Šesta Vlada Republike Hrvatske
<s>Šesta Vlada Republike Hrvatske je saziv Vlade Republike Hrvatske u periodu od 7. studenog 1995. do 27. siječnja 2000.</s><s>Predsjednik Vlade bio je Zlatko Mateša.</s><s>Predstavljala je prvu mirnodopsku vladu u nezavisnoj Republici Hrvatskoj, posljednju većinsku, odnosno jednostranačku vladu, najdugovječniju od svih hrvatskih vlada kao i prvu modernu vladu koja je bila prisiljena prepustiti vlast nakon poraza na izborima.</s>

<s>Vladu je izabrao novoizabrani 3. saziv Hrvatskog sabora, nedugo nakon operacije Oluja i velikih uspjeha Hrvatske vojske u BiH kojima su pobunjeni hrvatski i bosanskohercegovački Srbi prisiljeni na potpisivanje Erdutskog i Daytonskog sporazuma (potonjeg nedugo nakon sastavljanja vlade).</s><s>U sazivu je apsolutnu većinu zadržala vladajuća Hrvatska demokratska zajednica, te je njen sastav, uz izuzetak nekoliko nezavisnih stručnjaka, bio stranački homogen, a sama vlada (ne računajući kratkotrajnu Mesićevu u ljeto 1990.) stranački najhomogenija u modernoj povijesti.</s>

<s>Jedan od zadataka nove vlade je primjena Erdutskog sporazuma, odnosno mirna reintegracija okupiranog hrvatskog Podunavlja, koje je nakon prijelazne UN-ove uprave početkom 1998. godine prešla pod pravno-politički poredak Republike Hrvatske.</s><s>Također je pod Matešinom vladom započet proces obnove ratom razorenih područja, kao i povratka izbjeglica.</s><s>Završetak rata je, pak, pažnju hrvatske javnosti skrenuo na dotada zanemarivane ekonomske probleme, prije svega onih koji su se ticali malverzacija u postupku privatizacije bivših društvenih poduzeća, sve raširenije korupcije, kao i autoritarnih tendencija predsjednika Franje Tuđmana čiji je odraz bila Zagrebačka kriza.</s><s>Svi je te trendove pojačala i intenziviranje frakcijskih borbi u HDZ-u, dijelom izazvanih smrću utjecajnog ministra obrane Gojka Šuška i Tuđmanovom bolešću koja je aktualnim bila učinila pitanje njihovih nasljednika, ali i financijskim problemima zbog kojih je Matešina vlada uvela nepopularni porez na dodanu vrijednost i počela proces prodaje banaka i drugih ključnih javnih poduzeća stranim korporacijama.</s><s>Frakcijski sporovi su, pak, doveli do otkrivanja niza korupcijskih skandala, a primjetan rast socijalnih razlika u hrvatskom društvu u odnosu na prethodni režim omogućio dotada uglavnom marginaliziranoj stranci Socijaldemokratskoj partiji (SDP), nasljednici bivših komunista, da postane najjača oporbena stranka i sastavi koaliciju sa kojom će na izborima 2000. godine nanijeti težak poraz HDZ-u i sastaviti novu vladu na čelu sa SDP-ovim predsjednikom Ivicom Račanom.</s>

<s>Popis ministara i portfelja
Neki od navedenih perioda se ne odnose na Matešinu vladu, s obzirom da su određeni ministri također na istim funkcijama služili i u Valentićevoj i prethodnim vladama.</s><s>Tajnica Jagoda Premužić kao nestaranački stručnjak je jedina nastavila rad u novoj Račanovoj vladi.</s>

<s>istovremeno i potpredsjednik Vlade.</s>

<s>Vanjske poveznice 
 Kronologije Vlade RH 
  Vlada RH</s>

<s>06</s>

