Otti Berger
<s>Otti Berger (Zmajevac, 4. 10. 1898 - Koncentracijski logor Auschwitz, 1944), znamenita austrougarska dizajnerica i profesorica na Bauhausovoj
školi u njemačkom Dessauu.</s><s>Ubijena je za vrijeme Holokausta sa ostakom svoje porodice.</s>

<s>Biografija 
Otti-Otilija Berger je rođena 4. 10. 1898 u židovskoj porodici iz sela Zmajevac, u Baranji, koje je tada bilo dio Ugarske unutar Austro-Ugarske Monarhije, a današnje Hrvatske.</s><s>Otti je nakon osnovne škole polazila Umjetničku školu za gospođe i djevojke u Beču u periodu od 1920 do 1921 godine.</s><s>U zimskom semestru 1921/22, nakon položenog prijemnog ispita, upisala se na Kraljevskoj akademiji za umjetnost i obrt.</s><s>Već kao studentica je pokazala zanimanje za tekstil.</s><s>Na umjetničkoj izložbi prilikom židovskog omladinskog sleta, održane 1922 godine u dvorani Bogoštovne izraelske općine Zagreb, uz Neli Geiger i Rahelu Stein koje su također izlagale tekstil, Otti je izložila nekoliko jastuka u "batik" svili, te je kritika osobito istaknula njen talent za fantastično opremljene lutke.</s><s>Za cijelog petogodišnjeg studiranja u Zagrebu isticala se njena osobita marljivost i dobar napredak.</s><s>Do danas ostaje zagonetno zašto Otti nije diplomirala na zagrebačkom Sveučilištu tj. Kraljevskoj akademiji.</s><s>Sa velikim predznanjem koje je dobila na studiju Kraljevske akademije, 1927 godine upisala se na Bauhausovu školu, gdje je na Tekstilnoj radionici stekla diplomu 1930 godine.</s><s>Ondje se bavila tekstilom, te je odigrala važnu ulogu u razvoju  unapređenju tekstilnog dizajna za primjenu u industriji.</s><s>Eksperimentirala je s novim materijalima, mješavinom sintetskih vlakana i celofana.</s><s>Uz sklonost kreativnom eksperimentiranju Otti je posjedovala i pedagoški dar pa ju je Gunta Stölzl imenovala svojom nasljednicom.</s><s>No njezin odjel je ipak preuzela Lilly Reich, a Otti je ostala predavati na Bauhausu kao suradnica.</s>

