Gino Bartali
<s>Đino Bartali (; 18. jul 1914 — 5. maj 2000) je bio jedan od najpopularnijih i najpoznatijih italijanskih biciklista, u vremenu pre Drugog svetskog rata, koji je tri puta pobedio na trci Điro d’Italija (1936, 1937, 1946) i dva puta na trci Tur de Frans (1938. i 1948).</s><s>Osvajanjem drugog Tura postavio je rekord u najdužem razmaku između dve pobede.</s>

<s>Detinjstvo i amaterska karijera</s>

<s>Bartali je bio treći sin od četvoro dece u maloj farmerskoj porodici Torela Bartalija.</s><s>Zarađivao je džeparac prodajući rafiju kreatorima čepova za vinske boce.</s><s>Sa 13 godina je počeo da radi u biciklističkoj radnji, a tada je započeo i amatersku karijeru.</s><s>Bio je amater koji mnogo obećava.</s><s>U profesionalce je prešao 1935. sa 21 godinim i već prve godine je osvojio nacionalno prvenstvo i Tur Baskijske zemlje.</s>

<s>Profesionalna karijera</s>

<s>Na Điro d’Italiji 1935.</s><s>Bartali je osvojio jednu etapu i brdsku klasifikaciju, prvu od ukupno sedam koliko ih je osvojio.</s><s>Naredne godine, pre nego što je napunio 22 godine, osvojio je Điro d’Italiju i Điro di Lombardija trku.</s><s>14. juna mu je poginuo brat, u incidentu na trci i Bartali je bio blizu odluke da napusti biciklizam.</s><s>Ipak, ubedili su ga da ne odustaje.</s><s>Vratio se 1937. i osvojio Điro d’Italiju po drugi put.</s><s>Njegova reputacija van Italije je bila takva da je on još jedan Italijan koji ne može da vozi dobro van svoje zemlje.</s><s>Suočen sa takvim optužbama, odlučio je da vozi Tur de Frans 1937. godine.</s><s>Startovao je jako loše, izgubio je osam minuta na trećoj etapi i preko 10 minuta na etapi Balon d Alkas.</s><s>Ipak je uspio da sd vrati i obuče žutu majicu u Grenoblu, ali to je bio kraj trke za njega.</s><s>On i njegova dva pomoćnika, Rosi i Kamuzo, vozili su preko mosta kada se Rosi okliznuo i Bartali je upao u reku.</s><s>Kamuzo ga je izvukao i Bartali je sa povređenom rukom i kolenom završio etapu 10 minuta iza grupe, ali je ostao lider.</s><s>Vozio je u Alpima, ali je izgubio majicu i povukao se u Marselju.</s><s>Anri Degranž je rekao da će Bartali osvojiti Tur naredne godine.</s>

<s>Bartali se vratio na Tur 1938. sarađivao je sa Belgijancima po hladnom vremenu, kiši i kad je imao mehaničkih kvarova.</s><s>Pobedio je najtežoj etapi sa preko pet minuta.</s><s>Komentator na radiju, kada je vidio italijansku publiku kako pozdravlja Bartalija sa zelenim, belim i crvenim zastavama, rekao je "Ovi ljudi su našli supermena".</s><s>Zbog dolazećeg rata, Italija nije poslala tim na Tur 1939.</s><s>Te godine je Bartali osvojio brdsku klasifikaciju na Điru, Điro di Lombardija trku po drugi put i Milan—Sanremo.</s>

<s>Nakon rata, Bartali je osvojio 1946.</s><s>Điro d’Italiju i Tur Švajcarske.</s><s>1947.</s><s>Tur Švajcarske i Milan—Sanremo, dok je na Turu Romandije završio drugi.</s>

<s>1948</s>

<s>Bartali se vratio na Tur 1948. da bi saznao da je većina vozača koje je znao poginula u ratu, a tu su bili novi vozači, koji su počeli da voze kad je on prestao.</s><s>Bartali je na prvoj etapi otišao u beg i uzeo žutu majicu.</s><s>U toku Tura, lider komunističke partije u Italiji je pogođen u vrat.</s><s>Napetost u Italiji je rasla, ljudi su bili revoltirani, a onda je Bartali pobedio na tri etape zaredom i stekao je 14 minuta prednosti.</s><s>Revoltiranost i bes su prešli na priču o Bartaliju, sve razlike su bile zaboravljene.</s><s>Pogođeni premijer, Toljati, izašao je iz bolnice da vidi kako Tur napreduje i da pozove građane da se smire.</s><s>Širom zemlje, sva mržnja i neprijateljstvo je nestalo i pretvorilo se u slavlje Bartalijeve pobede i kriza je bila izbegnuta.</s>

<s>1950</s>

<s>1950. osvojio je Milan—Sanremo po četvrti put, a na Điro d’Italiji je osvojio drugo mesto.</s>

