Valdemar II od Danske
<s>Valdemar II znan i kao Valedemar Pobjednik (danski: Valdemar Sejr rođen oko 1170.  - Danska, umro 28. marta 1241. - Danska, bio je od 1202. do 1241. danski kralj., koji je između 1200. i 1219. proširio danski baltički 
imperij od Schleswiga na zapadu sve do Estonije.</s>

<s>U svojim kasnijim godinama radio je na kodificiranju danskog pravnog i administrativnog sistema.</s>

<s>Biografija</s>

<s>Valdemar je rođen kao sin danskog kralja Valdemara Velikog, i brat kralja Knuta IV.</s><s>Valdemar je na početku od 1188. djelovao kao vojvoda od Schleswiga, za svog mandata je između 1200.-01. osvojio Holstein i Hamburg.</s><s>Na danski tron je stupio 1202., u početku je podržao kandidata Welfa Otta IV za cara Svetog Rimskom Carstva, koji mu je zauzvrat priznao suverenitet nad Holsteinom.</s><s>Valdemar je kasnije prekinuo veze sa Ottom IV,, porazio koaliciju Welfa (1214.) i podržao Ottovog, rivala, budućeg cara Friedricha II, koji je Valdemaru prepustio vendske (slavenske) zemlje i njemačke zemlje sjeverno od rijeka Labe i Elde.</s>

<s>Aktivan od 1206. u Livonskom križarskom ratu za pokrštavanje istočnog Baltika, Valdemar je 1219. pokrenuo kampanju na Estoniju, uz pomoć Livonskog bratstvo mača, biskupa Alberta od Rige i vendske mornarice.</s><s>Nakon pobjede kod Revala (Tallinn), Valdemar je zavladao cijelom Estonijom, a zemlja je podijeljena na dvije biskupije, Reval i Dorpat (Tartu).</s><s>Sukobi sa saveznicima doveli su do preraspodjele estonskih domena (1222.), nakon čega je zadržao samo Tallinn i sjevernu Estoniju.</s>

<s>Ubrzo nakon što je okrunio svog sina Valdemara za kralja 1218. kako bi ovjekovječio kontrolu svoje dinastije nad golemim danskim imperijem, Valdemara je iznenadio i zarobio grof Heinrich od Schwerina i zajedno sa sinom zatvorio i držao zatočenog sve do 1225., kako mu 
njegovi danski i njemački vazali nisu uspjeli pomoći, preostalo mu je jedino da pregovara.</s><s>Nakon dugotrajnih pregovora, pristao je zadržati samo Rügen i Estoniju izvan Baltika kao uvjet za oslobađanje, ali je uz to morao predati i svoje sinove i brojne druge kao taoce i platiti veliku otkupninu.</s><s>Nakon oslobođenja - 1227. pokrenuo je kontraofenzivu, ali je teško poražen kod Bornhöveda, pa je time okončan i njegov 
sjevernonjemački imperij.</s>

<s>Danski suverenitet također je bio osporen u Estoniji, ali je sporazumom Livonskim bratstvom mača - 1238.</s><s>Valdemar ipak zadržao svoje domene.</s>

<s>Usprkos inozemnim neuspjesima Valdemar je u Danskoj vladao čvrstom rukom.</s><s>Proveo je brojne reforme, dovršivši reorganizaciju danske vojske koju je započeo Valdemar Veliki, tako što je oslobodio zemljoposjedničko plemstvo od plaćanja poreza u zamjenu da mu služe kao vitezovi.</s><s>Uz to je efikasno kontrolirao crkvu i plemstvo, reformirao pravni kodeks i promijenio zakonodavni sistem kako bi povećao vlast monarha kako je to uostalom opisano u njegovom revidiranom zakonu iz Jutlanda 1241.</s>

<s>Ipak je njegova podjela Danske na velike feude, od kojih je svaki kontrolirao jedan od njegovih sinova, pridonijela je destruktivnom natjecanju za vlast nakon njegove smrti.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Valdemar II, king of Denmark</s>

<s>Danski vladari</s>

