Vukosav Hrvatinić
<s>Vukoslav Hrvatinić, knez (?, prije 1299 – ?, prije 16. aprila 1343), sin Hrvatina, kneza Ključkog.</s>

<s>Iako se njegovo ime ne navodi u poveljama koje su izdate njegovom ocu 1299, 1301, 1304. i 1305, njihov se sadržaj odnosi i na njega, a s braćom je obuhvaćen u spomenu Hrvatinovih sinova</s>

<s>Po prvi put, u pisanim tragovima, Vukoslav se pominje 1315. i naziva knezom.</s><s>Tada je u Sanici u župi Sani izmirio nekog Vuka Obradova s njegovim plemenom.</s><s>Nakon toga ne spominje se do 1325. kada je u Ključu darovao slobodu Jurjevom nezakonitu sinu Hraniču.</s><s>Zbog njegovog napuštanja podaničkih veza sa hrvatskim velikašima ban Stjepan II Kotromanić zajamčio mu je između 1326. i 1329. godine slobodu i dao mu, odnosno priznao posjedovanje naslijeđenih župa Banice i Vrbanje sa njihovim gradovima Ključem i Kotorom kao nagradu za vjernu službu:
 Uskoro zatim ban je izdao još jednu povelju identičnog darovateljskog sadržaja za koju Lajoš Thallóczy drži da svečanije ponavlja darivanje prethodne darovnice.</s><s>Za razliku od prve povelje, u kojoj se poimenice navode svjedoci, u drugoj se darivanje ponavlja pred najvišim predstavnicima Crkve bosanske i bosanskim velikašima U slučaju Vukoslavove nevjere ban ga ne može zasužnjiti, nego mu jamči mogućnost da se opravda pred dobrim mužjem.</s><s>Povelja je  Pored toga, navodi se da u hiži gosta Radoslava u Moištri i prvi je poznati dokument u kojem se pojavljuje institucijski izgrađena Crkva bosanska  kao garant donacijskih prava nekoga bosanskog velikaša.</s>

<s>Vukoslav se ponovo spominje u nedatiranoj povelji koju su izdali banica majka Elizabeta i njen sin ban Stjepan II Kotromanić – njegovom bratu Vukcu (povelja vjerovatno datira nakon 1329, jer se u njoj – uz bana – spominje i njegova neimenovana žena).</s><s>U povelji se izriče pohvala načinu na koji su već bila zajamčena njegova prava.</s><s>U istom smislu Vukoslav se spominje i u povelji kneza Vladislava, žene mu Jelene i sinova, bana Tvrtka i kneza Vuka, vjerovatno iz 1353-1354, kada je Vukoslav pouzdano već bio oko jednu deceniju mrtav.</s>

<s>Njegovi sinovi bili su  Vlatka, Vuka i Pavle.</s><s>Žena Jelena, kći krbavskog kneza Kurjaka, stupila je 16. aprila 1343. u samostan u Šibeniku, a 1350. bila članica samostana sv. Nikole u Zadru.</s>

<s>Vidi još
Donji Kraji
Stjepan II Kotromanić
Babonići</s>

<s>Reference</s>

<s>Hrvatinići</s>

