Slobodarska stranka Austrije
<s>Slobodarska partija Austrije () je nacionalistička politička partija u Austriji.</s><s>Njen predsednik je Hajnc-Kristijan Štrahe.</s>

<s>Istorijat 
Slobodarska partija Austrije (SPA) je zvanično osnovana 1956. godine sa korenima pan-Germanskog pokreta, koji je uključivao elemente liberalizma i nacionalizma.</s><s>Stranka vuče korene još iz Revolucije slobodnih prava 1848. godine iz Hadsburg arene.</s><s>Prethodnice SPA su bile velika Nemačka narodna stranka i Savez nezavisnih, koje su zajedno osvojile 12% glasova na izborima 1949. godine.</s>

<s>Prvi lideri SPA su bili Anton Reinthaler i Fridrih Peter, bivši pripadnici NSDAP-a.</s><s>Za svoje glavne političke protivnike SPA je tada imala antiklerikalne i ekonomske liberale, a za glavni politički kurs je uzela pan-Germanski nacionalizam.</s>

<s>Tokom osamdesetih godina dvadesetog veka, SPA se pod vođstvom Norberta Štegera pozicionirala kao liberal-demokratska stranka, i ušla je 1983. godine u koalicionu Vladu sa socijal-demokratama.</s><s>Malo nakon toga na lokalnim izborima SPA je pretrpela ogroman neuspeh i to je dovelo do netrpeljivosti članova prema vođstvu stranke.</s><s>Tada je došlo do svrgavanja proliberalnog vođstva 1986. godine na Inzburškom Kongresu i na glavne funkcije u SPA dolaze ultra-nacionalisti na čelu sa Jergom Hajderom koji je po obrazovanju doktor pravnih nauka.</s><s>Socijal-demokratska partija je odmah nakon toga raskinula koaliciju sa SPA i formirala vlast sa Narodnom strankom.</s>

<s>Stranka pod vođstvom Hajdera 
Jerg Hajder je pre nego što je postao lider stranke bio je predsednik omladinske organizacije SPA, glavni urednik časopisa Koruške vesti i deputat u parlamentu.</s><s>Tada se izjašnjavao kao liberal, ali je ubrzo promenio politički kurs.</s><s>Pod njegovim vođstvom stranka je ostvarivala izuzetne rezultate, a prvi se desio 1989. godine kada je SPA ubedljivo pobedila na pokrajinskim izborima u Koruškoj.</s>

<s>Kada je 1991. godine socijal-demokratski deputat u parlamentu prozvao Jerga Hajdera i SPA da zastupaju nacional-socijalističku politiku, Hajder mu je replicirao: Danas ne može biti Trećeg rajha, zato što je Treći rajh razvijao svoju politiku, za šta ste vi u Beču nesposobni!.</s><s>Inače oba roditelja Jerga Hajdera su bili članovi Nacional-socijalističke partije.</s>

<s>Tokom 1993. godine nezadovoljni liberali unutar SPA odvojili su se iz stranke i formirali Liberalni forum u donjem domu parlamenta uzurpirajući mandate SPA.</s><s>Glavni razlog za rascep u stranci je prouzrokovan istupanjem SPA iz Liberalne internacionale, za šta su liberali krivili konzervativnu frakciju na čelu sa Jergom Hajderom.</s><s>No uprkos osporavanju mandata od strane SPA i njenih vođa, Liberalni forum je uspeo da se održi u parlamentu nekoliko godina i preotme većinu članova Slobodarske partije Austrije, ali je na narednim izborima do nogu dotučen od strane SPA i njenog lidera Jerga Hajdera.</s>

<s>Pod vođstvom Jerga Hajdera popularnost partije kod stanovništva je stalno rasla.</s><s>Najveću popularnost je Slobodarska partija Austrije postigla 1999. godine na parlamentarnim izborima, kada je postala najjača politička snaga u Koruškoj i Austriji.</s><s>Na tim izborima SPA je osvojila 27% glasova.</s>

