Ilirsko pomorstvo
<s>Ilirsko pomorstvo razvijalo se na tradiciji započetoj na obalama Jadranskog mora u doba neolita.</s><s>U prva dva stoljeća prvog milenijuma Liburni su zagospodarili Jadranskim morem.</s><s>Imali su uporište na Krfu i Epidamnusu (Dirahija - Drač u Albaniji).</s><s>Naseljavali su područje današnje Ankone na italijanskoj obali, sve dok ih nisu potisnuli Umbri.</s><s>Svoju pomorsku silu Ardijejci su razvili u vrijeme Ilirske (Ardijejske) kraljevine, od 260.-168. god. pne</s>

<s>Liburni 
Liburni su se kao zajednica u svoju ekonomiju zasnivali sa naglaskom na njihove pomorske vještine.</s><s>Kroz opis pomorstva i brodogradnje koje donose antički pisani izvori, prikazana je važna odrednica onoga "liburnskoga", a to je definitivno pomorska prevlast nad Jadranskim morem do ostrva Krfa na jugu, prije aktivnijega angažmana Helena i Rimljana.</s><s>Liburni su svoje uporište imali i u Picenumu, na italijanskoj obali kod Ankone.</s><s>Strabon navodi da su nakon sukoba sa korintskim tiraninom Hersikratom 734. g. pne, Iliri istisnuti sa Krfa, a starosjedioci Dirahija protjerali su Liburne iz svoga grada oko 627. g. pne (Apijan).</s><s>U naredna 4 stoljeća Liburni i Grci vodili su borbe za prevlast u Jadranu.</s><s>Tek kada su Grci ovladali višim nivoom tehnike gradnje brodova, i organizacijom flote i suvozemne vojske, zauzimaju i ostrva u srednjem Jadranu: Hvar, Vis i Korčulu i tu uspostavljaju svoje kolonije, a Liburne potiskuju na sjever Jadrana.</s><s>Liburni su 385. ili 386 bez uspjeha pokušali povratiti Hvar.</s><s>Grčki zapovjednik iz Lissosa (Lješ u Albaniji) doplovio je s velikim brojem troveslarki protiv ilirskih lakih brodova i, nakon što je neke potopio, a druge zarobio, ubio je više od pet hiljada napadača, a uzeo oko dvije hiljade kao zarobljenike.</s>

<s>Uz pomorsku stranu vežu se i njihove gusarske navike:Iliri, Liburni i Histri su divlji narodi i ponajviše zloglasni zbog razbojništva na moru (Livije).</s><s>Ta im je zloglasnost poslužila i u zamjeni robe morskim putem, u čemu je istaknutu ulogu odigrala trgovina jantarom, o kojoj svjedoče i ostaci jantarnih predmeta u liburnskim grobovima.</s>

<s>U rimskom periodu bili su lojalni podanici.</s><s>Pred svoj pohod na Balkan 34. god.</s><s>Oktavijan im je oduzeo sve brodove, kako bi se osigurao od iznenađenja.</s>

<s>Nekoliko vrsta plovila koji su gradili Liburni su:
 Drakofori sa zmajskom glavom na pramcu i krmi bili su desantni ratni brodovi, kao kasniji vikinški drakkari.</s><s>Liburne su bile bojni brzi i okretni brodovi, najprije sa jednim redom vesala. oko I stoljeća pne. i Rimljani su usvojili gradnju ovih brodova i nazvali ih upravo prema plemenu Liburna.</s><s>Oni su originalnu konstrukciju ovih brodova i modifikovali, dodajući još jedan red vesala, pretvarajući ih tako u biremu - "dvoveslarku".</s><s>Bio je to brod od 15 tona i pedeset veslača koji su vjerovatno imali neku vrstu zaklona.</s><s>Kontinuirana brzina broda je bila najmanje oko 5 čvorova a maksimalna oko 7,5 čvorova u napadu ili potjeri.</s><s>Mogle su imati četvorougaono ili trougaono jedro.</s><s>Galaia je veći transportno-trgovački brod, prototip i imenjak kasnijih srednjovjekovnih galija.</s><s>Lembul je manji i brzi brod, sa velikim manevarskim sposobnostima.</s><s>Pored veslača mogao je nositi 50 vojnika, kasnije omiljen kod Ardijejaca i Makedonaca, odakle su ih preuzeli Rimljani
 Paros je manja brodica za prijevoz i lokalni ribolov, prethodnik današnje barke.</s>

