Westwerk
<s>Westwerk ili vestverk (njemački za zapadni stil) je monumentalni oblik zapadnog pročelja crkve u srednjovjekovnoj arhitekturi predromanike (starohrvatska umjetnost) i romanike.</s><s>Fasada se sastoji od nekoliko katova iznad centralnog portala, obično između dva tornja, dok se unutra nalazi vestibul, kapela, i nekoliko galerija koje gledaju na centralni brod.</s><s>Ovakav način gradnje pročelja služio je za pokazivanje moći vladara, a vjeruje se da je na njega utjecalo mnogo kultura.</s>

<s>Najstariji primjeri ovih pročelja bili su na sirijskim ranokršćanskim crkvama, ali i onima u Španjolskoj.</s><s>Dvorska kapela Karla Velikog u Aachenu je bio prvi primjer koji su slijedili mnogi, no taj westwerk je kasnijim nadgradnjama uklonjen.</s><s>Tako je westwerk opatije u Corveyu (873–885, Njemačka) najstariji primjer koji i dan danas stoji.</s><s>Njemački kraljevi, kasnije i carevi, imali su običaj prespavati u ovom westwerku za vrijeme svog obilaska zemlje.</s><s>Kod nas najstariji primitivni primjer je starohrvatska crkva sv. Spasa na vrelu Cetine iz 9. vijeka.</s>

<s>U 11. vijeku westwerk se počeo primjenjivati u normanskoj gradnji, od kojih je možda prva bila crkva opatije u Jumiègesu, koja je posvećena 1067. god.</s><s>Ovaj obrazac je nastavljen u mnogim gotičkim građevinama.</s>

<s>Literatura</s>

<s>Heiko Seidel: Untersuchung zur Entwicklungsgeschichte sakraler Westbaulösungen des kernsächsischen Siedlungsraumes in romanischer Zeit dargestellt vornehmlich an den Beispielen der Klosterkirche Marienmünster und der Pfarrkirche St.</s><s>Kilian zu Höxter.</s><s>Diss.</s><s>Hannover 2003.</s><s>Online: http://edok01.tib.uni-hannover.de/edoks/e01dh04/388873469.pdf</s>

<s>Arhitektonski elementi
Crkvena arhitektura</s>

