranih utakmicama, njihovo rangiranje odvijat će se prema sljedećem redoslijedu kriterija:
 broj bodova dobiven u međusobnim susretima
 gol razlika u međusobnim susretima
 broj golova postignut u međusobnim susretima (ako više od dvije ekipe imaju jednako bodova)
 gol razlika u svim utakmicama
 broj golova u svim utakmicama
 izvlačenje kuglica</s>

<s>Grupa A (Graz)</s>

<s>Grupa B (Beč)</s>

<s>Grupa C (Trondheim)</s>

<s>Grupa D (Trondheim)</s>

<s>Grupa E (Malmö)</s>

<s>Grupa F (Göteborg)</s>

<s>Drugi krug</s>

<s>Grupa I (Beč)</s>

<s>Grupa II (Malmö)</s>

<s>Faza na izbacivanje</s>

<s>Utakmica za peto mjesto</s>

<s>Razigravanje za medalje</s>

<s>Polufinala</s>

<s>Utakmica za treće mjesto</s>

<s>Finale</s>

<s>Nagrade</s>

<s>Plasman</s>

<s>Individualna postignuća</s>

<s>Napomene 
 Druga polufinalna utakmica između Španjolske i Slovenije pomaknuta je s 20:30 na 20:45 zbog produžetaka prvog polufinala između Norveške i Hrvatske.</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjske veze 
Official website</s>

<s>M2020
Rukomet u Austriji
Rukomet u Norveškoj
Rukomet u Švedskoj
2020</s>

