Marija Vidović
<s>Marija Vidović – Abesinka (Novska, 6. februar 1924. – Jalkovec, kod Varaždina, 29. april 1942), učesnica Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.</s>

<s>Biografija 
Rođena je 6. februara 1924. godine u Novskoj.</s><s>Potiče iz siromašne seljačke porodice.</s><s>Njeni roditelji, su se zbog siromaštva, 1919. godine preselili iz Kućana Donjeg u Novsku.</s><s>Otac Ivan, invalid iz Prvog svetskog rata, umro je kad Marija još nije imala ni godinu, a majka je ostala sama sa četvoro male dece.</s>

<s>Završivši osnovnu školu u Novskoj, Marija je otišla na zanat kod seoskog trgovca.</s><s>Kao i ostali šegrti, radila je teške poslove, koji nisu bili u vezi s njenim zanatom.</s><s>Kad više nije mogla izdržati napore, napustila je zanat.</s><s>Kad joj je, 1938. godine, umrla majka, Marija je, sa 14 godina, preuzela sve kućne poslove.</s>

<s>Godine 1939. pristupila je radničkom pokretu i iste godine postala član Saveza komunističke omladine Jugoslavije.</s><s>I Marijina tri brata aktivno su učestvovala u radničkom pokretu.</s><s>Neposredno pred rat, Marija je na kratko vreme napustila Novsku.</s><s>Otišla je najprije u Zagreb, a kasnije u Karlovac, i zaposlila se kao radnik.</s><s>Međutim, ubrzo se vraća kući u Novsku, gde je učestvovala u svim revolucionarnim akcijama: u deljenju letaka, skupljanju dobrovoljnih priloga, organizovanju kružoka, rada među omladinom, širenju napredne literature i dr.</s>

<s>Posle okupacije Jugoslavije, Partija joj je dala zadatak da uspostavi prekinute veze sa partijskom organizacijom u Posavini.</s><s>Više puta je obilazila, kao kurir, na različite veze, noseći uputstva i materijale.</s><s>U početku, niko od vlasti nije sumnjao da bi sitna devojčica mogla nositi letke i proglase Centralnog komiteta KPJ, u kojima se narod poziva na oružani ustanak.</s><s>Septembar 1941. godine, ustaše su uhapsile Mariju i njenog najstarijeg brata.</s><s>U zatvoru su mučeni nekoliko dana, ali pošto nisu ništa priznali, pušteni su.</s>

<s>Izišavši iz zatvora, Marija je nastavila da deluje.</s><s>Svakog dana je u zatvor nosila hranu najmlađem bratu, koji je tu bio zatvoren, kao talac.</s><s>Po naređenju Partije, uspela je da u zatvor unese pištolj i dve bombe, a zatim je učestvovala u uspešnoj akciji spašavanja drugova iz zatvora, 2. oktobra 1941. godine.</s>

<s>Kad joj se najstariji brat, krajem oktobra 1941. godine spremao u partizane, Marija je tražila da pođe s njim.</s><s>Posle dugog uveravanja da je to nemoguće, Marija je pristala da se privremeno smesti kod rođaka, najpre u Zagreb, a kasnije u Varaždin.</s><s>Odatle je, krajem marta 1942. godine, otišla na Kalnik, u Prvu kalničku partizansku četu - i tu je učestvovala u svim akcijama čete u toku marta.</s>

<s>Potkraj aprila 1942. godine, neprijatelj je krenuo u ofanzivu na Kalnik.</s><s>Tri dana i tri noći, po kiši i snegu, borila se četa od 56 partizana protiv 3.000 dobro naoružanih neprijateljskih vojnika.</s><s>Uz teške gubitke, partizani su uspeli probiti neprijateljski obruč.</s><s>Marija se s četvoricom drugova prebacila, preko Bednje, prema Varaždinu.</s><s>Umorni i gladni, odlučili su da se sklone u kućicu u selu Jalkovcu, u neposrednoj blizini Varaždina, i da se tu odmore.</s><s>Neko ih je primetio i izdao ustašama.</s><s>Rano ujutro 29. aprila, ustaše su opkolile kuću i pozvale partizane da se predaju.</s><s>Partizani su odgovorili vatrom i posle trosatne borbe, Marija je jedina ostala živa.</s><s>Da ne bi pala neprijatelju živa u ruke izvršila je samoubistvo.</s>

<s>Ukazom predsednika Federativne Narodne Republike Jugoslavije Josipa Broza Tita, 27. novembra 1953. godine, proglašena je za narodnog heroja.</s>

<s>Sahranjena je u spomen-kosturnici palih boraca na varaždinskom groblju.</s>

<s>Literatura</s>

<s>Heroine Jugoslavije.</s><s>„Spektar“, Zagreb 1980. godina.</s><s>Milan Inđić Djeca heroji.</s><s>„Dom štampe“, Zenica 1985. godine.</s>

<s>Jugoslavenski partizani 
Hrvatski komunisti
Omladina u Narodnooslobodilačkoj borbi
Djeca vojnici
Žene u Narodnooslobodilačkoj borbi
Žene narodni heroji</s>

