Zubara
<s>Zubara (arapski: الزبارة‎, Al Zubarah), poznata i kao Az Zubarah, je arheološki lokalitet na zapadnom dijelu Katarskog poluotoka, u općini Aš Šamal, oko 105 km sjeverozapadno od glavnog grada Katara, Dohe.</s><s>Sastoji se od ostataka utvrđenog obalnog naselja koje je u 18. i 19. stoljeću cvalo zahvaljujući lovu na bisere.</s><s>Zbog toga je ovo naselje upisano na UNESCO-v popis mjesta svjetske baštine u Aziji i Oceaniji 2013. godine kao „izvanredno svjedočanstvo urbanog trgovišta i tradicionalnog lova na bisere koje su održavale velike obalne gradove i dovele do razvoja malenih neovisnih zaljevskih država izvan kontrole Osmanskog, Perzijskog ili drugih europskih carstava”.</s>

<s>Povijest</s>

<s>Smatra se da su grad osnovali pripadnici kuvajtskog plemena Bani Utba oko 1760. izgradivši njezinu veliku luku, koja je bila preduvjet stvaranju središta trgovinom biserima.</s><s>Ovo razdoblje se svršilo kada su se snage vjerne sultanu Muskata sukobile s Kataranima u Zubari i zapalili grad.</s>

<s>Nakon toga su Katarani 1820-ih podigli veliki obrambeni zid  s 22 polukružna tornja, kojim su zatvorili grad i luku u polukrugu promjera 2,5 km.</s><s>Ovaj grad je bio tek 20% veličine bivšeg grada.</s><s>Grad je tada bio jasno organiziran s pravilnom mrežom ulica i četvrtima u kojima se procjenjuje da je živilo od 6 do 9 tisuća stanovnika.</s>

<s>Zubara je cvala zahvaljujući obližnjim ležištima kamenica  koje su svakog ljeta izranjali kako bi vadili prirodne bisere.</s><s>Tada bi se beduini iz cijelog Katara, ali i iz drugih mjesta u Perzijskom zaljevu, sjatili u Zubaru kako bi trgovali, ali i branili lovce na bisere dok su oni na moru.</s>

<s>Britanci su u drugoj polovici 19. stoljeća počeli jačati svoj utjecaj u Perzijskom zaljevu, što je kulminiralo vojnim napadom Britanske mornarice na brodice iz Zubare koncem stoljeća, a što je naposljetku dovelo do slabljenja grada.</s>

<s>U pokušaju da ponovno oživi grad, katarski 5. emir Abdulah bin Jasim Al Tani je 1938. godine dao izgraditi utvrdu koja je nazvana po gradu.</s>

<s>Nakon osamostaljenja Katara 1971. godine, Britansko Carstvo je nastavilo osporavati katarski suverenitet nad Zubarom, što je riješeno na Međunarodnom sudu u Haagu tek 2001. godine..</s>

<s>Odlike 
Zubaru su osnovali trgovci iz Kuvajta i prije nego što je uništena 1811., a napuštena u ranim 1900-ih, imala je trgovinske veze preko Indijskog oceana, Arabije i zapadne Azije.</s><s>Sloj pijeska iz pustinje je zaštitio ostatke palače, džamije, ulica, dvorišta kuća, i ribarskih koliba, njezinu luku, utvrdu i dvokatne obrambene zidine, kanale, zidove i groblja.</s><s>Zubara je danas najznačajniji arheološki lokalitet Katara koji pokriva oko 400 ha (60 ha unutar vanjskog obrambenog zida), od čega je iskopan samo njen mali dio.</s>

<s>Nastambe u Zubari su uglavnom kamene kuće s fasadom od gipsa, s unutarnjim dvorištem (atrij) koje se mogu pronaći po cijelom Bliskom Istoku.</s><s>U dvorišta se ulazilo kroz vanjski portal koji je bio nadsvođen dugim hodnikom kako bi se spriječilo da netko s ulice vidi dvorište.</s><s>Obično su u dvorištu imale trijem na južnoj strani, koji je štitio od ljetnjeg sunca.</s><s>Vanjski ulaz i prozori su bili ukrašeni gipsanim štuko ukrasima raznih geometrijskih oblika.</s>

<s>Najdojmljivija građevina u gradu je bila palača gradskih šeika promjera 110 x 100 m, koja ima iste odlike kao i manje stambene kuće u gradu, samo je svaki dio mnogo veći.</s><s>Čine je devet povezanih dijelova od kojih svaki ima svoje dvorište uokvireno nizom soba.</s><s>Štuko ukrasi su se nalazili i u unutrašnjosti, a ostaci stubišta daju nagovijestiti kako je imala i katove.</s><s>Palača je bila uokvirena velikim zidom s kružnim tornjevima na sva četiri kuta, u kojima su mogli stajati topovi.</s>

<s>Složeni kompleks malih skladišta je identificiran kao dio gradskog bazara, što je potvrdio i pronalazak brojnih predmeta koji su povezani s trgovinom.</s>

<s>Nedugo nakon utvrđivanja Zubare, na oko 1,65 km istočno od grada vladarska obitelj Halifa (vladari Bahreina) podigli su utvrdu Kalat Murair (قلعة مرير‎) u kojoj se nalazio izvor svježe vode u plitkom bunaru.</s><s>Kasnije su izgrađene i zastorske zidine koje su štitile kanal i stazu od Zubare do Muraira.</s><s>Unutar zidina utvrde Murair bila je i džamija i nekoliko nastambi, dok su se oko nje nalazile privremene nastambe, poljoprivredna polja i torovi za stoku.</s>

<s>Povezano 
 Bahreinska tvrđava
 Muharak (otok)</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Službene stranice arheološkog nalazišta Zubara   
 Fotografije Zubare 
 Iskapanja u Zubari</s>

<s>Tvrđave u Kataru
Arheološka nalazišta u Kataru
Svjetska baština u Kataru</s>

