Disperzija
<s>disperzija (optika) (lat. dispersio: rasap, raspršenje, rasipanje), u optici, je razlaganje složene (na primjer bijele) svjetlosti na boje zbog ovisnosti indeksa loma o valnoj duljini svjetlosti koje nastaje prilikom refrakcije, ogiba (interferencije), totalne refleksije i drugo.</s><s>Zračenje veće valne duljine (na primjer crveno) lomi se slabije od onog s kraćom valnom duljinom (na primjer ljubičasto), jer je indeks loma obrnuto razmjeran valnoj duljini.
 disperzija (kemija), u kemiji, je raspršenje čestica jedne tvari u drugoj, dvofazni sustav koji se sastoji od vrlo sitnih čestica jedne faze (disperzna faza) fino raspršenih u drugoj, kontinuiranoj fazi (disperzno sredstvo).</s><s>Prema veličini čestica disperzne faze razlikuju se grube, koloidne i molekularne disperzije.</s><s>Moguće su disperzije čvrstih čestica u plinu (aerosol, na primjer prašina, dim), u kapljevini (suspenzija, otopina) i u krutini (na primjer čestice čađe u gumi); disperzija kapljevine u plinu (aerosol, na primjer magla) i u kapljevini (emulzija, na primjer mlijeko); disperzija plina u kapljevini (pjena) i u krutini (takozvana čvrsta pjena, na primjer pjenasti polistiren).
 disperzija (matematika), u matematici, u teoriji vjerojatnosti i teoriji pogrešaka disperzija slučajne veličine (znak s2), je veličina koja brojčano opisuje varijabilnost (raspršenje) podataka, definirana kao srednja vrijednosti slučajne veličine od njezine srednje vrijednosti (matematičkoga očekivanja):</s>

<s>gdje su: x1, x2, … xn pojedini elementi skupa koji sadrži je n elemenata. (standardna devijacija).</s>

<s>Izvori</s>

