Dolina Viñales
<s>Dolina Viñales (španjolski: Valle de Viñales) je krška depresija u gorju Sierra de los Organos, odmah sjeverno od grada Viñalesa u kubanskoj pokrajini Pinar del Río.</s>

<s>Ovo područje površine 132 km² je okruženo planinama i ispunjeno mnogim dramatičnim vapnenačkim stijenama (mogotes) koje izviru iz tla do 300 m visine.</s><s>Tu su i brojne špilje u kojima se nalaze fosili amonita.</s><s>Na okolnim brdima vegetacija je obilježena lokalnim endemskim vrstama, kao što su palme Gaussia princeps i Microcycas calocoma, živi fosil cvjetonosne flore.</s><s>Od endemskih životinja tu se mogu pronaći pčelji kolibri (Mellisuga helenae), koji važi za najmanju pticu na svijetu, te 
kubanski trogon (Priotelus temnurus), kubanski todi (Todus multicolor)</s>

<s>No, dolina Viñales je najpoznatija kao krajolik oranica, prije svega tradicionalnog uzgoja duhana.</s><s>Vrijednost kulturnog krajolika upotpunjavaju sela, farme i nastambe narodne arhitekture u kojima obitava višeetničko društvo koje odražava kulturni razvoj karipskih otoka, uključujući Kubu.</s><s>Zbog toga je 1999. godine dolina Viñales upisana na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Americi.</s>

<s>Povijest</s>

<s>Mnoge špilje, koje su razbacane na obroncima grebenja doline Viñales, su bile naseljene stoljećima prije dolaska španjolskih osvajača.</s><s>Plodno tlo i pogodna klima doveli su do razvoja stočarstva i uzgoja krmnog bilja i žitarica, za što su rabljeni robovi iz Afrike.</s><s>Ostaci najveće hacijende, Pan de Azúcar, svjedoče kako su robovi bili učeni različitim zanatima.</s><s>Prebjegli robovi, poznati kao cimarrones, su često tražili sklonište u brojnim špiljama doline.</s>

<s>Nakon pojave i značajnog širenja uzgoja duhana, selo Viñales je osnovano 1875., uz cestu koja vodi od glavnog grada pokrajine, Pinar del Rio, do Puerto Esperanza, glavnog izlaza na more.</s><s>Zapadna željeznica (Ferrocarril del Oeste), od koje su ostali tek poneki ostaci, sagrađena je 1882. godine.</s><s>Dolina Viñales je bila poprištem nekoliko vojnih operacija tijekom rata za neovisnost, ali i za vrijeme kubanske revolucije.</s><s>Trenutačno, dolina je posvećena poljoprivredi, a njezino stanovništvo od nekih 8.000 ljudi se uglavnom bavi uzgojem duhana, usjeva koji daje najbolje prinose.</s><s>Nedavni eksperimenti su pokazali da uporaba strojeva smanjuje kvalitetu duhana, što objašnjava zašto se stare metode, poput životinjskih kola, još uvijek koriste u ovoj dolini.</s>

<s>Odlike 
Većina zgrada, razbacanih po ravnici, su jednostavne i izgrađene od lokalnih i prirodnih materijala, a koriste se kao domovi ili obiteljska poljoprivredna gospodarstva.</s><s>Selo Viñales, položeno uz glavnu ulicu, zadržalo je svoj izvorni izgled, a tu su i mnogi zanimljivi primjeri kolonijalne arhitekture.</s><s>Dolina je dom izvornoj kulturi koja je spoj doprinosa autohtonih naroda, španjolskih osvajača i afričkih robova.</s><s>Izvrsna ilustracija ove kulture je glazbeni izričaj poljskih radnika (veguero), čiji glavni tumač je bio Benito Hernandez Cabrera (poznat kao Viñalero).</s><s>Ovdje također cvatu i monogi tradicijski obrti.</s><s>Kubanci se snažno poistovjećuju s dolinom Viñales zbog ljepote mjesta i njegove povijesne i kulturne važnosti.</s><s>U likovnim djelima umjetnika, kao što su Domingo Ramos i Tiburcio Lorenzo, dolina je pretvorena u simbol karipskog krajolika.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>galerija fotografija  na službenim stranicama UNESCO-a 
 Vodeća stranica za alpinizam na Kubi</s>

<s>Viñales
Nacionalni parkovi na Kubi
Svjetska baština na Kubi</s>

