Czartoryski
<s>Czartoryski (litvanski: Čartoriskiai, ukrajinski: Чарторийський) je prezime litvansko-ukrajinske plemićke porodice koja je 1433. dobila titulu prinčeva Svetog Rimskog Carstva.</s>

<s>Historija 
Czartoryski svoje porijeklo vode od jednog od sinova litvanskog vladara Gediminasa, to im je pored srodstva sa Jagelonskom dinastijom (vladali Unijom 1386. do 1572.) dalo i pravo na kneževsku titulu.</s>

<s>Czartoryski koji su bili poznati po svojoj pobožnosti, dugo su bili pravoslavci, ali su prešli u katoličanstvo krajem 16. vijeka, najvjerojatnije radi karijere.</s><s>Po bogatstvu su pripadali srednjem plemstvu, i bili daleko od magnatskih Radziwiłła ili Potockija.</s>

<s>Prvi član porodice koji se 1393. uspio domoći feuda u Voliniji bio je Vasil Czartoryski.</s><s>I njegovi sinovi Ivan, Aleksandar i Mihail domogli su se visokih položaja u Velikoj Kneževini Litvaniji.</s><s>Mihail (umro oko 1489.) bio je regent u Braclavu i okolici, proslavio se 1463. kao sudionik bitaka sa Tatarima.</s><s>Nakon Lublinske unije 1569., koju su Czartoryski zdušno podržavali, brojni članovi porodice dobili su utjecajne položaje na dvoru Kraljevine Poljske.</s><s>Istovremeno su znatno proširili svoja imanja po Voliniji-</s>

<s>Czartoryski su krajem 18. vijeka postali izuzetno moćni i utjecajni magnati u Poljsko-Litvanskoj Uniji, naročito za vladavine Augusta III i Stanisława Augusta Poniatowskog, čija je majka - Konstancja Czartoryska, bila iz njihova roda.</s>

<s>Njezin brat - Michał Fryderyk (1696. - 1775.), postao je 1752. veliki kancelar Velike Kneževine Litvanije.</s><s>Njegov mlađi brat August Aleksandar vojvoda tadašnjeg Ruskog vojvodstva je brakom sa Marijom Zofijom Sieniawskom stekao i golemi feud porodice Sieniawski, jer je njegova supruga bila posljednja nasljednica te porodice.</s>

<s>Czartoryski su za vrijeme interregnuma (1763.-64) uz pomoć svoje neformalne političke partije - Familie praktički preuzeli vlast u zemlji i proveli niz reformi, od ograničenje prava šljahte u Sejmu na liberum veto, preko formiranja komisija za financijske i vojne poslove, uvođenja jedinstvene carinske stope za izvoz [[poljoprivreda|poljoprivrednih proizvoda, do reformiranja obrazovanja.</s>

<s>Iako im je porodični feud u Puławyju konfisciran 1794., u vrijeme Treće Podjele Poljske, porodica je nastavila imati značajnu ulogu u političkom, kulturnom i ekonomskom životu Unije.</s><s>Krajem 18. vijeka njihov član Józef Klemens litvanski komornik, proslavio se kao veliki industrijalac, osnivač brojnih manufaktura koje su prerađivale vunu i lan sa njegovih imanja po Voliniji i Podoliji.</s>

<s>Adam Kazimierz (1734.-1823.) bio je najozbiljniji kandidat za nasljednika kralja Augusta III, salon njegova dvorca u Puławyju postao je centar okupljanja poljskih intelektualaca.</s>

<s>Adam Jerzy (1770.-1861) bio je najpoznatiji član porodice Czartoryski.</s><s>On je od 1804. do 1806. bio ministar vanjskih poslova Ruskog Carstva.</s>

<s>Galija rezidencija porodice Czartoryski</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Czartoryski family, Polish family 
 Czartoryski</s>

<s>Poljsko plemstvo
Historija Litvanije
Historija Poljske</s>

