Toplotni stroj
<s>Toplotna mašina ili toplinski stroj je stroj koji vrši pretvorbu topline u mehaničku energiju, koju potom možemo koristiti za mehanički rad.</s><s>To postiže spuštanjem visoke temperature radne tvari na nižu.</s><s>Izvor topline proizvodi toplinsku energiju pomoću koje radna tvar postiže visoku temperaturu.</s><s>Radna tvar proizvodi rad u radnom tijelu stroja za vrijeme prijenosa topline do hladnijeg spremnika sve dok se ne ohladi na nižu temperaturu.</s><s>Tijekom procesa jedan dio toplinske energije se pretvara u rad iskorištavanjem svojstava radne tvari.</s><s>Radna tvar može biti bilo koji sustav s  toplinskim kapacitetom različitim od nule, a obično je to plin ili tekućina.</s>

<s>U toplinske strojeve spadaju u prvom redu parni agregati.</s><s>Parni agregati sastoje se od parnog kotla i stapnog parnog stroja, odnosno od parnog kotla i parne turbine.</s><s>U parnom kotlu proizvodi se vodena para čija se potencijalna energija pretvara u parnom stroju u mehanički rad.</s><s>Kod parnih se turbina iskorišćuje kinetička energija vodene pare.</s><s>U toplinske strojeve spadaju također plinske turbine, motori s unutarnjim izgaranjem i reaktivni motori.</s><s>Kod  motora s unutarnjim izgaranjem gorivo izgara u samom cilindru i dio proizvedene topline pretvara se u mehanički rad.</s><s>Kod reaktivnih motora (mlazni motor) iskorišćuje se toplinska energija ispušnih plinova za stvaranje reaktivnog djelovanja.</s><s>Prvi toplinski stroj bio je parni stroj na stap, a izumio ga je James Watt 1769.</s>

<s>Objašnjenje 
U termodinamici, toplinski strojevi su često modelirani korištenjem standardnih inženjerskih modela kao što je na primjer Ottov ciklus.</s><s>Teoretski model može biti poboljšan i proširen konkretnim podacima s operativnog stroja korištenjem dijagrama stanja.</s><s>Potpuno razumijevanje stroja i njegove iskoristivosti zahtijeva dobro poznavanje (eventualno pojednostavljenih) teoretskih modela, praktičnih pojedinosti stvarnih motora, i poznavanje razlika između njih.</s><s>U općim uvjetima, što je veća temperatura dovođenja topline, a niža temperatura odvođenja, veća je iskoristivost kružnog procesa (ciklusa).</s><s>Na Zemlji, rashladni dio je ograničen do otprilike temperature okoliša, tako da se većina pokušaja poboljšanja stupnja iskoristivosti toplinskog stroja zasniva na povišenju temperature ogrijevnog dijela (spremnika).</s><s>Najveća teoretska učinkovitost toplinskog stroja (koju ne postiže nijedan stroj) jednaka je razlici temperatura između ogrijevnog i rashladnog spremnika podijeljenoj s temperaturom ogrijevnog spremnika.</s><s>Korisnosti različitih toplinskih strojeva koji se danas koriste kreću se u rasponu od 3 do 44% za parni stroj, benzinski motor od 10 do 37%, termoelektrana na ugljen od 25 do 45%, nuklearna elektrana 33%.</s>

<s>Podela</s>

<s>Prema mestu sagorevanja goriva, to jest mestu oslobađanja toplote, toplotni motori mogu biti:</s>

<s>motori sa spoljašnjim sagorevanjem (SSS motori), koji se dele na
 klipne (parna mašina);
 strujne (parna turbina);</s>

<s>motori sa unutrašnjim sagorevanjem (SUS motori), koji se dele na:
 klipne: 
 rotacione, to jest motore sa obrtnim klipovima (Vankelov motor);
 translatorne (ili linijske), to jest sa oscilujućim klipovima.</s><s>Naziv klipni motori označava ove motore u užem smislu, a koristi se i naziv klasični klipni motori.</s><s>U ovu grupu spadaju oto motori i dizel-motori, koji mogu biti dvotaktni i četvorotaktni.
 strujne (gasna turbina, mlazni i raketni motori);</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vidi još 
 Parni stroj</s>

<s>Motori
Termodinamika
Fundamentalni koncepti fizike</s>

