Kaspar Hauser
<s>Kaspar Hauser /  Casparus Hauser (30. travnja?</s><s>1812. - 17. prosinca 1833.) bio je tajanstveno divlje dijete nađeno u Njemačkoj u 19. stoljeću i navodno vezano uz vladarsku kuću Baden.</s>

<s>Život 
26. svibnja 1828. na ulicama Nürnberga zatečen je dječak u seljačkoj odjeći koji je jedva znao govoriti.</s><s>Nosio je pismo upućeno satniku 4. odreda 6. konjičke regimente, u kojem se satnik moli da primi dječaka ili ga objesi, kao i poruku koju je njegovu prethodnom skrbniku vjerojatno pisala njegova majka.</s>

<s>Postolar Weissman odveo je dječaka u kuću satnika Wesseniga, gdje je dječak govorio samo: "Želim biti jahač kao moj otac" i "Konja!</s><s>Konja!".</s><s>Kad su ga pokušali dalje ispitivati, rasplakao se i ponavljao "Weiß nicht." ("Ne znam.").</s><s>Odveli su ga u policijsku postaju, gdje je znao napisati samo jedno ime: Kaspar Hauser.</s><s>U pismu koje je nosio pisalo je da se rodio 30. travnja 1812.</s>

<s>Sljedeća je dva mjeseca proveo u tornju Vestner, u skrbi tamničara Andreasa Hiltela.</s><s>Posjećivali su ga znatiželjni ljudi, zbog čega se otvoreno radovao.</s><s>Smiješio se, hodao je kao malo dijete i nespretno je koristio prste.</s><s>Jeo je samo kruh i vodu.</s><s>Imao je vjerojatno šesnaest godina, ali duševno je bio šestogodišnjak.</s><s>Ipak, bojnik Binder je tvrdio da dijete ima izvrsno pamćenje, iz čega je zaključio da je plemićkog podrijetla.</s>

<s>Imao je napade katalepsije i padavice.</s><s>Na kraju je naučio dovoljno da može ispričati svoju priču.</s>

<s>Hauser je rekao da je većinu života - vjerojatno 10-12 godina - proveo u mračnoj sobici od 2x1x1,5 metara, u kojoj je bila samo slamarica i drveni konjić.</s><s>Hranio se samo kruhom i vodom.</s><s>Ponekad bi ga omamili da ga presvuku i ošišaju.</s><s>Prvo ljudsko biće koje je vidio bio je muškarac koji ga je naučio reći "Želim biti jahač kao moj otac" i potpisati se kao Kaspar Hauser.</s><s>Muškarac se uvijek pažljivo brinuo da ga dječak ne vidi.</s><s>Na kraju ga je iznio iz sobice, a Kaspar se onesvijestio.</s><s>Sljedeća stvar koje se sjećao je lutanje ulicama Nürnberga.</s>

<s>Taj je neobičan dječak probudio zanimanje diljem Europe i privukao još brojnije posjetitelje.</s><s>Neki su smatrali da je varalica.</s><s>Drugi su ga povezali s obitelji velikog vojvode Badena zbog crta lica.</s><s>Ako je tako, njegovi bi roditelji bili Karl Ludwig Friedrich, veliki vojvoda Badena i Stéphanie de Beauharnais, usvojena Napoleonova kći.</s><s>S obzirom da Karl Friedrich nije imao muških potomaka, naslijedio ga je njegov ujak Leopold I., veliki vojvoda Badena, čija je majka grofica Hochberg prema tim pričama skrivila dječakovo zatočeništvo.</s>

<s>Paul Johann Anselm Ritter von Feuerbach, predsjednik bavarskog prizivnog suda, počeo je istraživati taj slučaj.</s><s>Hauser je prepušten na brigu učitelju Friedrichu Daumeru, koji ga je naučio govoriti, čitati i pisati.</s><s>Daumer ga je također podvrgnuo homeopatskim tretmanima i poticao ga da piše dnevnik.</s><s>Kaspar je pokazivao znakove velikog napretka.</s>