<s>Početkom 2000. godine Predsedništvo SPA je odlučilo da formira vlast sa Narodnom strankom.</s><s>To je dovelo do kratke izolacije Austrije od strane 14 zemalja članica Evropske unije, zbog anti-EU politike koju je zastupala SPA.</s><s>Počeli su pritisci i prozivke na račun Austrije da jedina ima ekstremističku vlast u Evropi, da uzgaja seme ekstremizma i netolerancije prema drugim narodima, da je štetna za međunarodni poredak.</s><s>To je dovelo do pada Vlade i tada su vlast formirale socijal-demokrate sa narodnjacima, ali je i ta Vlada bila kratkog daha, te su 2002. godine održani novi parlamentarni izbori u Austriji.</s>

<s>Jerg Hajder je odgovoran i za najveći gubitak glasova svoje partije, i to na parlamentarnim izborima 2002. godine (gubitak preko dve trećine glasova) jer nije želeo da vodi jaku kampanju već se služio naređivanjem iz senke ne želevši da uzme aktivno učešće u kampanji SPA.</s><s>Na tim izborima SPA je osvojila 10,2% glasova.</s>

<s>Nakon tih izbora Hajder se veoma posvetio jačanju SPA u Koruškoj, i to je rezultovalo osvajanjem 42,5% glasova 7. marta 2004. godine na pokrajinskim izborima.</s><s>Njegova politika je vremenom vodila do mnogih kontroverznih situacija na političkoj sceni Austrije i dovela je do masovnog odliva članstva sopstvene partije.</s>

<s>Rascep 
Početkom 2005. godine SPA je već bila pozicionirana kao nacionalistička i populistička stranka, što se Hajderu i još nekim visokim funkcionerima stranke (iako su oni bili najodgovorniji za takvo političko stanje) nije dopadalo, već su želeli da je odvoje od nacionalizma i usmere ka modernoj desnici.</s><s>Uvidevši da nema podršku za tako nešto Jerg Hajder je 4. aprila 2005. godine podneo ostavku na mesto predsednika Slobodarske partije Austrije i formirao novu stranku pod imenom Savez za budućnost Austrije (AZBA).</s><s>U Koruškoj, glavnom jezgru podrške SPA, kompletno članstvo je prešlo u novu stranku Jerga Hajdera, dok su u ostalim mestima u Austriji uglavnom ostali privrženi SPA.</s><s>Narodna stranka je tada raskinula svu saradnju sa SPA i počela saradnju sa novom Hajderovom strankom.</s>

<s>Ubrzo nakon rascepa SPA je organizovala sastanak Predsedništva partije, i za novog predsednika SPA 23. aprila 2005. godine izabrala dotadašnjeg generalnog sekretara stranke (po obrazovanju stomatolog-zubarski tehničar), Hajnca-Kristijana Štrahea (-{Heinz-Christian Strache}-), tako zamenivši vršioca dužnosti predsednika Hilmara Kabasa.</s>

<s>Na prvim narednim izborima koji su održani 2. oktobra 2005. godine u Štajerskoj, odmerene su snage između SPA i Hajdera.</s><s>Slobodnjaci Hajnca-Kristijana Štrahea osvojili su 4,6% glasova, a Hajder sa svojom strankom 1,7% glasova.</s><s>Obe partije nisu osvojile dovoljan broj glasova da bi ušle u pokrajinski parlament.</s>

<s>Nakon tih izbora održani su i izbori u Beču 23. oktobra iste godine, kada je kandidat SPA bio njen novi lider Hajnc-Kristijan Štrahe.</s><s>On je u svojoj kampanji najveću pažnju posvetio antiemigrantskoj politici svoje stranke, zahtevajući pooštravanje zakona o nelegalnoj emigraciji posebno prema Turcima.</s><s>Osvojio je 14,9% glasova, dok je Hajderova stranka osvojila svega 1,2% glasova.</s><s>Slogani SPA na tim izborima su bili Otadžbina umesto islama (-{Daheim statt Islam}-), Beč ne sme postati Istanbul (-{Wien darf nicht Istanbul werden}-), Posao umesto doseljenika (-{Arbeit statt Zuwanderung}-).</s>

