William Camden
<s>Vilijam Kemden (; London, 2. maj 1551 — London, 9. novembar 1623) je bio engleski istoričar i arheolog.</s><s>Napisao je prvu topologiju ostrva Velike Britanije i detaljno opisao period vladavine Elizabete I</s>

<s>Život 
U mladosti je stekao dobro obrazovanje i stupio u državnu službu što mu je omogućilo da unapredi svoje istraživanje starina.</s>

<s>Jedno vreme je bio profesor i rektor Vestminsterske škole, a potom je prešao u Koledž Heralda sa zvanjem „“.</s><s>Manje se bavio heraldikom i genealogijom nego Džon Lilend ali to polje ipak čini bitan deo njegovih istorijskih spisa.</s><s>Bavljenje starinama bila je Kemdenova strast od detinjstva i on je svesno za to sticao određena znanja.</s><s>Osim latinskog, Kemden je naučio i anglosaksonski i velški, kako bi mogao da proučava imena mesta.</s><s>Mnogo je putovao i od dvadesetih godina života bio je autoritet evropskog nivoa.</s><s>Nije imao više od tridesetpet kada je objavljeno njegovo kapitalno delo Britanija, prvi opšti vodič za starine u Britaniji.</s>

<s>Delo</s>

<s>Kemdenova namera je bila da Britaniji obezbedi ugledno mesto u evropskoj kulturi pre svega naglašavajući značaj rimskog boravka na tim prostorima koja je Britaniju povezivala sa renesansnim centrima na kontinentu.</s><s>Knjiga prati saksonski i srednjovekovni period, ističući vezu između te rimske provincije i novije istorijske prošlosti.</s>

<s>Značaj dela „Britanija“ 
U Kemdenovoj prozi nema mitova o poreklu, svojstvenih mnogim tjudorskim piscima.</s><s>Njegovi opisi starina su podrobni i temeljni, a uvrstio je i poglavlja o metalnom novcu i jeziku.</s><s>Kao i kod Lilenda opisi postojeće konfiguracije terena čine neodvojiv deo priče o Britaniji.</s><s>Kemden se oslanjao na Lilendov neobjavljeni rukopis.</s><s>Ističe se po konciznom opisu biljnih belega - vidljivog efekta koji na biljke imaju ostaci skriveni pod zemljom.</s><s>Identifikovao je prerimske novčiće koja su kovala plemena u južnoj Engleskoj, što je Lelend odbacivao.</s>

<s>Deo Kemdenovog dostignuća je i to što je veliku količinu informacija pretočio u knjigu koju je i objavio, za razliku od Lilenda.</s><s>Njegovo zanimanje za materijalnu kulturu i spoznaja uloge koju bi ona mogla imati u razjašnjavanju prošlosti imalo je fundamentalan značaj.</s>

<s>Kemdenova Britanija je bila izuzetno popularna, a njen sklop omogućavao je izmene ne samo tokom Kemdenovog života, već i 200 godina nakon njegove smrti.</s><s>Prvo izdanje na latinskom iz 1585. imalo je samo jednu ilustraciju dok su kasnija bila bogatija.</s><s>Prvo izdanje na engleskom izašlo je 1610. a Edmund Gibson je 1695. priredio zapaženu proširenu verziju.</s>

<s>Vidi još 
 Džon Lilend</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Biografija
 www.philological.bham.ac.uk</s>

<s>Engleski arheolozi
Engleski historičari</s>

