Jelena Isinbajeva
<s>Jelena Gadžijevna Isinbajeva (rus.</s><s>Елена Гаджиевна Исинбаева; IPA: [jɪˈlʲenə gɐˈdʐɨjɪvnə ɪsʲɪnˈbajɪvə]) ruska je skakačica s motkom.</s><s>Dvostruka je olimpijska prvakinja (2004. i 2008), trostruka svjetska prvakinja na otvorenom, a četverostruka u dvorani i vlasnica svjetskog rekorda (na otvorenom), kao i olimpijskog rekorda.</s><s>Zbog svojih rezultata smatra se najvećom skakačicom s motkom svih vremena, iako je ženski skok s motkom mlada disciplina.</s>

<s>9 puta osvajala je zlatnu medalju na najvećim takmičenjima (OI te svjetska i evropska prvenstva na otvorenom i u dvorani), a dvaput je osvojila džekpot u Zlatnoj ligi (2007. i 2009).</s><s>Nakon loših nastupa na SP-ima 2009. i 2010. povukla se iz takmičenja na godinu dana.</s>

<s>2005. postala je prva skakačica u historiji s preskočenih 5 metara.</s><s>Trenutni svjetski rekord (5,06 m) postavila je u Zürichu u augustu 2009.</s><s>Njen dvoranski svjetski rekord (5,01 m) trajao je nešto više od 1 godine i bio je njen 28. svjetski rekord u karijeri.</s><s>2. marta 2013.</s><s>Jennifer Suhr pridružila se Isinbajevoj kao druga žena s preskočenih 5 m, srušivši tom prilikom svjetski dvoranski rekord.</s>

<s>Isinbajeva je 3 puta proglašavana svjetskom atletičarkom godine (2004, 2005. i 2008), a još 2 puta Laureusovom sportisticom godine (2007. i 2009).</s><s>Također je dobitnica i Nagrade princa Asturije za sport (2009).</s><s>Jedna je od samo 8 atletičara koji su pobjeđivali na kadetskim, juniorskim i seniorskim svjetskim prvenstvima u jednoj disciplini (ostali su Valerie Adams, Usain Bolt, Veronica Campbell-Brown, Jacques Freitag, Jana Pittman, Dani Samuels i David Storl).</s>

<s>Karijera</s>

<s>Rane godine 
Rođena je od majke Ruskinje i oca Tabasarana.</s><s>Od 5. do 15. godine trenirala je gimnastiku, ali na kraju je napustila taj sport jer su je, kako je rasla, počeli smatrati previsokom da bi bila konkurentna.</s>

<s>6 mjeseci nakon što se prebacila na skok s motkom, u dobi od 16 godina, došla je do prve veće pobjede (rezultatom od tačno 4 m).</s><s>Bilo je to 1998. na Svjetskim igrama mladih u Moskvi.</s><s>To je za Isinbajevu bilo tek treće atletsko takmičenje uopće u karijeri.</s><s>Istu visinu preskočila je i na Svjetskom juniorskom prvenstvu 1998. u francuskom Annecyju, ali joj je za medalju trebalo još 10 cm.</s>

<s>Popravila je ovu visinu 1999. na Svjetskom kadetskom prvenstvu u poljskom Bydgoszczu.</s><s>Preskočila je 4,10 m i osvojila svoje drugo zlato.</s>

<s>Na SJP-u 2000. ponovo je bila prva ispred Njemice Annike Becker, savladavši visinu 4,20 m. Iste godine skok s motkom za žene debitirao je na Olimpijskim igrama u Sydneyu, gdje je slavila Amerikanka Stacy Dragila.</s><s>Isinbajeva tada nije uspjela proći kvalifikacije za finale.</s>

<s>Ali 2001. osvojila je novo zlato, ovog puta na Evropskom juniorskom prvenstvu s visinom 4,40 m.</s>

<s>Isinbajeva se nastavila poboljšavati i 2002. preskočila je 4,55 m na Evropskom prvenstvu, što joj je donijelo prvu seniorsku medalju s prvenstava (srebrnu).</s><s>Zlato je odnijela Svjetlana Feofanova za 5 cm.</s>

