Jacinto Convit
<s>Jacinto Convit García (Caracas, 11. rujna 1913. – Caracas, 12. svibnja 2014.) bio je venezuelanski liječnik i naučnik, poznat po izradi cjepiva za borbu protiv lepre, ali i radu na izradi lijekova za borbu protiv različitih vrsta karcinoma.</s><s>Igrao je značajnu ulogu osnivanju Nacionalnog instituta za biomedicinu u Venezueli, tokom 1972. godine, a tokom života je bio član i predsjednik nekoliko organizacija povezanih uz borbu protiv lepre.</s><s>Zbog svog predanog rada na polju lepre i tropskih bolesti, Convit je dobio nekoliko međunarodnih odlikovanja, među kojima su Nagrada princa od Asturije u kategoriji tehnološkog i znanstvenog rada (1987.) i orden Legije časti (2011.); godine 1988., predložen je i za Nobelovu nagradu za fiziologiju ili medicinu.</s>

<s>Convit je rođen 11. rujna 1913. godine u Caracasu; njegov otac, Francesc Convit i Martí, bio je Katalonac koji je stekao venezuelansko državljanstvo, dok mu je majka, Flora García Marrero, bila Venezuelanka kanarskih korijena.</s><s>Osnovnu i srednju školu završio je u Caracasu, gdje je jedno vrijeme bio učenik Rómula Gallegosa.</s><s>Potaknut susretom s oboljelima od lepre, Convit je 1932. godine upisao studij medicine pri Centralnom univerzitetu Venezuele, gdje je diplimirao 1938. godine.</s>

<s>Dvije godine kasnije postao je profesor, a 1950. godine je postao ravnatelj dermatološke klinike; istovremeno je radio i za Ministarstvo zdravstva i socijalne skrbi.</s><s>Od kraja 60-ih pa sve do kraja 70-ih godina, Convit je bio jedan od vodećih svjetskih stručnjaka za lepru te je držao važne funkcije u mnogim međunarodnim organizacijama posvećenima toj bolesti.</s><s>Tokom 1972. godine, igrao je ključnu ulogu u osnivanju Nacionalnog instituta za dermatologiju, današnjeg Nacionalnog instituta za biomedicinu u Venezueli.</s>

<s>Godine 1987., Convit je dodao mrtve Mycobacterium leprae u BCG cjepivo, kao eksperimentalni postupak za izradu cjepiva protiv lepre.</s><s>Iako je cjepivo testirano diljem svijeta, nije se pokazalo posebno efikasnijim od uobičajenog BCG cjepiva.</s><s>Ipak, njegov daljnji rad je doveo do nastanka efikasnog cjepiva protiv lepre, a isti postupak kasnije je korišten za izradu cjepiva protiv lišmenijaze.</s><s>Kasnije je radio i na onkocericijazi, mikozi i drugim tropskim bolestima.</s><s>Godine 1988., vlada Venezuele ga je predložila za Nobelovu nagradu zbog izrade eksperimentalnog cjepiva protiv lepre, međutim Švedska akademija ga nije izabrala za dobitnika.</s>

<s>Kasne godine karijere posvetio je borbi protiv karcinoma te izradi cjepiva protiv istoga.</s><s>U rujnu 2013. godine napunio je 100 godina života, a iste godine objavio je i svoj posljednji znanstveni rad.</s><s>Preminuo je 12. svibnja 2014. u rodnom Caracasu.</s>

<s>Vanjske veze 
 
 
 
 Blog about Jacinto Convit's work 
 Immunotherapy autovaccine for cancer treatment</s>

<s></s>

<s>Venezuelanski liječnici
Venezuelanski naučnici
Stogodišnjaci
Katalonci
Orden Legije časti
Biografije, Caracas</s>

