No Line on the Horizon
<s>No Line on the Horizon je dvanaesti studijski album irskog rock sastava U2.</s><s>Izdala ga je kuća Island Records 2009. godine.</s><s>To je bio prvi U2-ov album nakon How to Dismantle an Atomic Bomb iz 2004., što je bio do tada najduži razmak između izlazaka njihovih dvaju albuma.</s><s>Bend je isprva namjeravao objaviti pjesme u dva EP-a, ali je kasnije odlučeno da se snimljenim materijalom načini jedan cjeloviti album.</s><s>Fotograf Anton Corbijn je snimio prateći film "Linear", koji je bio objavljen uz album i uključen u nekim posebnim izdanjima.</s>

<s>U2 su rad na novom albumu počeli 2006. s producentom Rickom Rubinom, ali su odbacili većinu materijala sa snimanja.</s><s>U svibnju/maju 2007. su počeli s novim snimanjima s Danielom Lanoisom i Brianom Enom u Fesu u Maroku.</s><s>Namjeravajući napisati "buduće himne" - pjesme koje bi se puštale zauvijek - bend je proveo dva tjedna u riadu i uključio producente u postupak pisanja pjesama.</s><s>Nakon što mu je dosadilo pisati pjesme u prvom licu, glavni vokal Bono je napisao tekstove iz perspektive različitih likova.</s><s>Snimanje je nastavljeno u SAD-u, Ujedinjenom Kraljevstvu i Irskoj do prosince/decembra 2008.</s><s>U2 su namjeravali objaviti "No Line on the Horizon" u studenom/novembru, ali nakon komponiranja 50 do 60 pjesama, odgodili su izlazak da bi mogli nastaviti pisati.</s>

<s>Prije izlaska albuma, U2 su izjavili da je uključenost Ena i Lanoisa, kao i vrijeme provedeno u Fesu, rezultirala u albumu koji je više eksperimentalnog tipa nego njihova prethodna dva albuma.</s><s>Bend je usporedio promjenu u stilu s onom između albuma The Joshua Tree (1987.) i Achtung Baby (1991.).</s><s>Po izlasku, No Line on the Horizon je primio većinom pozitivne kritike, iako su neki kritičari smatrali da album nije toliko eksperimentalan kao što se navodilo.</s><s>Album je debitirao na prvom mjestu u 30 zemalja, ali se nije prodavao kako je bilo očekivano - bend je izrazio razočaranje nad relativno niskom prodajom u usporedbi s prethodnim albumima, koja je iznosila 5 milijuna primjeraka.</s><s>Usprkos tomu, U2 360° turneja, koja je trajala od 2009. do 2011., je turneja s najvećim dohotkom u historiji, s prihodima od karata koji su iznosili $736 milijuna.</s>

<s>Popis kompozicija</s>

<s>() Dodatna produkcija</s>

<s>Napomene
"Cedars of Lebanon" uključuje sample iz pjesme Harolda Budda i Briana Ena "Against The Sky" s albuma The Pearl (1984.).</s>

<s>Osoblje
Prilagođeno s knjižice albuma.</s>

<s>U2
 Bono – glavni vokal, gitara
 The Edge – gitara, prateći vokal, klavir
 Adam Clayton – bas gitara
 Larry Mullen, Jr. – bubnjevi, perkusije</s>

<s>Dodatni izvođači
 Caroline Dale – violončelo
 Brian Eno – ritam loop, programiranje, sintesajzeri, prateći vokal
 Daniel Lanois – gitara, prateći vokal
 Terry Lawless – dodatni klavir, Fender Rhodes, klavijature
 Sam O'Sullivan – perkusije
 Cathy Thompson – violina
 Louis Watkins – dječački sopran
 Richard Watkins - horna
 will.i.am – klavijature, prateći vokal</s>

<s>Tehničko osoblje
Brian Eno – produkcija
Daniel Lanois – produkcija, miksanje
Steve Lillywhite – production, mixing
Richard Rainey – engineering, miksanje
Declan Gaffney – inženjering, miksanje
CJ Eiriksson – inženjering, miksanje
Carl Glanville – inženjering, miksanje
Tony Mangurian – inženjering
Dave Emery – inženjering
Florian Ammon – dodatni inženjering
Cenzo Townshend – dodatni inženjering, miksanje
Chris Heaney – pomoć u inženjeringu
Tom Hough – pomoć u inženjeringu
Kevin "Kevo" Wilson – pomoć u inženjeringu
Dave Clauss – pomoć u inženjeringu
John Davis – mastering
Cheryl Engels – postprodukcija, koordinacija, kontrola kvalitete</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske poveznice</s>

<s>No Line on the Horizon na U2.com</s>

<s>Albumi 2009.</s><s>Albumi benda U2</s>

