Karl Kark
<s>Karl Kark (Hellenurme, 3. siječnja 1883. – Tallinn, 1. prosinca 1924.), estonski inženjer i političar, najpoznatiji kao ministar cesta (prometa) u vladi Državnog starješine Friedricha Akelija.</s>

<s>Godine 1901. maturirao je u Tartuu, nakon čega upisuje prometni fakultet u Sankt Peterburgu, gdje diplomira kao inženjer 1911. godine.</s><s>Za vrijeme studija bio je jedan od osnivača Udruge nordijskih studenata, koja će kasnije prerasti u Društvo petrogradskih studenata Estonije, na čijem će čelu biti Viktor Kingissepp i Jaan Anvelt.</s><s>Prije povratka u domovinu u studenom 1920. godine, Kark je radio kao inženjer prometa u Rusiji.</s>

<s>Kao školovani inženjer, zaposlio se kao pomoćnik u Ministarstvu cesta.</s><s>Nekoliko mjeseci kasnije, Kark je 6. travnja 1921. godine imenovan zamjenikom ministra, a 23. ožujka 1924. godine i  ministrom cesta u vladi Državnog starješine Friedricha Akelija.</s><s>Za vrijeme njegova mandata došlo je do izgradnje temelja za radio komunikaciju u Estoniji, kao i objedinjenja svih željeznica pod jedinstvenu upravu.</s><s>Ipak, njegova najvažnija ministarstka odluka, u kontekstu perspektive, bilo je uvođenje struje u (tada) dijelove estonske željeznice, što će se pokazati kao temelj razvoja željezničkog prometa u zemlji.</s>

<s>Dana 1. prosinca 1924. godine, Karl Kark je dobio obavijest da je sav promet na estonskom glavnom kolodvoru zaustavljen.</s><s>Ne znajući da je u tijeku pokušaj puča, Kark se osobno odvezao do kolodvora da ispita situaciju, međutim na stepenicama kolodovora dočekao ga je pučist i propucao ga.</s><s>Kark je ubrzo preminuo od posljedica ranjavanja.</s><s>Ironično je kako je predvodnik puča bio upravo Jaan Anvelt, Karkov kolega iz studentskih dana.</s><s>Pokopan je u Tallinnu.</s>

<s>Reference</s>

<s>Estonski političari
Inženjeri
Žrtve ubistva</s>

