Augustin Jean Fresnel
<s>Augustin Jean Fresnel ili Augustin Fresnel (Broglie, 10. maja 1788. - Ville-d'Auray, 14. juna 1827.), francuski fizičar.</s><s>Poznat zbog svojih teorijskih i eksperimentalnih istraživanja o naravi svjetlosti, na temelju kojih je prvi u matematičkom obliku prikazao valnu teoriju svjetlosti.</s><s>Konstruirao uređaje za dobivanje pojava koje upućuju na valni karakter svjetlosti.</s><s>Od tih su najpoznatija Fresnelova zrcala ili Fresnelova leća, koja služe za dobivanje interferencije svjetlosti.</s><s>Njegovi opsežni radovi iz područja optike proučavaju, osim pojava ogiba i interferencije, još i polarizaciju, dvolom i aberaciju svjetlosti.</s>

<s>Doprinosi</s>

<s>Fresnelova zrcala ili Fresnelova leća 
Fresnelova zrcala ili Fresnelova leća je leća velikoga vidnoga kuta, a male debljine.</s><s>Ona je stupnjevita leća sastavljena od niza staklenih prstenova sa zajedničkim žarištem ili fokusom.</s><s>Koristi se kao sabirna leća za lokalno jače osvjetljenje ili u signalizaciji za dobivanje jačega paralelnog snopa svjetlosti (na primjer u svjetionicima).</s>

<s>Fresnelov ogib 
Fresnelov ogib je uređaj s kružnim otvorom kojim je A. Fresnel proučavao ogib i na temelju toga dao valnoj teoriji svjetlosti C. Huygensa strogi matematički oblik, postavivši integral koji daje iradijanciju figure ogiba u promatranoj točki (Fresnelov integral).</s>

<s>Valna teorija 
Valna teorija je grana klasične teorijske mehanike i elektromagnetske teorije (rođene u 19. stoljeću), podloga moderne fizikalne optike i nanofizike te nanotehnologije, kao i klasična sastavnica za fenomenologiju kvantne fizike i pitanja dualnosti kvantne mehanike.</s><s>U valnu teoriju ubrajaju se valna jednadžba za transverzalne valove kao i za longitudinalne valove u plinovima i kapljevinama, zatim Maxwellove jednadžbe ujedinjenog elektromagnetskoga polja te stvaranja i širenja elektromagnetskih valova u vakuumu kao i primjene tih jednadžbi (radiovalovi, mikrovalna tehnika, toplinsko zračenje, svjetlost, rendgenske i gama-zrake).</s><s>Povijesno je valnu teoriju utemeljio Christiaan Huygens (1690.), a velik je doprinos dao i Robert Hooke.</s><s>Prema Huygensu, svijetleća točka pobudi (potrese) sredstvo kojim se zatim šire svjetlosni valovi.</s><s>Valovi se prenose posredstvom elementarnih valova, a njihova anvelopa jest nova fronta vala.</s><s>Standardni su sadržaji valne teorije ogib, interferencija i polarizacija svjetlosti.</s><s>Afirmaciju je valna teorija postigla kvantnom mehanikom (valna funkcija).</s>

<s>Fresnelov kolektor</s>

<s>Fresnelov kolektor ili CLFR (engl.</s><s>Compact Linear Fresnel Reflector) se sastoji od niza dugih ravnih ili malo zakrivljenih zrcala, koja rotirajući samo oko jedne osi prate položaj Sunca i reflektiraju izravne Sunčeve zrake na fiksni linijski kolektor na visini od oko 8 metara od tla, kojih može biti jedan (prototip Solarmundo, Belgija) ili više (prototip CLFR – Compact Linear Fresnel Reflectors, Australija – kompaktni linijski Fresnel reflektori).</s><s>Oba spomenuta pogona su u fazi prototipa i trebali bi biti dijelovi hibridnog (kogeneracijskog) sustava, umanjujući utrošak fosilnih goriva za dobivanje električne energije.</s><s>Maksimalni učinak (od oko 20 %) postiže se zahvaljujući pokretnim rotirajućim zrcalima koja ne bacaju sjenu na okolna zrcala.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Francuski fizičari</s>

