Crni panteri
<s>Partija crnih pantera (prvobitno nazvana Partija crnih pantera za samoodbranu) bila je afroamerička organizacija revolucionarnog socijalizma, aktivna u Sjedinjenim Američkim Državama od 1966. do 1982. godine.</s><s>Osnovana od strane Hjuija Njutona, Bobija Sila i Ričarda Aokija u oktobru 1966., organizacija se prvobitno založila za doktrinu oružanog otpora društvenom ugnjetavanju u interesu afroameričke pravde, iako su se njeni ciljevi i filozofija radikalno promenili tokom postojanja partije.</s><s>Dok su se lideri organizacije strastveno zalagali za socijalnu doktrinu, reputacija partije kao crnih nacionalista je privukla članstvo različitih ideologija, tako da je konsenzus u partiji bio teško ostvarljiv, a različiti pogledi baze partije su se često sukobljavali sa pogledima njenog vođstva.</s>

<s>Istorija Crnih pantera</s>

<s>25. aprila 1967. prvo izdanje Crnog pantera, zvanično stranačko glasilo odlazi u distribuciju.</s><s>Sledećeg meseca marširaju na glavni grad Kalifornije sa punim naoružanjem iz protesta jer je država pokušala da zabrani nošenje napunjenog oružja u javnosti.</s><s>Bobi Sil čita stav protesta, dok policija reaguje odmah hapseći njega i svih 30 naoružanih Pantera.</s><s>Ovaj rani čin političke represije potpaljuje vatru u tinjajućem pokretu otpora u SAD, uskoro izazivajući manjinske radnike da uzmu oružje i oforme nove ogranke Pantera izvan države.</s><s>Oktobra 1967. policija hapsi ministra odbrane Hjuia Njutona zbog ubistva policajca u Ouklendu.</s><s>Panter Elridž Kliver oformljava pokret „Oslobodite Hjuija“ (), borbu kojoj će Panteri posvetiti veliki deo svoje pažnje u dolazećim godinama, dok partija širi svoje korene još više u politički život, praveći koaliciju sa različitim revolucionarnim partijama.</s><s>Stokli Karmajkl, bivši predsedavajući Studentskog nenasilnog koordinacionog komiteta (SNCC) i nacionalno poznat propagator Crnih pantera, regrutovan je kroz ovu borbu i brzo postaje premijer partije u februaru 1968.</s><s>Karmajkl je nepopustljivo protiv uklučivanja belaca u crnački oslobodilački pokret, objašnjavajući da belci ne mogu da se poistovete sa iskustvom crnaca i da će imati zastrašujući efekat na crnce, što može napraviti opoziciju unutar Pantera.</s><s>Karmajkl objašnjava:  Početkom 1968, nakon prodaje Maove Crvene Knjige studentima u cilju skupljanja novca za kupovinu pušaka, Partija od knjige pravi neophodno štivo.</s><s>U međuvremenu FBI, pod Edgar Huverom, započinje program nazvan KOINTELPRO (kontra-obaveštajni program) da bi razbila jedinstvo revolucionarnih grupa koje su počele sa radom na očvrščavanju saveza podstaknute primerom i radom Pantera – Partije mira i slobode, Braon beretki, Studenata za demokrtasko društvo, SNCC, SCLC, Marša siromašnih ljudi, Cezara Čaveza i drugih u farmi radničkog pokreta Pokreta američkih Indijanaca, Mlade portorikanskle braće, Mladih gospodara i mnogih drugih.</s>

<s>Deset tačaka</s>

<s>Grupa je osnovana na principima Programa deset tačaka, koji je pozivao na „zemlju, hleb, domove, obrazovanje, odevanje, pravdu i mir“, kao i izuzeće od vojne službe koja bi koristila Afroamerikance da „se bore i ubijaju obojene ljude u svetu, koji je kao crnački narod, žrtva bele rasističke vlade Amerike“.</s><s>Dok je čvrsto zasnovana na crnačkom nacionalizmu i počela kao organizacija koja je u članstvo primala isključivo Afroamerikance, partija je razmotrila sebe kako je rasla i postajala značajna i postala je ikonski predstavnik kontrakulturnih revolucija šezdesetih.</s><s>Crni panteri su čak osudili crni nacionalizam kao „crni rasizam“ i postali su više usredsređeni na socijalizam bez isključivanja, uspostavivši različite društvene programe da bi ublažili siromaštvo i bolesti među zajednicama za koje su smatrali da im je najpotrebnija pomoć ili da su najviše zanemareni od američke vlade.</s>