<s>Prvi svjetski rekordi i olimpijsko zlato 
2003. bila je još jedna godina napretka za Isinbajevu.</s><s>Pobijedila je na Evropskom prvenstvu U-23 u Bydgoszczu preskočivši 4,65 m. 13. jula iste godine, 40 dana nakon 21. rođendana, postavila je svoj prvi svjetski rekord u karijeri na mitingu u britanskom Gatesheadu - 4,82 m, što ju je učinilo favoritkinjom za osvajanje zlatne medalje na Svjetskom prvenstvu narednog mjeseca.</s><s>Na kraju je završila sa bronzom, iza Feofanove i Becker.</s>

<s>Na mitingu u Donjecku u Ukrajini u februaru 2004. postavila je novi svjetski rekord u dvorani savladavši visinu 4,83 m, ali Feofanova ga je već iduće sedmice popravila za 2 cm.</s><s>Narednog mjeseca, na SP-u u dvorani u Budimpešti, Isinbajeva je osvojila zlato, popravivši usput svjetski rekord za 1 cm i ostavivši iza sebe Stacy Dragilu (tada aktualnu olimpijsku prvakinju) i Feofanovu (tada aktualnu svjetsku prvakinju i na otvorenom i u dvorani).</s><s>IAAF je sva 3 ova rekorda smatrao općevažećim (i na otvorenom i u dvorani), tako da je novi, zajednički rekord iznosio 4,86 m.</s>

<s>27. juna Isinbajeva je ponovo nastupila u Gatesheadu, gdje je još jednom popravila svjetski rekord za 1 cm.</s><s>Feofanova je opet odgovorila naredne sedmice u Heraklionu, srušivši rekord također za 1 cm.</s><s>Ali 25. jula Isinbajeva je vratila rekord preskočivši 4,89 m u Birminghamu, a 5 dana kasnije dodala je još 1 cm na rekord u Londonu.</s>

<s>Na OI 2004. u Atini došla je do zlatne medalje s novim svjetskim rekordom - 4,91 m. Rekord je trajao do mitinga u Bruxellesu, kad ga je opet popravila za 1 cm, što joj je bio 8. svjetski rekord te godine.</s><s>Zbog svih ovih uspjeha u 2004.</s><s>IAAF ju je proglasio atletičarkom godine.</s>

<s>Svjetska i evropska prvakinja 
Na Evropskom dvoranskom prvenstvu 2005. u Madridu Isinbajeva je osvojila zlato uz novi dvoranski svjetski rekord (4,90 m).</s><s>U julu 2005. srušila je svjetski rekord 4 puta na 3 mitinga.</s><s>Prvo je u Lausannei oborila svoj rekord za 1 cm (4,93 m), što joj je bio 14. svjetski rekord, a došao je samo 3 mjeseca nakon što je oborila dvoranski rekord (4,89 m) u francuskom Liévinu.</s><s>11 dana kasnije u Madridu dodala je još 2 cm i podigla rekord na 4,95 m. 22. jula u Londonu, nakon što je popravila rekord za još 1 cm (na 4,96 m), zatražila je da se letvica podigne na 5,00 m. Uspjela je preskočiti i tako postala prva žena u historiji koja je prešla nekad mitsku granicu od 5 m, i to iz prvog pokušaja.</s>

<s>Nakon što je finale skoka s motkom na SP-u 2005. u Helsinkiju bilo pomjereno zbog izuzetno lošeg vremena, Isinbajeva je još jednom srušila svjetski rekord preskočivši 5,01 u drugom pokušaju i ostavivši drugoplasiranu 41 cm iza sebe, što je najveća razlika ikad na SP-u ili Olimpijskim igrama u ovoj disciplini.</s><s>To je već bio 18. svjetski rekord u karijeri tada 23-godišnje Ruskinje i njena uspješna sezona okrunjena je drugom uzastopnom nagradom za svjetsku atletičarku godine.</s>

