Cipriano Castro
<s>José Cipriano Castro Ruiz (Capacho, 12. listopada 1858. – San Juan, 4. prosinca 1924.) bio je venezuelanski časnik i političar, koji je od 1899. do 1908. godine bio predsjednik Venezuele.</s><s>Na vlast je došao pučem, a istu je zadržavao vladajući kao diktator uz snažnu represiju koja je izrodila snažnu opoziciju njegovom režimu.</s><s>Zbog brojnih vanjskopolitičkih kriza, izgubio je i podršku Sjedinjenih Država te je 1908. godine svrgnut u odsustvu od strane svog najbližeg suradnika, Juana Vicentea Gómeza.</s>

<s>Castro je rođen u obitelju farmera Joséa Carmena Castra i njegove supruge Pelagije Ruiz.</s><s>Nakon školovanja u rodnom mjesti te obližnjem San Cristóbalu, Castro je otišao u sjemenište u Kolumbiji, međutim je ubrzo odustao od školovanja i vratio se u Venezuelu.</s><s>Tu je radio različite poslove (urednik novina, voditelj svratišta), a sredinom 80-ih godina je upoznao i svoju buduću suprugu, Rosu Zoilju Martínez, netom nakon što je pušten iz zatvora, gdje je boravio zbog sukoba s lokalnim svećenikom.</s><s>Diveći se Bolívaru i Napoleonu, Castro se tokom 1886. godine pridružio vojsci koja se borila protiv vladinih snaga; tu će upoznati svog kasnijeg suradnika u dolasku na vlast, Juana Vicentea Gómeza.</s><s>Nakon što je stekao čin generala, Castro se počeo sve snažnije aktivirati u politici svoje rodne provincije, Táchire, te je ubrzo postao njezin guverner.</s><s>Ipak, nakon svrgavanja centralne vlasti u Caracasu 1892. godine, Castro je smijenjen i protjeran u Kolumbiji.</s>

<s>Tamo će se obogatiti ilegalnom trgovinom stokom i regrutirati osobnu vojsku, koja će mu biti esencijalna prilikom puča u skorom periodu.</s><s>Castro je zapravo koristio val nezadovoljstva koji je zahvatio dobar dio stanovništva Venezuele te je, u vrlo kratkom roku, svoju osobnu vojsku pretvorio snažnu nacionalnu vojsku, koja je bila ozbiljna prijetnja vlasti u Caracasu.</s><s>U listopadu 1899., Castro je sa svojom vojskom upao u glavni grad, svrgnuo Ignacija Andradea s mjesta predsjednika i sebe imenovao vrhovnim vojnim zapovjednikom zemlje.</s><s>Njegova Revolución Liberal Restauradora pretvorila se, vrlo brzo, u organiziranu pljačku i potpuni politički nered, koji je Castru donio epitet "lude sirovine" i "vjerojatno najgoreg od mnogih venezuelanskih diktatora".</s><s>Njegova je vladavina bila obilježena brojnim ustancima, ubojstvima i slanjima u egzil političkih protivnika, njegovim vlastitim ekstravagandnim životom i ozbiljnim vanjskopolitičkim problemima.</s><s>Do 1904. godine, Castro je vladao kao diktator, ali je nakon od njega inicirane promjene ustava (1904.) vladao zemljom kao predsjednik; za svoga zamjenika imenovao je Juana Vicentea Gómeza.</s>

<s>Iako je njegova vladavina ostala zapamćena kao jedna od najrepresivnijih i najmanje efikasnih, Castra su vlasti koštali vanjskopolitički problemi.</s><s>Prvi od njih bila je kriza iz 1902. godine, izazvana Castrovim odbijanjem plaćanja odštete za Venezuelanski rat za nezavisnost prema europskim zemljama.</s><s>Iako su se Sjedinjene Države uključile u konflikt i podržale Castra, postalo je jasno kako se njegov vanjskopolitički ugled ljulja i kako gubi podršku, posebice nakon što je arbitražni sud zadužen za rješavanje ovog spora većinski presudio u korist europskih sila.</s><s>Konflikt s Nizozemskom iz 1908. godine koštao ga je i vlasti, kada je Gómez uz podršku američke mornarice iskoristio Castrov odlazak u Pariz na liječenje od sifilisa i preuzeo vlast, čime je efektivno dokinut konflikt s Nizozemskom, ali i Castrova vladavina.</s>

<s>Lutajući Europom, doživio je maltretiranje od strane europskih vođa te je u konačnici otišao za Sjedinjene Države, ali je i od tamo otjeran od strane imigracijskih službi.</s><s>Sa suprugom se smjestio na Portoriko, gdje je, nakon kovanja serije neuspješnih planova za povratak na vlast, i preminuo, 4. prosinca 1924. godine.</s><s>Za to vrijeme, Gómez je preuzeo vlast u zemlji i uveo ju u period najduže diktature u njezinoj historiji, ali koja je bila mnogo učinkovitija u odnosu na onu Catsrovu.</s>

<s>Vanjske poveznice</s>

<s>Castro biography (in Spanish)</s>

<s>Venezuelanski političari
Predsjednici Venezuele
Pučisti</s>

