Benjamin Hoadly
<s>Benjamin Hoadly (Westerham, 1676 – Chelsea, 1761) bio je engleski sveštenik, koji je sukcesivno bio biskup Bangora, Hereforda, Salisberija i konačno Vinčestera.</s><s>Najpoznatiji je kao začetnik bangorske kontroverze.</s>

<s>Život 
Obrazovao je se na St-Catharine's College u Cambridgeu i zaređen je za svećenika 1700.</s><s>Bio je rektor parohije St Peter-le-Poer u Londonu, od 1704. do 1724., i rektor parohije St Leonard's, Streatham, od 1710. do 1723.</s><s>Njegovo učešće u kontroverzi počelo je na početku karijere, kada je se zalagao za usklađenost vjerskih obreda iz škotske i engleske crkve radi jedinstva.</s><s>Postao je vođa niske crkve (Low church) i naišao na naklonost Vigovske stranke.</s>

<s>Borio je se s Francisom Atterburyjem, koji je bio glasnogovornik visoke crkvene (High church) grupe i vođa Torijevaca na temu pasivne poslušnosti i neotpora (tj. poslušnosti božanstava koja ne bi uključivala zakletvu na vjernost ili promjenu njihovih euharistijskih obreda, ali također ne bi uključivala potkazivanje djelatnosti etablirane Crkve).</s><s>Donji dom, kojim su dominirali Vigovi, preporučio ga je kraljici Ani i postao je rektor Streathama 1710.</s><s>Kada je George I naslijedio tron, postao je kapelan kralja i biskup Bangora 1716.</s>

<s>Godine 1717, njegova propovijed o «Prirodi kraljevstva Hristovog» izazvala je Bangorsku kontroverzu.</s><s>Zatim je prevođen još tri puta, preuzimajući različite biskupije.</s><s>On je tvrdio da je euharistija čisto komemorativni čin bez ikakve božanske intervencije.</s><s>Dok je bio biskup, rijetko je posjećivao svoje biskupije i umjesto toga živio je u Londonu, gdje je bio vrlo aktivan u politici.</s>

<s>Od kasnijeg ljeta 1722. do januara 1725.</s><s>Hoadly je objavljivao pisma o savremenim temama, artikulirajući svoje wigovske principe i braneći Slavnu revoluciju 1688.</s><s>Revolucija je stvorila «taj ograničeni oblik vladavine koji je naša jedina sigurnost» i takva vlada je osigurala slobodu izražavanja, bez koje bi Britanci trpjeli «sve nestašluke, tame u intelektualnom svijetu, niskosti u moralnom svijetu i ropstva u političkom svetu».</s><s>Hoadly je se protivio i Jakovu "Pretenderu", kada je ovaj izjavio da će ugasiti opoziciju.</s><s>Hoadly je napisao da bi Jakov nametnuo jednolikost svima ukoliko bi on presudio: «Ne samo da mora uništiti vaša Građanska i Vjerska prava, već da vam je ovdje jasno unaprijed rekao, u vaše lice, da će to učiniti».</s>

<s>William Hogarth (1697–1764) naslikao je njegov portret kao biskup Winchestera i «Prelat najplemenitijeg Reda podvezice» oko 1743. godine, koji je urezao Bernard Baron (1696-1762).</s><s>Hoadlyjev sin Benjamin pomogao je Hogarthu u njegovoj analizi ljepote.</s>

<s>Izabrana djela</s>

<s>A Defence of the Reasonableness of Conformity (Odbrana razumnosti usklađenosti, 1707)
 A Plain Account of the Nature and End of the Sacrament of the Lord's Supper (Jasan prikaz prirode i namjere sakramenta večere Gospodnje, 1735)
 The Repeal of the Corporation and Test Acts (Ukidanje zakona o korporaciji i Test Acta, 1736)</s>

<s>Bibliografija 
 Guglielmo Sanna, Religione e vita publica nell'Inghilterra del '700: Le avventure di Benjamin Hoadly, Milano, Franco Angeli Storia, 2012.</s>

<s>Bilješke</s>

<s>Dalje čitanje 
 William Gibson: Enlightenment Prelate: Benjamin Hoadly, 1676–1761.</s><s>Cambridge 2004, .</s>

<s>Spoljašne veze</s>

<s>Engleski teolozi
Biskupi Winchestera
Biskupi Salisburyja
Biskupi Hereforda</s>

