Rokeri s Moravu
<s>Rokeri s Moravu je bio četvoročlani jugoslovenski muzički sastav koji je izvodio šaljive pesme narodnjačkog karaktera.</s><s>Grupa je osnovana 1977. i bila aktivna sve do 1991. godine, početkom 2007. obnovljena, međutim posle smrti Zvonka Milenkovića u septembru 2008. grupa definitivno prestaje sa radom.</s>

<s>Članovi</s>

<s>Članovi su bili:</s>

<s>Boris Bizetić (vođa i osnivač, od 1977. do 1991. i od 2007. do 2008)
 Zvonko Milenković (1977-1991. i od 2007. do 2008. - preminuo)
 Branislav Anđelović (1977-1988. - napustio grupu)
 Branko Janković (1977-1982. - preminuo)</s>

<s>Na sceni su se pojavljivali u šumadijskim narodnim kapama, šajkačama, a javnost ih je poznavala po pseudonimima.</s><s>Tako je Bizetić bio Veljko B. Užičanin - Boca, Janković je bio Jankula, Milenković je bio Sisoje, a Anđelović se predstavljao kao Ćora.</s><s>Imali su preko 2000 nastupa širom sveta, izuzetnu popularnost u celoj Jugoslaviji.</s><s>Svojim originalnim tekstovima aranžmanima i načinom na koji su to izvodili stekli su kultnu popularnost koju nikada niko nije uspeo da dostigne.</s><s>Stvorili su žanr muzike u kome su bili jedini i nedodirljivi.</s>

<s>Karijera</s>

<s>Rokeri s Moravu,su se pojavili na našoj muzičkoj sceni 1977 godine,sa singlom Stojadinka ovce šiša.</s><s>Publika ne očekujući pojavu grupe koja je negovala do tada nepoznati žanr u muzici,reaguje sjajno.</s><s>Debitantski singl se prodaje u velikom tiražu postaje apsolutni hit,što će biti ulaznica za sam vrh muzičke scene koji su Rokeri S Moravu,ispostaviće se kasnije,bez problema sačuvali.</s>

<s>U svom prvom periodu karijere od osnivanja pa do kraja 1982 godine,albumi Rokera S Moravu bili su istinski hitovi,željno iščekivani i što je bilo najzanimljivije slušani kod najšire publike,svih starosnih dobi.</s><s>Rokeri su imali poštovaoce i među tvrdom rok publikom,kao i kod onih koji su slušali folk muziku.</s><s>Zahvaljujući svojim britkim tekstovima,sjajnim aranžmanima kao i odličnim vokalno-scenskim nastupima,pobrali su simpatije kako publike tako i kritike.</s>

<s>Nakon smrti Branka Jankovića-Jankule,grupa prestaje da bude kvartet i nastavlja kao trio,time počinje njihov drugi deo karijere koji je trajao od 1983 godine sve do sredine 1988.</s><s>Tokom drugog dela karijere grupa je sigurno koračala već utabanim stazama uspeha,potvrđujući svoju popularnost redovnim izdavanjem albuma,koji ipak po kvalitetu po malo su zaostajali za prvom fazom karijere.</s><s>To međutim nije uticalo na njihove tiraže i koncertnu aktivnost.</s>

<s>Sredinom 1988. godine grupu svojevoljno napušta Branislav Anđelović,grupa nastavlja sa radom ali ovoga puta kao duet.</s><s>Ovim je počela treća etapa karijere Rokera S Moravu.</s>

<s>Posle velikih uspeha, kako diskografskih tako i koncertnih, „Rokeri s Moravu“ su imali mali kreativni pad krajem 80ih godina, nadolazeći rat i sveopšta kriza u društvu početkom 90ih nije pogodovala grupi.</s><s>Osetio se umor u njihovom radu tako da lider grupe Boris Bizetić odlučuje da se Rokeri s Moravu povuku sa scene.</s><s>Grupa je prestala sa radom 1991.</s>

<s>Ponovno okupljanje 
Posle 16 godina pauze, Rokeri s Moravu su početkom 2007. izdali album pod nazivom Projekat.</s><s>U pesmama se obrađuju aktuelni problemi kao što su SMS, silikoni, sportske kladionice i mnogi drugi.</s><s>Grupu ponovo čine kao i 1991. godine kada su prestali sa radom Boris Bizetić i Zvonko Milenković.</s><s>Autor svih pesama je Boris Bizetić, sada pod pseudonimom Stojko.</s><s>Album je izazvao pažnju javnosti i radost fanova zbog povratka omiljene grupe na scenu.</s><s>Nažalost, bolest i prerana smrt Zvonka Milenkovića-Sisoja značila je i definitivan kraj Rokera s Moravu.</s>

<s>Konačni prestanak rada 
Član grupe Branko Janković preminuo od posledica teške saobraćajne nesreće u Beogradu krajem 1982. godine, Branislav Anđelović je napustio grupu jula 1988. a Zvonko Milenković je umro u septembru 2008. u Beogradu.</s>

<s>Rokeri s Moravu imali su veliki hendikep koji je ostavio traga u radu grupe posle tragične smrti Branka Jankovića-Jankule, zbog njegovih odličnih bek-vokala.</s><s>Njegov odlazak grupa nije nadoknadila već je nastavila kao trojka.</s>

<s>Sve do jula 1988. godine kada grupu napušta i Branislav Anđelović-Bane Ćora, koji je veoma doprinosio originalnom scenskom nastupu i aranžmanima pesama koje je genijalno pisao i pevao Boris Bizetić u duetu sa sjajnim Zvonkom Milenkovićem-Sisojem.</s><s>Grupa dalje nastavlja sa radom ali ovoga puta kao duet i tako ostaje do samog kraja.</s><s>Posle smrti Zvonka Milenkovića,Boris Bizetić je izjavio da je to definitivan kraj Rokera S Moravu.</s>

<s>Jasno je da su svojim višestrukim talentima Boris, Zvonko, Bane i Branko uspeli da naprave sjajan kvartet, koji je bilo nemoguće ponoviti.</s><s>Rokeri s Moravu su zato imali zasluženu popularnost jer su bili izuzetni umetnici koji su poznavali i rok, pop, džez, bluz, folk muziku.</s><s>Ne samo poznavali muziku već i originalno i nepogrešivo parodirali sve društvene anomalije i pojave.</s><s>Zato ko god bude pisao istoriju jugoslovenske ili srpske muzike moraće da posveti pažnju legendarnoj grupi Rokeri s Moravu koja je ostavila neizbrisiv trag i postala deo srpske i jugoslovenske kulturne baštine.</s>

<s>Diskografija</s>

<s>Albumi</s>

<s>Singlovi 
U periodu od 1977 do 1979 izdali su 7 singl-ploča.</s>

<s>Kompilacije</s>

<s>Spoljašnje veze 
 Tekstovi pesama grupe „Rokeri s Moravu“
 Teofil Pančić: Rokeri s Moravu - Sabrana nedela (časopis „Vreme“ avgust 2005.)
 Rokeri s Moravu: Sabrana nedela 1 , 2  i 3  
 Rokeri s Moravu: Keskese 
 Rokeri s Moravu: Picerija - Tufahija - Cico veštico</s>

<s>Srpske muzičke grupe</s>