<s>Na dvoranskom mitingu 12. februara 2006. u Donjecku popravila je svjetski rekord na 4,91 m. U martu je odbranila titulu na SP-u pred domaćom publikom u Moskvi.</s><s>Na EP-u na otvorenom iste godine u Göteborgu također je osvojila zlato savladavši 4,80 m, čime je postavila rekord evropskih prvenstava.</s><s>To je bila jedina zlatna medalja koja joj je dotad nedostajala u kolekciji.</s><s>U septembru je pobijedila na Svjetskom kupu u Atini, nastupajući za Rusiju.</s>

<s>Sezona 2006. okrunjena je Laureusovom nagradom za svjetsku sportisticu godine.</s>

<s>Drugo svjetsko i olimpijsko zlato 
10. februara 2007. u Donjecku još je jednom popravila dvoranski rekord preskočivši 4,93 m, što joj je bio 20. svjetski rekord.</s>

<s>28. augusta iste godine odbranila je titulu svjetske prvakinje na otvorenom u Osaki savladavši visinu 4,80 m, nakon čega je pokušala popraviti rekord na 5,02 m, ali je sva 3 puta srušila letvicu.</s><s>Njene protivnice nisu mogle više od 4,75 m.</s>

<s>Te godine osvojila je i džekpot u Zlatnoj ligi (koji je podijelila sa Sanyom Richards) nakon pobjeda na svim mitinzima.</s><s>U ovoj sezoni ostala je neporažena, pobijedivši 18 puta u 18 nastupa.</s>

<s>Tokom dvoranske sezone 2008. postavila je svoj 21. svjetski rekord preskočivši 4,95 m u Donjecku 16. februara.</s><s>Idućeg mjeseca treći put zaredom postala je svjetska dvoranska prvakinja na SP-u u Valenciji, ostavivši iza sebe Jennifer Stuczynski.</s>

<s>11. jula, na njenom prvom nastupu na otvorenom te sezone, na mitingu Golden Gala u Rimu popravila je svjetski rekord na 5,03 m. To je bio njen prvi svjetski rekord na otvorenom nakon SP-a 2005.</s><s>Izjavila je da je toliko puta neuspješno pokušavala napasti 5,02 m da joj je trener rekao da nešto promijeni, pa je tako pokušala na 5,03 m. Ovaj rekord došao je baš u trenutku kad se počelo špekulirati o njenom padu s vrha ove discipline, a nakon što je Stuczynski preskočila 4,92 m na američkim kvalifikacijama za Olimpijske igre.</s><s>Isinbajeva je rekla da ju je ovo motiviralo da zadrži svoju reputaciju najveće svjetske skakačice s motkom.</s><s>Nekoliko sedmica kasnije, na London Grand Prixu, Isinbajeva i Stuczynski prvi su put skakale jedna protiv druge na otvorenom u toj sezoni.</s><s>Isinbajeva je pobijedila ispred Amerikanke.</s><s>Obje su pokušale napasti 5,04 m. Isinbajeva je u svom posljednjem pokušaju bila nevjerovatno blizu uspjeha - letvica je pala tek kad je Isinbajeva sletjela na strunjaču.</s>

<s>Novi svjetski rekord, 23. u karijeri, ipak je uspjela postaviti 29. jula na mitingu u Monte Carlu.</s>

<s>Na OI 2008. u Pekingu, 18. augusta, za nastavak njene olimpijske vladavine bila su joj dovoljna samo 2 skoka.</s><s>Na kraju je ponovo srušila svjetski rekord savladavši 5,05 m.</s>

<s>23. novembra u Monaku izabrana je za svjetsku atletičarku godine treći put u karijeri, zajedno s jamajčanskim sprinterom Usainom Boltom.</s>

<s>Pauza i povratak 
Sezonu 2009. počela je tako što je postala prva žena koja je preskočila 5,00 m u dvorani.</s><s>Prvo je popravila tada važeći rekord za 1 cm (na 4,97 m), a zatim je podigla letvicu na 5,00 m i preskočila i to.</s><s>Sve se to desilo 15. februara u Donjecku na mitingu Zvijezde skoka s motkom.</s><s>To je bila šesta uzastopna godina u kojoj je Isinbajeva postavila svjetski rekord na ovom mitingu.</s>

