Elba (otok)
<s>Elba (latinski: Ilva) je otok u Tirenskom moru na zapadnoj obali Italije, koji administrativno podpada pod talijansku regiju Toskanu i provinciju Livorno.</s><s>Elba je poznata kao mjesto Napoleonovog egzila od 1814. do 1815. godine.</s>

<s>Geografija 
Elba ima površinu od 223 km² i najveći je otok Toskanskog arhipelaga.</s><s>Obale otoka su strme, a unutrašnjost planinska.</s><s>Najviši vrh Capanne ima 1019 m. Na otoku živi 33.660 stanovnika, a najveće naselje je Portoferraio u kom živi 12.000 ljudi.</s>

<s>Historija 
Još su Etruščani iskapali željeznu rudu na Elbi, a Grci su ga vjerojatno zbog peći za taljenje nazvali Aethalia (Zadimljeno mjesto).</s><s>Rimljani su ga nazvali Ilva i također su iskapali željeznu rudu, ali su izgradili i pomorsku bazu na otoku.</s><s>Za ranog srednjeg vijeka Elbom je vladala Republika Pisa, a od 1290.</s><s>Republika Genova.</s><s>Od 1399. otokom vladaju kneževi Piombino, koji ga 1548. prepustili Cosimu Mediciju iz Firence.</s><s>Dio otoka bio je u španjolskim rukama od 1596. do 1709. godine, a nakon njih su otokom vladali napuljski kraljevi.</s>

<s>Od 1802. otok je ustupljen Francuskoj, pa kad je Napoleon 1814. sam abdicirao, bio je prognan na Elbu.</s><s>Na otok je stigao 4. maja i Elba je tad imala status nezavisne kneževine s Napoleonom kao vladarom.</s><s>On je na Elbi izdržao do 26. februar 1815. kada se vratio u Francusku na poznatih sto dana.</s><s>Nakon tog je Elba je vraćena Toskani, sa kojom je zajednički ušla u sastav Kraljevine Italije 1860. godine.</s>

<s>Atrakcije 
Napoleonova rezidencija bila je Palača Mulini s pogledom na more u blizini Portoferraia, prijestolnice Elbe koja leži na sjeveru otoka.</s><s>Njegov ljetnikovac Villa San Martino, smješten 6 km jugozapadno, danas je pretvoren u muzej koji pored njegovih stvari ima i kolekciju gravira.</s><s>Dalje prema zapadu je selo Poggio sa izvorom mineralne vode koja se zove Napoleon.</s>

<s>Privreda i transport 
Kako Elba ima blagu klimu koja omogućuje rast raznolikog bilja mediteranskog tipa, dosta stanovnika se bavi poljoprivredom i otok je prošaran bogatim maslinicima i vinogradima.</s><s>Još se dosta stanovnika bavi tradicionalnim ribolovom na inćune, srdele i tune, kao i iskapanjem željezne rude na istočnoj obali.</s><s>Ipak, turizam je danas najvažnija privredna grana.</s><s>Popularna ljetovališta su Procchio, Marciana Marina, Marciana, uz ona u zaljevu Biodoli na sjeveru i Marinu di Campo na jugu.</s><s>Gradić Porto Azzurro, nabliži kopnu, poznat je po zatvoru smještenom u velikoj španjolskoj utvrdi iz 1602. godine.</s><s>Elba je trajektima povezana sa Piombinom na kopnu, a po otoku voze autobusi.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Elba</s>

<s>Otoci u Italiji
Otoci Tirenskog mora‎
Geografija Toskane</s>

