Nacionalna ustavotvorna skupština
<s>Nacionalna ustavotvorna skupština kraljevine Francuske (francuski: Assemblée nationale constituante) formirana je od Narodne skupštine 9. jula 1789. godine.</s><s>Postojala je do 30. septembra 1791. godine kada je zamenjena Zakonodavnom skupštinom.</s>

<s>Nastanak</s>

<s>Do raskida između aristokratije i buržoazije 1789. godine dolazi zbog odluke pariskog parlamenta da se državni staleži ubuduće redovno sazivaju i budu sastavljeni prema formuli usvojenoj 1614. godine.</s><s>Narodne mase pokrenule su svoj zahtev: zahtev za dvaput većim brojem poslanika trećeg staleža.</s><s>Trebalo ih je biti isto koliko i poslanika prva dva staleža zajedno.</s><s>Neker je 1788. godine predložio skupštini prvaka ovaj predlog.</s><s>Oni, naravno, nisu pristali.</s><s>Neker je zaključio da je želja trećeg staleža nacionalna želja.</s><s>Sijes tada objavljuje svoj pamflet „Šta je treći stalež“ u kom piše: „Šta je treći stalež?</s><s>Sve.</s><s>Šta je bio do sada?</s><s>Ništa.</s><s>Šta traži?</s><s>Da postane nešto“.</s><s>Pokazatelj nezadovoljstva trećeg staleža pokraj „starog poretka“ su i mnogobrojne knjige žalbi (oko 60.000 sačuvanih).</s><s>Pisali su ih i sveštenici i plemstvo.</s><s>Svi traže ustav koji bi ograničio kraljevu vlast, izmenu fiskalnog sistema, reforme sudstva i krivično zakonodavstvo.</s><s>Za skupštinu zakazanu 1. maja 1789. godine sveštenstvo je imalo 291 poslanika, plemstvo 270, a treći stalež 578.</s><s>Kralj ih je primao u posebnim kabinetima.</s><s>Sveštenstvo je primljeno u kraljevom kabinetu, plemstvo uz određeni ceremonijal, dok su poslanici trećeg staleža primljeni u kraljevoj spavaonici.</s><s>Prva sednica održana je 5. maja.</s><s>Neker je izložio svoj izveštaj u uvodnom govoru u kome nije bilo ni reči o problemu glasanja.</s><s>Treći stalež bio je nezadovoljan.</s><s>Problem se sastojao u tome da se glasalo po staležima.</s><s>Sveštenici i plemići imali su jednaka gledišta te su uvek mogli nadglasati treći stalež.</s><s>Poslanici trećeg staleža tražili su promene sistema glasanja.</s><s>Odbili su da se okupe u zasebnom poslaničkom domu.</s><s>Njihovi zahtevi odbijeni su glasanjem sveštenstva i plemstva.</s><s>Luj XVI se odlučio na otpor protiv nepokornog trećeg staleža.</s><s>Na jutro, 20. juna, poslanici su zatekli zatvorena vrata svoje dvorane Menus u kojoj su se okupljali.</s><s>Poslanici se povlače u dvoranu Že de Pam (teniski teren) gde su svi dali zakletvu da se neće razići dok se ne donese nov ustav.</s><s>Veliki broj sveštenika stao je na njihovu stranu na zajedničkom zasedanju u dvorani Sent Luis.</s><s>Uglavnom je to niže sveštenstvo.</s><s>Prišla su im i dva pripadnika plemstva koja su dočekana aplauzima.</s><s>Luj im je naredio da se raziđu i zasedaju odvojeno što je potkrepio i pretnjama.</s><s>Sveštenstvo i deo plemstva se razišao.</s><s>Treći stalež je odbio.</s><s>Kralj je naredio telesnoj gardi da ih rastera, ali su La Fajet i ostali odbili.</s><s>Bila je to pobeda trećeg staleža i otvorena pobuna.</s><s>Ubrzo se ređaju njegove pobede.</s><s>Treći stalež poziva preostalu manjinu sveštenstva i većinu plemstva da im se pridruži protiv kralja.</s><s>Ustavni komitet formiran je 7. jula, a dva dana kasnije se proglasio za Narodnu skupštinu.</s><s>Pravna revolucija je dovršena bez upotrebe sile, zahvaljujući buržoaziji, nižem sveštenstvu i liberalnom plemtvu.</s><s>Narod još nije stupio na pozornicu.</s>

