Kafić Smrti
<s>Kafić Smrti je planirano neprofitno okupljanje (“društvena franšiza”) kojem je svrha razgovor o smrti uz hranu i piće, najčešće čaj i kolače.</s>

<s>Cilj tih neprofitnih skupina je educiranje i pomoć drugima da se upoznaju sa svršetkom života.</s><s>Ideju je započeo švicarski sociolog i antropolog Bernard Crettaz, koji je organizirao prvi Café Mortel (Kafić Smrti) 2004. godine.</s><s>Okupljanje se otada održalo u nekoliko država, počevši u Francuskoj i Ujedinjenom Kraljevstvu.</s>

<s>Kafić Smrti nema svoju stalnu lokaciju već je događaj koji se održava u nečijem domu ili nekoj drugoj, privremenoj, lokaciji.</s><s>Službeni cilj Kafića Smrti je pomoći ljudima da ostvare što više u svojim konačnim životima.</s><s>Osobe na ovim okupljanjima mogu raspravljati o svom razumijevanju, mišljenjima, snovima, strahovima i svim ostalim područjima koja obuhvaćaju smrt i umiranje.</s><s>Uz to, organizirali su se i Kafići Smrti koji su pružili priliku zdravstvenim stručnjacima da razgovaraju o smrti (Miles i Corr, 2015).</s><s>Kafić Smrti obično čini grupa od 12 ljudi okupljenih kako bi raspravljali o temama vezanim uz smrt i obično traje dva sata (Adler, Remer, Coulter, Miller, 2015).</s><s>Čaj i kolači su jedna od najbitnijih stavki na okupljanju jer pomažu u stvaranju ugodne i opuštene atmosfere (Underwood, 2015).</s><s>Koncept se proširio zahvaljujući odjeku u medijima i tome što je tema kod ljudi izazvala različite stavove o tome što smrt predstavlja (Miles i Corr, 2015.).</s>

<s>Crettaz je organizirao prvi Kafić Smrti u Neuchatelu 2004. godine sa ciljem da slomi tabu koji okružuje temu smrti.</s><s>Prvi pariški Kafić Smrti sa Crettazom se održao 2010. godine.</s><s>Crettaz je napisao i knjigu na tu temu, Cafes Mortels: Sortir la Mort du Silence (Kafići smrti: Iznošenje smrti iz tišine).</s>

<s>Jon Underwood, bivši vijećnik i web programer koji je osnovao Kafić Smrti baziran na idejama Bernarda Crettaza, održao je prvi Kafić Smrti u svom domu u Londonu 2011. godine.</s><s>Zatim je kreirao web stranicu Kafića Smrti, osmišljajući smjernice sa svojom majkom (psihoterapeutkinjom i Underwoodovom prvom facilitatoricom Kafića Smrti), Susan Barsky Reid, koje je naknadno i publicirao te se koncept proširio po cijelom svijetu.</s><s>Tvrdio je kako smo izgubili kontrolu nad jednim od najvažnijih događaja s kojim se moramo susresti.</s><s>Web stranica kafića smrti kreirana od strane osnivača kafića smrti, Jona Underwooda, kao svrhu okupljanja navodi: “U kafićima smrti se ljudi, često stranci, okupljaju kako bi jeli kolače, pili čaj i raspravljali o smrti.</s><s>Naš cilj je povećanje svijesti o smrti te pomaganje ljudima da maksimalno iskoriste svoje (konačne) živote.”Voditelji okupljanja su naveli kako postoji “potreba među ljudima da “otvore ormar” u koji je smještena smrt, “posljednji tabu”, da se umanji strah i da se omogući ljudima da vode potpunije živote”.</s>

<s>Prema jednom komentatoru, Crettaz želi oživjeti pogansku tradiciju pogrebnih gozbi, “gdje bi živući obnovili svoje veze i otpustili sve što ih je morilo.”</s>

<s>Prvo okupljanje u SAD-u je organizirala Lizzy Miles, radnica hospicija, 2012. godine pokraj Columbusa u Ohiu.</s><s>Do lipnja 2014.</s><s>Ideja se proširila sve do Hong Konga, a od srpnja 2014. održano je gotovo 1000 okupljanja diljem svijeta.</s><s>Prostori za okupljanja uključuju privatne domove i iznajmljene dvorane, kao i restorane i kafiće, a okupili su se i na groblju i u jurti (šator koji tradicionalno koriste nomadi u stepama središnje Azije).</s>

<s>Café Totentanz ili Totentanz-Café je naziv koji se koristi na germanofonim područjima.</s><s>U veljači 2013, Kafić Smrti u Londonu bio je sniman.</s>

<s>Kafići smrti su pomogli sudionicima da lakše razgovaraju o smrti, posebice sa strancima, te ohrabrili ljude da izraze svoje želje za vrijeme nakon smrti.</s><s>Otvorene diskusije također pružaju mogućnost izražavanja stavova o životima koji su pogođeni smrću člana obitelji.</s>

<s>Od Underwoodove tragične smrti 27.</s><s>Lipnja 2017.</s><s>Kafiće smrti organizira njegova sestra, Jools Barsky, i majka, Susan Barsky Reid.</s><s>Informativna monografija o pokretu može se pronaći u Pokret kafića smrti: Istraživanje horizonta smrtnosti (2017) Dr. Jacka Fonga.</s>

<s>Biblografija 
 Bernard Crettaz.</s><s>"Cafés Mortels: Sortir la Mort du Silence".</s><s>Geneva: Labor et fides, 2010. .</s><s>Jack Fong.</s><s>The Death Café Movement: Exploring the Horizons of Mortality.</s><s>London: Palgrave-Macmillan.</s>

<s>Vanjski linkovi 
deathcafe.com
Totentanz Café.de 
Bernard Crettaz na Wikipediji na francuskom</s>

<s>Izvori</s>

<s>Smrt
Međuljudski odnosi</s>

