Macdonaldova trijada
<s>Macdonaldova trijada (znana i kao trijada sociopatije i ubilačka trijada) je koncept unutar kriminalne psihologije koji se sastoji od tri bihevioralne karakteristike za koje se kaže da, ukoliko se manifestiraju zajedno ili kao kombinacija barem dvije, predviđaju ili upućuju na nasilne tendencije kod pojedinca, posebice u vezi sa serijskim ubojicama i seksualnim delinkventima.</s><s>Trijadu je prvi puta predložio novozelandski psihijatar John Marshall Macdonald u svom radu "The Threat to Kill", objavljenom u časopisu American Journal of Psychiatry 1963. godine, u čiju je čast ona i nazvana.</s><s>Prema Macdonaldu, sljedeći set bihevioralnih karakteristika je snažna indikacija nasilnih tendencija kod pojedinca:</s>

<s>Opsesija vatrom i paljenjem
Nasilje prema životinjama
Mokrenje u krevet</s>

<s>Macdonaldova trijada bila je izrazito popularna u razdoblju kada je formulirana i izazvala je velik interes među psiholozima i kriminolozima.</s><s>Manje studije koje su proveli psihijatri Daniel Hellman i Nathan Blackman te FBI-jevi profileri John E. Douglas i Robert K. Ressler u suradnji s dr. Ann Burgess, navodile su brojne dokaze u prilog Macdonaldovoj tezi, međutim čak je i sam Douglas naglasio kako postojanje ovih karakteristika samo po sebi nije determinirajuće, već isključivo indikativno i može biti upozorenje da će se kod određenog djeteta u odrasloj dobi razviti nasilne tendencije, ali i ne mora.</s><s>S druge strane, kasnije studije nisu potvrdile njezinu znanstvenu validnost i išle su toliko daleko da su cjelokupnu trijadu nazvale urbanim mitom.</s><s>Ipak, Macdonaldova trijada i danas ostaje izrazito utjecajna teorija u kriminalnoj psihologiji koja se naširoko predaje na specijaliziranim studijima.</s>

<s>Reference</s>

<s>Kriminologija
Psihijatrija
Psihologija</s>

