Francuska unija
<s>Francuska unija () bio je politički entitet nastao 1946. godine, tokom Četvrte Republike, a koji je za cilj imao zamijeniti stari kolonijalni sustav uspostavljen tokom Francuskog Imperija.</s><s>Francuska unija formalno je stvorena Ustavom iz 1946. godine, koji je stipulirao kako kolonije više ne postoje već da se metropolitanska Francuska i njezini prekomorski teritoriji ujedinjuju u jedinstvenu Francusku uniju, odnosno jedinstvenu francusku državu.</s><s>Sukladno tome, Francusku uniju sačinjavali su:</s>

<s>Metropolitanska Francuska, koja je uključivala i Francuski Alžir;
 "Stare" kolonije, posebice Francuske Antile, koji su 1946. godine dobili status prekomorskih departmana; 
 "Nove" kolonije, koje su preimenovane u prekomorske teritorije; 
 Protektorati u sklopu Francuske Indokine; očekivalo se kako će i ostali francuski protektorati postati dio Francuske unije, ali Francuski Maroko i Francuski Tunis su to odbili i tako nikada nisu pristupili zajednici;
 Starateljska područja Ujedinjenih nacija, poput Francuskog Kameruna i Francuskog Togolanda, zapravo nasljednici mandata Lige naroda.</s>

<s>Cilj unije bila je "asimilacija prekomorskih teritorija u veliku Francusku, nastanjenu francuskim građanima i blagoslovljenu francuskom kulturom".</s><s>U usporedbi s britanskim modelom, koji je imao lokalne kolonijalne vlasti koje bi se u jednom trenutku trebale razviti u nezavisne države, francuski model težio je ka poptunoj unifikaciji teritorija pod jedinstvenom vlašću Francuske.</s>

<s>Na čelu unije bio je predsjednik, koji je ujedno bio i predsjednik Republike.</s><s>Legislativni organi bili su Skupština i Vrhovno vijeće; Skupštinu su sačinjavali republički zastupnici i zastupnici iz prekomorskih teritorija, ali ista nije imala stvarnih ovlasti.</s><s>S druge strane, Vrhovno vijeće efektivno se sastalo samo tri puta te je u tom kontekstu bilo neuporabljivo.</s><s>U praksi je sustav funkcionirao tako da su stanovnici prekomorskih teritorija imali reprezentaciju, ali ne i moć donošenja odluka, koja je i dalje ostala u Parizu; regionalne skupštine imale su ograničen, lokalni doseg.</s>

<s>Pucanje Francuske unije formalno je započelo 25. rujna 1955. godine, kada je Kambodža postala prva zemlja koja je iz nje istupila.</s><s>Početkom prosinca iste godine, Južni Vijetnam učinio je isto.</s><s>Dana 31. siječnja 1956., a sve s ciljem održavanja mira u Alžiru, sustav Francuske unije je reformiran, a ideja asimilacije zamijenjena je idejom lokalne samouprave, međutim ni to nije zaživjelo.</s><s>Laos je u svibnju 1957. godine postao treća zemlja koja je istupila iz unije, prije nego je ona u konačnici ukinuta 1958. godine.</s>

<s>Vraćanjem de Gaullea na vlast i formiranjem Pete Republike, Francuska unije je ukinuta, a zamijenila ju je Francuska zajednica, čime je Francuska postala federacija država s vlastitom upravom.</s>

<s>Vidi i
 Francuski kolonijalni imperij
 Francuska zajednica</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura
 Cooper, Frederick.</s><s>"French Africa, 1947–48: Reform, Violence, and Uncertainty in a Colonial Situation." Critical Inquiry  (2014) 40#4 pp: 466-478. in JSTOR
 Simpson, Alfred William Brian.</s><s>Human Rights and the End of Empire: Britain and the Genesis of the European Convention (Oxford University Press, 2004).</s><s>Smith, Tony.</s><s>"A comparative study of French and British decolonization." Comparative Studies in Society and History (1978) 20#1 pp: 70-102. online 
 Smith, Tony.</s><s>"The French Colonial Consensus and People's War, 1946-58." Journal of Contemporary History (1974): 217-247. in JSTOR</s>

<s>Hladni rat
Četvrta Francuska Republika
 Unija</s>

