Hiposenzibilizacija
<s>Hiposenzibilizacija  je specifična metoda lečenja u alergologiji, koja se zasniva na postupku kojim se postiže povišenje vrednosti IgG antitela, pa se time sprečava degranulacija mastocita.</s><s>Zasniva se na primeni rastućih doza alergena kako bi se vremenom kod bolesnika postigla klinička i imunološka tolerancija.</s><s>Ubrizgavanjem alergena tokom imunoterapija indukuje se T tolerancija ćelija pomoću nekoliko postupaka, uključujući i smanjenu alergenom indukovanu proliferaciju, izmenu sekretovanih citokina, stimulaciju apoptoze, i proizvodnju T regulatornih ćelija.</s><s>Sve navedeno dovodi do smanjenja inflamatornih ćelija i medijatora u pogođenim tkivima, blokadu antitela, i suzbijanjem IgE.</s>

<s>Nazivi 
Hiposenzibilizacija, desenzibilizacija, alergen-specifična imunoterapija, ili skraćeno imunoterapija (što je pogrešno jer se odnosi na više vrsta terapije, npr kod tumora)</s>

<s>Opšta razmatranja 
Većina bolesnika upravlja svojim alergijama na dva načina, izbegavajući supstance koje izazvivaju alergiju (alergene) ili uzimanjem lekova, kako bi obezbedi privremeno olakšanje alerhijskih simptoma.</s>

<s>Za neke tipove alergija, hiposenzibilizacija predstavlja dopunski i često koristan pristup lečenju koji uključuje uvođenje veće količine alergena u imuni sistem bolesnika.</s><s>Time hiposenzibilizacija postaje dugorotrajniji oblik lečenja koji; ne samo da može da spreči ili smanji ozbiljnost alergijskih reakcija, već može i da promeni tok alergijske bolesti modifikacijom imunskog odgovora organizma na unete alergene.</s>

<s>Iako se imunoterapija može koristiti za lečenje alergija izazvanih suspstancam iz prirode, ona je naročito efikasna u smanjenju rizika od ozbiljnih alergijske reakcije na ubode nekih insekata, poput pčela i žutih osa.</s><s>Kod alergija na otrov insekata iz grupe Hymenoptera alergena-specifična imunoterapija suzbijaja reakcije opasne po život kod 80% bolesnika ili smanjuje njihov intenzitet u drugih 20%.</s>

<s>Prednosti pimene hiposenzibilizacije ogledaju se u tome što se njom postiže umanjenje alergijske simptomatologije koja moće trajati nekoliko godina po prestanku imunoterapije u 80-90% pacijenata, a kod dece sa alergijom na travi, dokazano je da traje i do 12 godina.</s>

<s>U poslednje vreme sve veći broj naučnika pokušava da koriste hiposenzibilizaciju kao metodu u prevenciji i lečenju alergija na hranu.</s><s>Međutim, ravnoteža između koristi i rizika od hiposenzibilizacije za alergije na hranu još uvek nije dobro izučena, i trenutno se ne preporučuje, osim kao eksperimentalni pristup.</s>

<s>Indikacije 
Apsolutne i relativne ndikacije za hiposenziblilizaciju su preosetljivost na alergene insekata (pčela, osa), alergene polena (trava, drveća, korova), na kućnu prašinu i grinje.</s>

<s>Jedini apsolutni indikacije za imunoterapiju je sistemska reakciju na otrov insekta, u kojoj progresivne potkožne doze otrova mogu stvoriti otpornost na ubod insekata u 80% -90% slučajeva.</s><s>Međutim, treba imati u vidu da imunoterapija kod osoba osetljivih na ubod insekata može biti efikasna samo ako se sa njenom primenom nastavi najmanje 5 godina, kako bi se postigla trajna tolerance na otrove insekata.</s><s>Kod alergije na ubod insekta preporučuje se i doživotna terapija.</s>

<s>Konvencionalna (potkožna) imunoterapija kod alergijskih respiratorne bolesti je prema istraživanjima delotvoran u poređenju sa placebom, ali i ona zahteva višegodišnju primenu (najmanje 3 ili više godina tretmana) do dobijanja trajnih rezultata.</s>

