Nicolás Guillén
<s>Nicolás Cristóbal Guillén Batista (Camagüey, 10. srpnja 1901. – Havana, 16. srpnja 1989.) je bio kubanski pjesnik, pisac i politički aktivist, najznačajniji po statusu nacionalnog pjesnika Kube.</s>

<s>Rođen u Camagüeyju, Guillén je studirao pravo na Univerzitetu u Havani, međutim odustao je od advokature kako bi se bavio novinarstvom.</s><s>Njegovi pjesnički radovi počeli su se objavljivati već početkom 1920-ih godina, a prva zbirka, Motivos de son, izašla mu je 1930. godine i bila je pod snažnim utjecajem njegova susreta s afroameričkim pjesnikom Langstonom Hughesom.</s><s>Godine 1934. objavio je zbirku West Indies, Ltd., koja je bila njegova prva zbirka s političkim implikacijama.</s><s>Iako je diktatorski režim Gerarda Machada svrgnut godinu ranije, represija u zemlji je i dalje bila provođena.</s><s>Nakon što je 1936. godine boravio u zatvoru, Guillén se naredne godine pridružio Komunističkoj partiji te je putovao u Španjolsku na kongres pisaca i umjetnika i izvještavajući o građanskom ratu u toj zemlji.</s>

<s>Nakon povratka na Kubu, godine 1940. se natjecao na lokalnim izborima kao predstavnik komunista.</s><s>Taj mu je čin onemogućio dobivanje vize za putovanje u Sjedinjene Države tokom 1941., ali je naredna desetljeća proveo putujući po Južnoj Americi, Kini i Europi.</s><s>Godine 1953., dok je boravio u Čileu, onemogućen mu je povratak na Kubu te je narednih pet godina proveo u egzilu.</s><s>U domovinu se vratio nakon uspjeha Kubanske revolucije 1959. godine.</s><s>Od 1961. godine je, tokom više od 25 godina, služio kao predsjednik Nacionalne unije kubanskih pisaca.</s><s>Nagrađivan je nekoliko puta, a među nagrade mu spadaju Staljinova nagrada (1954.), Botevljeva nagrada (1976.) i Nacionalna nagrada za književnost (1983.).</s>

<s>Preminuo je 1989. godine u Havani od posljedica Parkinsonove bolesti.</s>

<s>Kubanski pisci
Pjesnici
Dobitnici Staljinove nagrade
Novinari
Kubanski pravnici
Komunisti
Authority control</s>