<s>Na SP-u 2009. u Berlinu doživjela je drugi poraz te sezone nakon što je ostala bez ijedne preskočene visine (prvi pokušaj imala je na 4,75 m i rušila, zatim je preostala 2 pokušaja prenijela na 4,80 i također rušila).</s><s>Zlato je osvojila Poljakinja Anna Rogowska, koja je pobijedila Isinbajevu i na London Grand Prixu u maju.</s><s>Ipak, Isinbajeva je na mitingu Zlatne lige Weltklasse u Zürichu ponovo popravila svjetski rekord preskočivši 5,06 m. 2. septembra dobila je Nagradu princa Asturije za sport za 2009. godinu.</s><s>Također je ponovo izabrana za Laureusovu sportisticu godine u svijetu - to joj je bila 5. nominacija za ovu nagradu u isto toliko godina.</s>

<s>Nadala se da će neuspjeh iz Berlina ostaviti iza sebe ciljajući na rušenje svjetskog rekorda na SP-u u dvorani 2010.</s><s>Preskočila je početnu visinu (4,60 m), ali je zatim triput rušila na 4,75 m i završila takmičenje na 4. mjestu, ostavši bez medalje drugi put zaredom.</s><s>Nakon razočarenja na drugom uzastopnom većem prvenstvu odlučila je napraviti pauzu i privremeno se povući iz sporta kako bi se oporavila, rekavši: "Pauza od takmičenja apsolutno mi je potrebna.</s><s>Nakon više od 8 godina vrlo napornog treniranja i takmičenja na najvišem nivou i na otvorenom i u dvorani trebam zastati kako bi se moje tijelo adekvatno oporavilo."</s>

<s>Propustila je priliku da odbrani titulu na EP-u 2010, pa je zlato otišlo Feofanovoj, dok je Brazilka Fabiana Murer pobijedila u ukupnom poretku inauguralne sezone Dijamantne lige.</s><s>Tokom pauze Isinbajeva je nastavila trenirati s Vitalijem Petrovim, ali se na takmičenjima nije pojavljivala sve do početka dvoranske sezone 2011.</s><s>Vratila se na mitingu "Ruska zima" u februaru i demonstrirala povratak u formu preskočivši 4,81 m iz prvog pokušaja, uvjerljivo pobijedivši Feofanovu.</s>

<s>U martu je prekinula saradnju s Petrovim i vratila se svom prijašnjem treneru, Jevgeniju Trofimovom, koji ju je trenirao od njene 15. godine do 2005.</s><s>Tokom ljetne sezone 2011. učestvovala je na tek nekoliko mitinga, pobijedivši na mitingu Dijamantne lige u Stockholmu 29. jula i postavivši najbolji rezultat sezone: 4,76 m. Međutim, na SP-u 2011. u Daeguu opet je ostala bez medalje, završivši na 6. mjestu.</s>

<s>Sezonu 2012. počela je na Governor's Cupu u rodnom Volgogradu, gdje je preskočila 4,70 m. Na OI 2012. s lahkoćom se plasirala u finale i na kraju osvojila bronzanu medalju, također s visinom 4,70 m. Ovu bronzu smatrala je uspjehom iako je spomenula da bi se voljela povući kao aktualna olimpijska pobjednica.</s><s>Tokom Igara u Londonu izazvala je iznenađenje i zabavu u Britaniji kad je preneseno da je za rusku televiziju rekla kako ljudi u Britaniji nisu zainteresirani za Igre i da mnogi Londonci nisu čak bili ni svjesni da se one održavaju u njihovom gradu.</s>

<s>Kad je švedska skakačica u vis Emma Green Tregaro, koja podržava prava LGBT-osoba, lakirala svoje nokte u dugine boje tokom SP-a 2013. u Moskvi u znak protesta protiv nedavne zabrane homoseksualne "propagande" u Rusiji, Isinbajeva je na konferenciji za novinare osudila taj njen potez, što je izazvalo izraze zaprepaštenja (uključujući tu i njene kolege sportiste iz drugih zemalja) nakon što je to svjetska štampa prenijela, pa je Isinbajeva naknadno izdala objašnjenje svojih stavova.</s>