<s>Malkolm Iks</s>

<s>Učenje Malkolma Iksa bilo je duboko ukorenjeno u teoretskim osnovama Partije Crnih pantera.</s><s>Malkom Iks je predstavljao kako militantnog revolucionara, sa dostojanstvom i samopoštovanjem dovoljnim da ustane i bori se do pobede za sve obespravljene manjine, tako i izvanredan uzor nekoga ko je nastojao da obezbedi pozitivne društvene promene; nešto što bi Crne pantere odvelo do novih visina.</s><s>Oni su sledili Malkomovo uverenje u međunarodno jedinstvo radničke klase bez obzira na boju kože i pol, ujedinjenje sa različitim manjinama i belim revolucionarnim grupama.</s><s>Iz principa maoizma dali su ulogu svojoj partiji kao prethodnici revolucije i radili su da uspostave ujedinjeni front, dok su iz marksizma crpeli kritiku kapitalističkog ekonomskog sistema, prigrlili su teoriju dijalektičkog materijalizma, predstavljali su potrebu svih radnika da silom preuzmu sredstva proizvodnje.</s>

<s>Politički ciljevi grupe su često zasenjivani njihovim sukobima i vojnom taktikom, i njihovom sumnjivom odnosu prema pripadnicima zakona, koje su Crni panteri smatrali za osovinu rasizma koja se može prevazići samo voljom da se preduzme oružana samoodbrana.</s><s>Crni panteri su se raspali početkom sedamdesetih pod težinom unutrašnjih deoba i spoljašnjeg pritiska saveznih, državnih i lokalnih pravnih institucija.</s><s>Bilo je različitih optužbi o stepenu pokušaja predstavnika zakona da se diskredituje ili uništi organizacija, uključujući navodne crnačke propagande, infiltracije agenata-provokatora, čak i ubistva.</s>

