Oktobarski manifest
<s>Oktobarski manifest ili Oktobarski proglas () bio je značajan zakonodavni akt kojeg je izdao imperator Nikolaj II Aleksandrovič kao odgovor na Rusku revoluciju 1905.</s>

<s>Manifest je obnarodovan 17. oktobra 1905, a sačinjen je po predlogu ministra Sergeja Vitea.</s>

<s>Odredbe 
Istorijski značaj Oktobarskog manifesta ogledao se u tome što je imperator sveruski prestao da bude jedini zakonodavac.</s><s>Zakonodavna vlast je podijeljena između imperatora i Državne dume.</s>

<s>Manifest se u osnovi sastojao iz tri tačke.</s><s>Prva tačka je predviđala neotuđive građanske slobode na načelima neprikosnovenosti ličnosti i slobode savjesti, govora, okupljanja i udruživanja.</s><s>Druga tačka je predviđala proširenje biračkog prava za već raspisane izbore za Državnu dumu, kao i da će se regulisanje daljeg izbornog zakonodavstva prepustiti novoustanovljenom zakonodavnom poretku.</s><s>Treća tačka je predviđala da nijedan zakon neće imati snagu bez odoborenja Državne dume, kao i da će narodni predstavnici imati mogućnost da nadziru izvršnu vlast.</s>

<s>Naredne godine, 23. aprila 1906, temeljno su promijenjeni Osnovni državni zakoni Ruske Imperije na osnovu dotad tri izdata proglasa: o osnivanju Državne dume, o poboljšanju državnog poretka i o preuređenju Državnog savjeta.</s><s>Tada su Osnovni državni zakoni faktički postali prvi ruski ustav.</s>

<s>Vidi još 
 Ruska revolucija 1905.</s><s>Osnovni državni zakoni Ruske Imperije</s>

<s>Izvori</s>

<s>Spoljašnje veze 
 Высочайший манифест об усовершенствовании государственного порядка („док.история.рф“)</s>

<s>1905
Dokumenti
Rusko Carstvo</s>