<s>Sednica skupštine od 4. avgusta 1789. godine</s>

<s>"Veliki strah" primorao je skupštinu da se pozabavi pitanjem feudalnog poretka.</s><s>Saglasila se da feudalne obaveze predstavljaju vlasništvo posebnog tipa, često prigrabljeno silom ili nezakonito.</s><s>Stoga je naredila da se provere povelje koje svedoče o obavezama.</s><s>Na istoj sednici (3. avgust) ukinuto je plemićko pravo na lov, vlastelinski sudovi, prodaja zvanja, crkvena desetina.</s><s>Pretvarajući se da je saglasan, Luj je proglasio „obnovu francuske slobode“.</s><s>Međutim, izvršenje nije bilo lako.</s><s>Seljak je oslobođen, ali ne i njegova zemlja što znači da mora plaćati daće dok se ne otkupi.</s><s>Mnogi su bili suviše siromašni da bi se mogli otkupiti.</s><s>Uprkos tome, odluke od 3. avgusta srušile su stari društveni poredak.</s><s>Svi Francuzi od tada imaju ista prava i dužnosti, mogli su doći na sve položaje i plaćali su isti porez.</s><s>Sledećeg dana Skupština donela je odluku o potrebi donošenja Deklaracije koja bi prethodila ustavu.</s><s>Deklaracija treba da bude zasnovana na pravima čoveka i da ih štiti.</s><s>Deklaracija prava čoveka i građanina doneta je 26. avgusta.</s><s>Ona je postavila temelje novog društvenog poretka.</s><s>Raspored poslanika na ovoj skupštini doveo je do nastanka termina „levica“ i „desnica".</s>

<s>Levica i desnica 
Skupština se takođe organizovala.</s><s>Smestila se u dvoranu Maneže.</s><s>Svaki građanin mogao je doći u skupštinu.</s><s>Skupština nije bila jedinstvena već su se ocrtavale razne grupe, mada se ne mogu smatrati strankama u današnjem smislu te reči.</s><s>Postojale su, pre svega, dve velike grupe.</s><s>Prvu su činile aristokrate, pristalice „starog poretka“, a drugu rodoljubi, branitelji novog poretka.</s><s>Ove dve grupe delile su se u više manjih grupacija.</s><s>Krajnji desničari bili su „Crni“ ili „aristokrati“, imali su sjajne govornike, finansirani su od strane dvora, branili su ih mnogi listovi.</s><s>Monarhiste je predvodio Munije koji posle oktobarskih borbi napušta Ustavotvornu skupštinu.</s><s>Monarhisti, zajedno sa Crnima, pokušavaju da zaustave tok revolucije.</s><s>Konstitucionalisti su predstavljali interese buržoazije.</s><s>Bili su pristalice umerene monarhije.</s><s>Predstavljao ih je La Fajet, a činila ih je buržoazija i kler, odnosno najveći deo onih koji su revoluciju i pokrenuli.</s><s>Trijumvirat je sedeo sa leve strane.</s><s>Sačinjavali su ga Barnave, Du Port i Aleksandar de Lamet, liberali, koji krajem 1790. godine prilaze desničarima.</s><s>Krajnju levicu činila je demokratska grupa.</s><s>Izdvajaju se Buzo, Petjon i Robespjer.</s><s>Brane interese naroda i zahtevaju opšte pravo glasa.</s><s>Patrioti su se solidno organizovali.</s><s>Sastaju se još od 1789. godine u dominikanskom manastiru Svetog Jakova u ulici Sent Honore pod imenom „Društvo prijatelja ustava“.</s><s>Poznatiji su kao jakobinci.</s><s>Jakobinci privlače i klubove pokrajinskih gradova.</s><s>Klub fejantinaca (La Fajetova stranka) odvaja se od Jakobinskog kluba 1791. godine.</s><s>To su učinili nametanjem visoke članarine koju pripadnici srednje buržoazije nisu mogli plaćati.</s><s>Kordiljerski klub ili Društvo prijatelja prava čoveka osnovan je aprila 1790. godine.</s><s>U njemu se ističu Žan Pol Mara i Žorž Danton.</s>

