Čekrekjčina džamija
<s>Čekrekjčina džamija , (Čekrekči Muslihudinova džamija), nalazi se u centru Baščaršije, u Sarajevuu, Bosna i Hercegovina.</s><s>Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 2. do 8. novembra 2004. godine je donijela odluku da se džamija proglasi za nacionalni spomenik BiH.</s><s>Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo i Tina Wik.</s>

<s>Historija 
Džamiju je podigao Muslihudin hadži Mustafa Čekrekčija, sin Isa-beg Isakovića, 1526. godine.</s><s>Danas je ona najstarija sačuvana potkupolna džamija u Sarajevu, a poslije livanjske Balagijine (Balaguša) džamije,  najstarija sačuvana potkupolna džamija u Bosni i Hercegovini.</s>

<s>Opis 
Džamija je dimenzija 17,90 x 17,54 m i sa svoje tri strane okružena je dućanima.</s><s>Sofe izgrađene i prislonjene uz zid “centralnog džamijskog kubusa” se  i ne primjećuju.</s><s>Izgrađene su i na sprat, što predstavlja rijedak primjer na prostoru Bosne i Hercegovine.</s>

<s>Po vrsti konstrukcije kupole unutrašnjeg radijusa od cca 4,95 m podignute iznad centralnog molitvenog prostora dimenzija 10,50 x 10,40 m) i prema načinu komponiranja minareta i džamijskog korpusa džamija se svrstava u graditeljsku školu mimara Hajrudina.</s><s>Prelaz u prsten kupole ostvaren je sfernim trokutovima.</s><s>Tambur, koji se iznutra jedva naslućuje, i čiji gornji rub iznutra nije  naznačen  vijencem, se presvodi u temelju blago elipsoidnom i po visini plitkom kalotom.</s><s>Njezino tjeme doseže visinu od samo 12,20 m, a cijelo kube, posmatrano izvana, djeluje spljošteno, jer je kupola “utopljena” u tambur.</s>

<s>U centralnom džamijskom prostoru, u cjelosti je izvršena replika mahfila i ćursa, koji su urađeni od hrastovog drveta, prema nacrtima urađenim slijedeći principe novo po uzoru na postojeće.</s><s>Minber je jednostavan, sa donjim dijelom zidanim s nišama na obje strane i gornjim drvenim dijelom.</s>

<s>Džamija ima pravilan ritam prozorskih otvora koji su postavljeni u tri nivoa.</s><s>Unutrašnjost osvjetljavaju i četiri kupolna prozora, koji su neobično postavljeni nad dijagonalama osnovnog kubusa.</s>

<s>Sa poda prizemlja džamije se ulazi i na stubište minareta.</s><s>Ovakvo rješenje je za posljedicu imalo neophodno sužavanje kružne osnove kupole u blagu elipsu.</s><s>Sve je to svana sakriveno pravilnim osmostranim tamburom.</s><s>Graditelj minareta, suočen sa zahtjevnim geometrijskim rješenjem, je ostvario izuzetno uspjelo ostvarenje, jer minaret svojim tijelom siječe kupolu i izveden je sa prostornom dilatacijom od cca 10-15 cm u odnosu na stijenku kupole.</s><s>Pokrov minareta i alemi na krovu i minaretu, izvedeni su od bakarnog lima.</s>

<s>Ukrašavanje 
Kupola, potkupolni prostor, prostor nad mihrabom i površine zidova prekriveni su ornamentima orijentalnih stilskih odlika, geometrijskog i biljnog porijekla.</s><s>Lukovi nad trompama i prozorima sadrže frizove biljnog i geometrijskog porijekla.</s><s>Ovi ornamenti raspoređeni su u simetričnim kompozicijama i pravilnim tokovima frizova.</s><s>U tjemenu kupole nalazi se rozeta od koje se radijalno šire 8 vertikalnih nizova lančano povezanih polja ispunjenih cvjetnom ornamentikom.</s><s>U tjemenima polukalote trompi oslikan je latičasti cvijet od kojeg se radijalno šire 4 vertikalna niza lančano povezanih polja ispunjenih cvjetnom ornamentikom.</s><s>U vrhu i dnu tambura su frizovi geometrijskog porijekla, a prostor između tih frizova, oslikanim je stupovima sa kapitelima podijeljen  na polja u kojima se alterniraju geometrijski motivi prozora sa cvjetnim vazama i biljnim frizom sa motivima stiliziranog drveća sa cvjetnom krošnjom, koje izrasta iz saksije.</s><s>Polje oko mihraba oslikano je cvjetnom ornamentikom gustog prepleta, a kao boje su primijenjene crvena, svijetloplava, blijeda zelena, smeđa i narančasta.</s><s>Reljefna plastika četiri niza stalaktita u vrhu polukružne mihrabske niše je dodatno naglašena bojenjem geometrijskih površina svijetlosivom, svijetlozelenom i narančastom bojom.</s><s>Polje ispod prvog niza stalaktita je ukrašeno floralnom dekoracijom koja se sastoji od pet, u nizu poredanih, procvjetalih grančica sa žutim cvjetnim izdancima.</s><s>Lijevo i desno od mihraba, kako u razini prvog pojasa prozora, tako i drugog, oslikani su motivima stiliziranog drveća sa cvjetnim krošnjama ili listovima, koji izrastaju  iz saksija.</s><s>Lunete iznad prozora i ulaznog portala su oslikane geometrijskim i floralnim motivima, a upotrebljene su svijetlozelena, plava, narančasta, crvena i svijetlosiva boja.</s>

<s>Literatura 
 Mehmed Mujezinović - Islamska epigrafika Bosne i Hercegovine
 Behija Zlatar, Zlatni period Sarajeva: Prilozi historiji Sarajeva, Institut za istoriju, 1997 
 Alija Bejtić, Ulice i trgovi starog Sarajeva, Sarajevo 1973.</s>

<s>Reference</s>

<s>Džamije u Sarajevu</s>

