Bosanska kuća
<s>Bosanska kuća je naziv za osnovnu arhitektonsko-urbanističku cjelinu u gradovima Bosne i Hercegovine u periodu od XVI. do XIX. stoljeća, rađena u stilu osmanske arhitekture.</s><s>Izvorna osnova u svim kućama osmanskog perioda potječe iz Anadolije</s>

<s>Stambeni kompleks i kultura stanovanja 
Stambeni objekat nije samo kuća, već je to arhitektonski ansambl kojeg čine: kuća, avlija i bašta.</s><s>Ovaj princip bio je pravilo u stambenoj arhitekturi osmanskog doba.</s><s>Ovisno o regionu, interpretacija ovog principa mogla je biti različita, ali je ona uvijek prepoznatljiva.</s>

<s>Kuća 
Stanovanje u bosanskoj kući karakterizira stroga izdvojenost prostorija za domaćinske poslove od prostorija za život.</s><s>Tokom dana soba je služila kao prostor za objedovanje, druženje i prostor za spavanje.</s><s>Namještaj i unutrašnja oprema kuće su uslovljeni načinom stanovanja i korištenja prostora.</s><s>Ugradbeni namještaj, omogućavao je elastičnu upotrebu svih stambenih prostorija i činili su ga: 
 sećija, smještena ispod prozora duž cijelog zida.
 sofra, koja se unosila, ispod koje se, u vrijeme obroka, na ćilim prostirala velika plata
 drveni sanduci na koje se stavlja slamnjača, dušek i prekrivač
 rafe -police, 
 ormari, 
 dušekluk - prostor za posteljinu, 
 banjica
 glinena peć sa lončićima</s>

<s>Imućniji ljudi imali su i bogatije rješenje kuće, sa dva zasebna dijela Oba dijela imaju i zasebno dvorište i sav potrebni prostor u unutrašnjosti.</s><s>Jedan dio kuće, pod imenom selamluk, je za muške članove.</s><s>Drugi dio je samo za ženske članove i djecu, i do tog dijela zabranjen je pristup strancima i daljnim rođacima pa se po tome taj dio naziva haremluk.</s>

<s>Dvorište 
Dvorište, okućnica ili avlija je dio kompleksa u kojem se obavljaju domaćinski poslovi.</s><s>U njoj su smješteni: kuhinja, drvarnica, nužnik, staja, ostava-magaza, česma, vratnica (kapija) i cvijetnjak.</s><s>Ograđena je visokim zidom po kojem se ponekad postavljao paravan od dasaka.</s><s>Avlije su pokaldrmljene kamenim oblutkom, i zasađene lozom, cvijećem i zelenilom.</s>

<s>Bašta 
Bašte – vrtovi su sastavni dio kulture stanovanja.</s><s>Gdje god je moguće u vrt se uvodila živa voda, bilo da joj se samo prilazi, uvlači u kućni vrt ili čak u objekat.</s><s>Posebna kapija u bašti vodila je do komšijine kuće.</s>

<s>Građenje 
Tradicionalna kuća je  plod rada narodnog graditelja.</s><s>Konstrukcija je dosta jednostavna, s obzirom da se prizemlje ponavlja na spratu.</s><s>Temelji i prizemlje građeni su od kamena, a kao vezivo je korišten krečni malter.</s><s>Klesani kamen upotrebljavao se za izradu detalja, uglova objekta, okvira prozora, lukova vrata.</s>

<s>Nasuprot kamenu, drvo svugdje zadržava prirodan izgled i strukturu, kao konstruktivni elemenat i kao arhitektonski dekor.</s>

<s>Za ukrućivanje zidova su se koristile drvene gredice – hatule.</s>

<s>Plafoni iznad prizemlja su u pravilu od drvenih gredica, među kojima je često utisnuta konstrukcija «šašavca», koji preuzimaju jedan dio naprezanja greda na pritisak.</s><s>Pod gornje prostorije je od dasaka koje se postavljaju okomito na grede.</s>

<s>Za pregradne zidove se koristio tanji zid od drvenog skeleta – čatma.</s><s>Prozori prizemlja su rjeđi, manjih dimenzija, u kamenom zidu, sa ravnim nadvojem prema vani i rasteretnom nišom prema unutra.</s><s>Prozori na spratu brojniji, većih dimenzija i često sa lučnim nadvojem, a kao zaštitu od pogleda i sunca, često imaju mušepke (drvene kapke), koji, prema položaju, mogu biti vanjski - dvokrilni i unutrašnji - horizontalno klizni.</s><s>Krovna konstrukcija je sastavljena od hatula (vjenčanica), rogova, rožnjača i podrožnjača, direka i kosnika, ako je pokrov prepušten.</s><s>Kao pokrivač koristila se šindra ili kamena ploča od krečnjaka dužine 30-80 cm, a debljine 2-5 cm.</s>