<s>Teror policije SAD i represija</s>

<s>6. aprila 1968. u Zapadnom Ouklendu, Bobi Huton, star 17 godina ubijen je od Ouklendske policije.</s><s>U 90-minutnom oružanom okršaju, nenaoružani B. H. je pogođen 10 puta nakon paljenja njegove kuće, primoran da istrči u kišu metaka.</s><s>Samo 2 dana ranije Martin Luter King je ubijen, jer je otpočeo preispitivanje sopstvene doktrine o nenasilju i približavanje radikalnim grupama.</s><s>Dva meseca kasnije od dana Bobijevog ubistva, Robert Kenedi nadaleko poznat u manjinskim zajednicama, kao jedini političar u SAD koji simpatiše pokrete za građanska prava, takođe je ubijen.</s><s>U januaru 1968. prvi program besplatnog doručka za školsku decu, započet je u crkvi sv. Avgustina u Ouklendu.</s><s>Do kraja godine Panteri su otvorili kuhinje u gradovima širom nacije, hraneći 10.000 dece svakodnevno pre odlaska u školu.</s><s>Nekoliko meseci kasnije, Edgar Huver javno je izjavio da su Panteri „najveća pretnja za unutrašnju bezbednost zemlje“.</s><s>U Čikagu, neverovatni vođa lokalnih Pantera, Fred Hempton, vodi 5 različitih programa hranjenja na zapadnoj strani, učestvuje u otvaranju besplatnog medicinskog centra i započinje program testiranja na anemiju i pomaže dobavljanje krvi za bolnicu okruga Kuk.</s><s>Odeljak u Čikagu takođe kreće da se povezuje sa lokalnim bandama menjajući njihovo delovanje, odvajajući ih od kriminala i uvodi ih u klasni rat.</s><s>Napori partije su imali velikog uspeha i Hemptonova publika i organizovana grupa su rasli svakim danom.</s><s>Dana 4. decembrau 4:00 ujutro zahvaljujući informaciji FBI doušnika, policija Čikaga upada u sedište Pantera Čikaga, ubivši Freda Hemptona na spavanju.</s><s>Pogođen je dva puta u glavu, jedanput u ruku i rame, dok su tri druge osobe iz istog kreveta pobegle nepovređene.</s><s>Mark Klark, spavajući na stolici u dnevnoj sobi takođe je ubijen.</s><s>Hemptonova žena, u osmom mesecu trudnoće je takođe pogođena, ali je preživela.</s><s>Četiri Pantera su ranjena na spavanju, dok je jedan uspeo da izbegne povrede.</s><s>Fred Hempton je bio star 21 godinu kada je pogubljen, a Mark 17.</s><s>Po nalazima federalne istrage 90 metaka je ispaljeno u stanu.</s><s>Jedan je ispalio Panter, Mark, koji je spavao sa puškom u ruci.</s><s>Svi preživeli članovi Pantera su uhapšeni zbog „pokušaja ubistva policajaca i napada“.</s><s>Nijedan policajac nije proveo ni minut u zatvoru zbog egzekucije.</s><s>Leta 1969. savezništvo između Pantera i SNCC počinje da se raspada.</s><s>Jedna od glavnih tačaka razdora je uključivanje belaca u borbu za prava manjina, razdor koji je doveo do otvorene puščane vatre na Kalifornijskom univerzitetu u Los Anđelesu protiv grupe Sjedinjeni robovi koju je vodio Maulana Karenga, i dva Pantera su poginula.</s><s>U septembru Hjui Njuton je osuđen za slučajno ubistvo i određena mu je kazna od dve do petnaest godina u zatvoru; 1970. uložena je žalba na presudu i ona je ukinuta zbog grešaka u procesu.</s><s>24. novembra 1968.</s><s>Ketlin i Eldridž Kliver su pobegli iz SAD, posetivši Kubu i Pariz i najzad se skrasili u Alžiru.</s><s>Ranije te godine Kliver je objavio svoju poznatu knjigu „Duša na ledu“ ().</s><s>Do kraja godine partija se uvećala sa 400 na preko 5000 članova u 45 odbora i ogranaka sa novinskim tiražem od 100.000 kopija.</s><s>1969.</s><s>Sil je optužen u Čikagu, zbog protesta tokom nacionalne konvencije Demokrata godinu dana pre toga.</s><s>Kako je on uporno ustajao tokom suđenja, insistirajući na tome da mu je ukinuto ustavno pravo na advokata, sudija određuje da ga vežu i začepe mu usta.</s><s>Osuđen je za nepoštovanje suda 16 puta, na 4 godine zatvora.</s><s>Dok je bio u zatvoru suđeno mu je za ubistvo policajca, proces koji će se završiti krajem 1971, jer porota nije bila usaglašena i nije uspela da donese presudu.</s><s>U martu 1970.</s><s>Bobi Sil objavljuje „Iskorišćavanje vremena“ (), dok je još bio u zatvoru, priču o Panterima i Hjuiu Njutonu.</s><s>Dana 2. aprila 1970, 21-om Panteru je suđeno u Njujorku, zbog zavere u ubistvu policajaca i dizanja u vazduh zgrada.</s><s>22. maja, osam članova, uključujući i Eriku Hagins, uhapšeni su zbog nekoliko zavera i optužbi za ubistvo u Nju Hejvnu, Konektikat.</s><s>U međuvremenu, šefu odeljenja Dejvidu Hilijardu se sudi zbog pretnji predsedniku Ričardu Niksonu.</s><s>Partija čini veoma malo da razdvoji legalne od nelegalnih radnji, zbog toga je uvek i svuda na udaru vlade.</s><s>Tiraž novina 1971. godine dostiže 250.000.</s><s>Posle puštanja Hjuia Njutona iz zatvora, on ulaže više napora da dalje razvije program socijalnog opstanka u crnačkim zajednicama, program koji obezbeđuje besplatan doručak deci, otvara besplatne medicinske klinike, pomaže beskućnicima da nađu domove i deli odeću i hranu.</s>

