William Crookes
<s>William Crookes (London, 17. juna 1832. – London, 4. aprila 1919.), engleski fizičar i kemičar.</s><s>Od 1855. profesor kemije u Chesteru.</s><s>Spektralnom analizom otkrio 1861. kemijski element talij, neovisno o Claude-Auguste Lamyju.</s><s>Utvrdio da iz katodne cijevi sa zrakom pod niskim tlakom (koja se po njemu zove Crookesova cijev) izlaze nevidljive katodne zrake, koje magnetsko polje otklanja i koje imaju mehaničke i toplinske učinke i izazivaju fluorescenciju.</s><s>Smatrao je te zrake posebnom radijantnom materijom četvrtog agregatnog stanja.</s><s>Mehaničko djelovanje katodnih zraka pokazuje Crookesov radiometar; lagana vjetrenjača, izložena tim zrakama, dolazi u vrtnju.</s><s>Druga vrsta Crookesova radiometra ima krila s jedne strane pocrnjena; utjecajem toplinskih zraka nastaje vrtnja krilaca, tako da se njihove strane kreću naprijed.</s><s>Crookes je konstruirao i prvi aparat za brojenje nuklearnih čestica (spintariskop).</s><s>Istraživao je rijetke zemlje i metode kemijske analize, proizveo umjetne dijamante.</s><s>Bio vatreni pristaša spiritizma.</s>

<s>Katodna cijev</s>

<s>Katodna cijev je elektronska cijev u kojoj se elektroni, izbačeni iz užarene katode, zbog visokog napona između katode i anode ubrzavaju prema anodi u obliku snopa (katodno zračenje).</s><s>Taj se snop usmjerava na fluorescentni zaslon, na kojem stvara svijetleću točku.</s><s>Sustav za usmjeravanje (kondenzatorska polja dvaju parova pločica ili magnetska polja dvaju parova električnih zavojnica) otklanja elektronski snop u dva međusobno okomita smjera, oba okomita na smjer snopa.</s><s>Položaj i gibanje točke na zaslonu ovisi o naponima između pločica, to jest o strujama u zavojnicama.</s><s>Katodna cijev osnova je osciloskopa, uređaja za vizualizaciju i analizu električnog signala.</s><s>Prvi je takvu cijev i uređaj konstruirao Karl Ferdinand Braun 1897.</s>

<s>U katodnoj cijevi, koja služi za stvaranje slike u televizijskim prijamnicima te radarskim i računalnim zaslonima, može se upravljati jakošću snopa, a time i svjetloćom točke na zaslonu.</s><s>U cijevima za stvaranje slike u boji stvaraju se tri snopa, radi postizanja svjetloće točke u trima osnovnim bojama.</s><s>U tim se primjenama katodne cijevi sve više potiskuju zaslonima s tekućim kristalima.</s>

<s>Spintariskop</s>

<s>Spintariskop (grčki spinter znači iskra) je prvi mjerni instrument za promatranje radioaktivnih zraka i konstruirao ga je William Crookes 1903.</s><s>On se sastoji od metalnog valjka duljine oko 40 mm, na čijem dnu se nalazi fluorescentni zaslon prevučen slojem scintilatora cinkovog sulfida (ZnS).</s><s>Scintilacije nastaju uslijed toga što alfa-čestice, kao i druge vrste ionizirajućeg zračenja, nailaskom na atome cinkovog sulfida predaju im svoju energiju.</s><s>Uslijed toga atomi se pobuđuju, te zrače luminiscentnu svjetlost.</s><s>Na taj način pri svakom udaru alfa-čestice ili neke druge ionizirajuće čestice, na zaslonu se pojavi bljesak svjetlosti u vidu iskre, koja se odmah ugasi.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Engleski fizičari</s>

