Philipp Melanchthon
<s>Philipp Melanchton (pravim imenom Philipp Schwartzerdt, Bretten, 16. veljače 1497. - Wittenberg, 19. travnja 1560.), njemački reformator, teolog i filozof.</s>

<s>Od 1518. godine Melanchton je bio profesor u Wittenbergu, gdje je pristao uz Luthera i postao njegovim najbližim suradnikom.</s><s>Bio je učen humanist i pisac školskih knjiga (grčka i latinska gramatika, logika i dr.) te je dobio naziv Praeceptor Germaniae.</s><s>Izradio je temelje za reorganizaciju protestantske crkve i škole.</s><s>Osnivač je Augsbuške konfesije, koju je iznio i branio na saboru u Augsburgu 1530. godine.</s><s>Posebno je cijenio Aristotelovu etiku i dijalektiku te se, poput Luthera, držao Aristotelova i Ptolomejeva učenja o kozmosu, pa je Kopernikovo učenje odbacio kao "bezbožno" jer 
proturiječi Bibliji.</s>

<s>Kao idejni vođa "filipista", umjerene struje u protestantizmu, teološki se sukobio s Matijom Vlačićem, osobito u pitanjima čovječe slobode i spasenja.</s><s>Rimskog papu označava kao antikrista riječima: "To je vrlo očito i bez ikakave sumnje, da je rimski papa stvarni Antikrist...</s><s>U 2. Solunjanima 2, Pavao jasno kaže da će Sin grijeha vladati nad crkvom, predstavljajući sebe ispred službe Bogu".</s>

<s>Raspravu o moći i prvenstvu pape Tractatus de Potestate et Primatu Papae napisao je 1538. godine.</s><s>U toj raspravi Melanchthon koristi Sveto pismo da bi dokazao tri glavne tvrdnje:</s>

<s>Papa nije glava Crkve i superioran svim ostalim biskupima "božanskim pravom" (de iure divino);
 Papa i biskupi nemaju pravo na građansku vlast i božanski status;
 Tvrdnju iz papine bule "Unum sanctum" (1302.) da je poslušnost papi potrebna za spasenje, smatra bezvrijednom, jer se suprostavlja opravdanju vjerom.</s>

<s>Melanchthon, Philipp
Melanchthon, Philipp
Melanchthon, Philipp
Melanchthon, Philipp</s>

