Ion Perdicaris
<s>Ion Perdicaris (; fonetski: Ion Perdikaris; 1840 - 1925) bio je američko-grčki pustolov, poslovni čovjek i plejboj, najpoznatiji po sudjelovanju u dramatičnim događajima 1904. godine, koji su po njemu dobili ime Perdicarisov incident.</s>

<s>Njegov otac Grigorios (Gregory) Perdicaris je bio rodom iz Atene te se doselio u Južnu Karolinu i oženio za pripadnicu jedne od tamošnjih najbogatijih porodica.</s><s>Godine 1846. se preselio u Trenton u New Jerseyu i osnovao plinarsko poduzeće.</s><s>Sin Ion se nakon izbijanja građanskog rata formalno odrekao američkog državljanstva i preuzeo grčko kako bi izbjegao konfiskaciju porodične imovine u Južnoj Karolini od strane konfederalnih (južnjačkih) vlasti.</s>

<s>Ion Perdicaris se poslije doselio u Tanger, gdje je otvorio zoološki vrt specijaliziran za rijetke ptice.</s><s>Tamo je 1871. godine upoznao Ellen Varley, suprugu poznatog britanskog inženjera i izumitelja C. F. Varleya.</s><s>Sa njom je započeo preljubničku vezu, koja je izazvala veliki skandal, a potom i razvod.</s><s>Perdicaris se sa Ellen oženio i nastavio živjeti u Tangeru sa njihove dvoje djece.</s><s>Povremeno je pisao i objavljivao knjige na temu života u Maroku.</s>

<s>18. maja 1904. su Perdicarosvu porodicu napali odmetnici u službi pobunjenog berberskog vođe Ahmeda al-Raisulija; Ion i njegov posinak Cromwell su oteti i uzeti za taoce.</s><s>Al-Raisuli je za njihovo puštanje na slobodu od tadašnjeg marokanskog sultana Abdelaziza zatražio 70.000 američkih dolara otkupnine i kontrolu nad dvije pokrajine.</s><s>Kada je vijest o otmici došla do tadašnjeg predsjednika Theodorea Roosevelta, on je, kako bi osigurao puštanje Perdicarisa kao američkog državljanina i natjerao sultana da ispuni otmičareve uvjete, naredio slanje mornaričke eskadre i malog odreda marinaca u Maroko.</s><s>Taj je potez izazvao napetosti u odnosima sa Francuskom koja je pojačala vlastite trupe u Maroku, ali su Francuzi, kako bi izbjegli mogući sukob, diplomatskim putem ishodili od sultana da 21. juna ispuni al-Raisulijeve zahtjeve.</s><s>Nakon toga su Perdicaris i njegov posinak pušteni.</s><s>Roosevelt je cijeli incident vješto iskoristio u propagandne svrhe tokom Republikanske nacionalne konvencije i izbora koje je glatko dobio.</s>

<s>Perdicaris se tokom zarobljeništva sprijateljio sa svojim otmičarem, te su njegova svjedočanstva u američkoj, a kasnije i u zapadnoj javnosti stvorio romantičnu predodžbu al-Raisulija kao plemenitog borca za slobodu.</s><s>Godine 1933. je, pak, američki historičar Tyler Dennett, u svojoj biografskoj knjizi o Rooseveltovom državnom sekretaru Johna Haya otkrio da Perdicaris uopće nije bio američki državljanin, odnosno da spektakularna demonstracija sile nije imala stvarnog povoda.</s>

<s>Perdicarisov incident je 1975. godine iskorišten kao predložak hollywoodskog filma Vjetar i lav, u kome su mnogi detalji promijenjeni, pa je tako Perdicaris od 64-godišnjeg muškarca pretvoren u mladu ženu po imenu Elen Perdicari, koju je tumačila Candice Bergen.</s>

<s>Vanjske veze
Hunt, B.J. "Varley, Cromwell Fleetwood (1828–1883)" in Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004.</s><s>Accessed 23 July 2005.</s>

<s>Američki poslovni ljudi
Historija Maroka</s>

