Juriša Senjanin
<s>Juriša Senjanin (poznat i kao Juriša Hajduk, pravo ime Juraj Lučić), uskočki harambaša i gusar (? – ?, 1611).</s><s>Prebjegao s teritorija pod Osmanlijama i potom u Senju postao uskočkim harambašom.</s><s>Sudjelovao je u uskočkom pohodu na Rovinj (1597), kad su bile napadnute mletačke galije i opljačkani mletački i osmanski trgovački brodovi, a pri povratku je na brodu kraj Premanture bio uhvaćen i rapski biskup.</s><s>Za vrijeme uskočke pobune u Senju (1601), koja je izbila zbog smaknuća Martina Posedarskog i potom Jurišina uhićenja, bio je ubijen senjski kapetan J. Rabatta.</s><s>Premda je stekao slavu protuosmanskoga borca (sudjelovao 1600. na čelu uskočke satnije u borbama za Kanjižu i s vojvodom I. Senjaninom 1604–06. u pohodima na osmanske prostore u zaleđu Dalmacije), zbog protumletačkoga se djelovanja sukobio s vojvodom I. Senjaninom, koji je nastojao provoditi habsburšku politiku očuvanja mira na granici nakon Dugoga rata (1593–1606).</s><s>Pojedini povjesničari smatraju da su ga zarobili i pogubili Mlečani, a drugi da ga je dao pogubiti povjerenik Vojne granice.</s>

<s>Gašpar Vinjalić je o njemu napisao da je nakon dobijanja smrtne kazne pobjegao na Cres pa pljačka po okolici Zadra, tj Liburniji.</s><s>Potom bježi u Istru (Pula).</s><s>Kada je uhvaćen 1611. obješen je na zidinama kaštela u Senju.</s>

<s>O njemu je pisao i Andrija Kačić Miošić u "Razgovorima ugodnim naroda Slovinskoga", Pisma od Juriše Senjanina.</s>