<s>FBI falsifikati, provokacije i hemijski rat</s>

<s>U martu 1970.</s><s>FBI počinje da seje seme razdora među Crnim panterima, šaljući falsifikovana pisma članovima.</s><s>Elridž Kliver je jedna od glavnih meta, živeći u izbeglištvu u Alžiru – postepeno su ga ubedili, stalnim nizom dezinformacija da rukovodstvo Crnih pantera pokušava da ga ukloni iz uprave.</s><s>Kliver je primio gomilu krivotvorenih pisama od tobožnjih članova partije, koji kritikuju Njutonovo vođstvo, tražeći da Kliver preuzme kontrolu.</s><s>Primer takvog falsifikata, napisanog u ime Koni Metjus, Njutonove lične sekretarice:  Kliver je primio slična falsifikovana pisma u rasponu od grupa izvan Pantera do Pantera samih, od običnih članova do Elberta Hauarda (urednika Crnog pantera).</s><s>Do razdvajanja je došlo kada Njuton odlazi na intervju sa Kliverom na telefonu iz Alžira.</s><s>Kliver izražava svoj apsolutni prezir prema onome što se desilo partiji, zahtevajući da Dejvid Hilijard bude uklonjen, čak kao reformista napada program doručaka.</s><s>Kliver je izbačen iz Centralnog komiteta i osniva svoju Crnačku oslobodilačku armiju.</s><s>U 1973.</s><s>Sil se kandiduje za gradonačelnika Ouklenda.</s><s>Iako je dobio 40% glasova, izgubio je.</s>

<s>Uništeni ostaci partijskog vođstva</s>

<s>Sa tako velikim borbama, gledajući kako partija propada zbog frakcija i međusobne mržnje, Hjui, kao i mnogi članovi, postaje razočaran.</s><s>On više ne želi da vodi partiju, uprkos drugačijim očekivanjima i zahtevima drugih, dok upada u spiralu sumnje u sebe.</s><s>Postaje teško zavisan od heroina i kokaina.</s><s>Nije jasno je li to njegova greška, a veoma je moguće da je delo FBI-ja.</s><s>Hjui je briljirao u jednom od svojih javnih govora 80-ih godina, gde je imao česte izlive svoje izvanredne bistrine, ali je zatim postao potpuno nepovezan i rasplinut i ubio je sebe reakcionarnim samoubistvom kroz navučenost na drogu.</s><s>Dana 22. avgusta 1989.</s><s>Njuton je ubijen na ulicama Ouklenda u svađi oko droge.</s><s>Bobi Sil je istupio iz partije, dok Ilejn Braun preuzima vođenje i nastavak programa u zajednici.</s><s>U jesen 1975.</s><s>Eldridž i Ketlin Kliver vraćaju se iz izbeglištva kao ponovo rođeni hrišćani.</s><s>U 1979. sve optužbe protiv Klivera su povučene nakon pogodbe sa državom i izjašnjavanja krivim za napad 1968. u pucnjavi sa policajcima.</s><s>Dobio je 5 godina uslovno.</s><s>U bledim godinama svog života Kliver preuzima politički izgled sličan Martin Luter Kingovom, ulazi u različite opasne poslovne poduhvate i postaje težak zavisnik od kokaina.</s><s>Do početka '80-ih godina napadi na partiju i unutrašnja degradacija i podele prouzrokovale su raspad.</s><s>Vođstvo partije je potpuno uništeno, njeno članstvo konstantno terorisano od policije.</s><s>Mnogi preostali Panteri su proganjani i ubijeni u nastupajućim godinama, zatvoreni na osnovu izmišljenih optužbi (Mumija Abu Džamal, Sandiata Akoli među mnogim drugim) ili primorani da izbegnu iz SAD (Asata Šakur i drugi).</s><s>Kako će Kliver kasnije objasniti u intervjuu godinu dana pre smrti:</s>

<s>Vidi još 
 Sivi panteri
 Nacija islama
 Novi komunistički pokret
 Patriotska partija
 Studenti za demokratsko društvo
 Partija belih pantera</s>

<s>Reference</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>It's About Time: Black Panther Party Legacy & Alumni 
 BPP Ten Point Platform & Program from circa 1966
 UC Berkeley Social Activism Online Sound Recordings: The Black Panther Party
 The Black Panther Party's Struggle for Social Change 
 The Bobby Seale Homepage
 The Dr. Huey P. Newton Foundation
 Marxists Internet Archive: The Black Panther Party
 10-point program of the Black Panther Party
 Assata Speaks!</s><s>Hartford Web Publishing collection of BPP documents
 Libcom.org/history: The Black Panther Party for Self Defence 
 Maoist Internationalist Movement: Black Panther Newspaper Collection 
 "Enslaved by Dogma"  Brief analysis of COINTELPRO launched against Black Panthers
 Mark Clark Legacy</s>

<s>Historija SAD (1964–1980)
Aktivizam</s>