<s>Razlozi uspjeha 
Postavivši 28 svjetskih rekorda (15 na otvorenom i 13 u dvorani), ostavši praktično neporažena od 2004. do 2009 (osvojivši 9 uzastopnih zlatnih medalja na prvenstvima na otvorenom i u dvorani), te s nagradom za IAAF-ovu atletičarku godine 2004, 2005. i 2008, Isinbajeva se etablirala kao jedna od najuspješnijih atletičarki svoje generacije.</s>

<s>U augustu 2005. vodeći britanski motkaški trener Steve Rippon rekao je za BBC da je "ona jedna od tek nekoliko skakačica s motkom za koju mislim da joj je tehnika jednako dobra kao kod muškaraca kad je gledam.</s><s>Ustvari, drugi dio njenog skoka vjerovatno je bolji nego kod bilo kojeg skakača koji se trenutno takmiči.</s><s>Ona ima fantastičnu tehniku, prilično je visoka i izuzetno dobro trči."</s>

<s>Ove izjave potvrđuju se pažljivim posmatranjem njenih skokova; detaljnije, njen visok nivo kontrole tijela (koji ima zahvaljujući gimnastičkoj pozadini) naročito se isplaćuje u tzv. "L-fazi", kad je od ključne važnosti da se iskoristi trzaj motke kako bi se horizontalna brzina pretvorila u visinu.</s><s>Česte greške jesu da vas motka svojim trzajem izbaci pod uglom (umjesto vertikalno nagore) ili nemogućnost držanja udova ukočenima, a oboje rezultira gubitkom vertikalne brzine, a time i manjom visinom.</s><s>U slučaju Isinbajeve njena L-faza je egzemplarna.</s>

<s>Zarada i sponzorstva 
Isinbajeva je jedna od rijetkih osoba koje se bave atletikom (zajedno s Usainom Boltom) koja ima vrlo unosne sponzorske ugovore.</s><s>Pod ugovorom je s Toyotom, a potpisala je ugovor i s kineskim proizvođačem sportske opreme Li Ningom (prethodno je nosila Adidasovu sportsku opremu), po kojem dobija 1,5 miliona dolara godišnje, odnosno 7,5 miliona za 5 godina.</s>

<s>Pojavljuje se u reklamama za Toshibu promovirajući čitavu njenu proizvodnu liniju u Rusiji.</s><s>Također se pojavljuje u reklami za dezodorans Lady Speed Stick.</s>

<s>2007. podijelila je jednomilionski džekpot Zlatne lige sa Sanyom Richards.</s><s>2 godine kasnije desila se ista stvar, samo što im se tada pridružio i Kenenisa Bekele.</s><s>Iste godine pobijedila je i na Svjetskom atletskom finalu, za što je dobila 30.000 dolara (oko 20.500 €).</s>

<s>Ona je i jedna od atletičarki za čiji su nastup organizatori mitinga trebali izdvojiti najviše: po mitingu je dobijala 50.000 €, uz još 11.000 € premije za pobjedu.</s><s>U cilju ostvarivanja veće zarade svjetske rekorde rušila je centimetar po centimetar (kao što je svojevremeno radio i Sergej Bubka), prekršivši to "pravilo" samo 3 puta dosad.</s>

<s>Lični život 
Njen otac, Gadži Gadžijevič Isinbajev, po struci je vodoinstalater i pripadnik manje etničke grupe Tabasarana (ima ih oko 200.000) koja živi uglavnom u Dagestanu.</s><s>Majka joj je Ruskinja, a po zanimanju je prodavačica.</s><s>Ima mlađu sestru Inu.</s><s>Isinbajeva potječe iz skromne porodice i sjeća se kako su njeni roditelji morali podnijeti dosta finansijskih žrtava u počecima njene karijere.</s>

<s>Nakon što je diplomirala na Volgogradskoj državnoj akademiji za tjelesni odgoj završila je i bačelor i master studij.</s><s>Trenutno je tu na postdiplomskom studiju, a studira i na Nacionalnom tehničkom univerzitetu u Donjecku.</s>

<s>U ruskim klupskim takmičenjima predstavlja željeznički vojni tim; formalno je oficir Ruske armije i 4. augusta 2005. dodijeljen joj je čin starijeg poručnika, a 3 godine kasnije promovirana je u kapetana.</s>

