Radziwiłł
<s>Radziwiłł (litvanski: Radvilos) je ime poljsko-litvanske porodične dinastije koja je imala veliku ulogu u političkom i ekonomskom životu Poljsko-Litvanske Unije od 16 do 19. vijeka.</s>

<s>Historija</s>

<s>Prvi značajniji član te dinastije bio je Mikołaj I. (umro 1509.) koji se 1492. domogao položaja vilniuskog palatina i gotovo istovremeno i kancelara Velike Kneževine Litvanije.</s><s>Njegov sin Mikolaj II (1470.-1522.), veliki zagovornik čvršćih veza između Velike Kneževine Litvanije i Kraljevine Poljske naslijedio ga je na tim položajima.</s>

<s>Svetorimski car Maksimilijan I dodjelio mu je ga je titulu princa (reichsfürsta) Svetog Rimskog Carstva, nadajući se da će ga to potaknuti da promjeni svoju politiku prema Kraljevini Poljskoj.</s>

<s>I troje braće Mikołaja II uspjeli su se dočepati visokih položaja, Jerzy (1480.-1541.) - 1531. na položaj litvanskog hetmana, Jan Mikołaj (umro 1522.) bio je kastelan u Trakaiju, a Wojciech (1478.-1519.) je bio biskup u Vilniusu.</s>

<s>Porodici je krenulo još bolje kad se 1547.</s><s>Jerzyjeva kći Barbara (1520.-51.)  potajno udala za litvanskog Velikog kneza Sigismunda II.</s><s>Augusta koji je uskoro postao kralj Poljsko-Litvanske Unije.</s>

<s>Sin Jana Mikołaja -Mikołaj Crni (1515–65), koji je od 1550 bio litvanski kancelar, a od 1551. i palatin u Vilniusu, na kraju je 1544. 
postao i maršal.</s><s>Kao veliki protivnik političke unije sa Kraljevinom Poljskom, on je postao prvi u nizu nekoliko radziwiłskih kalvinista koji su propagirali reformaciju po Poljsko-Litvanskoj Uniji.</s>

<s>Njegovi sljedbenici bili su Barbarin brat Mikołaj Crveni (1512.-84), sinovi i unuci Mikolaja Crvenog.</s><s>Djeca tih unuka Janusz (1612.-55) i Bogusław (1620.-69) bili su posljednji radziwilski kalvinisti, koji su željeli reformirati Litvaniju po uzoru na protestansku 
Švedsku.</s>

<s>Kasniji nasljednici Mikołaja Crnog vratili su se katolicizmu i vjerno sljedili poljsku protureformacijsku politiku.</s>

<s>Tokom 18. vijeka svi radziwilski palatini, kancelari i hetmani dosljedno su podržavali pripadnike Otonske dinastije u njihovim nastojanjima zadrže (ili povrate) Poljsko-Litvanski tron.</s><s>U periodu od 18. do 19. vijeka Radziwiłłi su se ženidbama i udajama orodili sa 
njemačkom Dinastijom Hohenzollern.</s>

<s>Radziwiłłi su nastavili igrati važnu ulogu u poljskoj historiji sve do 20. vijeka.</s><s>Jedan od najpoznatijih novijih članova bio je Janusz Radziwiłł (1880.-1967.), političar i lider poljskog plemstva.</s>

<s>Nakon Drugog svjetskog rata nacionalizirana su im sva imanja koja su imali po Narodnoj Republici Poljskoj i Sovjetskom savezu pa je dobar dio članova porodice emigrirao na Zapad.</s>

<s>Radziwiłłi su bili moćni magnati sa enormno velikim feudalnim imanjima razbacanim od Ukrajine, preko Belorusije, do Litvanjije.</s><s>Sagradili su 23 dvorca od kojih su dva |Mir - 2000. i Nesviš - 2005. uvršteni na Unesco-vu 
Listu mjesta svjetske baštine u Evropi.</s>

<s>Galija radziwiłovskih dvoraca</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Short history of the Radziwiłł Family 
 Radziwiłłowie</s>

<s>Poljsko plemstvo
Historija Litvanije
Historija Belorusije</s>

