Froylán Turcios
<s>José Froylán de Jesús Turcios Canelas (Juticalpa, 7. srpnja 1875. – San José, 19. studenog 1943.) bio je honduraški pisac, novinar i političar te jedan od najistaknutijih honduraških intelektualaca iz prve polovice XX. vijeka.</s>

<s>Rodio se 1875. godine u Juticalpi, gdje je njegov otac protjeran tokom rata u departmanu Olancho; njegova majka, Trinidad Canelas, bila je iz dobrostojeće obitelji.</s><s>Osim njega, obitelj je imala još djece: Alfonsa, Deliju, Gustava, Luisa i Mercedes Turcios Canelas.</s><s>Turcios se vrlo rano počeo baviti spisateljskim radom, ali i politikom.</s><s>Bio je ministar unutarnjih poslova, izabrani predstavnik u Nacionalnom kongresu te službeni predstavnik Hondurasa u Ligi naroda.</s><s>Dok je živio u Tegucigalpi, vodio je i uređivao časopis El Tiempo; za života je pokretao i vodio i druge časopise, uključujući i nekolicinu u susjednoj Gvatemali.</s>

<s>Za života je bio tajnik nikaragvanskog gerilca Augusta Césara Sandina te blizak prijatelj s Rubénom Daríom, Juanom Ramónom Molinom i drugim književnicima, odnosno intelektualcima.</s>

<s>Kao književnik, Turcios je najpoznatiji po svojim kratkim pričama, mada je pisao i duže prozne oblike.</s><s>Teme nasilja i smrti česte su u njegovim radovima, a značajan utjecaj na njega imao je talijanski pjesnik Gabriele D'Annunzio, kasniji poeta laureatus Mussolinijevog fašizma.</s><s>Primjer ovoga je priča "La Mejor Limosna" iz zbirke Cuentos del Amor y la Muerte, u kojoj pripovjedač otvoreno podržava ubojstva iz milosti.</s><s>U romanu El vampiro (1910.) prezentirao je stilske odlike modernizma, a za života je objavljivao i poeziju.</s>

<s>Preminuo je u San Joséu, u Kostariki, od srčanog udara,  19. studenog 1943. godine.</s><s>Njegovo tijelo je preneseno u Honduras te je pokopan u Tegucigalpi.</s>

<s>Honduraški pisci
Honduraški političari
Novinari</s>

