Vladimir Memon
<s>Vladimir Memon (Celje, 11. mart 1953. – Ljubljana, 20. maj 1980.) bio je slovenski pjesnik.</s>

<s>Život
Rođen je u Celju 1953. godine, sin profesora Cirila i medicinske sestre Marije Brečko.</s><s>Nakon gimnazije u Kopru, diplomirao je na Filozofskom fakultetu u Ljubljani iz komparativne književnost i francuskog jezika.</s><s>Nastavio je studije na Sveučilištu u Zagrebu te je između 1978. i 1979. magistrirao na Universidad Complutense u Madridu.</s><s>Prvu zbirku pjesama sa naslovom Granice – na slovenskom Meje – je objavio 1979. godine.</s><s>Preminuo je u svojoj 27. godini u Ljubljani.</s><s>Njegovoj knjizi je posthumno dodijeljena nagrada Zlatna ptica.</s><s>Također posmrtno je objavljena zbirka Flamenko na bačvi baruta (sl.</s><s>Flamenko na sodu smodnika).</s>

<s>Pjesništvo
Memon je se vrlo rano zainteresovao za pisanje i književnost.</s><s>Prve njegove pjesme su tiskane na studentskim listovima i časopisima.</s><s>U knjizi Meje pjesnik, blizak tako Unamunovoj filozofiji kako poetskom izražaju i razmišljanju Pounda, iskazuje neutješno egzistencijalno pitanje o samoći i udaljenosti pojedinca od svijeta.</s>

<s>Djela
 Meje (Mladinska knjiga, 1979)
 Flamenko na sodu smodnika (Cankarjeva založba, 1983), posmrtno objavljena</s>

<s>Slovenski pisci</s>

