George Gabriel Stokes
<s>George Gabriel Stokes (Skreen, 13. augusta 1819. – Cambridge, 1. februara 1903.), irsko-engleski matematičar i fizičar.</s><s>Profesor matematike na Sveučilištu u Cambridgeu.</s><s>Bio je tajnik (1854. – 1885.) i predsjednik (1885. – 1890.) Kraljevskog društva (eng. Royal Society).</s><s>Autor je značajnih radova iz matematike (Stokesov teorem u analizi) i fizike (Stokesov zakon u hidrodinamici i optici).</s><s>Dao je značajan doprinos razumijevanju dinamike fluida.</s><s>Bavio se istraživanjem viskoznosti fluida i pridonio formulaciji jednadžba koje opisuju viskoznost (1845.), a koje se danas nazivaju Navier-Stokesove jednadžbe.</s><s>Proučavajući površinske valove, razvio je nelinearnu teoriju solitona (1847.), vrlo intenzivih električnih i magnetskih polja stvorenih u svojstvenim rezonantnim područjima na mjestima znatnijih promjena koncentracije plazme izazvanih međudjelovanjem valova i čestica, te izveo izraz za grupnu brzinu valova (1876.), prvi je teorijski istraživao unutarnje valove (1847.).</s><s>Važno je i njegovo proučavanje promjena sile teže na površini Zemlje (1849.).</s>

<s>Stokesov zakon 
Stokesov zakon, u hidrodinamici, glasi: sferno tijelo koje se giba u viskoznoj tekućini svladava silu otpora Fd koja iznosi:</s>

<s>gdje je: η - dinamička viskoznost, v - brzina tijela, r - polumjer.</s>

<s>Stokesov zakon, u optici, glasi: valna duljina luminiscentnoga zračenja uvijek je veća ili jednaka valnoj duljini istovrsnoga zračenja koje ju je izazvalo.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Engleski fizičari
Engleski matematičari
Irski matematičari</s>

