Maligni tumor
<s>Maligni tumor je abnormalna masa tkiva koja nastaje kao rezultat nekontrolisanog rasta ćelija.</s><s>Svetska zdravstvena organizacija klasifikuje tumore u četiri glavne grupe: benigne, tumore in situ, maligne tumore, i tumore neizvesnog ili nepoznatog ponašanja.</s><s>Maligni tumor se označava i kao kancer.</s><s>Pre abnormalnog rasta (poznatog kao neoplazija), ćelije često podležu abnormalnom obrascu rasta, kao što je metaplazija ili displazija.</s>

<s>Međutim, metaplazija ili displazija ne napreduju uvek do neoplazije.</s><s>Rast neoplastičnih ćelija premašuje, i nije koordinaran sa rastom normalnih tkiva oko njih.</s><s>Rast se istrajno nastavlja u istom maniru prekomernom, čak i nakon prestanka stimulusa.</s><s>To obično uzrokuje nastanak čvorcića ili tumora u obolelom delu tela.</s>

<s>Epidemiologija 
Morbiditet/mortalitet
Pored kardiovaskularnih bolesti, maligni tumori su vodeći uzročnik smrti u savremenom svetu.</s><s>Svaki četvrti muškarac i svaka peta žena umiru od neke maligne bolesti.</s><s>Preko 90% bolesnika sa malignim tumorom umire zbog pojave metastaza
Muško-ženski odnos
Karcinom dojke je najčešća maligna bolest žena, dok su karcinomi pluća i prostate najčešće maligne bolesti muškaraca.</s><s>Zbog toga se ove tri maligne bolesti definišu kao maligne bolesti sa najvećom incidencijom.</s><s>Kod karcinoma pluća, visoku incidenciju prati i visok mortalitet.</s><s>U razvijenim zemljama, i pored visoke incidencije, smrtnost od karcinoma dojke i prostate je mala.</s><s>Životna dob
Najčešće maligne bolesti dece su leukemije.</s><s>U Evropi trenutno živi i radi oko 400.000 ljudi koji su u detinjstvu izlečeni od različitih malignih tumora
Međutim, bez obzira na ohrabrujuće rezultate, rak je i dalje vodeći uzrok smrtnosti u pedijatrijskoj populaciji nakon prve godine života.</s><s>Geografske razlike
Epidemiološke studije pokazuju određenu pravilnost u geografskoj zastupljenosti pojedinih vrsta malignih bolesti.</s><s>Tako je jedna vrsta malignog tumora jetre (hepatocelularni karcinom) retka u zapadnom svetu, a česta u Kini i okolnim zemljama Dalekog istoka.</s><s>Karcinom pluća je vodeći tumor „trećeg sveta“, verovatno kao posledica velikog broja pušača.</s>

<s>Etiopatogeneza 
Tumori se dele na benigne (dobroćudne) i maligne (zloćudne).</s><s>Osnovna razlika između benignih i malignih tumora je ta što maligni tumori imaju sposobnost invazije i metastaziranja.</s><s>Neoplastična transformacija ćelija
Maligne bolesti nastaju neoplastičnom transformacijom ćelija i tkiva.</s><s>Neoplastična transformacija je proces narušavanja tkivne homeostaze u pravcu nekontrolisane proliferacije ćelija i inhibicije ćelijskog umiranja po tipu apoptoze.</s><s>Neoplastična transformacija je višestepeni proces.</s><s>Svaki stepen karakterišu genetičke i epigenetičke izmene koje dovode do transformacije neizmenjene („normalne“) ćelije u malignu.</s><s>Poznato je da se, u toku procesa neoplastične transformacije, u ćelijama gube različiti kontrolni mehanizmi, što dovodi do uvećanja potencijala rasta, izmena na ćelijskim membranama, kariotipskih abnormalnosti, morfoloških i biohemijskih izmena, i izmena drugih ćelijskih osobina.</s><s>Kao posledica svih tih promena dolazi do nekontrolisane deobe ćelija i formiranja malignog tumora.</s><s>Kancerogen
Kancerogen je svaka supstanca ili agens koji indukuje razvoj maligne bolesti.</s><s>Kancerogeni su često, mada ne i obavezno, i mutageni i teratogeni.</s><s>Uopšteno, slično mutagenima, razlikujemo hemijske, fizičke i biološke kancerogene.</s>

