Dionisije IV Carigradski
<s>Dionsije IV Muselim (; rođen kao Dionisije Komninos; ? - 23. septembar 1696) bio je vaseljenski patrijarh Carigrada u pet navrata od 1671. do 1694. godine.</s>

<s>Život</s>

<s>Rodio se u Carigradu, gdje se i obrazovao u Velikoj školi naroda, a potom radio u upravi Patrijaršije.</s><s>9. augusta 1662. je izabran za episkopa Larise gdje je ostao do svog prvog izbora za patrijarha 1671. godine.</s>

<s>Njegov prvi mandat je potrajao dvije godine.</s><s>Nakon toga je za patrijarha ponovno izabran 1676. i na tom se mjestu održao do 1679. godine.</s><s>Poslije je otišao u Vlašku, a po povratku u Carigrad u žestok sukob sa patrijarhom Jakovom u čijem je zbacivanju sudjelovao 1682. godine, te postao patrijarh po treći put.</s><s>Njegovo treće stolovanje je okončano 1684. godine.</s><s>Ponovno se sukobio sa Jakovom, koga je zbacio 1686. godine, ali je i sam zbačen, zahvaljujući novcu koji je Jakov ponudio osmanskom velikom veziru 1687. godine, a kraće vrijeme i zatvoren.</s><s>Posljednji put je kao patrijarh služio od 1693. do 1694. godine.</s>

<s>Poslije toga je otišao u Bukurešt gdje je radio na jačanju Rumunjske pravoslavne crkve.</s><s>Tamo je i umro.</s>

<s>Tokom života se bavio i publicističkim radom, te je 1672. objavio teološki traktat u kome polemizira sa kalvinistima.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Carigradski patrijarsi</s>

