Josip Metzger
<s>Josip Metzger (Kačarevo, 17. kolovoza 1883. - Zagreb, svibanj 1945.) je bio austrougarski oficir, u vreme osnivanja Kraljevine SHS naklonjen komunistima, kasnije pripadnik ustaškog pokreta, general Nezavisne Države Hrvatske i ratni zločinac.</s>

<s>Životopis</s>

<s>Josip Metzger rodio se u Franzfeldu, današnjem Kačarevu, u južnom Banatu u Vojvodini.</s><s>Završio je Kadetsku školu austrougarske vojske u Trstu.</s><s>U austrougarskoj vojski imao je čin pješačkog satnika.</s>

<s>Prosinačke žrtve</s>

<s>Nakon poraza Austro-Ugarske, Država Slovenaca, Hrvata i Srba je proglasila nezavisnost 1. oktobra 1918.</s><s>Međutim, 1. decembra regent Aleksandar je proglasio njeno ujedinjenje sa Kraljevinom Srbijom u Kraljevinu Srba, Hrvata i Slovenaca.</s><s>5. decembra Metzger je vodio manju pobunu hrvatskih vojnika u Zagrebu, koja je ugušena u krvi (vidi prosinačke žrtve).</s>

<s>Afera Diamantstein</s>

<s>1919. godine jugoslovenski komunisti su pripremali revoluciju u Kraljevini SHS.</s><s>Grupa sovjetskog povratnika Vladimira Ćopića je ilegalno radila u vojsci, koja se trebala pripremiti za učešće u ustanku.</s><s>Prema materijalima sa potonjeg procesa, ova grupa je skupa sa kapetanom Metzgerom trebalo da osnuje 4 kompanije:</s>

<s>Kapetan Metzger je služio u Dopunskom bataljonu 35. pješadijskog puka u Zagrebu i preuzeo zadatak da s pomoću vojske povede revoluciju.</s><s>Metzger je imao razgranatu mrežu, bio je povezan s poručnicima Petrom Cikom i avijatičarom Vučetićem, te njegovim bratom koji je služio u Međimurju, časničkim zamjenikom iz Osijeka Golubčićem i narednicima Stevanom Kopčinovićem i Kuzmanovićem.</s><s>Novac iz Sovjetske Mađarske Metzgeru je donosio Alfred Diamantstein.</s>

<s>Metzger je govorio da »Ima u vojarnama nekoliko stotina koji imaju u mene slepo poverenje, koji idu samnom kada i kamo hoću.« On je u vojarnu donosio komunističke letke i brošure.</s><s>Rad u vojsci nije bio težak jer su vojnici i oficiri bili nezadovoljni.</s><s>Prema riječima Metzgera, »časnici već više meseci nemaju nikakve plate, momčad nema pristojbu.«</s>

<s>Metzgeru je sudjeno u Zagrebu u aferi Diamantstein, ali je presudom od 7. travnja 1920. oslobodjen optužbe.</s>

<s>Emigracija u Mađarsku</s>

<s>Po izlasku iz zatvora je emigrirao u Mađarsku, gdje je jedno vrijeme bio mađarski časnik.</s><s>Među prvima se priključio ustaškom pokretu.</s><s>Bio je zapovjednik logora za vojnu obuku Zalaegerszeg, a zatim i Janka-puszta.</s>

<s>Godine 1933.</s><s>Ante Pavelić mu dodjeljuje čin ustaškog potpukovnika.</s>

<s>Period NDH</s>

<s>Nakon proglašenja NDH imenovan je zapovjednikom Graničnih odreda Mostar, Livno, Glamoč, osiguranja crte Sunja – Bosanski Novi, Bihać – Banja Luka, potom Kordunskoga i 3. stajaćeg zdruga u Karlovcu (1943.), i sektora Sinj (1944.), te IV. hrvatskoga zbora (1945.).</s>

<s>Pod njegovim zapovjedničtvom hrvatske se jedinice u travnju povlače s srijemske fronte.</s>

<s>Smrt</s>

<s>Vojni sud Komande grada Zagreba osudio ga je u ljeto 1945. na smrt.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vidi još 
 Afera Diamantstein</s>

<s>Ustaše
Generali
Dužnosnici NDH
Afera Diamantstein
Rana istorija KPJ</s>

