Bagdadska baterija
<s>Bagdadska baterija je ime predmeta koji su arheolozi iskopali na teritoriji nekadašnje Mesopotamije, u jednom selu u blizini Bagdada, 1936. godine.</s><s>Ovi predmeti su privukli veću pažnju kada ih je direktor Nacionalnog muzeja Iraka, Vilhelm Kenig, pronašao u kolekciji muzeja i 1940. godine objavio rad u kome je opisao da predmeti imaju funkciju galvanske ćelije, tj. da su služili za prevlačenje srebrnih predmeta zlatom.</s><s>Ovo tumačenje u nauci još uvek ima status hipoteze.</s><s>Ako se pokaže kao istinito, onda će Bagdadska baterija više od milenijuma prednjačiti otkriću Alesandra Volte, koji je 1800. godine otkrio elektrohemijsku ćeliju.</s>

<s>Izgled i vremensko poreklo</s>

<s>Ovi predmeti se sastoje od oko 130-{mm}- dugačkih bočica od pečene gline, koje na vrhu imaju rupu prečnika 3-4-{cm}-, u sebi sadrže bakarni cilindar koji je napravljen od bakarnih listića, u kome se nalazi jedan gvozdeni štapić.</s><s>Na vrhu je taj štapić izolovan od bakra sa asfaltnim zapušačem, i štapić i cilindar se uklapaju u otvor bočice koji ima konkavan oblik (sferno udubljen).</s><s>Bakarni cilindar nije nepropustljiv, tako da kada se bočica napuni tečnošću, ona će da okružuje i gvozdeni štapić.</s><s>Pronađena relikvija bila je podložna uticaju vremena i korozije, ali ostalo je prisustvo elektrohemijskog para.</s><s>Ovo je neke stručnjake dovelo do zaključka da je kao elektrolit korišćen neki kiseli agens, sok od limuna ili grožđa ili sirće.</s><s>Kenig je smatrao da ovi predmeti potiču iz persijanskog perioda (250-224. godine p. n. e.).</s><s>Međutim, postoje osnovane pretpostavke da potiču iz perioda Sasanidskog carstva (224-640. godine n. e.), s obzirom na stil grnčarije iz tog vremena.</s>

<s>Moguće funkcije</s>

<s>Električne</s>

<s>Bakar i gvožđe formiraju elektrohemijski par, tako da u prisustvu elektrolita između njih nastaje razlika potencijala (napon).</s><s>Kenig je posmatrao nekoliko predmeta od srebra koji su bili prekriveni tankim slojevima zlata, i pretpostavio je da je to učinjeno pomoću galvanizacije, sa Bagdadskom baterijom.</s><s>Nakon Drugog svetskog rata, Vilard Grej uspeo je da proizvede struju sa rekonstruisanom baterijom koja je bila napunjena sokom od grožđa.</s><s>Danas, mnogi misle da su predmeti za koje je Kenig mislio da su pozlaćeni električnim putem, u stvari pozlaćeni uz pomoć vatre i žive.</s><s>Izvedeni su eksperimenti u kojima je uz pomoć niza rekonstruisanih baterija napunjenih čak i boljim elektrolitom nego sirćetom (sa njim je baterija vrlo slaba), postignuto da se dobije samo jedan sloj debeo svega jedan mikrometar.</s><s>Još jedno moguće objašnjenje dao Paul Kejser.</s><s>On je rekao da je moguće da je, sveštenik ili vidar, dok je mešao tečnost na bazi sirćeta, uz pomoć gvozdene spatule u bakarnom sudu, osetio trzaj zbog elektriciteta, i taj efekat koristio ili za elektro-akupunkturu ili za naelektrisavanje metalnih statua.</s><s>Na Diskaveri kanalu bila je emisija u kojoj je zaključeno da je bilo zaista moguće da su Bagdadske baterije korišćene za pozlaćivanje ili stimulaciju elektrošokom..</s><s>Međutim, baterije koje su oni rekonstruisali nisu proizvodile dovoljnu količinu energije i morale su da se vežu serijski (redno) da bi se dobio veći napon i da bi se proverila teorija.</s>