<s>2. decembra 2010. održala je govor pred delegatima FIFA-e u Zürichu.</s><s>Nešto kasnije tog dana objavljeno je da će Rusija biti domaćin SP-a u nogometu 2018.</s>

<s>Članica je kluba "Šampioni za mir", grupe od 54 slavna sportista koji služe miru u svijetu kroz sport.</s><s>Grupu je formirala međunarodna organizacija "Peace and Sport" (Mir i sport), čije je sjedište u Monaku.</s>

<s>15. augusta 2013. izazvala je kontroverze podržavši zakon koji zabranjuje "homoseksualnu propagandu" u Rusiji, koji je dobio oštre kritike međunarodne zajednice i podstakao aktiviste da traže bojkot ZOI 2014. u Sočiju.</s><s>Isinbajeva je ambasadorica ovih Igara i pozdravljat će sportiste kao "gradonačelnica" olimpijskog sela.</s><s>Kasnije je izdala izjavu preko IAAF-a pojašnjavajući svoje stavove.</s><s>Rekla je da je protiv diskriminacije homoseksualnih osoba na temelju njihove seksualnosti (što je protiv Olimpijske povelje).</s>

<s>7. februara 2014.</s><s>Isinbajeva je, sada već u drugom stanju, bila jedan od posljednjih nosilaca olimpijske baklje na ceremoniji otvaranja ZOI 2014. 28. juna iste godine rodila je kćer Evu, a nedugo prije toga udala se za Evinog oca, ruskog kopljaša Nikitu Pjetinova.</s><s>Svadba je organizirana naknadno, 12. decembra 2014.</s>

<s>Postignuća</s>

<s>Rezultati</s>

<s>2004.</s><s>Pobjeda - 4,83 m – "Zvijezde skoka s motkom", Donjeck
 Pobjeda – 4,86 m – SP u dvorani, Budimpešta
 Pobjeda – 4,87 m – Gateshead
 Pobjeda – 4,89 m – Birmingham
 Pobjeda – 4,90 m – London
 Pobjeda – 4,91 m – Olimpijske igre, Atina
 Pobjeda – 4,92 m – Zlatna liga (Bruxelles)
 Pobjeda – 4,83 m – Svjetsko atletsko finale, Monte Carlo</s>

<s>2005.</s><s>Pobjeda – 4,87 m – "Zvijezde skoka s motkom", Donjeck
 Pobjeda – 4,90 m – EP u dvorani, Madrid
 Pobjeda – 4,93 m – Lausanne
 Pobjeda – 4,95 m – Madrid
 Pobjeda – 5,00 m – London
 Pobjeda – 4,79 m – Stockholm
 Pobjeda – 5,01 m – SP, Helsinki
 Pobjeda – 4,93 m – Zlatna liga (Bruxelles)
 Pobjeda – 4,74 m – Svjetsko atletsko finale, Monte Carlo</s>

<s>2006.</s><s>Pobjeda – 4,91 m – "Zvijezde skoka s motkom", Donjeck
 Pobjeda – 4,79 m – Birmingham
 Pobjeda – 4,72 m – Liévin
 Pobjeda – 4,80 m – SP u dvorani, Moskva
 Pobjeda – 4,76 m – Paris Saint-Denis
 Pobjeda – 4,90 m – Lausanne
 Pobjeda – 4,91 m – London
 Pobjeda – 4,80 m – EP, Göteborg
 Pobjeda – 4,81 m – Zlatna liga (Bruxelles)
 Pobjeda – 4,75 m – Svjetsko atletsko finale, Stuttgart</s>

<s>2007.</s><s>Pobjeda – 4,93 m – "Zvijezde skoka s motkom", Donjeck
 Pobjeda – 4,91 m – Pariz
 Pobjeda – 4,90 m – Zlatna liga (Rim)
 Pobjeda – 4,82 m – London
 Pobjeda – 4,80 m – SP, Osaka
 Pobjeda – Zlatna liga (Bruxelles)
 Pobjeda – 4,87 m – Svjetsko atletsko finale, Stuttgart</s>

