Davor Štambuk
<s>Davor Štambuk (Split, 29. decembar 1934 − Zagreb, 7. mart 2018) bio je hrvatski karikaturista koji je svetsku slavu stekao crtajući provokativne karikatura, bez reči, u kojima se na šaljiv način bavio temom seksa i muško-ženskim odnosima.</s><s>Za svoje karikature više puta je nagrađivan i odlikovan.</s><s>Jedno od najznačajnih je Orden reda viteškog krsta za umetnost i literaturu francuskog Ministarstva kulture.</s>

<s>Život i karijera</s>

<s>Rođen je u Splitu 29. decembar 1934. godine gde je završio osnovno školovanje.</s><s>Talenat za slikanje nasledio je od majke koja se amaterski bavila slikarstvom, što ga je opredelilo da još kao srednjoškolac počne da crtata karikature školskih drugova iz razreda.</s><s>Na predlog profesora istorije (koji je video njegova dela), da slika karikature za novine, sve se prema rečima Štambuka ovako odvijalo:</s>

<s>I pored toga što se rodio i živeo uz staro igralište Hajduka Štambuk se nije bavio fudbalom već stonim tenisom, u kome je 1952. bio prvak Dalmacije.</s><s>Njegovo stalno prisustvovao na utakmicama Hajduka, omogućilo mu je da dosta sazna o fudbalu.</s><s>I tako je počeo o fudbalu da piše prve reportaže i dve godine radio kao dopisnik Narodnog sporta iz Splita.</s><s>Kako je uporedno crta karikature, koje nije želeo da ih nadgleda neko iz njegove kuće odlučio je da ode u Zagreb.</s><s>Međutim, kako je dobro obavljao posao, iz redakcije Narodnog sporta nisu ga hteli vratiti u Zagreb pa je dao otkaz, i prešao u magazina Arena koji je u tom periodu iz filmskog časopisa prelazio u prvi tabloid u bivšoj Jugoslaviji.</s><s>U redakciju „Arene” je primljen zahvaljujući Borisu Jankoviću Argusu, jednom od urednika Arene i urednika u Narodnom sportu, i u njoj počeo da radi od prvog broja.</s>

<s>Godine 1963. otišao je u Francusku, „zbog ljubavi”, i postao kako sam kaže...prvi seksualni emigrant s prostora bivše Jugoslavije.</s><s>Kako je Francuskinja za kojom je otišao u Pariz imala umetničku galeriju na Montmartreu, počeo je raditi kao prodavac, iako nije znao ni jednu francusku reč.</s><s>Kako se u Francuskoj jako cenila karikatura 1968. godine počeo je da crta karikature, prvo u pariskom nedeljniku Frans Dimanš, u kome je dobio nagradu Grand Pri Belu redakcije nedeljanika i sindikata pariske štampe.</s><s>Nakon godinu dana prešao je u Isi Pari u kome je objavljivao karikature do penzionisanja 1999. godine.</s><s>Naime kad je u Parizu sreo svoju drugu suprugu, Hrvaticu, odlučio je da živi između Zagreba i Pariza.</s><s>Tada mu je direktor lista Isi Pari ponudio ekskluzivu, ugovor da radim samo za njih i nikog drugog, što je on prihvatio radi finansijske sigurnosti.</s>

<s>Osamdesetih godina 20. veka jedno vreme je paralelno radio u Parizu i Zagrebu, gde bio autor i voditelj zabavnih emisija na Televiziji Zagreb.</s>

<s>Objavio je pet knjiga karikatura, izlagao u mnogim zemljama, a privatno je živeo život iz svojih karikatura - prepun žena i vina, što mu kako sam kaže, nikada nije dosadilo i bez čega ne može da živi.</s><s>Karikature su mu objavljivale mnoge novine i časopisi, a nagrađivane su u Francuskoj, Poljskoj, Holandiji, Italiji, Sloveniji, Indoneziji, Izraelu, Belgiji, Srbiji i Crnoj Gori.</s>

<s>U Hrvatskoj čitaoci su mogli njegove radove videti na stranicama nekadašnjeg „Starta” i nedeljnika „Nedjeljna Dalmacija”, „Slobodne Dalmacije”, magazine „Arena” i zagrebačkoj dnevnoj štampi.</s>

<s>Danas Štambuk ne crta nove karikature, već stare i drage crteže pretvaram u boju, jer kako sam kaže;</s>

<s>Likovno stvaralaštvo 
Večni motiv su mu odnosi muškarca i žene, od seksualnog do onih prozaičnih tipa ženskog prigovaranja, kuvanja, muškog preterivanja u piću i uticaju Boga i đavola na ljude (simbolički često neki satir juri po šumi ženu, ili mladu i lepu, ili ne previše lijepu ni mladu, dok ga drugi satir pokušava stići i dati mu naočare).</s>

<s>Nagrade 
 2000 „Oskarik” za najuspešnijeg člana na međunarodnim festivalima karikatura u 2000. godini (Hrvatskog društva karikaturista).</s><s>2003.</s><s>Orden viteškog krsta za umetnost i literaturu, francuskog Ministarstva kulture.</s><s>2007.</s><s>Orden reda Danice Hrvatske sa likom Marka Marulića, predsednik Republike Hrvatske.</s>

<s>Bibliografija (albumi karikatura) 
 Sex Made Man, Le Hamaeu, Pariz
 Sex &....</s><s>August Cesarec, Zagreb 1992.</s><s>Summertime, Zagreb 1994.</s><s>In Vino Veritas, Zagreb.</s><s>Split Tease Slobodna Dalmacija, Split.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Spoljašnje veze 
 HRVATSKI KARIKATURIST U POTPUNOM ŠOKU „Ubili su mi prijatelje, ali ne mogu karikature”
 Davor Štambuk podsjeća na svoje erotske karikature "iz pariškog lonca"</s>

<s>Hrvatski karikaturisti
Biografije, Split</s>

