Bogić Bogićević
<s>Bogić Bogićević (rođen 15. maja 1953. u Ugljeviku) je bosanskohercegovački i bivši jugoslavenski političar, poznat po tome što je kao posljednji član Predjedništva SFRJ iz Bosne i Hercegovine imao važnu ulogu u događajima vezanima za raspad Jugoslavije.</s>

<s>Bogićević se rodio u porodici bosanskih Srba.</s><s>U Predsjedništvo SFRJ je izabran neposredno pred uvođenje demokratskog višepartijskog sistema, ali u vrijeme kada se tada vladajući Savez komunista BiH okrenuo reformama u tom smjeru; tako je Bogićevića umjesto Skupštine SR BiH izabrali glasači između pet, formalno nezavisnih kandidata.</s><s>Bogićević je u Predsjedništvu SFRJ nastojao zastupati službeno stajalište SR BiH o tome da se zajednička država sačuva kroz kompromisno redefiniranje njenog ustavnopravnog poretka.</s><s>Godine 1990. je iazabran za predsjednika Savjeta za zaštitu ustavnog poretka.</s><s>Zbog svojih je stavova, međutim, došao u sukob sa Miloševićem i vodstvom JNA, te je upravo njegov glas u martu 1991. spriječio uvođenje izvanrednog stanja u SFRJ.</s><s>Nakon izbijanja rata u Sloveniji se sa svojim makedonskim kolegom Vasilom Tupurkovskim sudjelovao u pregovorima o puštanju zarobljenih pripadnika JNA.</s><s>U jesen 1991. se neformalno povukao iz Predsjedništva.</s>

<s>U narednom periodu, bio je poslanik u Predstavničkom domu Parlamenta SR BiH, potpredsjednik Socijaldemokratske partije Bosne i Hercegovine, i predsjednik Olimpijskog komiteta BiH.</s>

<s>Reference</s>

<s>Jugoslavenski političari
Bosanskohercegovački političari
Bosanskohercegovački komunisti
Članovi Predsedništva SFRJ</s>

