Kreševo (tvrđava)
<s>Stari grad Kreševo nalazi se u općini Kreševo, Bosna i Hercegovina.</s><s>Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 30. avgusta do 2. septembra 2004. godine, donijela je odluku da se tvrđava proglasi za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.</s><s>Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Martin Cherry, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović (predsjedavajući), Ljiljana Ševo i Tina Wik.</s>

<s>Lokacija 
Srednjovjekovno utvrđenje na lokaciji Bedem nalazi se na vrhu strmog i oko 140 m visokog brda, na sastavcima potoka Jasenovca i Kojsinske rijeke.</s><s>Brdo se nalazi na zapadnom kraju uske doline rijeke Kreševke u kojoj je nastalo civilno naselje Kreševo - kasnosrednjovjekovno naselje Potkreševo, i stisnuto je između uskih dolina spomenutih vodenih tokova.</s><s>Tako je sa utvrđenja mogla biti kontrolirana dolina Kreševke, a i prolaz uz potok Jasenovac preko sela Vranaca ka Deževicama.</s>

<s>Historija 
Pri formiranju velikih ranosrednjovjekovnih župa u centralnoj Bosni, Fojnica i Kreševo su bili na području župe Lepenice, koja je obuhvatala čitav sliv današnje Fojničke rijeke.</s><s>Prema smislu povelje izdate 1244. godine, župa Lepenica bila je u direktnom posjedu bosanskih banova.</s><s>Kasnije je sa čitavom centralnom Bosnom bila u direktnom posjedu dinastije Kotromanića.</s><s>Krajem XIV stoljeća stare župe su se raspale na manje distrikte sa centrima u utvrđenim gradovima.</s><s>Tako je nastala i mala župa Kreševo.</s>

<s>Sve do tridesetih godina XV stoljeća, dubrovački trgovci uglavnom žive u Visokom, a samo poslom svraćaju u rudnike u Fojnici i Kreševu.</s><s>Vjerojatno zbog trajne opasnosti od osmanskih upada, trgovački promet u Visokom opada.</s><s>Dubrovački trgovci se sele u većem broju u Fojnicu, a u nešto manjem broju u Kreševo.</s><s>Za vladavine kraljeva Tvrtka II i Stjepana Tomaša, od tridesetih do šezdesetih godina XV stoljeća, ovaj kraj igra značajnu ulogu u opskrbi, naročito dubrovačkih trgovaca, a i bosanskih kraljeva srebrom.</s>

<s>Opis 
Grad se sastojao od utvrđenja ili Gornjeg grada na vrhu brda i obora ili Donjeg grada na južnoj padini brijega.</s><s>Tvrđava (akropola) se nalazi na vrhu brijega opasanog bedemima, koji zatvaraju nepravilni ovalni prostor dugačak oko 105, a širok oko 45 m. Gradu se prilazi sa zapada, gdje se ispred utvrđenja moralo proći pored dvije detaširane kule i premostiti dva jarka, širine preko 6 m. Ulaz u utvrđenje bio je u zapadnom bedemu između dvije jake kule, dok se treća glavna kula nalazila na istočnom, suženom kraju utvrđenja, nasuprot ulazu.</s>

<s>Zapadno od utvrđenja je Kraljev put, koji vodi preko zaravanka Grad do iznad sela Vranci, a  završava se na lokalitetu Kraljevo gumno.</s><s>Pri rekognosciranju terena polovinom XX stoljeća, po padinama oko grada primijećeno je mnogo nalomljenih životinjskih kosti i ulomaka domaće srednjovjekovne keramike</s>

<s>Literatura 
 Sima Ćirković - Istorija srednjovjekovne bosanske države, Beograd, 1964.</s><s>Nada Klaić - Srednjovjekovna Bosna, politički položaj bosanskih vladara do Tvrtkove krunidbe (1377.godine), Zagreb, 1994.</s><s>Desanka Kovačević-Kojić - Gradska naselja u srednjovjekovnoj Bosni, Biblioteka Kulturno naseljeđe, Veselin Masleša, Sarajevo, 1978.</s>

<s>Reference</s>

<s>Nacionalni spomenici u Kreševu
Tvrđave u Bosni i Hercegovini</s>