<s>Nastanivši se u Berlin za vrijeme Weimarske Republike, Otti je radila s velikim tekstilnim tvornicama diljem Weimarske Republike, Nizozemske, Engleske i poslije Čehoslovačke.</s><s>Sve su vodeće njemačke tvrtke kupovale dizajn Bauhausa, a neki dizajni, naročito oni Otti, bili su studirani, analizirani i cijenjeni u industriji i desetljećima kasnije.</s><s>1930 godine je kao gost izlagala na izložbi "Zemlje" u Umjetničkom paviljonu u Zagrebu.</s><s>Tu je izložila "tekstilne radnje uz reprodukciju saga za dječju sobu iz 1920/30 godine.</s><s>Znameniti jugoslavenski pisac Stanislav Vinaver je 1931 posjetio Bauhaus i pri tome se susreo sa Otti.</s><s>Stanislav je po povratku u Kraljevinu Jugoslaviju rekao da je Otti veoma omiljena tamo, te da je gotovo izgubljena sluha sa njime komunicirala pisanjem.</s><s>Pričala mu je o svom ekstatičnom raspoloženju i o traženju opipljivih značenja putem materije.</s><s>1932 godine u Berlinu je otvorila vlastiti Atelje za tekstil, a njezina inovativna rješenja su oduševljavala mnoge.</s><s>Otti je inače jedina dizajnerica s Bauhausa koja je dobila zaštitu patenta za svoj tekstil.</s><s>Zbog židovskog je podrijetla dobila zabranu rada u Nacističkoj Njemačkoj, i bila je prisiljena zatvoriti Atelje.</s><s>Iz sačuvanih pisama koje je pisala u Zagreb Ivani Tomljenović Meller vidljivo je da je Otti napustila Weimarsku Republiku po dolasku nacista na vlast i uspostavi Nacističke Njemačke 1933 godine tj. zatvaranja Bauhausove škole.</s><s>Nakon zatvaranja škole namjeravala se preseliti u Sjedinjene Američke Države (SAD) na poziv Laszloa Moholy-Nagya, kako bi na Novom Bauhausu u Chicagu preuzela mjesto voditeljice Tekstilnog odjela, no vizu za SAD nažalost nije dobila.</s><s>1938 u Londonu je tražila posao.</s><s>Usamljena i bez prijatelja, posao u Engleskoj nije mogla naći zato što nije govorila engleski, gotovo je bila gluha, a Englezi su je ironično smatrali Njemicom.</s><s>U pismu Tomljenović Meller najavila je svoj povratak u domovinu.</s><s>U ljeto 1938 vratila se sa zaručnikom Ludwigom Hilberseimerom u Kraljevinu Jugoslaviju.</s><s>Te iste godine odlučila je ostati u domovini zbog bolesti majke.</s><s>Aprilski rat tj. okupacija Kraljevine Jugoslavije zatekla je Otti u rodnom Zmajevcu koje je bilo okupirano od Kraljevine Mađarske 1941 godine.</s><s>Masovno uhićenje Židova u Zmajevcu se zbilo 27. 4. 1944 godine.</s><s>Otti je bila odvedena zajedno sa bratom Otonom, polubratom Oskarom i njegovom ženom Elizabetom, isprva u logore na tlu Mađarske, a potom u koncentracijski logor Auschwitz gdje je i ubijena odmah po dolasku.</s><s>Holokaust je preživio jedino njezin brat Oton.</s>

<s>Ostavština 
U Muzeju Bauhausa u Berlinu se čuvaju tri akvarelirana kolaža Otti Berger iz ostavštine Waltera Gropiusa i vuneni sag iz 1929 iz ostavštine Ludwiga Hilberseimera.</s><s>Osim duha Bauhausa, radovi Otti nose i elemente narodnih nošnji te tkanja tekstila u Baranji.</s><s>U jednom je intervju i sama, uostalom, izjavila: "Nijemci nemaju osjećaj za boje kao mi na Balkanu.".</s><s>Zahvaljujući Ivani Tomljenović Meller, zagrebački Muzej za umjetnost i obrt posjeduje dva predloška za tekstil Otti Berger (uzorke za izradu vunenih sagova s foklornim motivima) vjerojatno ranijeg datuma, a Galerija suvremene umjetnosti u Zagrebu posjeduje fragmente pokrivke, presvlake za namještaj od raznobojne vune, umjetne svile i laminiranih niti, nastale 1930 godine u Bauhausu.</s><s>Posljednji put su u Zagrebu izloženi uzorci dizajna za tekstil Otti Berger u galeriji suvremene umjetnosti 1981 godine na izložbi Bauhausa.</s><s>Neki od Ottinih umjetničkih tekstila čuvaju se danas na Umjetničkom institutu u Chicagu.</s><s>Zanimljivo je i da posljednjih godina brojni modni dizajneri izvlače njezine uzorke s Bauhausa, koji i danas izgledaju jednako suvremeno.</s><s>Tekstil se, inače, proizvodio pod njezinim imenom, bio je označen njezinim inicijalima, malim pisanim slovima "o.b.".</s><s>Ime Otti Berger nalazi se u svim relevantnim knjigama koje se odnose na tekstilni dizajn, Tkalačku radionicu Bauhausa, ali i ulogu žena u toj školi.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura</s>

<s>Jugoslavenski Jevreji
Austrougarski Jevreji
Jugoslavenski umjetnici
Umrli u Koncentracijskom logoru Auschwitz</s>