<s>Kod ove metode bolesnicima nije neophodna istovremena primena sistemskih kortikosteroida, antihistaminika, bronhodilatatora i vazokonstriktora kroz duži vremenski period.</s><s>Najčešće indikacije za primenu hiposenzibilizacije.</s>

<s>Kontraindikacije 
 Druge imunološke ili maligne bolesti.</s><s>Teške srčana i respiratorne bolesti.</s><s>Kontinuirana oralna kortikosteroidna terapija (preko 10 mg prednizolona na dan ili slični steroid).</s><s>Beta blokatori (i kao kapi za oči, jer teške reakcije na dejstvo adrenalina je smanjena).</s><s>Uzrast ispo 5 godina.</s><s>Trudnoća i dojenje.</s>

<s>Oblici hiposenzibilizacija 
Hiposenzibilizacija se dana sprovodi na dva načina, u vidu injekcija i u vidu podjezičnih tableta ili kapi.</s>

<s>Subkutana (potkožna) imunoterapija 
Subkutana hiposenzibilizacija ili imunoterapija (SCIT) veoma je efikasna kod sezonskog alergijskog rinitisa izazvanog polenom.</s><s>U nekim studijama pokazalo se da ona smanjuje simptome bolesti u preko 60% slučajeva.</s>

<s>Iako nije prva linija lekova za lečenje astmu, hiposenzibilizacija se pokazalo efikasnim u smanjenju disajnih problema kod smatičara.</s><s>Iako se potkožna hiposenzibilizacija kod astme i alergijskog rinitisa, pokazala efisanom, njenu upotrebu treba izbalansirane u odnosu na neženjana dejstva i rizike povezane sa anafilaksom.</s><s>Faze u primeni subkutane hiposenzibilizacije (SCIT)
I dok neki bolesnici doživljavaju slabljenje simptoma tokom faze nagomilavanje, kod drugi poboljšanje se javlja tek u fazi održavanja.</s><s>Kako terapija održavanja generalno traje tri do pet godina, odluka o tome koliko dugo treba da se nastavi njena primena određuje se osnovu toga kakvi su rezultati i koliko dobro je bolesnik podnosi.</s>

<s>Tako npr. ako ni posle godinu dana terapije održavanja nema dokaza o poboljšanju, teško je opravdati dalju primenu kontinuirane imunoterapija za još dve do četiri godine, i sa njom treba prestati.</s><s>Međutim, ako je bolesnik potpuno bez simptoma, lekar može odlučiti da se prekine sa imunosupresijom nakon treće godine, ili drugog perioda pre isteka kompletanog lečenja u trajanju od pet godina.</s><s>Kod ove kategorije bolesnika, korsit od terapije najčešće traje nekoliko godina, od kada se prestalo sa njenom primenom, što koncept imunoterapije čini veoma atraktivnim.</s>

<s>Sporedni efekti kod SCIT su obično mali i mogu uključivati oticanje ili crvenilo kože na mestu uboda.</s><s>Međutim, postoji i ma rizik (koji je mali) od ozbiljnih alergijskih reakcija poput anafilakse.</s><s>Budući da se većina teške reakcije javlja ubrzo nakon ubrizgavanja, preporučuje se da pacijenti ostajne pod medicinskim nadzorom najmanje pola sata nakon prijema injekcije.</s>

<s>Procenjuje se da na globalnom nivou oko 5% bolesnika sa alergijama na životnu sredinu koristi subkutanu hiposenzibilizacija ili imunoterapiju (SCIT) za alergijski rinitis i astmu, dok manje od 20% bolesnika koji započne SCIT istu i završi do kraja.</s><s>Razlozi za to su; dugo vremensko trajanje i visoki troškovi lečenja.</s>

<s>Razvoj novih oblika imunoterapija koje zahtevaju kraće trajanje terapije može utcati na to do više pacijenata budezainteresovani za primenu hiposenzibilizacije.</s><s>U tom smislu naučnici istražuju; korišćenje modifikovanih alergena (koji mogu izazvati iste ili bolje efekte, sa mnogo manjim brojem pojedinačnih doza, ne smanjujući rizik od neželjenih efekata), i razvijaju pristupe lečenju koji kombinuju primenu SCIT sa drugim lekovima.</s>

