Kazanj
<s>Kazanj (rus.</s><s>Каза́нь) ili Kazan (tat.: Казан) je glavni grad Republike Tatarstan i jedan od najvećih gradova Ruske Federacije.</s><s>Veliko je industrijsko, trgovinsko i kulturno središte, i najvažnije središte tatarske kulture.</s><s>Kazanj leži na sutoci rijeke Kazanke (tatarski: Qazansu) u Volgu (nom. tatarski: İdel), u središnjoj europskoj Rusiji.</s><s>Kazanski kremlj je upisan na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Europi kao jedinstven ruski kremlj koji je izgrađen na temeljima bugarske islamske utvrde.</s>

<s>Ime 
Podrijetlo imena je nejasno.</s><s>Doslovni prijevod s tatarskog bi bio "kotao".</s><s>Alternativno, može biti izvedeno od qazğan, tatarske riječi za jamu, iskop.</s>

<s>"Kazan" je izvorno ime za posebnu vrstu tave, prosulje, obla dna, ali čvršće i teže (za razliku od turcizma "kazan" u hrvatskom – kotao).</s><s>Među Tatarima se vjeruje da je grad imenovan prema ovom predmetu zbog sličnosti sa zemljopisnim oblikom mjesta gdje se nalazi, nizine U-oblika.</s>

<s>Postoji i romantičnija legenda o tatarskoj kraljevni po imenu Söyembikä koja je ispustila zlatnu posudu (kazan) u rijeku dok ju je prala, a na mjestu gdje je današnji grad.</s>

<s>Povijest 
Godina kada su Kazanj osnovali Povolški Bugari predmet je rasprava, budući da su spisi iz tog razdoblja rijetki.</s><s>Procjene se kreću od ranog 11. stoljeća do kasnog 13. stoljeća (vidi Iske Qazan).</s><s>Kazanj je bio utvrđena utvrđena postaja na granici između Povolške Bugarske i ugro-finskih plemena Marijaca i Udmurta.</s><s>Drugo pitanje u svezi s gradom jest gdje je gradska tvrđa izvorno sagrađena.</s><s>Arheološkim istraživanjima pronađeni su ostatci gradskog naselja na tri mjesta u današnjem gradu:
 u Kazanskom kremlju
 u Bişbalti na mjestu današnjeg samostana Zilantaw i 
 blizu jezera Qaban.</s><s>Najstariji je kremlj, kojeg se datira najkasnije u 11. stoljeće, a od 2000. uvršten je u UNESCOv popis mjesta svjetske baštine u Europi.</s>

<s>U 11. i 12. stoljeću, Kazanj je možda štitio povolški trgovački put koji je išao od Skandinavije do Perzije.</s><s>Bio je trgovačko središte, glavno naselje Povolško-Bugarskih doseljenika u širem području.</s><s>U 13. stoljeću, Kazanj su ponovo naselili stanovnici Bolğara i Bilära, koje su razorili Mongoli.</s><s>Kazanj je postao središte kneževine, koja je bila u vazalnom odnosu prema Zlatnoj hordi.</s><s>Po uništenju Zlatne horde, Kazan je 1438. godine postao glavni grad moćnog Kazanskog kanata.</s><s>Gradska tržnica Taş Ayaq (Kamena noga) postala je najvažnije trgovinsko središte u cijeloj regiji, posebice za namještaj.</s><s>Tvrđava i kanal Bolaq su obnovljeni čime je pojačana  obrambena sposobnost grada.</s><s>Ipak, Rusi su uspjeli nakratko zauzeti grad, ali su se 1487. godine povukli.</s>

<s>Godine 1552. grad je nasilno pripojila Rusija pod Ivanom IV.</s><s>Groznim.</s><s>Za vrijeme uprave Aleksandra Gorbatji-Šujskog, većina kazanjskih Tatara bila je ubijena, prognana ili prisilno pokrštena, a džamije i palače su razrušene.</s><s>Preživjelo tatarsko pučanstvo preseljeno je na mjesto 50 km udaljeno od grada, a ovo je područje naseljeno ruskim poljodjelcima i vojnicima.</s><s>Tatari u ruskoj službi naseljeni su u predgrađu Tatar Bistäse pokraj gradskih zidina.</s><s>Ondje su se nastanili i kasniji tatarski doseljenici, trgovci i obrtnici.</s>

<s>Kazanj je uvelike uništen velikim požarima.</s><s>Nakon jednog od njih, 1579. godine, u gradu je otkrivena ikona Gospe Kazanske.</s><s>Za vrijeme Doba nevolja u Rusiji, neovisnost Kazanskog kanata ponovno je uspostavljena uz pomoć ruskog stanovništva.</s><s>Razdoblje neovisnosti okončao je Kuzma Minjin 1612. godine.</s><s>O povijesti tog razdoblja nema puno podataka.</s>

<s>Godine 1708.</s><s>Kazanski je kanat ukinut, i grad je postao sjedište gubernije.</s><s>Nakon što ga je posjetio Petar Veliki, Kazanj je postao brodograđevna baza za Kaspijsku flotu.</s><s>Uvelike je razoren 1774. tokom pobune pograničnih postrojba i seljaka, predvođenih atamanom Donskih Kozaka Jemeljanom Pugačovim.</s><s>Grad je uskoro, tokom vladavine Katarine II.</s><s>Velike, obnovljen.</s><s>Katarina je izdala ukaz kojim je ponovno dopuštena gradnja džamija u Kazanju, ali diskriminacija prema Tatarima je nastavljena.</s>