<s>Deklaracija o pravima čoveka i građanina i ustav iz 1791. godine</s>

<s>Usvojena je već 26. avgusta 1789. godine.</s><s>Deklaracija predstavlja temelj novog poretka.</s><s>Sadrži sedamnaest članova koji određuju suštinu prava čoveka i prava naroda.</s><s>Uzor je imala u američkim deklaracijama donetim tokom rata za nezavisnost.</s><s>Prava čoveka pripadala su mu pre svakog društva, ona su prirodna i nezastariva; ljudi se rađaju, ostaju slobodni i jednaki u pravima (1. član), a ta prava su sloboda, svojina, sigurnost i otpor ugnjetavanju (2. član).</s><s>Narod je suveren (3. član), a sloboda nema granica, sem slobode drugih ljudi (4. član).</s><s>Svi građani imaju pravo učešća u donošenju zakona (6. član).</s><s>Sloboda je pre svega sloboda ličnosti, lična sloboda, jamstvo protiv optužbi i samovoljnog hapšenja (7. član).</s><s>Ljudi mogu govoriti, pisati i štampati šta žele (10. član), uz pravo države da sprečava zloupotrebu (11. član).</s><s>Porez je neophodan i mora biti razrezan na građane u skladu sa njihovim mogućnostima (13. član).</s><s>Pravo kontrole javnih finansija imaju građani preko svojih predstavnika (14. i 15. član).</s><s>Katolička vera je državna religija, dok su protestantizam i judaizam privatna vera.</s><s>Građanska prava protestanti su stekli tek decembra 1789. godine, a Jevreji januara sledeće godine.</s><s>Ropstvo je ukinuto u Francuskoj, ali je zadržano u kolonijama.</s><s>Ustavotvorna skupština lišila je obojene ljude građanskih prava.</s><s>Le Šapeljeov zakon iz 1791. godine zabranjuje štrajkove.</s><s>Građani su razvrstani u tri kategorije: pasivni (nemaju biračko pravo jer nemaju svojinu, oko 3 miliona Francuza), aktivni (plaćaju direktan porez i učestvuju u lokalnim skupštinama, oko 4 miliona Francuza) i birači (po jedan na 100 aktivnih građana, u Francuskoj oko 50.000, plaćaju veći porez i učestvuju u skupštinama departmana).</s>

<s>Odbor od 30 članova za pripremu ustava formiran je već 7. jula 1789. godine.</s><s>Raprava o konačnom tekstu počela je avgusta 1791. godine.</s><s>Ustav iz 1791. godine izglasan je 3. septembra.</s>

<s>Reforme Ustavotvorne skupštine 
Narodna skupština imala je rešiti dva velika problema: finansijski i verski.</s><s>Kako bi rešila prvi problem, Ustavotvorna skupština je odlučila da stavi crkvena dobra naciji na raspolaganje.</s><s>Stvorena je Vanredna blagajna koja se punila uglavnom novcem od prodaje crkvene imovine.</s><s>Članovi Ustavotvorne skupštine nikako se nisu neprijateljski odnosili prema katoličkoj crkvi.</s><s>Čak ni najsmeliji teoretičari 18. veka nisu zamišljali poredak u kome bi crkva i država bile odvojene.</s><s>Međutim, reforma francuske crkve bila je nužna.</s><s>Ustavotvorna skupština donosi odluku kojim ukida monaške redove.</s><s>Jula 1790. godine Ustavotvorna skupština usvojila je Građanski ustav sveštenstva.</s><s>Ustav je prihvatio samo deo sveštenstva.</s><s>Aristokratija je odbijala da prihvati novi poredak.</s><s>Spremao se građanski rat.</s><s>Žetva je 1790. godine bila odlična što je donekle smirilo situaciju.</s><s>Oficiri koji nisu emigrirali sve više su bili pogođeni reformama Ustavotvorne skupštine.</s><s>Pred skupštinom se postavilo pitanje kako oteti kraljevsku vojsku od uticaja aristokratije ako se vojska ne ponarodi.</s><s>Prihvaćene su privremene mere kao što je povećanje plata, administrativne i disciplinske reforme.</s><s>Robespjer je ukazivao na ovaj problem: „Uništili ste plemstvo, a ono se i dalje nalazi na čelu vojske“.</s><s>La Fajet je u pobunama vojnika stao na stranu zapovednika.</s><s>Pobuna u Nansiju silom je ugušena.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura 
 Albert Soboul; Francuska revolucija, Naprijed, Zagreb (1966)</s>

<s>Francuska revolucija</s>