<s>Sublingvalna (podjezična) imunoterapija 
Ova vrste terapije u poslednjoim godinama široko se koristi u Evropi, a dostupan je i u Sjedinjenim Američkim Državama za lečenje alergije na trave i ambroziju.</s>

<s>Sprovodi se oralnom podjezičnom ili sublingvalnom primenom alergena u vidu tableta ili kapi za decu.</s><s>Kapi se daju svakog dana po jedna kap alergena više, počev od prve do četvrte koncentracije alergena.</s><s>Ako se terapija sprovodi tabletama one se drže pod jezik jedan do dva minuta, a zatim progutaju.</s><s>Nakon što je prva sublingvalan doza da u lekarskoj ordinaciji, pacijenti mogu da naredne doze koriste kod kuće.</s><s>Međutim, kada se terapija koristi kod kuće, mnogi ljudi ne završe sa tretmanu u preporučene tri godine lečenja.</s>

<s>Teške alergijske reakcije (anafilaksa) su izuzetno retke, i to predstavlja veliku njenu prednost.</s><s>Ipak, zbog toga što se veći deo lečenje odvija u kući bolesnika, lekari propisuju adrenalinske autoinjektore za eventualnu hitnu upotrebu u slučaju teške alergijske reakcije na sublingvalnu imunoterapiju.</s>

<s>Glavni nedostatak sublingvalnu imunoterapijom je visoka cena alergijskih doza neophodnih za efikasan tretman, koje su najmanje 100 puta veće od onih potrebnih za potkožnu imunoterapiju.</s><s>Tako njihovom primenom troškovi lekova postaju najmanje tri puta veća nego za potkožnu terapiju.</s><s>Takođe jedan od nedostatak je i taj, da u slučaju nedovoljne podrške od strane pacijenta zbog dugog trajanja sublingvalna terapija, to može smanjiti njenu efikasnost.</s>

<s>Način izvođenja 
Hiposenzibilizacija kao klasičan oblik lečenja izvodi se ubrizgavanjem pod kožu nadlaktice progresivno rastućih koncentracijama komercijalno proizvedenih i standardizovanih alergena, od strane imunoloških zavoda.</s>

<s>Postupak se sprovodi alergenima sa četiri postupne rastuće koncentracije tokom nekoliko meseci.</s><s>U početku se niže koncentracije daju dva puta nedeljno, dok se četvrta koncentracija (najviša) daje jedanputa nedeljno, a posle prvog puta u 14 dana ili jedan put mesečno (doza održavanja).</s>

<s>Hiposenzibilizacija se može sprovoditi samo sezonski ili tokom cele godinu, što zavisi od vrste alergen kojim se ona sprovodi.</s><s>Na primer hiposenzibilizacija na polena izvodi se tri meseca pre aktuelne sezone cvatenja biljaka, a na kućnu prašinu i grinje tokom cele godine.</s>

<s>Kod dece mlađe od pet godina izbegava se klasična hiposenzibilizacija, već se i primenjuje oralna (sublingvalna-podjezična) imunoterapijska metoda.</s><s>Ona se sprovodi svaki dan, davanjem po jedna kap alergena više, počev od prve do četvrte koncentracije alergena.</s>

<s>Mere opreza</s>

<s>Laborartoriski testovi
Tokom imunoterapije obavezno se izvode sledeće laboratorijske analize: 
 kompletna krvna slika, 
 imunološki status, 
 enzimi jetre,
 ukupna i specifična IgE antitela.</s><s>Antišok terapija u pripravnosti 
Tokom izvođenja imunoterapije u pripremi je uvek antišokni set lekova, prema svim preporukama Evropskog konsenzusa za imunoterapiju.</s><s>Praćenje bolesnika
Bolesnika, u alergološkoj ambulanti treba opservirati (pratiti) najmanje pola sata nakon aplikacije alergena, i ako nije bilo incidenata, tek tada otpšustiti kući.</s>

<s>Napomene</s>

<s>Izvori</s>

<s>Literatura</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Simptomi alergija
 Alergen-specifičnata imunoterapija 
 Alergijske reakcije</s>

<s>Dermatologija
Imunologija</s>