<s>2008.</s><s>Pobjeda – 4,95 m – "Zvijezde skoka s motkom", Donjeck
 Pobjeda – 4,75 m – SP u dvorani, Valencia
 Pobjeda – 5,03 m – Golden Gala, Rim
 Pobjeda – 5,04 m – Super Grand Prix, Monte Carlo
 Pobjeda – 5,05 m – Olimpijske igre, Peking
 Pobjeda – 4,88 m – Zlatna liga (Zürich)</s>

<s>2009.</s><s>Pobjeda – 5,00 m – "Zvijezde skoka s motkom", Donjeck
 Pobjeda – 4,82 m – Birmingham
 Pobjeda – 4,83 m – ISTAF Berlin
 Pobjeda – 4,65 m – Pariz
 2. mjesto – 4,68 m – London
 Bez plasmana – SP, Berlin
 Pobjeda – 5,06 m – Zlatna liga (Zürich)</s>

<s>2010.</s><s>Pobjeda – 4,85 m – "Ruska zima", Moskva
 Pobjeda – 4,85 m – "Zvijezde skoka s motkom", Donjeck
 4. mjesto – 4,60 m – SP u dvorani, Doha</s>

<s>2011.</s><s>Pobjeda – 4,81 m – "Ruska zima", Moskva
 Pobjeda – 4,85 m – "Zvijezde skoka s motkom", Donjeck
 Pobjeda – 4,60 m – Heusden
 Pobjeda – 4,76 m – Dijamantna liga (Stockholm)
 6. mjesto – 4,65 m – SP, Daegu</s>

<s>2012.</s><s>Pobjeda – 5,01 m – XL-Galan, Stockholm
 Pobjeda – 4,80 m – SP u dvorani, Istanbul
 3. mjesto – 4,70 m – Olimpijske igre, London</s>

<s>2013.</s><s>Pobjeda – 4,89 m – SP, Moskva</s>

<s>Razvoj njenih svjetskih rekorda 
Isinbajeva je postavila 17 svjetskih rekorda na otvorenom i 13 dvoranskih.</s><s>Nekoliko njenih dvoranskih svjetskih rekorda također su bili ratificirani kao svjetski rekordi.</s>

<s>{|class="wikitable" 
|+ Svjetski rekordi
!</s><s>Visina
!</s><s>Mjesto
!</s><s>Datum
|-
| style="text-align:center;"|4,82 m || Gateshead|| 14. juli 2003.
|-
| style="text-align:center;"|4,83 m (d)|| Donjeck|| 15. februar 2004.
|-
| style="text-align:center;"|4,86 m (d)|| Budimpešta|| 6. mart 2004.
|-|-
| style="text-align:center;"|4,87 m|| Gateshead|| 27. juni 2004.
|-
| style="text-align:center;"|4,89 m|| Birmingham|| 25. juli 2004.
|-
| style="text-align:center;"|4,90 m|| London|| 30. juli 2004.
|-
| style="text-align:center;"|4,91 m|| Atina || 24. august 2004.
|-
| style="text-align:center;"|4,92 m|| Bruxelles || 3. septembar 2004.
|-
| style="text-align:center;"|4,93 m|| Lausanne || 5. juli 2005.
|-
| style="text-align:center;"|4,95 m|| Madrid || 16. juli 2005.
|-
| style="text-align:center;"|4,96 m|| London|| 22. juli 2005.
|-
| style="text-align:center;"|5,00 m|| London|| 22. juli 2005.
|-
| style="text-align:center;"|5,01 m|| Helsinki || 12. august 2005.
|-
| style="text-align:center;"|5,03 m|| Rim || 11. juli 2008.
|-
| style="text-align:center;"|5,04 m|| Monako || 29. juli 2008.
|-
| style="text-align:center;"|5,05 m|| Peking || 18. august 2008.
|-
| style="text-align:center;"|5,06 m || Zürich || 28. august 2009.
|}</s>

<s>Spisak rekorda 
(Podebljani''' rekordi su trenutno važeći.)</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjski linkovi</s>

<s>Službena stranica
 Profil na IAAF-u</s>

<s>Ruski atletičari
Biografije, Rusija
Authority control</s>