<s>Dekorisanje 
Važna osobina bosanske kuće jeste njeno dekorisanje, u drvetu i kamenu, kao i metalu i tkanini.</s><s>Javlja se na drvenim arhitektonskim elementima, na stropovima i namještaju.</s><s>Ponekad je drvorezba bila ukrašena natpisima sa plastično izvedenim slovima.</s><s>Tekstovi su imali talismanski (apotropejski) karakter, ali često i historijski.</s><s>U drvorezbarstvu se upotrebljavaju razne vrste drveta, razni motivi i razne tehnike.</s><s>Karakterističan orijentalni tretman «bez početka i kraja» prisutan je u i drvorezbarskom dekorativnom tretmanu arhitekture u Bosni i Hercegovini, gdje su elementi obično  poredani jedan do drugog.</s>

<s>Podvarijante 
S obzirom na dužinu perioda kao i na različite regionalne utjecaje kojima je bila izložena u različitim područjima, tokom vremena je dolazilo do izvjesnih promjena kuće, ali osnovni principi su zadržani i primijenjeni u svakom pojedinom slučaju.</s><s>Jedan broj kuća proglašen je za nacionalni spomenik BiH.</s><s>Moguće je izdvojiti nekoliko podtipova.</s>

<s>Bosanska kuća Jajce</s>

<s>Nastala je kao posljedica prilagođavanja gradnje na skučenom i kosom terenu.</s><s>Na tipu bosanske kuće Jajce osobito je izražena horizontalna raščlanjenost na puno, kamenom rađeno prizemlje, za zimske uslove stanovanja, i veoma laganu, jako perforiranu bondručnu konstrukciju sprata, za boravak ljeti.</s><s>I tip krova – dinarski, u duhu je ambijenta.</s><s>Njena kompaktna masa je koncipirana tako da može poslužiti i u odbrambene svrhe.</s>

<s>Kuća iz Hercegovine 
 
Na području Hercegovine arhitektura je stvarana pod uticajem: mediteranske klime, kamena kao osnovnog građevinskog materijala i srednjovjekovne tradicije.</s><s>Dalmatinsko-mediteranski utjecaj je vidljiv na mnogim objektima u primjeni romaničko-gotičkih elemenata.</s><s>Kuće u Hercegovini karakterizira krovni pokrivač od kamenih ploča od krečnjaka dužine 30-80 cm, a debljine 2-5 cm.</s><s>Polažu se na gusto postavljene letve ili na gusto postavljene rogove.</s><s>Sastav ploča se zamazuje krečnim malterom.</s><s>Ploče se postavljaju dijagonalno, zbog lakšeg oticanja vode.</s><s>Kameni pokrivač je težak i pasivno leži na krovnoj konstrukciji.</s><s>Nagib krova je blag, tako da se potkrovlje rijetko koristilo.</s>

<s>Stambeni kompleks porodice Velagić je smješten oko 200 m nizvodno od izvora rijeke Bune.</s><s>Građen je 1776. godine.</s><s>Na sjednici komisije za očuvanje nacionalnih spomenika održanoj od 20. do 26. januara 2004. godine, kuća je proglašena za nacionalni spomenik BiH.</s><s>Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo i Tina Wik. stambeni kompleks Velagićevine, iako sačuvan u svom izvornom obliku, u relativno lošem stanju, koje je proizašlo usljed neodržavanja stambenog kompleksa i nezakonite gradnje novog stambenog objekta i ugostiteljskog objekta sa ribogojilištem u njegovoj neposrednoj blizini.</s>

<s>Kolakovića kuća je smještena uz rijeku Bunu u Blagaju.</s><s>Izgrađena je 1693. godine.</s><s>Na sjednici komisije za očuvanje nacionalnih spomenika održanoj od 6. Do 10. jula 2004. godine, kuća proglašena je za nacionalni spomenik BiH.</s><s>Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo i Tina Wik.</s><s>Objekat Kolakovića kuće, iako sačuvan u svom izvornom obliku, je u relativno lošem stanju, koje je proizašlo iz neodržavanja i nebrige.</s>

<s>Stambeni kompleks porodice Biščević - Lakšić je na obali Neretve, a jedan dio kuće je na dva veoma visoka i smjelo postavljena kamena stuba, što ovu kuću čini kao najsmjelije komponovano djelo stambene arhitekture iz osmanskog perioda u Mostaru.</s><s>Datira s kraja XVIII. i početka XIX. stoljeća.</s><s>Na sjednici komisije za očuvanje nacionalnih spomenika održanoj od 20. do 26. januara 2004. godine, kuća je proglašena za nacionalni spomenik BiH.</s>

<s>Stambeni kompleks porodice Muslibegović (Velagićevina) nalazi se u Mostaru.</s><s>Potiče iz druge polovine 18. vijeka.</s><s>Pripada objektima sa centralnim holom koji je i najvrednije rješenje dispozicije, jer je hol najmanje izložen spoljnim uticajima.</s><s>Ovaj tip kuća koristio se još u anatolsko-turskoj arhitekturi u kojoj je bio korišćen za medrese, džamije i velike građevine.</s><s>Od XVIII vijeka počeo se primjenjivati prvo u kućama vladara, a zatim i među građanstvom.</s><s>Na sjednici komisije za očuvanje nacionalnih spomenika održanoj od 20. do 26. januara 2004. godine, kuća je proglašena za nacionalni spomenik BiH.</s><s>Nakon rekonstrukcije, stambeni kompleks je u dobrom stanju.</s><s>Fondacija AKTC koristi je za smještaj i kancelarije svojih saradnika.</s>

