Vrt naslade
<s>Vrt zemaljske naslade je najtajanstvenije djelo Hieronymusa Boscha (1450.-1516.), osobito središnji retabl na kojemu su prikazane nagi parovi u općenju okruženi golemim pticama i voćem.</s><s>Slika je izvedena kao triptih od tri retabla, poput slika na crkvenim oltarima, i zapravo je moralna kritika prirode grijeha i osjetnih užitaka, prikazana početkom i krajem svijeta.</s><s>Prvi retabl prikazuje nastanak svijeta u krajoliku u daljini, potom rajske životinje u bližem planu i naposlijetku "Bog predstavlja Evu Adamu" u prvom planu.</s><s>Treći retabl prikazuje apokaliptičnu viziju svršetka svijeta, Otkrivenje.</s>

<s>Iako prikazani likovi izgledaju originalno bizarni, oni imaju svoje prethodnike u hibridnim čudovištima (bestiarij) na marginama srednjovjekovnih iluminiranih rukopisa.</s>

<s>Bosch je zbog ove slike bio obilježen kao liberal, heretik, reformist i čak nadrealist.</s><s>No, sigurno je samo da je Bosch bio primjeran građanin, konvencionalan katolik, čije su mušterije redom bile bogati plemići i visoki crkveni oci, premda skeptičnog pogleda na božansko i ljudsko.</s><s>Konzervativni katolički dvor španjolskog kralja Filipa II. skupljao je njegove radove, koje su smatrali najoštrijom kritikom nemorala, i čak jedan od umjetnika koji je kopirao njegov stil bio je Pieter Brueghel stariji.</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Slika u muzeju Prado</s>

<s>Renesansne slike
Slike manirizma
Slike 1500-ih
Authority control 2</s>

