Geza Kikić
<s>Geza Kikić (Subotica, 15. rujna 1925. - Dubrovnik, 22. ožujka 2002.) je bio bački hrvatski književni kritičar, književni povjesničar i antologičar iz Vojvodine, Republika Srbija.</s>

<s>Osnovnu i srednju naobrazbu stekao u rodnom gradu, a studij jezika i književnosti okončao je na Filozofskom fakultetu Sveučilišta u Beogradu.</s>

<s>Krajem II. svjetskog rata je uhićen, zatim je borac Osme vojvođanske udarne brigade, a pedesetih godina je zatočenik na Golom otoku.</s>

<s>Kao profesor radio je u Bačkoj Topoli, u Prijedoru i Gornjem Vakufu, zatim u Tavankutu i Đurđinu, te u Otoku i Bosanskoj Krupi.</s>

<s>U Suboticu se vraća 1965. godine, kada se posvetio prikupljanju književne baštine i građe.</s><s>Osobito su mu bili zapaženi radovi što ih je objavljivao u subotičkom časopisu Rukovet, ali je surađivao i u drugim glasilima u Novom Sadu, Beogradu i Zagrebu.</s>

<s>Početkom sedamdesetih godina u Matici hrvatskoj tiskana su mu dva značajna djela - antologija poezije i antologija proze bunjevačkih Hrvata.</s><s>Ubrzo su i njega sustigli progoni poput i drugih hrvatskih proljećaša, kada je preko 120 subotičkih, mahom, intelektualaca etiketirano da su hrvatski nacionalisti budući da su navodno «isticali» vlastitu pripadnost hrvatskom nacionalnom korpusu i kulturi.</s><s>Nakon političko-policijskog progona, uslijedila je i zabrana objavljivanja.</s><s>Kikićevi se radovi više nisu mogli tiskati, dok su oni koji su već bili složeni u olovu - rastureni i uništeni!</s>

<s>Zbog ovih i drugih razloga iseljava se iz Subotice 1976. godine i nastanjuje u Popovićima, pa u Konavlima, a na koncu u Hodilju na Pelješcu.</s>

<s>Višedecenijsko bavljenje Geze Kikića književnopovijesnom problematikom pisaca koji pripadaju skupini podunavskih Hrvata u Bačkoj, odnosno u ugarskom Podunavlju kao djelima iz jedinstvenog duhovnog i kulturnog prostora sa Slavonijom, Bosnom i Dalmacijom, bilo je s neskrivenom nakanom - pokazati i dokumentirati da su oni dio hrvatske književnosti i kulture.</s>

<s>Kritičarsko i antologičarsko djelovanje Geze Kikića njegovih objavljenih i radova što su ostali u rukopisu, uz ocjenu njegova prinosa hrvatskoj književnosti, očekuje svoga obrađivača.</s>

<s>Djela 
Antologija poezije bunjevačkih Hrvata, Zagreb, 1971.</s><s>Antologija proze bunjevačkih Hrvata, Zagreb, 1971.</s>

<s>U rukopisu 
Antologija kritike bačkih Hrvata
Antologija dramskih tekstova bunjevačkih Hrvata
Zbornik dokumenata o preporodnom pokretu bunjevačkih Hrvata</s>

<s>Izvori 
J(akov).</s><s>Basch, Prvi suvremeni antologičar podunavskih Hrvata - Geza Kikić (1925.-2002.), Klasje naših ravni 3.-4., 2002., 75.</s>

<s>Hrvatski književni kritičari
Hrvatski književni povjesničari
Hrvati u Vojvodini
Hrvatsko proljeće
Biografije, Subotica</s>

