Katolička crkva sv. Trojstva u Blagaju
<s>Crkva sv. Trojstva u Blagaju katolička je crkva u Mostarsko-duvanjskoj biskupiji, općina Mostar, Bosna i Hercegovina.</s><s>Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 27. maja do 02. juna 2008. godine, donijela je odluku da se crkva, zajedno sa župnim dvorom i dvorištem proglasi za  nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.</s><s>Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo i Tina Wik.</s>

<s>Historija 
Prva crkva u Blagaju je podignuta u 12. stoljeću, i poznata je po ćiriličnom natpisu na ploči iz 1194. koja je pronađena 1955.</s><s>Natpis govori o izgradnji crkve sv. Kuzme i Damjana u Podgrađu.</s><s>Nju je izgradio humski knez Miroslav, a posvetio ju je dubrovački nadbiskup Bernardin.</s><s>Osim ploče, o postojanju crkve svjedoče i ostaci obrađenog kamena pronađeni u blizini.</s>

<s>Župa Blagaj  je osnovana 1891. godine, a župnu crkvu je podigao bosanski fratar Ivo Božić, član Hercegovačke franjevačke provincije.</s><s>U njenoj gradnji učestvovali su i bunjevački Hrvati.</s><s>Godine 1933. izvršena je dogradnja zvonika uz upotrebu betona, a 1956. podignut je novi oltar u crkvi.</s>

<s>Crkva Presvetog Trojstva nije teže oštećena uzrokovana ratnim dejstvima.</s><s>Propadanje objekta se intenziviralo u periodu nakon završetka rata 1995. godine.</s>

<s>Obnova crkve je započela 2010. godine kada je promijenjen krov koji je sada pokriven bakrom.</s><s>Kasnije je urađena fasada.</s><s>Unutrašnje uređenje završeno je 2013.</s><s>Sredstva za obnovu crkve obezbjeđuju se prilozima vjernika te drugih donatora.</s>

<s>Opis 
Crkva pripada tipu jednobrodnih pravougaonih crkva sa zvonikom.</s><s>Svojom podužnom osovinom crkva je orijentirana u pravcu istok– zapad sa blagim otklonom.</s><s>Gabaritne vanjske mjere crkve iznose: mjereno po osovini istok-zapad 22,29 metara, odnosno mjereno po osovini sjever-jug 11,58 metara.</s>

<s>Sastoji od narteksa, naosa i oltarskog prostora sa sakristijom smještenom na južnoj strani.</s><s>Enterijer je u arhitektonskom smislu čist i pregledan - pravougaone je osnove i gotovo simetričan.</s><s>Uz zapadni (ulazni) zid broda, na visini od oko 4 metra, nalazi se kor kome se pristupa drvenim stepenicama koje su ujedno i izlaz na zvonik.</s>

<s>Konstrukcija je pokrivena dvovodnim krovom sistema dvostruke uspravne stolice.</s><s>Krovna konstrukcija nema sljemenjače, nego je preko rogova položen daščani pokov.</s><s>Crkva je pokrivena pocinčanim limom, a nakon obnove bakarnim.</s><s>Pod je popođen kamenim pločama.</s>

<s>Zvonik crkve, dimenzija 4,0 x 4,0 x 20m,  se nalazi na zapadnoj strani i rađen je iz dva dijela.</s><s>Donji dio zvonika je rađen istovremeno sa zapadnim zidom crkve i njegovi zidovi su od kamena krečnjaka.</s><s>Debljina zida do stropa crkve je  90  cm, dok je ostali dio zida   debeo 50 cm.</s><s>Gornji dio zvonika je urađen od četiri armiranobetonske greda u obliku piramide.</s><s>Riješenje krova zvonika je jedinstveno za prostore Bosne i Hercegovine.</s><s>Riječ  je o zvoniku sa ravnim krovom, ali sa vrlo složenim konstruktivnim rješenjem koje je proizvelo vrlo neobičnu formu.</s>

<s>Stilsko rješenje crkve je neoromaničko, te je stoga na fasadama crkve prisutna veća primjena neoromaničkih dekorativnih elemenata, naročito slijepih arkada ispod neznatno naglašenog krovnog vijenca.</s><s>Fasade objekta su omalterisane produžnim malterom i bojene.</s><s>Duže fasade su podijeljene na po četiri polja jednakih dimenzija u čijoj osovini se nalaze prozorski otvori završeni formom polukružnog luka.</s><s>U gornjoj zoni je izvedeno po jedanaest slijepih arkada.</s><s>Bočne stranice crkve naglašene su krovnim istacima, na kojima nema dekoracija.</s>

<s>Literatura</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjski linkovi 
 Župna crkva u Blagaju</s>

<s>Nacionalni spomenici u Mostaru
B
Mostarsko-duvanjska biskupija
Arhitektura istoricizma u Bosni i Hercegovini</s>