<s>Podela tumara na osnovu vrste ćelija ili tkiva 
Prema najopštijoj podeli, maligni tumori se dele se na osnovu vrste ćelija ili tkiva od kojih su serazvili, i to na: 
 Epitelne tumore – karcinomi, mezenhimski tumori 
 Tumore vezivnog tkiva — među kojima su najpoznatiji sarkomi.</s><s>Tumore sačinjene od epitelnih i mezenhimskih ćelija — npr. karcinom dojke.</s><s>Limfome i leukemije — maligne tumore krvi i ćelija koštane srži.</s><s>Tumore nervnih ćelija — koji se razvijaju na nervnom tkivu i krvnim sudovima mozga, meningeama, intrakranijalnim delovima moždanih živaca, embrionalnim defektima, hipofizi, epifizi i unutrašnjoj površini kranijuma.</s><s>Embrionalne tumore — koji nastaju usled patološke proliferacije tkiva tokom organogeneze i mogu se naći u mozgu (meduloblastom), simpatičkom nervnom sistemu (neuroblastom), u bubregu se lokalizuje nefroblastom ili Vilmsov (Wilms) tumor, u oku retinoblastom, u jetri hepatoblastom, a embrionalni rabdomiosarkom spada u sarkome mekih tkiva.</s>

<s>Pored pušenja, veruje se da na razvoj malignih tumora negativni efekat imaju i neke druge životne navike, kao što je alkoholizam, gojaznost, kalorična ishrana, rana seksualna aktivnost, promiskuitet.</s><s>Zagađenje radne i životne sredine, zračenje, infektivni agensi, samo su neki od faktora spoljašnje sredine koji se takođe dovode u vezu sa razvojem pojedinih vrsta malignih bolesti.</s>

<s>Metastaziranje 
Metastaziranje je pojava „širenja“ tumora sa mesta nastanka na druga tkiva i organe.</s><s>Proces kojim se odigrava metastaziranje (metastatsko širenje bolesti) može biti putem krvotoka ili limfnim putem.</s><s>Na drugim tkivima ili organima metastatski proces se detektuje u vidu ćelijskih skupina ili formiranih novih tumora istog porekla.</s>

<s>Komplikacije 
Komplikacije malignih tumora se dele na urgentne, akutne i kasne.</s><s>Urgentne komplikacije 
Nastaju od same bolesti.</s><s>Tako npr. sindrom lize tumora kod hiperleukocitoze u ALL, sindromu gornje šuplje vene kod limfoma lokalizovanog u prednjem medijastinumu, diseminovana intravaskularna koagulopatija (DIK) kod promijelocitne leukemije, kompresija različitih tumora na vitalne organe itd.</s><s>Akutne komplikacije 
Ovav vrste komplikacija mogu da budu blage i životno ugrožavajuće.</s><s>Akutne komplikacije se dele po zahvaćenim organima i sistemima, i prikazane su na ovoj tabeli:</s>

<s>Kasne komplikacije 
Mogu da budu prolazne i trajne.</s><s>Kasne komplikacije takođe zahvataju brojne organe i sisteme, na prvom mestu: bubrege, jetru, štitastu žlezdu, utiču na neurološki, hormonski i kognitivni status.</s>

<s>Jedna od ključnih briga roditelja dece obolele od raka jeste pitanje njihovog potomstva.</s><s>Plodnost je vrlo verovatna kod većine pacijenata nakon završenog lečenja, ali nije zagarantovana.</s><s>Zavisi od stadijuma/grupe rizika, a samim tim i modaliteta lečenja.</s><s>Operativni zahvat u cilju izlečenja maligne bolesti koji direktno ugrožava fertilitet (npr. orhiektomija, ovariektomija), zračna terapija pelvisa, primena određenih citostatskih agenasa i TMĆH, značajno smanjuju šanse za potomstvo.</s><s>Postoji mogućnost da se izvrši krioprezervacija jajnih ćelija ili semene tečnosti pre početka lečenja, u cilju kasnije fertilizacije.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Onkologija</s>