<s>Neelektrične</s>

<s>Arheolozi su skeptični kada su izvedeni eksperimenti u pitanju.</s><s>Oni tvrde da su ti eksperimenti dokazali samo fizičke predispozicije Bagdadske baterije, a nisu utvrdili da li su stvarno korišćene kao električni izvori.</s><s>Postoje i problemi u izgledu predmeta koji navode na sumnju da je to bila baterija.</s><s>Alfalt u potpunosti prekriva bakarni cilindar, tako da nijedna električna strija ne može da se „izvuče“ bez menjanja dizajna.</s><s>Nisu pronađene nikakve žice ni provodnici zajedno sa predmetom, niti bilo kakva električna oprema.</s><s>Alfaltni zatvarač hermetički zatvara bočicu, što nije dobro za galvansku ćeliju, jer tako elektrolit nije mogao da se dopunjava (to nije problem ako se baterija ne koristi na duže vreme).</s><s>Neki smatraju da ovi artefakti liče na jedne kojima je poznata svrha – boce za čuvanje svitaka papirusa ili pergamenta, koje su pronađene blizu Seleusije na Tigru.</s><s>Ove bočice nemaju glinenu oblogu, ali su inače skoro identične.</s>

<s>Tumačenje Bagdadske baterije kao električnog uređaja</s>

<s>Čak i ako prihvatimo da je imala električna svojstva, to ne znači da su narodi koji su je koristili imali bilo kakva znanja o električnim pojavama.</s><s>Tako, na primer, Tales iz Mileta je znao za pojavu statičkog elektriciteta pri trljanju ćilibarske šipke krznom, ali, naravno, on nije imao nikakvo teorijsko znanje o tome.</s><s>Ako bi se koristila za bilo kakvo snabdevanje električnom energijom, bila bi neuporedivo slabija nego današnji izvori energije.</s><s>Luiđi Galvani je 1780. dobio eksperimentima jedan elektrohemijski izvor, a 20 godina kasnije Alesandro Volta je izveo određene teorijske zaključke i napravio efikasan izvor, Voltin element, koji je proizvodio 30V stalne struje uz pomoć uređaja koji su bili mnogo veći od bagdadskih relikvija.</s><s>Dve – tri godine nakon toga Ser Hemfri Dejvi je iskoristio Voltine elemente da bi dobio napon od 1000V, koji je bio dovoljan da omogući rad gasne lampe.</s>

<s>U 29. epizodi TV serije „Razotkrivanje mitova“ (), deset glinenih boca je postavljeno kao baterije.</s><s>Sok limuna je izabran kao elektrolit koji će da pomogne uspostavljanju napona između bakra i gvožđa (otkriveno je da jedan jedini limun proizvodi veći napon nego jedna baterija).</s><s>Kada su sve baterije redno povezane, davale su napon od 4 V. Tako da, glavno pitanje je – Čemu služe uopšte ove „baterije“?</s><s>Učesnici su predložili tri moguća odgovora: galvanizacija (pozlaćivanje), olakšavanje bolova (preko akupunkture), ili kao religijsko iskustvo.</s><s>Otkriveno je da redno vezane, ove baterije zaista mogu da pozlate jednu pločicu.</s><s>U akupunkturi, jedna igla stvara osećaj peckanja, ali već dve igle stvarale su bolni goreći osećaj.</s><s>Da bi se proverio religijski aspekt, napravljena je kopija Kovčega Zaveta iz Biblije koji na sebi ima dva heruvima.</s><s>Umesto slabijih baterija, za zlatna krila heruvima zakačen je električni generator.</s><s>Pri dodiru, krila stvaraju jak osećaj stegnustosti u grudima.</s><s>Bez obzira što nisu koristili slabe baterije, došlo se do zaključka da, s obzirom na nedostatak znanja o elektricitetu, bilo kakvom električnom stimulansu bi sigurno bila pripisivana božanska svojstva.</s><s>Tako da, bilo je moguće da se baterija koristi na sva tri predložena načina, pitanje je da li je stvarno bilo tako.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Historija Iraka
Energija
Fizika
Elektrotehnika</s>

