Judin poljubac (Giotto)
<s>Judin poljubac, freska u Kapeli Arena u Padovi, slikara Giottoa di Bodonea je remek-djelo slikarstva 14. vijeka; visoke gotike i preteča renesansnog slikarstva.</s>

<s>Historija</s>

<s>Giotto predstavlja značajnu inovativnu struju u talijanskom slikarstvu ranog 14. vijeka koje se udaljava od bizantske tradicije i teži obnoviti umjetnost klasične antike.</s><s>Njegovo najznačajnije djelo je Kapela Arena (Capella degli Scrovegni) u Padovi koju je Giotto potpuno oslikao 1303.-1307. godine prizorima iz života Isusa Krista, Djevice Marije, vrlinama i monumentalnim Posljednjim sudom.</s>

<s>Odlike</s>

<s>Motiv Judina poljubca predstavlja trenutak kada Juda izdaje Isusa tako što rimskim vojnicima, koji su ga došli uhapsiti, otkriva njegov identitet poljupcem.</s><s>Giottov prikaz ove stare teme je u renesansi doživio reputaciju prve životno realistične slike u zapadnom slikarstvu.</s><s>Na slici doslovno ne postoji pejzaž jer je potpuno ispunjena likovima koji su organizirani oko središnjeg događaja.</s><s>Nekoliko događaja se zbiva istovremeno: Juda ljubi Krista, Petar siječe uho Malhusu kojme jedan vojnik vuče odjeću, netko se sprema udariti toljagom Krista, veliki svećenik gestom upućuje, a ostali drže baklje i gledaju.</s><s>Oni se slobodno kreću na slici poput glumaca na pozornici oko dramatičnog sraza Krista i Jude u središtu slike.</s><s>Ova dva glavna lika se gledaju oči u oči dok su njihove glave uokvirene tamnim kacigama.</s><s>Veliko zbijeno Judino tijelo, bolje rečeno njegov veliki žuti plašt je prikazan posve sumarno odrezano i teško, poput ostalih likova na slici.</s><s>Giotto ne traga za konkretnošću tkanine, kože, mišića, ne usitnjava formu kao što to čine njegovi suvremenici, već uspostavlja plaštem prekrivena tijela kao jedinstvene skulpturalne mase.</s><s>To postiže kontinuiranom obrisnom linijom i jakim kjaroskurom.</s>

<s>Koplja i baklje iza Kristove glave se šire radijalno i poput aureole ističu glavni lik.</s><s>Ovom pokrenutom i dramatičnom scenom Giotto prije svega gradi kazališnu scenu i želi naslutiti slijedeće događaje i Isusovu mučeničku smrt.</s><s>Upravo zbog zanimanja za masu ljudskog lika i pokušaj prikazivanja dubokih emocija u realističnom okružju, Giotto je najvažniji pionir renesanse.</s>

<s>Kompozicija</s>

<s>Kvadratično polje podijeljeno je na dva pojasa.</s><s>Gornji pojas je plava ploha na kojoj se križaju linijski moblici prikazanjih baklji u raspršenoj kompoziciji, a donji je gusto ispunjen prividom zbijenih masa sudionika prizora Kristova uhićenja.</s><s>Osim te, nameće se i podjela na tri plana: prednji s artikuliranim likovima u jednom redu, drugi s gusto grupiranim kacigama, i treći s posve apstraktnom plošnom pozadinom.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Slike gotike
Ikonografija Isusa
Slike 1305.</s><s>Authority control 2</s>