<s>Početkom 19. stoljeća osnovano je Kazansko državno sveučilište i počelo se znatnije razvijati tiskarstvo.</s><s>Kuran je prvi put tiskan u Kazanju 1801. godine.</s><s>Do konca 19. stoljeća, Kazanj je postao industrijsko središte Srednjeg Povolžja.</s><s>Stanovništvo je iz okolnih sela dolazilo u Kazanj tražeći posao.</s><s>1875. godine pojavila se konjska željeznica, a 1899.</s><s>Kazanj je dobio tramvaj.</s>

<s>Nakon ruske revolucije 1905., Tatarima je dopušteno oživljavanje Kazanja kao tatarskog kulturnog središta.</s><s>Osnovano je prvo tatarsko kazalište i pokrenute prve tatarske novine.</s><s>Kazanj je 1918. godine postao sjedište Povolško-Uralske države (Idel-Ural) koju je boljševička vlada zatrla.</s><s>Kazanj je bio središte i anti-boljševičke republike Bolaq artee.</s><s>Nakon listopadske revolucije, 1919. godine, Kazanj je postao sjedištem Tatarske ASSR.</s><s>1920-ih i 1930-ih godina većina gradskih crkava i džamija je srušena u sklopu proturelgijske kampanje koja je tada trajala u cijelom SSSR-u.</s>

<s>Za vrijeme drugog svjetskog rata, brojni industrijski pogoni preseljeni su u Kazanj, izvan dometa snaga Trećeg Reicha, pa je grad postao središte vojne industrije s proizvodnjom tenkova i zrakoplova.</s><s>Po raspadu SSSR-a, 1990-ih, Kazanj je opet postao središte tatarske kulture, a separatističke su težnje ojačale.</s>

<s>Od 2000. godine Kazanj se ubrzano obnavlja.</s><s>Prva linija podzemne željeznice otvorena je 27. kolovoza 2005.</s><s>Ova "Središnja linija" (Centraljnaja linija) vozi smjerom sjever-jugoistok.</s><s>Ima pet postaja. a postoje planovi za proširenje linije u oba smjera, tako da bi broj postaja bio 11; 5 postaja na kraku koji bi prelazio rijeku Kazanku i išao dalje prema sjeveru, dok bi jedna postaja upotpunila jugoistočni kraj linije.</s><s>Kazanj je proslavio svoju tisućgodišnjicu 2005., kada je u kremlju otvorena Džamija Qolsharif, najveća u Rusiji, a ikona Gospe Kazanjske vraćena je u grad.</s><s>Ipak, nadnevak "tisućljetnice" postavljen je poprilično odoka.</s>

<s>Panorama</s>

<s>Promet 
 Podzemna željeznica Kazanj</s>

<s>Stanovništvo</s>

<s>Broj stanovnika</s>

<s>1550.:    50.000
1708.:    40.000
1830.:    43.900
1839.:    51.600
1859.:    60.600
1862.:    63.100
1883.:   140.000
1897.:   130.000
1917.:   206.600
1926.:   179.000
1939.:   398.000
1959.:   667.000
1979.:   989.000
1989.: 1,094.400
1997.: 1,076.000
2000.: 1,089.500
2002.: 1,153.000</s>

<s>Povijesna imena 
 nepoznato
 1103.-1220.</s><s>Öçil 
 1220.-1278.</s><s>Ğazan/Qazan
 1278.-1350.</s><s>Aqbikül
 1350.-1430.</s><s>Bolğar âl-Cädid/Yaña Bolğar (Novi Bolğar 
 1430-</s>

<s>Vjerojatno je da je "Qazan" kao neformalno ime korišten u razdoblju  1278.-1430.</s>

<s>Vidi još: Iske Qazan</s>

<s>tatarski:
(sada, 1928.-1939.): Qazan; 
(1939.-2000.): Казан
(1918.-1928).:  ﻦﺍﺯﺎﻘ 
(1922.-1918).:, 
arapski:  ﻦﺍﺯﻘ
ruski: Каза́нь [Kazań]
arapski (povijesno): Bulgar al-Jadid (u tatarskom prijevodu: Bolğar âl-Cädid) - Novi Bolğar
njemački: Kasan, 
latinski: Casan, 
francuski: Kazan</s>

<s>Obrazovanje i visoko školstvo 
 Kazanjsko federalno sveučilište
 Kazanjsko državno tehničko sveučilište</s>

<s>Poznati Kazanjani 
 Aleksandr Fadjejev, klizač na ledu
 Ana Gurari, klaviristica
 Vladimir Aleksandrovič Kotelnjikov, matematičar
 Karl Ludwig von Littrow, njemački astronom
 Aleksandr Romanovič Lurija, psiholog
 Georgij Konstantinovič Mosolov, testni pilot i učitelj zrakoplovstva
 Fjodor Fjodorovič Radecki, general
 Fjodor Ivanovič Šaljapin, operni pjevač
 Jevgenij Ljvovič Švarc, pisac i dramaturg</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>http://www.kazan.ru/views/list.php3?alb= 
 http://www.kazan1000.com/photo.htm 
 http://kazan.telecet.ru 
 http://www.kcn.ru/tat_en/history/h_nowe.htm 
 http://photostranger.com/gallery/gallery_russia/kazan/ 
 http://kazan.ws</s>

<s>Gradovi u Rusiji
Tatarstan</s>