<s>Ardijejci</s>

<s>U vremenu Kraljeva Pleuratusa i Agrona, Ardijejci su razvili svoju pomorsku silu, a težište države se u nekoliko decenija, iz unutrašnjosti trajno prebacilo na jadransko primorje.</s><s>Agron je iskoristio propadanje Epira poslije smrti Pira i njegovih nasljednika.</s><s>Kasnije je osvojio dio Epira, Krf, Drač i Hvar.</s><s>Od svih ostalih, bila je to najmoćnija ilirska država.</s>

<s>Plovili su, trgovali i pljačkali duž čitave zapadne obale Grčke, što je i ranije bilo uobičajeno.</s><s>Novina je bila upotreba kopnene vojske, koja je nastupala poslije i koristila pobjede što ih je izvojevala mornarica.</s><s>Glavna baza za pljačkanje bila je na obali Elida i Mesenija.</s><s>Svojim djelovanjem skrenuli su na sebe pažnju kralja Demetrija II Makedonskog, pa je došlo do savezništva Ardijejskog kraljevstva sa Agronom na čelu i Makedonije.</s><s>Bio je to prvi slučaj da su ovi narodi našli zajedničke interese i približili se jedni drugima.</s>

<s>Za sklopljeno savezništvo Agron je dobio slobodu plovidbe po jadranskoj obali.</s><s>Nakon što se umiješao u unutrašnje sukobe u Epiru i ratovao sa Etolcima i Ahajcima, Demetrije je doveo Agrona i njegove Ilire sa flotom.</s><s>U jedno borbi sa Etolcima kod grada Mediona, porazio ih je, nanio veliku štetu, i vratio se sa bogatim plijenom.</s><s>Dok je Agron slavio prvu pobjedu protiv regularne grčke vojske, nakon čega je i umro od pića, njegova druga žena Teuta poslala je brodove u pljačku po moru pod vodstvom Agronovog brata Scerdilaidasa i budućeg kralja.</s><s>Upali su u Foiniku, glavni grad Epira, razorili ga i preuzeli kontrolu.</s><s>Foinika je bila glavno središte trgovine sa Apeninskim poluostrvom.</s><s>Ilirsko miješanje u tu trgovinu, po prvi put će dovesti Rimljane na kopno Balkana.</s>

<s>Rimski Senat poslao je Teuti izaslanstvo, tražeći prekid piratstva.</s><s>Legenda kaže da im je odgovorila: Ilirskom kralju zakon (običajno pravo) ne dozvoljava zabranu njenim podanicima korištenje plodova mora (Polybie).</s><s>Na to je jedan od poslanika odgovorio da će onda Rimljani poboljšati odnose ilirske kraljice i podanika.</s><s>Po njenom naređenju jedan od poslanika je ubijen na povratku.</s><s>Bio je to povod Prvom ilirskom ratu koji su Iliri izgubili.</s>

<s>Demetrije Hvarski je bio postavljen za regenta sa obavezom da štiti rimske interese, ali se brzo odmetnuo.</s><s>Zajedno sa Skerdilaidom (bratom Agronovim) 220. god. p. n. e. je isplovio sa 90 ilirskih brodova lembi, u ekspediciju koja je imala i gusarski karakter i koja je napadala i Peloponez i egejski bazen.</s><s>Time je prekršan ugovor sa Rimom o gusarenju.</s><s>Iliri su napadnuti, pa su izgubili i Drugi ilirski rat.</s><s>Njihova flota, oko 220 brodova predata je grčkim kolonijama na Krfu, Apoloniji i Epidamnu (Drač).</s>

<s>Ilirska kraljevina je najzad osvojena 168. p. n. e, i nakon 40 godina borbi postala dio rimske države.</s><s>Ardijejci su se povukli na ušće Neretve, gdje su ih Rimljani posljednji put pobijedili, opet zbog piratstva.</s><s>Od tada nema više pomena o njima.</s>

<s>Piratstvo 
U literaturi se navode neka njihova lukavstva i drskost.</s>

<s>Usidrilili bi se u blizini grada i započinjali razgovor o trgovini sa stanovnicima.</s><s>Kad bi sve sumnje nestale, Iliri bi doveli jedan broj muškaraca i žena na svoj brod i uputili se prema moru.</s>

<s>Drugi trik bio je zaustavljanje broda uz gradsku kapiju, navodno tražeći vodu.</s><s>U pravom trenutku bi onesposobili stražu i upadali u grad.</s>

<s>Najčešče su u borbi koristili taktiku zabijanja svojih lakših brodica u veće i brže neprijateljske, čime su ih onesposobljavali, nakon čega bi pobjegli rezervnim brodom.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura 
 Liburna na Enciklopedija Britanika</s>

<s>Pomorstvo
Pomorska historija
Jadransko more
Liburni
Ardijejci</s>

