Ticanje (budizam)
<s>Ticanje ili doticaj (sanskrit: sparśa, pali: phassa) je budistički pojam koji označava susret čula, predmeta i svesti o opa­ženom.</s><s>Doticaj nastaje na osnovu čula, i jedan je od niza uslova koji vode nastanku patnje.</s>

<s>Ne označava fizički kontakt, već jedan od sastojaka svesti.</s><s>Ovako se definiše u pali kanonu: "Na osnovu oka i slike nastaje svest o viđenom.</s><s>Tačka u kojoj se ovo troje ukrštaju jeste doticaj.</s><s>Sa doticajem kao nužnim uslovom nastaje i osećaj." (MN 18).</s>

<s>Budino učenje</s>

<s>Doticaj kao preduslov oseta</s>

<s>Buda je podučavao da je ticanje razlog na osnovu kog nastaju osećaji.</s><s>Tako, dok doticaj postoji, osećamo zadovoljstvo ili bol, a prestankom doticaja njime stvoren osećaj takođe prestaje, stišava se:</s>

<s>Obzirom da doticaj nastaje na osnovu šest čula, on je šestovrstan: može biti proizveden putem pet fizičkih čula i uma.</s>

<s>Doticaj kao preduslov svesti</s>

<s>Buda je tvrdio da svest ne nastaje automatski na osnovu čula, već je neophodno i ticanje sa naše strane:</s>

<s>Doticaj kao preduslov patnje</s>

<s>Buda je takođe tvrdio da je doticaj razlog na osnovu kog nastaje patnja:</s>

<s>Literatura</s>

<s>Kindle Edition..
 
 
.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vidi još 
 Osećaj (budizam)
 Uslovno nastajanje
 Budistička terminologija</s>

<s>Budistički pojmovi
Kognitivna nauka</s>

