Stefan Stefanović Tenka
<s>Stefan Stefanović Tenka (Poreč, maj 1797. – Beograd, 2. septembar 1865) je bio srpski političar.</s>

<s>Biografija i politička karijera 
Postao je pisar u Poreču i bio je to do 1825. godine.</s><s>Potom je bio starešina Poreča.</s><s>1834. godine je postavljen je za savetnika finansija a 1835. za predsednika Državnog Saveta.</s><s>1839. postao je ministar pravde i prosvete.</s><s>Imao je titulu generel-majora, najvišu koja je tada postojala u Srbiji.</s><s>U tome zvanju je ostao do 14. juna 1840. godine.</s><s>Narodna skupština 22. jula 1840. godine ga je optužila sa grupom velikaša da je radio protiv kneza Mihaila te je morao napustiti Srbiju i otići u Carigrad.</s><s>Knez Aleksandar Karađorđević postavio ga je 1842. godine za državnog savetnika a 1848. je postao predsednik Državnog saveta.</s><s>Stefanović je nakon otkrivanja Tenkine zavere 6. oktobra 1857. godine je zatvoren pod optužbom da je spremao zaveru protiv Aleksandra Karađorđevića.</s><s>U zatvoru je bio mučen i osuđan je na smrt.</s><s>Pomilovan je i kazna mu je zamenjena za večitu robiju.</s><s>Pomilovan je na Uskrs 1858. godine.</s><s>Živeo je u Turskoj do promene dinastije kada se vratio u Srbiju.</s>

<s>Za počasnog člana Društva srpske slovesnosti izabran je 5. februara 1845. godine, a predsednik tog Društva bio je u periodu 10. marta do 22. jula 1848. godine.</s>

<s>Vidi još 
 Stefanovići
 Tenkina zavera
 Zakonoizvršitelna čast Državnog sovjeta</s>

<s>Literatura 
 Narodna enciklopedija, St.</s><s>Stanojević, Zagreb, 1925. – 1929.</s>

<s>Spoljašnje veze 
 Biografija na sajtu SANU</s>

<s>Srpski političari
Srpski ministri
Predsednici Vlade Kneževine Srbije
Gradonačelnici Beograda
Članovi Društva srpske slovesnosti
Članovi Srpskog učenog društva</s>