<s>17. listopada 1829. neki je zakukuljeni čovjek pokušao ubiti Hausera sjekirom, ali samo mu je zadao ranu na čelu.</s><s>Zatražena je policijska zaštita, a dječak je predan na brigu Johannu Biberbachu, a šest mjeseci kasnije barunu von Tucheru.</s><s>Tucher ga je zaposlio kao prepisivača u mjesnom odvjetničkom uredu.</s><s>Pokušaj ubojstva je dodatno raspirio glasine o njegovoj vezi s vladarskom kućom Baden.</s>

<s>Britanski plemić Philip Henry Stanhope zanimao se za Hausera i navodno je htio steći njegovo povjerenje darovima.</s><s>Također je pokušao zadobiti skrbništvo nad njim.</s><s>Preselio je Hausera u Ansbach, na brigu Johana Georga Meyera.</s><s>Odmah je izjavio da je Hauser Mađar i da nije plemić.</s><s>Više povjesničara tvrdi da je Stanhope imao skrivene namjere i da je bio povezan s kućom Baden.</s>

<s>14. prosinca 1833.</s><s>Hauser je namamljen u dvorski park Ansbacha obećanjem da će saznati nešto o svojim precima.</s><s>Tamo ga je neki neznanac ubo nožem u prsa i probio mu pluća.</s><s>Hauser se uspio odvući kući, ali je umro nakon tri dana.</s><s>Zbog nepoznatih razloga, nije rekao ništa o svojem napadaču.</s><s>Kad je policija pretražila park, ubojičino oružje nije nađeno, ali otkrivena je crna torbica s bilješkom: "Hauser će vam znati reći kako izgledam, odakle dolazim i tko sam.</s><s>Da mu prištedim trud, reći ću vam ja.</s><s>Dolazim iz . . . na bavarskoj granici . . .</s><s>Moje je ime MLO." Poslije su Stanhope i Meyer tvrdili da je u pitanju bilo samoubojstvo.</s><s>Hauser je pokopan na jednom seoskom groblju.</s><s>Na nadgrobnoj ploči piše: "Ovdje leži Kaspar Hauser, zagonetka svojeg doba.</s><s>Rođenje mu je nepoznato, a smrt tajanstvena." Poslije mu je u Ansbachu podignut spomenik na kojem piše: Hic occultus occulto occisus est: "Ovdje je neznanac ubio neznanca."</s>

<s>Dokumentacija</s>

<s>Kad je pronađen, Kaspar je na sebi imao dva papira.</s><s>Prvi nije datiran, a glasi:</s>

<s>Poštovani satniče,
Šaljem Vam momka koji želi služiti kralja kao vojnik.</s><s>Donesen mi je 7. listopada 1812.</s><s>Ja sam siromašan težak s vlastitom djecom koju moram odgajati.</s><s>Njegova me majka zamolila da odgojim dječaka, pa sam ga odlučio odgajati kao vlastita sina.</s><s>Otad ga nikad nisam pustio da izađe iz kuće, pa nitko ne zna gdje je odgojen.</s><s>Ni on ne zna kako se mjesto zove ni gdje se nalazi.</s><s>Možete ga ispitivati, poštovani satniče, ali neće Vam znati reći gdje živim.</s><s>Iznio sam ga noću.</s><s>Ne zna se vratiti.</s><s>Nema ni novčića jer ni ja nemam ništa.</s><s>Ako ga ne zadržite, morate ga zatući ili objesiti.</s>

<s>Drugo pismo, vjerojatno od dječakove majke koja je spomenuta u prvome, ima datum "listopad 1812." i glasi:</s>

<s>Ovo je dijete kršteno.</s><s>Zove se Kaspar; morate mu sami dati prezime.</s><s>Molim Vas da se brinete za njega.</s><s>Njegov je otac bio vojnik u konjici.</s><s>Kad navrši sedamnaest godina, odvedite ga u Nürnberg, u Šestu konjičku regimentu, gdje je služio njegov otac.</s><s>Molim Vas da ga čuvate do njegove sedamnaeste godine.</s><s>Rodio se 30. travnja 1812.</s><s>Ja sam siromašna djevojka, ne mogu se brinuti za njega.</s><s>Otac mu je umro.</s>

