Dame Gruev
<s>Damjan (Dame) Jovanov Gruev (, ; Smiljevo, 17. januar 1871. – Rusinovo, 23. decembar 1906.), bio je makedonski učitelj, revolucionar i jedan od osnivača Makedonske revolucionarne organizacije.</s><s>Grueva se smatra nacionalnim herojem kako u Severnoj Makedoniji, tako i u Bugarskoj.</s>

<s>Biografija 
Gruev potiče iz Demir Hisara, iz sela Smiljeva, gde je rođen 1871. godine.</s><s>Završio je šesti razred u Solunskoj bugarskoj gimnaziji Sv. Kirila i Metodija.</s><s>U januaru 1888. godine pridružio se grupi Petra Pop Arsova i sa 19 članova putovao u Beograd na poziv srpskog društva Sveti Sava, gde su završili gimnaziju.</s><s>Društvo Sveti Sava je finansiralo njegovo školovanje na Velikoj školi.</s><s>Isključen je iz škole 1891. godine i napustio Beograd i otišao u Sofiju, gde je upisao Visoko sveučilište.</s><s>Isključen je 1891. godine i iz bugarske škole.</s><s>U Sofiji se sa nekoliko istomišljenika udružio u ložu „Družba“, čijoj je plan bio promena 23. člana Berlinskog kongresa.</s>

<s>Nakon ubistva ministra finansija u vladi Kneževine Bugarske, Hrista Belčeva, 27. marta 1891. godine Bugari su uhapsili Damijana Grueva i njegove drugove.</s><s>U aprilu 1891. godine otputovao je u Makedoniju, gde mu u Bitolju odbiju molbu za mesto učitelja, ali je uspeo da dobije to mesto u rodnom Smilevu.</s><s>Taj posao nastavi u Prilepu, Solunu (1893.).</s><s>Tu je glavni incijator za osnivanje MROa 23. oktobra 1893.</s><s>Damijan Gruev postane sekretar i računovođa te tajne organizacije, koja je kasnije promenila ime u VMRO.</s><s>Sam Gruev je rekao da je organizacija napravljena po uzoru Unutrašnja revolucionarna organizacija Hrista Boteva, Vasila Levskog i Georgija Benkovskog.</s>

<s>Postavljen je za učitelja u Štipu za školsku godinu 1894/1895. godine, gde upoznaje Goce Delčeva i Tošeja Delivanova.</s>

<s>Godine 1897. u Solunu je osnovano „Društvo protiv Srba“ čiji je cilj bio da „ognjem i mačem iskoreni Srbe iz Makedonije“.</s><s>Na čelu ovog društva je bio Damjan Gruev.</s><s>Organi vlasti Osmanskog carstva su ga 1897. godine proterale iz Soluna u Bitolj gde je 6. avgusta 1900. osuđen na 10 godina zatvora.</s><s>Iako je bio u zatvoru rukovodio je VMRO.</s><s>Godine 1902. prebačen je u drugi zatvor u Bodrum kale, gde upoznaje Hrista Tatarčeva, Hrista Matova, Pere Toševa, Ivana Hadži Nikolova.</s><s>Amnestiran je već u proleće 1903.</s><s>"Paša efendija, obraćam ti se...</s><s>Makedonci (kao Dame Gruev) drže svoju reč, a ti, naime, treba da naučiš od nas pravila vojne časti...</s><s>Nadamo se da ćemo sopstvenim snagama uništiti vaše hrabre vojnike i možda neće biti daleko čas, kada će sunce slobode zasjati nad krvlju natopljenom Makedonijom"  	Na kongresu u Smilevu maja 1903. godine izabran je pored Borisa Stefanova i Atanasa Lozančeva za glavnog rukovodioca Ilindanskog ustanka bitoljskog okružja.</s><s>Dana 9. septembra 1903. poslao je pismo u Bugarsku, gde moli za pomoć.</s><s>Posle propasti Ilindenskog ustanka javlja se razdor među makedonskim dejcima, koji se razdeliše na tri frakcije.</s><s>Gruev i saborci Delčev, Petar Acev i Sugarev ističu program "Makedonija - Makedoncima! - i nikom drugom".</s><s>Javlja se između te tri grupe veliko neprijateljstvo, koje dovodi do međusobnih izdaja i ubistava.</s><s>Godine 1904.</s><s>Gruev je zarobljen od srpskog vojvode Micka Krstića i bio njegov "rob" u Poreču, ali je na incijativu Pere Toševa, u srpskom predstavništvu u Sofiji, ubrzo pušten.</s><s>Gruev je izabran za predsednika CK-a oktobra 1905. na Rilskom kongresu.</s>

<s>Damjan Gruev je poginuo 23. decembra 1906. u selu Rusinovo prilikom borbe sa turskom poterom.</s><s>Navodno su ga izdali Turcima - Sarafisti.</s><s>Po drugom izvoru on je "ubit v Maleševsko v 1907. g."</s>

<s>U skopskom pozorištu je 1937. godine izvedena pozorišna predstava "Zatočnici", po tekstu Anđelka Krstića Južnosrbijanca.</s><s>U toj istorijskoj drami o četničkoj aktivnosti u Južnoj Srbiji, pojavljuju se likovi srpskih četničkih vojvoda, Micko Krstić, Jovan Babunski i Gligor Stojanović ali i "četnički vojvoda"(!) Damjan Grujev.</s><s>Grujev je bio "tvorac četničke akcije u Makedoniji".</s>

<s>Ostavština</s>

<s>Bugarski historičar Jordan Badev napisao je, u biografiji Dame Grueva, "da umre za nacionalna dobra.</s><s>U početku je mladi makedonski apostol [Dame Gruev] gledao samo na redove učitelja.</s><s>I našao je, zaista, 5-6 ljudi - Luku Đerova, Nedelka Damjanova Kurtančeva, Nikolu Kočova i druge — i sa njima je formirao prvi skriveni, jedino obeleženi, revolucionarni krug".</s>

<s>Srednja škola u Sofiji kao i uvala Gruev na ostrvu Greenwich, Južna Šetlandska ostrva, nose ime po Dametu Gruevu.</s><s>Njegovo spominje se i u makedonskoj himni, "Danas nad Makedonijom".</s><s>U njegovu čast na Trgu Makedonije u Skoplju 2011. godine podignut je spomenik u okviru projekta Skoplje 2014.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Literatura</s>

<s>Ljubomir Miletić: "Spomeni na Damjan Grujev, Boris Sarafov i Ivan Garvanov", Sofija 1927. godine</s>

<s>Biografije, Makedonija
Pedagozi
Revolucionari
Članovi VMRO-a</s>

