Nacionalni park Kornati
<s>Nacionalni park Kornati čini veći dio grupe otoka Kornati u hrvatskom dijelu Jadrana u srednjoj Dalmaciji, zapadno od Šibenika, u Šibensko-kninskoj županiji.</s>

<s>Opis</s>

<s>Nacionalnim parkom je proglašen 1980. i tada je stavljen pod zaštitu.</s><s>Ukupna površina parka je oko 220 km² a sastoji se od 89 otoka, otočića i hridi.</s><s>Od površine parka, samo oko 1/4 je kopno, dok je preostali dio morski ekosustav.</s><s>Kopneni dio parka je u privatnom vlasništvu.</s>

<s>Obiluje prirodnim i kulturnim posebnostima.</s><s>Okomite litice "krune" kornatskih otoka okrenute prema otvorenom moru najpopularniji su fenomen ovoga parka.</s><s>One su i staništa rijetkih vrsta.</s><s>Kornate je teško istraživati (floristički, a pogotovo faunistički).</s><s>Kao razlozi se navode: relativno velika udaljenost od obale (izoliranost), veliki broj otoka i otočića, teška pristupačnost većini otoka u zimskim, proljetnim i jesenskim mjesecima a konfiguracija otoka zahtjeva koncentraciju, fizičku spremu i nošenje dodatne opreme (voda, hrana, šator, vreća za spavanje...)</s>

<s>Istorija 
Prvi tragovi o prisutnosti čovjeka u području Kornatskog otočja datiraju još iz doba neolita.</s><s>O tome svjedoči nalazak kamene sjekire pronađene podno brda Stranžica, pokraj polja Trtuša na otoku Kornatu.</s><s>Originalni primjerak čuva se u Arheološkom muzeju u Zadru.</s>

<s>Iliri 
Prva potvrđena kolonizacija Kornatskog otočja bilježi se u vrijeme Ilira.</s><s>Male četverougaone nastambe, pojedinačne ili u grupama (kao što su ispod Pedinke, iznad Željkovaca, Pod selo kod Trtuše i Grbe na Žutu), gradine (Ščikat, Stražišće, Tureta, Grba) i gomile (tumulusi; gotovo na svim uzvišenjima na otoku Kornatu i Žutu), svjedoče o značajnoj naseljenosti otočja u Ilirsko doba.</s><s>Stočarstvo je bila glavna privredna djelatnost, ali je i ribarstvo igralo značajnu ulogu u ekonomiji tadašnjih stanovnika.</s>

<s>Rimski period 
Iz rimskog vremena pronađene su villae rusticae u Proversi i tragovi bazena za ribe na Svršati.</s><s>Ostali tragovi antičke gradnje koji svjedoče o rimskoj kolonizaciji Kornata, danas su uglavnom pod morem: pristanište u Piškeri i Šipnatama, lučki uređaji u Veloj Proversi, solana u Šipnatama.</s>

<s>Vrijeme Bizanta 
Vrijeme Bizanta ostavilo je najmarkantniju građevinu koja se nalazi u Kornatima: tvrđavu Tureta na otoku Kornatu (graditeljstvo kasne antike i ranog srednjeg vijeka - vjerojatno iz 6. stoljeća).</s><s>Pretpostavlja se da je imala vojnu namjenu sa svrhom osiguranja i kontrole plovidbe tada prilično nesigurnim Jadranskim morem.</s>

<s>Vrlo zanimljivo zdanje iz doba Bizanta jest i starokršćanska trobroda bazilika koja se nalazi u podnožju tvrđava Tureta, a kojoj je i danas vidljiv veći dio apside i dio nekadašnjih temelja.</s><s>S obzirom na veličinu crkve (30 x 13), pretpostavlja se da je u to vrijeme na Kornatima boravio znatan broj stanovnika.</s><s>Upravo po ovoj crkvi (crkva Svete Marije) Kornat se kroz cijeli srednji vijek nazivao imenima kao što su Insulae Sanctae Mariae, Stomorin otok i slično.</s><s>U neposrednoj blizini crkve, nalaze se tragovi temelja nekadašnje zgrade za koju se predpostavlja da se radilo o samostanu templara ili o benediktinskom samostanu.</s>

<s>Reference</s>

<s>Nacionalni parkovi u Hrvatskoj
Šibenik</s>