<s>Naslijeđe</s>

<s>Legende i analize o slučaju Kaspara Hausera traju do danas.</s><s>Osim teorija o kraljevskoj krvi i običnoj prijevari, medicinske teorije uključuju amneziju izazvanu hipnozom i pitanje je li Kaspar Hauser bolovao padavice, autizma ili psihogenog poremećaja ("divlje dijete").</s><s>Teorije zavjere uglavnom se vrte oko vladarske kuće Baden i Stanhopea.</s>

<s>U studenom 1996. njemački je list Der Spiegel izvijestio da se pokušalo genetski usporediti uzorak krvi s hlača koje su navodno pripadale Kasparu Hauseru.</s><s>Usporedbe s članovima kraljevske obitelji nisu dovele ni do čega konkretnog, a poslije se pokazalo da hlače nisu Hauserove.</s>

<s>Javila se tvrdnja da je Kaspar Hauser proveo barem dio svojeg zatočeništva u ćeliji u dvorcu Pilsach kod njemačkog mjesta Neumarkt in der Oberpfalz, oko 34 km od Nürnberga.</s><s>Naime, u tom je dvorcu 1924. otkrivena sobica koja je osim raspadnutog prnja sadržavala i drvenog konjića, a Hauser je spominjao konjića kao svoju igračku.</s><s>S druge strane, drveni je konjić u to doba bio vrlo česta igračka.</s>

<s>Međutim, Institut forenzičke medicine Sveučilišta u Münsteru 2002. je analizirao dlake i tjelesne stanice koje su također navodno pripadale Kasparu Hauseru, te je došao do konkretnijih rezultata.</s><s>Uzeto je šest uzoraka iz različitih izvora: dječakov šešir i hlače, kao i kovrče kose, djelomično iz osobne zbirke suca Feuerbacha.</s><s>Genetski je kod bio isti u svih šest uzoraka, te je odgovarao s 95% točnosti genetskom kodu Astrid von Medinger, potomka Stéphanie de Beauharnais, koja je bila majka Kaspara Hausera ako je uistinu bio nasljednik badenskog prijestolja.</s><s>Dakle, materijal DNK ukazuje da je Hauser uistinu potjecao iz vladarske kuće Baden.</s>

<s>Njemački je redatelj Werner Herzog 1974. snimio film o Hauseru, Jeder für sich und Gott gegen alle (Svatko za sebe i Bog protiv svih).</s><s>Slučaj Kaspara Hausera nadahnuo je i druge umjetnike, kao što su dramatičari Paul Verlaine i Peter Handke.</s><s>Također se spominje u romanima Billy Budd Hermana Melvillea i City of Glass (Stakleni grad) iz Newyorške trilogije Paula Austera.</s>

<s>Antropozofi su napisali više knjiga o Kasparu Hauseru i njegovu okultnom značenju.</s>

<s>Bibliografija 
Kaspar Hauser: Europe's Child, Martin Kitchen, Palgrave MacMillan, 2001 
The Great Pretenders, Jan Bondeson,  WW Norton, 2004</s>

<s>Umjetnost 
 Jakob Wassermann: Caspar Hauser or the Inertia of the Heart
 Film Svatko za sebe i Bog protiv svih (Jeder für sich und Gott gegen alle) Wernera Herzoga
 Drugi je film napravljen 1993.: Kaspar Hauser, njemačko-austrijska produkcija u režiji Petera Sehra.</s><s>Marianne Hauser je napisala Prince Ishmael, roman nadahnut životom Kaspara Hausera.</s>

<s>Vanjske poveznice 
Na engleskom:
Ilustrirani članak 
Genealogija obitelji Baden, uključujući Kaspara kao navodnog člana 
Kaspar Hauser i druga divlja djeca - FeralChildren.com
Fortean Times - nova teorija o Kasparovu životu i smrti 
Na njemačkom:
 Stranica o Kasparu Hauseru</s>

<s>Žrtve ubistva
Biografije, Njemačka</s>

