Neiva
<s>Neiva je općina od 364,408 stanovnika i grad od 335,994 st. na jugu Kolumbije u 
Departmanu Huila, čiji je administrativni centar.</s>

<s>Geografija</s>

<s>Neiva se nalazi u kotlini gornjeg toka Rijeke Magdalene, između planina Centralnih i Istočnih Kolumbijskih Kordiljera sa kojih se u Magdalenu spuštaju pritoke; Baché, Cachichí, Cajones, Ceibas, Fortalecillas, Loro i Yaya.</s>

<s>Prostire se duž desne obale Magdalene, u centru kraja bogatog naftom, zlatom, srebrom, bakrom, željezom, ugljenom i vapnencem.</s>

<s>Historija 
Nakon dva neuspješna pokušaja; Juana de Cabrere 1539. i Juana Alonsa 1550. da formiraju trajno naselje, Neivu je službeno osnovao kapetan Diego de Ospina 1612. i nazvao po rijeci na Haitiju.</s>

<s>Kako se nalazila na važnom putu Vicekraljevstva Peru za Bogotu i Caracas brzo je izrasla u važno trgovište.</s>

<s>Za kolonijalnih vremena bila je usko povezana sa Ibaguéom kao dio iste Provincije Mariquita.</s><s>To se nastavilo i početkom kolumbijske nezavisnosti.</s><s>Kad je 1886. osnovan Departman Tolima sa prijestolnicom u Ibaguéu i Neiva je postala dio tog departmana sve do 1905. kad se Huila odvojila od Tolime i postala nezavistan departman sa prijestolnicom Neivom.</s>

<s>Neiva je od 1970. i univerzitetski grad, tad je osnovan Univerzitet Južne Kolumbije</s>

<s>Privreda i transport
Neiva je administrativno-trgovački centar ratarsko-stočarskog kraja, poznatog po proizvodnji; kave, pamuka, riže, graha, kakaa, trpuca i sirka.</s><s>Po rudnicima u okolici iskapa se; zlato, srebro, vapnenac, mramor i bakar.</s>

<s>Industrija je slabo razvijena, svodi se na tvornicu sapuna i građevinskog materijala 
Za ekonomiju grada važna je i zanatska proizvodnja tkanina i grnčarije.</s>

<s>Neiva je posljednja južna stanica željezničke pruge koja ide do Santa Marte na Karipskom moru.</s><s>Autoputom Nº 45 povezana je sa gradovima u zemlji.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Alcaldía Municipal de Neiva, Huila</s>

<s>Gradovi u Kolumbiji</s>

