Aktinomikoza
<s>Aktinomikoza () je retka hronična infektivna bolest kože i potkožnog tkiva, koju izazivaju bakterije — aktinomicete (Actinomyces israelii, Actinomyces gerencseriae i Propionibacterium propionicus).</s><s>Najčešće se javlja kod odraslih muškaraca.</s>

<s>Etiologija</s>

<s>Bolest izazivaju asporogene gram-pozitivne anaerobne bakterije iz rodova Actinomyces ili Propionobacterium (najčešće A. israelii).</s><s>Zbog svoje filamentozne strukture ova bakterija je dugo vremena pogrešno svrstavana među gljive.</s><s>Pripada saprofitnoj flori čoveka i životinja i najčešće se nalazi u ustima, ždrelu i debelom crevu.</s><s>Da bi se bolest manifestovala, bakterija se mora naći u anaerobnim uslovima što se dešava najčešće pri povredama, ekstrakciji (vađenju) zuba, hirurškim zahvatima i sl.</s>

<s>Većina ovih infekcija su polimikrobne, pri čemu se iz lezija često izoluju i druge bakterije (oralni anaerobi, stafilokoke, streptokoke ili enterobakterije).</s><s>U cervikofacijalnom obliku bolesti najčešće ulazno mesto je kariozni zub; u torakalnom obliku bolest je posledica aspiracije oralnog sekreta; u abdominalnom obliku ona nastaje usled oštećenja sluzokože divertikula ili slepog creva ili nastaje nakon traume (povrede); u lokalizovanom karličnom obliku aktinomikoza je komplikacija određenih tipova intrauterinih kontraceptivnih uložaka.</s>

<s>Širenje iz primarne lokalizacije je retko, a uglavnom se dešava putem krvi iz primarnog žarišta infekcije.</s>

<s>Klinička slika</s>

<s>Bolest se javlja u nekoliko oblika: cervikofacijalni, torakalni, abdominalni, generalizovani i karlični.</s>

<s>Cervikofacijalni oblik se manifestuje promenama u predelu glave i vrata u vidu tvrdih, tamnocrvenih infiltrata koji se raspadaju i apscediraju.</s><s>Brojni čirevi se dreniraju preko fistula.</s><s>Iz njih se cedi lepljiv, gnojni sadržaj neprijatnog mirisa, u kome se nalaze karakteristične žute sumporne granule.</s><s>Promene zahvataju i obraze, jezik, ždrelo, pljuvačne žlezde, kosti lobanje, moždane opne ili mozak itd.</s>

<s>U abdominalnom obliku inficirana su creva (obično slepo i debelo) i peritoneum.</s><s>Karakteristični su bol, temperatura, povraćanje, dijareja ili opstipacija i gubitak težine.</s><s>Pojavljuje se jedna ili više abdominalnih masa, uz znakove parcijalne opstrukcije (zatvora) creva.</s><s>Mogu se takođe razviti sinusi i fistule.</s>

<s>U torakalnom obliku su zahvaćena pluća i bolest liči na tuberkulozu.</s><s>Infekcija se može značajno proširiti i pre pojave bola u prsima, temperature i produktivnog kašlja.</s>

<s>U generaliziranom obliku infekcija se hematogeno (putem krvi) širi u kožu, pršljenove, mozak, jetru, bubrege, mokraćovod i karlične organe kod žena.</s><s>Javljaju se simptomi poput krstobolje, glavobolje, bola u trbuhu i sl.</s>

<s>Lokalni karlični oblik bolesti se javlja najčešće kod žena.</s><s>Simptomi uključuju iscedak iz materice uz bolove u karlici ili donjem delu trbuha.</s>

<s>Dijagnoza</s>

<s>Dijagnoza aktinomikoze se postavlja na osnovu kliničke slike, rendgenskih snimaka i mikrobioloških ispitivanja - dokazom kolonije uzročnika (tzv. druza) u gnoju, bioptičnom i aspiracijskom materijalu.</s>

<s>U gnoju ili tkivu, mikroorganizmi izgledaju kao zamršene nakupine razgranatih i nerazgranatih talasastih filamenata ili kao sumporne granule.</s><s>One se sastoje od centralne mase zamršenih bakterijskih filamenata, ćelija gnoja i debrisa, sa srednjom zonom isprepletenih filamenata.</s><s>Centralnu zonu okružuje spoljašnja zona sa zrakasto raspoređenim hijalinim i refraktivnim filamentima, koji se boje eozinom ali su pozitivni u bojenju po Gramu.</s>

<s>Lečenje</s>

<s>Bolest napreduje sporo.</s><s>Prognoza direktno zavisi od vremena uspostavljanja dijagnoze.</s><s>Najpovoljnija je kod cervikofacijalnog oblika i sve je lošija počevši od torakalnog, preko abdominalnog do generalizovanog oblika.</s><s>Tok bolesti zavisi od proširenosti infekcije i njenog trajanja do dijagnoze.</s>

<s>Lek izbora kod aktinomikoze je penicilin G, koji se daje u velikim dozama.</s><s>Nakon 6-8 nedelja prelazi se na penicilin V. Lečenje obično traje između tri i osam meseci u zavisnosti od težine slučaja.</s><s>Kod osoba preosetljivih na penicilin preporučuju se adekvatne doze tetraciklina, rifampicina, eritromicina i dr. Hirurška terapija podrazumeva inciziju i drenažu čireva i eksciziju fibroznih promena.</s>

<s>Terapija se nastavlja nekoliko nedelja nakon prividnog izlečenja.</s><s>Terapijske šeme se mogu i proširiti kako bi obuhvatile i druge mikroorganizme koji su eventualno izolovani iz lezija.</s><s>Nepotvrđeni izveštaji ukazuju da bi u određenim slučajevima mogla biti korisna terapija hiperbaričnim kiseonikom.</s>

<s>Bolest kod životinja</s>

<s>Aktinomikoza se javlja kod stoke i drugih životinja, a bolest je poznata pod imenom grbava vilica ().</s><s>Etiologija imena je povezana sa činjenicom da se na glavi i vratu inficiranih životinja javljaju velike izrasline u vidu apscesa.</s>

<s>Patolog Oto Bolinger je 1877. godine dokazao kod stoke prisustvo bakterije Actinomyces bovis, a nedugo nakon toga je Džejms Izrael otkrio bakteriju Actinomyces israelii kod ljudi.</s>

<s>Reference</s>

<s>Spoljašnje veze 
 Medizinfo 
 Chirurgie portal</s>

<s>Infektivne bolesti</s>

