Velika (Veljaci)
<s>Župa Velika (poznata i kao Veljaci) sastavni je dio Humlja u razvijenom srednjem vijeku.</s><s>Po nekim autorima izraz Velika je jedan od iskrivljenih oblika imena Veljaci.</s><s>Župa se nalazila u području današnjeg grada Ljubuškog i doline rijeke Trebižat.</s><s>Na istoku graničila je sa župom Večerić, na sjeveru sa župom Imota, na zapadu župom Gorska, a na jugu župom Luka.</s>

<s>Župa Velika nastala je u 12. vijeku.</s><s>Središte župe bilo je na području sela Grab, kod zaseoka Granići, gdje se nalazio srednjovjekovni grad Visoka.</s><s>Grad dominira okolinom, a imao je i svoje podgrađe.</s><s>Važno središte na području ove župe je i naselje Veljaci, po kojem neki ovoj župi i daju ime.</s><s>Selo Veljaci pomenuto je u povelji Stjepana Dabiše od 26. 4. 1395. u kojoj daruje selo Veljaci svojoj kćerki Stani na uživanje za njenog života, a poslije njene smrti selo bi pripalo Jurju Radivojeviću, suprugu Stanine kćerke Vladike.</s><s>Treće važno središte u župi Velika (Veljaci) je utvrđeni Stari grad Ljubuški, koji se prvi put pominje 1444.</s><s>Na području župe registriran je veliki broj stećaka, koji ukazuju na gustu naseljenost ljubuškog područja u srednjem vijeku.</s><s>Župa je bila pod upravom humske vlasteoske porodice Radivojevići.</s>

<s>Literatura 
 Pavao Anđelić, „Srednjovjekovna župa Velika (Veljci) u humskoj zemlji“, U grupa autora.</s><s>Srednjovjekovne humske župe, Mostar: 1999., 124.</s>

<s>Reference</s>

<s>Hum</s>