<s>No iako se uzme u obzir da je SPA tada već odnela ubedljivu pobedu nad strankom svog nekadašnjeg lidera, mora se uzeti u obzir da i kada se saberu ukupni rezultati obe partije to iznosi 16,1% a to je manje od 20% koliko su nekada imali zajedno ove dve stranke pre rascepa na lokalnom nivou u Beču.</s>

<s>Stranka danas 
Po dolasku Hajnca-Kristijana Štrahea na čelo SPA, stranka je počela da se oporavlja od rascepa koji je doživela.</s><s>SPA se pozicionirala kao stranka urbanih ljudi, seljaka, radnika i intelektualaca, nacionalističke proviniencije.</s>

<s>Jakim ustrojstvom unutrašnje organizacije, povučenih pouka od rascepa, SPA je danas jedna od najorganizovanijih političkih partija u Evropi i svetu.</s><s>Veoma su ažurni i aktivni.</s><s>Austrijski slobodnjaci veoma vode računa o imidžu i ponašanju u javnosti ne dajući opravdanje političkim protivnicima i njihovim medijima da ih optužuju za ekstremizam, kao što su u prošlosti radili.</s>

<s>Na parlamentarnim izborima održanim 2008. godine glavni slogan SPA je bio Otadžbina u srcu! (-{Heimat im Herzen}-) i stranka je osvojila 17,5% glasova, čime je učvrstila svoje biračko telo, dok je stranka AZBA Jerga Hajdera osvojila oko 12% glasova, što kada se sabere iznosi 29,5% glasova i povratak stare popularnosti i podrške nacionalistima u Austriji.</s><s>Tada su se susreli lideri dveju partija i dogovorili o uspostavljanju saradnje na svim nivoima.</s>

<s>Posebno treba naglasiti da je SPA najviše glasova 2008. godine dobila od strane Srba koji žive u Austriji, jer je jedina podigla glas protiv nelegalnog proglašenja nezavisnosti Kosova i Metohije, dala je doprinos izgradnji mnogih pravoslavnih hramova, uspostavila saradnju sa srpskom dijasporom, crkvom i nacionalističkom Srpskom radikalnom strankom u Srbiji, kada je Hajnc-Kristijan Štrahe govorio na završnom mitingu SRS u Beogradu pred nekoliko hiljada okupljenih ljudi.</s>

<s>Na izborima za Evropski parlament Slobodarska partija Austrije osvojila je ukupno sa drugim anti-EU strankama u Austriji oko 38% glasova, dok je sama osvojila 19,3%.</s>

<s>SPA sarađuje sa mnogim sebi programski sličnim partijama u Evropi poput Nacionalnog fronta, Holandske partije slobode, Bugarske stranke ATAKA, Švajcarske narodne partije, Norveškom partijom napretka, Srpskom naprednom strankom i drugim strankama koje se zalažu za nacionalizam, antiglobalizam i socijalnu pravdu kao glavne političke ciljeve.</s>

<s>SPA je trenutno treća po snazi politička partija u Austriji, a zajedno sa AZBA prva.</s>

<s>Glavni programski ciljevi 
 Očuvanje nacionalnog identiteta, kulture i suvereniteta Austrije.</s><s>Ekonomski razvitak Austrije i socijalna jednakost svih građana.</s><s>Pooštravanje zakona i sprečavanje zloupotrebe nelegalne asimilacije i emigracije.</s><s>Nesprovođenje odluka EU u Austriji i prekid prenosa nadležnosti sa država na EU.</s><s>Sprečavanje ulaska muslimanskih zemalja u EU, a posebno Turske.</s>

<s>Istaknuti članovi SPA 
 Hajnc-Kristijan Štrahe - predsednik stranke
 Barbara Rozenkranc - kandidat stranke na predsedničkim izborima u Austriji u aprilu 2010. godine.</s>

<s>Parlamentarni uspesi stranke na izborima po godinama</s>

<s>Eksterni linkovi</s>

<s>Slobodarska partija Austrije, zvanična veb strana
 Hajnc Kristijan Štrahe, zvanična veb strana</s>

<s>Nastanci 1956.</s><s>Političke stranke u Austriji
Nacionalističke partije</s>

