Jat (slovo)
<s>Jat () je glas staroslovenskog jezika koji se u kasnijim slovenskim jezicima razvio u različite izgovore, te čini osnov razlike između dijalekata.</s><s>Jat se u staroslovenskoj glagoljici označavao slovom , a u ćirilici Ѣ (malo slovo ѣ).</s>

<s>U praslovenskom jeziku jat je bio dugačak samoglasnik.</s><s>Pretpostavlja se da je izgovarano kao zvuk .</s><s>U različitim slavenskim jezicima, kao i u srpskohrvatskim govorima, jat je prešao u druge glasove, najčešće /je/, /i/, /ie/, /e/, ali ponekad i /a/. Ta pojava se naziva "odraz jata".</s><s>Po tome se slavenski jezici mogu podijeliti na različite skupine, kao i srpskohrvatski govori.</s>

<s>Slovo jat se na latinicu trasnkribuje kao ě, što je preuzeto iz češkog jezika, u kome se najčešće čita kao je.</s>

<s>U ruskom jeziku slovo se koristilo do 1917. godine, a u bugarskom do 1945. godine.</s>

<s>Izgovor jata u slovenskim jezicima</s>

<s>Različiti izgovor jata je glavni kriterij za razlikovanje ikavskog, ijekavskog i ikavskog izgovora u srpskohrvatskom jeziku.</s><s>U slovenskim jezicima i dijalektima postoji više varijanti zamene ovog slova u izgovoru i pisanju:</s>

<s>e — srpskohrvatska ekavica, makedonski jezik, slovenački jezik, ruski jezik  i zapadni bugarski govori
 je i ije — srpskohrvatska ijekavica, slovački, poljski
 i — srpskohrvatska ikavica, ukrajinski jezik
 ja  — bugarski jezik (na primer: bjal, mljako) i poljski (npr. biały)</s>

<s>Vidi još 
 Jatova granica
 Glagoljica
 Staroslovenska ćirilica
 Ě</s>

<s>Reference</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Ćirilička slova</s>

