Čas anatomije doktora Nicolasa Tulpa
<s>Čas anatomije doktora Nikolasa Tulpa (nizozemski: De anatomische les van Dr. Nicolaes Tulp), je delo holandskog slikara Rembranta.</s><s>Naslikano je 1632. godine, tehnikom ulje na platnu, a čuva se u muzeju Maurichuis u Hagu.</s>

<s>Analiza umetničkog dela</s>

<s>Na slici je dr Nikolas Tulp, koji objašnjava muskulaturu ruke prisutnim medicinskim stručnjacima.</s><s>Leš na slici je zločinac Aris Kint, koji je prethodno tog dana bio obešen zbog oružane pljačke.</s><s>Neki od posmatrača su aristokrate koji su platili da budu uključeni u sliku.</s>

<s>Događaj na slici se odvio 16. januara 1632. godine, u amsterdamskoj hirurškoj gildi kojoj je Tulp pripadao.</s><s>Nosio je titulu zvaničnog gradskog anatoma, kome je bilo dozvoljeno da vrši samo jedno javno seciranje godišnje za koje bi se koristilo telo pogubljenog zločinca.</s>

<s>Časovi anatomije su bili društveni događaj u 17. veku, održavali su se u učionicama koje su zapravo bile pozorišta, a prisustvovali su im studenti, kolege i svaki pojedinac koji bi platio ulaznicu.</s><s>Posmatrači su bili prikladno odeveni za ovu ozbiljnu društvenu priliku.</s><s>Smatra se da su ovi ljudi (sa izuzetkom figura iz pozadine i sa leve strane) naknadno dodati slici.</s>

<s>Na slici nedostaje jedna osoba — preparator, čiji je zadatak bio da primpremi telo za čas.</s><s>U 17. veku dr Tulp je bio ugledan naučnik, te nije morao da se bavi krvavim poslom, kao što je seciranje.</s><s>Ti su poslovi bili prepušteni drugima i zbog toga na slici nema nikakvog instrumenta za sečenje.</s><s>Umesto njih se u donjem desnom uglu nalazi otvoren ogromni priručnik iz anatomije, verovatno „Fabrika ljudskog tela“ (-{De humani corporis fabrica}-), knjiga autora Andreasa Vesalijusa, objavljena 1543. godine.</s>

<s>Savremeni stručnjaci su komentarisali preciznost kojom je 26-godišnji Rembrant naslikao mišiće i tetive.</s><s>Nije poznato gde je stekao ta znanja, moguće je da je iskopirao detalje iz priručnika anatomije, ali je svakako primećen studiozan rad i višemesečna posvećenost.</s><s>Skorašnje ispitivanje holandskih naučnika otkrilo je nekoliko neslaganja između podlaktice leve ruke prikazane na slici i seciranog dela iste.</s>

<s>Lice leša je delimično osenčeno, nelogično u osnosu na izvor svetlosti.</s><s>Smatra se da je to nagoveštaj „senke smrti“ (umbra mortis), tehnike koju će Rembrant često koristiti.</s>

<s>Slika je potpisana u gornjem desnom uglu sa Rembrandt f[ecit] 1632.</s><s>To je, koliko je poznato, prvi put da je Rembrant potpisao sliku ličnim imenom, a ne inicijalima RHL (Rembrandt Harmenszoon van Leiden), što je znak porasta samouverenja umetnika.</s>

<s>Fizičke karakteristike</s>

<s>Dimenzije ovog dela su 216,5 sa 169,5 cm, tehnika je ulje na platnu.</s><s>Danas se nalazi u muzeju Maurichuis, u Hagu.</s><s>Poruka, osnosno idejna sadržina ovog dela je ponovna zaljubljenost Rubensa.</s><s>Tematika je alegorijska.</s><s>Korišćeni likovni elementi su pretežno kontrast i svetlost i senka, ali ima i boje i oblika.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Literatura</s>

<s>Vidi još 
 Čas anatomije doktora Dejmana, manje poznata Rembrantova slika, sada fragmentirana, takođe prikazuje čas anatomije</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>The Anatomy Lesson of Nicolaes Tulp at the Literature, Arts & Medicine Database 
 Rembrandt's Anatomy Lesson of Professor Nicolaes Tulp by A.C. Masquelet</s>

<s>Rembrandtove slike
Slike 1632.</s><s>Authority control 2</s>

