Antonio Salandra
<s>Antonio Salandra (Troia, Foggia, 31. kolovoza 1853. — Rim, 9. prosinca 1931.), bio je talijanski konzervativni političar.</s><s>Obnašao je dužnost premijera Italije u dvije vlade u periodu između 21. ožujka 1914. i 18. lipnja 1916. godine.</s>

<s>Životopis
Salandra je rođen u situiranoj obitelji u Troii, a završio je pravo u Napulju.</s><s>Imenovan je profesorom 1876. i radio je u periodu od 1879. do 1914. s administrativnim pravon na Sveučilištu u Rimu.</s>

<s>Izabran je za zastupnika u talijanskom zastupničkom domu 1886., i na kraju se priklanja stranci baruna Sidneya Sonnina.</s><s>Radio je kao državni tajnik u nekoliko ministarstava a bio je osim toga i ministar u vladama Crispija, Sonnina i Pellouxa.</s><s>Poslije obnašanja dužnosti ministra financija u Sonnininovoj vladi, 1906. udaljuje se od Sonninove stranke i priklanja lijevo orijentiranoj stranci Giovannija Giolittija.</s><s>Kada je Giolitti napustio mjesto premijera 1914., Salandra je formirao konzervativnu vladu.</s><s>U početku Salandrova vlada se držala neutralno u Prvom svjetskom ratu.</s>

<s>Ministar vanjskih poslova San Giuliano bio je također član Giolittijeve vlade.</s><s>Kada je San Giuliano preminuo 16. listopada 1914., Sonnino postaje ministar vanjskih poslova u Salandrovoj vladi.</s><s>Poslije toga talijanska stajalište o ratnim zbivanjima se sve više podudaraju sa stajalištima trojnog saveza.</s><s>Talijanska vojna industrija počinje raditi punom parom, dok istovremeno pregovaraju s Austro-Ugarskom o kompenzaciji zbog neutralnosti.</s><s>Italija se osim toga sve više približava Francuskoj i Engleskoj.</s><s>Kada je 20. svibnja 1915.</s><s>Salandrova vlada progasila oružanu intervenciju, ulaze u rat protiv Austro-Ugarske 23. svibnja 1915. godine.</s><s>Istovremeno prekidaju diplomatske aktivnosti s Njemačkom.</s>

<s>Talijani su imali malo uspjeha u vojnim operacijama i Salandrova vlada bila je izložena jakim kritikama u parlamentu, osobito su je kritizirali socijaldemokrati.</s><s>Poslije bitke na Monte Meleti, Salandrova vlada podnosi ostavku.</s>

<s>Poslije Prvog svjetskog rata, Salandra se politički još više pomjera udesno i podržava Mussolinija.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Premijeri Italije
Italijanski političari</s>