<s>Kuće u administrativnim centrima</s>

<s>Svrzina kuća u Sarajevu predstavlja četiri povezane stambene jedinice, dvije avlije sa baštama i dvorišnim zidovim.</s><s>Građena je oko 1640. godine.</s>

<s>Kuća Alije Đerzeleza u Sarajevu je nastala u XVII vijeku.</s><s>Podijeljena je na dva međusobno povezana dijala – muški i ženski.</s><s>Tokom 1998. godine je urađen prvo program konzervacije, rekonstrukcije, restauracije i revitalizacije, nakon čega je u izuzetno dobrom stanju.</s>

<s>Hadžišabanovića kuća u Sarajevu je kompleks u kojem je i muška i ženska avlija, bivša momačka kuća, pomoćni objekat, bašta i avlijski zidovi.</s><s>Zna se da je postojala 1751. godine.</s>

<s>Porodična kuća Đumišića  nalazi se u naselju Pobrđe, u Banjoj Luci.</s><s>Nastala je u drugoj polovini XIX vijeka.</s><s>Dok je u ostalim krajevima Bosne položaj kuhinje najčešće u prizemlju objekta, pa „visinom“ prolazi kroz dvije etaže, u Bosanskoj krajini i Banjaluci, prostorija sa ognjištem, „kuća“ ili kuhinja, redovno je na spratnoj etaži , što je slučaj i sa Đumišića kućom.</s><s>Kuhinja nije imala tavanice, a dim je izlazio na krovište i dalje kroz krovne badže.</s>

<s>Šeranića kuća u Banjoj Luci, nalazi se u mahali Ilidža u Gornjem Šeheru, Banja Luka.</s><s>Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 6. do 12. maja 2003. godine donijela je odluku da se Šeranića kuća proglasi za  nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.</s><s>Kuća ima prizemlje i sprat, koji je doksatno izvučen.</s><s>Dimenzije prizemlja su 8,95 X 11,59 m, a dimenzije sprata su 9,25 X 12,65 m. U muškom dijelu kuće su dvije sobe – jedna za poslugu i druga, “muška soba” (halvat) sa prozorima na “mihrab”.</s><s>Ova soba je na jednom zidu (prema ostavi) imala musandru (okolicu), kroz koju je bilo omogućeno primanje hrane iz drugog dijela kuće.</s><s>U toj sobi je bio i “kahveodžak” (ognjište za spremanje kafe), a konstrukcija autentičnog dimnjaka još postoji.</s>

<s>Kuća Mulalić nalazi se u Doboju i potiče iz 19. vijeka.</s><s>Izvedena je kao spratna kuća s prepustom, čiji su i prizemlje i sprat građeni u ćerpiču i drvetu, oslonjenih na kamene podzide, sa četverovodnim krovom.</s><s>Kuća je veoma dobro očuvan primjer vernakularnog tipa kuće sačuvanih u gradovima.</s>

<s>Kuće za proizvodnju i trgovinu 
Kuće za proizvodnju i trgovinu građene su u zanatskim i trgovačkim naseljima (Kreševo, Fojnica, Foča...).</s><s>Pored stambenog sadržavale su i poslovni prostor, najčešće pravougaone osnove, s tim što je kraća strana bila okrenuta prema ulici, da bi se uz ulicu mogao smjestiti veći broj objekata.</s>

<s>Literatura 
 Dušan Grabrijan i Juraj Najdhart -  Arhitektura Bosne i Hercegovine i put u savremeno, Ljudska pravica, Ljubljana, 1957.</s><s>Džemal Čelić -  Drvorezba u Bosni i Hercegovini, Most, br. 11, str 115-119, 1976.</s><s>Amir Pašić -  Prilog proučavanju islamskog stambenog graditeljstva u Jugoslaviji na primjeru Mostara, koliko je stara stambena arhitektura Mostara autohtona pojava – doktorska disertacija, Zagreb, 1989.</s><s>Hivzija Hasandedić - Muslimanska baština u istočnoj Hercegovini, El Kalem, Sarajevo, 1990.</s><s>Muhamed Kadić - Starinska seoska kuća u Bosni i Hercegovini - doktorska disertacija.</s><s>Beograd: Arhitektonski fakultet u Beogradu, 1963.</s><s>Desanka Kovačević Kojić - Gradska naselja srednjevjekovne Bosanske države.</s><s>Sarajevo: Veselin Masleša, 1978.</s><s>Branko B. Belić - Stari Doboj, u slici i riječi.</s><s>Doboj: Prosvjeta, Udruženje distrofičara Doboj, 2003.</s>

<s>Reference</s>

<s>Osmanske kuće u Bosni i Hercegovini‎
Nacionalni spomenici u Doboju
Nacionalni spomenici u Banjoj Luci
Nacionalni spomenici u Mostaru
Nacionalni spomenici u Sarajevu</s>

