Mušan Topalović
<s>Mušan Topalović zvani Caco (Sarajevo, 1957. – Sarajevo, 1993.), zapovjednik je 10. brdske brigade Armije RBiH.</s><s>Smatra se odgovornim za ratne zločine počinjene na Kazanima nadomak Sarajeva.</s>

<s>Historija</s>

<s>Mušan Topalović Caco je rođen u Sarajevu 1957. godine.</s><s>U rodnom gradu je završio osnovnu školu.</s><s>Nakon male mature, često je dolazio u sukob sa zakonom, pa je često završavao u zatvoru zbog kaznenih djela kao što su: nasilničko ponašanje, krađa, raspačavanje droge, silovanje, remećenje javnog reda i mira.</s><s>Svirao je gitaru u muzičkom sastavu.</s><s>Bio je talentovan muzičar.</s><s>Početkom 1990-ih je svirao u restoranu robne kuće Bosna u Sarajevu.</s><s>Sarađivao je za muzičarima: Nedom Ukraden i Dinom Merlinom.</s>

<s>Početkom rata u Bosni i Hercegovini osnovao je 10. brdsku brigadu Armije RBiH, koja je imala oko 2.000 vojnika.</s><s>Mušan Topalović i njegovi pripadnici 10. brdske brigade Armije RBiH smatraju se odgovornim za prisilno odvođenje građana Sarajeva na kopanje rovova.</s><s>Bio je poznat po tome kako je ubijao Hrvate i još više Srbe u Sarajevu.</s><s>Radilo se o stanovnicima Sarajeva srpske i hrvatske nacionalnosti kasnije i bošnjake koji su živjeli u općinama Stari Grad i Centar Sarajevo.</s><s>Mahom ih se odvodilo na područje Trebevića kod jame zvane Kazani, a onda je tim ljudima nestao svaki trag.</s><s>Tijela su bacana u jamu zvanu Kazani ili spaljivana.</s><s>Zna se za izjavu Mušana Topalovića kako je bosanski islam dobar izvozni proizvod za EU te da će ga u Njemačkoj rado prihvatiti.</s><s>Bošnjački politički vrh je znao za njegove zločine (Alija Izetbegović, Sefer Halilović).</s><s>Kada su se tužioci MKSJ-a sa sigurnošću uvjerili da neće biti ništa od obećanja Alije Izetbegovića kako će se zločine efikasno istražiti i osuditi odgovore, a pogotovo nakon što su vidjeli farsu od sarajevskih suđenja odgovornim za zločine na Kazanima, istražitelji su Haaškog suda uzeli stvar u svoje ruke.</s>

<s>Topalović je ubijen 26. oktobra 1993. godine u Operaciji Trebević 2, odnosno akciji hapšenja po nalogu bosanskog političkog vrha i direktne naredbe Alije Izetbegovića.</s><s>Hapšenje je organizovalo Predsjedništvo RBiH, Armija RBiH i MUP RBiH, pri čemu je poginulo 9 specijalaca pripadnika MUP-a RBiH.</s>

<s>Caco je prvobitno bio ukopan u grobu obilježenim kao N.N. blizu stadiona Koševo.</s><s>Vlada RBiH je 1996. godine obznanila lokaciju groba i njegovi ostaci su ekshumirani.</s><s>Dana 2. decembra 1996. godine izvršen je ukop kojem je prisustovalo oko 12.000 ljudi iz Sarajeva, većinom bivših članova Zelenih beretki i drugih paravojnih jedinica.</s><s>Ukop je javno sniman i prenošen, što je oštro osudio general Jovan Divjak, nazvavši ga kao "glorifikaciju gangstera".</s>

<s>Reference</s>

<s>Spoljašnje veze 
 Lupiga Ivor Car, Pravda i nepravda, lice i naličje porodice Izetbegović</s>

<s>Biografije, Sarajevo
Rat u Bosni i Hercegovini</s>