<s>Na Tur de Fransu, Bartali i Žan Robik su bili veliki rivali.</s><s>Robik je otišao Bartaliju na Obisku, a zatim se Bartali vratio na Turmaleu, stigao Robika i njih dvojica su vozili zajedno.</s><s>Dodirnuli su se ramenima i pali.</s><s>Bartali je rekao da su francuski navijači pored puta bili toliko besni da su ga optužili da je sabotirao Robikove šanse i udarili ga, a zatim su mu pretili nožem.</s><s>Bartali se popeo na bicikl i osvojio etapu.</s><s>Lider Italijanskog B tima, Florenco Manj, uzeo je žutu majicu.</s><s>Bartali je nakon etape odlučio da napusti Tur, a Žak Gode i Felih Levitan su otišli u hotel da probaju da ga ubede da ostane.</s><s>Sa cigaretom u ustima, Bartali je rekao da nema nameru da rizikuje život.</s>

<s>Bartali je vozio Tur i naredne dve godine i oba puta je završio na četvrtom mestu, osim toga, osvojio je nacionalno prvenstvo i drugo mesto na Fleš Valonu.</s><s>1952. završio je Điro d'Italiju na petom, a 1953. na četvrom mestu.</s><s>Završio je karijeru 1954. devetim mestom na trci Điro dela Emilia.</s>

<s>Život tokom Drugog svetskog rata</s>

<s>Bartali je tokom Drugog svetskog rata pomagao jevrejima koji su bili progonjeni od strane nacista.</s><s>Koristio je svoju popularnost da prenosi poruke i dokumenta za italijanski pokret otpora.</s><s>Vozio je od Firence i Toskane do Rima noseći majicu na kojoj mu je pisalo ime.</s><s>Navodno je jednom prilikom vukao kola sa svojim biciklom, u kojima su se nalazile skrivene osobe, prema granici sa Švajcarskom, govoreći patrolama da je to samo jedan od njegovih načina treniranja.</s><s>Ni italijanski fašisti ni nacisti, iako su sumnjali za njegove aktivnosti, nisu ništa poduzimali, bojeći se nezadovoljstva među narodom koje bi moglo uzrokovati hapšenje tako popularne i voljene osobe u Italiji.</s>

<s>Rivalstvo sa Kopijem</s>

<s>Rivalstvo Bartalija i Kopija je podelilo Italiju.</s><s>Bartali je bio poštovan u ruralnom jugu, dok je Kopi bio heroj u industrijskom severu.</s>

<s>7. januara 1940.</s><s>Kopi je doveden u tim Legnano da radi za Bartalija.</s><s>Njihovo rivalstvo je počelo kada je Kopi osvojio Điro, a Bartali ga jurio.</s><s>Na svetskom prvenstvu 1949. obojica su radije vozili loše nego da pomognu da onaj drugi pobedi.</s><s>Zbog toga što su gledali samo svoje rivalstvo, a ne interese Italijanske biciklističke federacije, suspendovani su na tri meseca.</s>

<s>Na Tur de Fransu 1952. njih dvojica su podelila vodu na usponu kol d' Izoar, ali se nisu složili oko toga ko je ponudio bocu.</s><s>Bartali je izjavio da je on i da mu Kopi nikad ništa nije dao.</s>

<s>Uprkos njihovom rivalstvu, koje je možda bilo i pojačano nakon što je Kopi osvojio Điro d’Italiju, Bartali je podržavao Kopija u nameri da osvoji Tur de Frans 1949.</s><s>Dvojica suvozača su uništila trku na Alpskoj etapi do Izoara.</s><s>Kada je Kopi imao mehanički pro le m, Bartali ga je čekao, a kada se to isto desilo Bartaliju, Kopi ga je čekao.</s><s>Na zadnjem usponu u Brijakonu, Kopi je pustio Bartalija da pobedi na svoj 35 rođendan i da uzme žutu majicu.</s><s>Kopi je majicu preuzeo narednog dana i zadržao je do Pariza, dok je Bartali završio na drugom mestu.</s>

<s>Privatni život</s>

<s>Bartali je odrastao u religioznoj porodici u Toskani i zbog svoje vere je dobio nadimak Đino pobožni.</s><s>Molio se pre obroka i vređao je kad su se njegovi suvozači kleli.</s><s>Bartali je bio pesimističan, njegove molitve su počinjale sa: "sve je pogrešno, moramo sve ispočetka".</s>

<s>Kraj karijere i smrt</s>

<s>Bartali je završio karijeru sa 40 godina, nakon povrede u uličnom incidentu.</s><s>Nakon završetka karijere, izgubio je mnogo novca.</s>

<s>Bartali je imao operaciju srca i ugrađen mu je bajpas.</s><s>Umro je od srčanog udara u maju 2000.</s><s>Predsednik Evropske komisije, Romano Prodi, nazvao ga je najpoštenijim sportistom.</s>

<s>Vidi još</s>

<s>Điro d’Italija
 Tur de Frans
 Milan—Sanremo
 Điro di Lombardija</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Profil na biciklističkoj arhivi
 Rezultati Đina Bartalija na Tur de Fransu</s>

<s>Italijanski biciklisti
Pobjednici Tour de Francea
Pobjednici brdske klasifikacije Tour de Francea
Pobjednici Giro d'Italije
Pobjednici brdske klasifikacije Giro d'Italije</s>

