В
<s>В в (искошено: В в) је ћириличко слово, еквивалент латиничном слову V и грчком слову бета (Β β).</s>

<s>Историја</s>

<s>Слово В и слово Б су оба настала од грчког слова бете (Β β), које је представљало /v/ у грчком језику.</s>

<s>У старословенској азбуци назив слова је , што значи знати.</s>

<s>У ћириличком бројевном систему, слово В има вредност броја 2.</s>

<s>Употреба</s>

<s>Најчешће представља звучни уснено-зубни фрикатив, , али:</s>

<s>У руском и бугарском, на крају речи или пред безвучни сугласник, оно предаставља безвучно /f/, а пре самогалсника који врши палатализацију представља /vʲ/.</s>

<s>У књижевном украјинском, слово В се изговара као /w/ кад је последњи сугласник у речи.</s>

<s>Неки Украјинци, такође, користе такав изговор свуда, сем кад је слово В после сугласника.</s><s>У источној Украјини, слово В може представљати безвучно /f/, али ово се сматра русизмом.</s><s>Нпр., књижевни изговор речи »сказав« (бива речено) је /skazaw/, али у Источној Украјини, та реч би се највероватније изговорила као /skazaf/</s>

<s>У белоруском, слово В увек представља звук /v/. На крају речи и пред сугласником, оно прелази у кратко у (Ў ў), белоруско слово које представља глас /w/. Нпр., белоруска реч за »језик« је мова, али њен придевски облик је моўны, а генитивски облик (који се гради уклањањем слова ⟨а⟩) је моў.</s>

<s>У српском, слово В представља гласове /ʋ/ или /v/, у зависности од говорника.</s>

<s>У македонском, слово је коришћено за /ʋ/, али ако је на крају речи, оно прелази у /f/. Нпр., реч бев (»бех«) се изговара као /bɛf/.</s>

<s>У монголском, слово В је коришћено за /w/.</s>

<s>Сродна слова 
 Β β : Grčko slovo Beta
 B b : Б, slovo ćirilice
 B b : B, slovo latinice
 V v : V, slovo latinice
 W w : W, slovo latinice</s>

<s>Ćirilička slova</s>

