Vijećnica i Hotel Kajzer u Gradišci
<s>Vijećnica i Hotel Kaiser (sada Zavičajni muzej Gradiške) u Gradišci, Bosna i Hercegovina
Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 1. do 3. aprila 2014. godine je donijela odluku da se Vijećnica i Hotel Kaiser proglase za nacionalni spomenik BiH.</s><s>Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Martin Cheery, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović i Ljiljana Ševo (predsjedavajuća).</s>

<s>Historija 
Nakon austrougarske okupacije Gradiška postaje kotarsko mjesto u banjalučkom okrugu i 1882. godine preimenovana je u Bosanska Gradiška.</s><s>Gradska vijećnica i hotel Kajzer izgrađeni su u gradskom jezgru Tekija, na obali Save, u neposrednoj blizini tvrđave Berbir.</s><s>Gradnja je počela krajem 1880, a zavržena 1900. godine.</s><s>Nije poznato ime projektanta.</s>

<s>Nakon Drugog svjetskog rata objekti su povezani dogradnjom aneksa, za potrebe općine.</s><s>Tom prilikom hotel je i renoviran.</s><s>Vijećnica je sve do 2007 služila za potrebe gradske uprave.</s><s>Projektom iz 2008, koji je finansirala općina, oba objekta postaju prostori Zavičajnog muzeja, multimedijalnog centra i Narodne biblioteke.</s><s>Do 2017.</s><s>Vijećnica još uvijek nije renovirana.</s>

<s>Opis 
Vijećnica je građena u istom maniru kao i slijedeći objekti: Gradska vijećnica Sarajevo (po projektu Aleksandra Viteka i Ćirila Ivekovića), željeznička stanica u Bosanskom Brodu (po projektu Hansa Niemeczeka), gradska vijećnica u Brčkom (po projektu Aleksandra Viteka i Ćirila Ivekovića).</s><s>Dimenzije Vijećnice su 34,50 x 19,50 metara, sa prizemljem i jednim spratom.</s><s>Južni dio objekta je u obliku trapeza.</s><s>Tu je smješten ulazni portal sa vestibilom, pravougaonog oblika, dimenzija 2,90 x 5,20 m  i dvije prostorije simetrično postavljene u odnosu na vestibil.</s><s>U unutrašnjosti je svečana sala ili sala za vjenčanje, oslikana sa detaljima raznih boja.</s><s>Na spoju zidnih površina i tavanice su lučni vijenci.</s><s>Fasada se ističe naglašenim horizontalno bojenim trakama, sa naglašenim vijencom koji ističe spratnost objekta, kao i ravnomjernim nizom prozora.</s><s>Građena je u takozvanom pseudomaurskom stilu, pod jevrejskim uticajem, što objašnjava prisustvo Davidove zvijezde, ali i drugih jevrejskih ornamenata, koji se nalaze na Gradskoj vijećnici</s>

<s>Dekorativni elementi uređenja u vidu potkovičastih lukova na prozorima, lukovičaste kupole, horizontalno bojene linije na fasadi, reljefni ornamenti, upotreba motiva u obliku zvijezda predstavljaju elemente istoricizma, odnosno pseudomaurskog manira.</s><s>Ovaj metod arhitektonskog izraza pojavljuje se nekoliko godina po dolasku austrougarske vlasti i predstavlja pojavu dekorativnih elemeneta preuzetih iz islamske kulture sjeverne Afrike i Španije.</s><s>Ovim se željelo iskazati uvažavanje lokalne tradicije i stvaranje nove, kao produkt susreta dviju kultura.</s>

<s>Zavičajni muzej 
U nekadašnjem hotelu Kloster je Zavičajni muzej u kojem nalazi se nalazi arheološka zbirka predmeta sa lokaliteta u okolini Bosanske Gradiške  i zbirka fotografija i predmeta iz Drugog svjetskog rata.</s><s>Muzej nema stalnu postavku a svi predmeti su u neadekvatnim uslovima.</s><s>Zbirka trenutno ima oko 4500 muzejskih predmeta, od kojih je 605 invertanisano.</s><s>Muzej se uglavnom bavi izložbenom aktivnošću likovnog karaktera sa pratećim katalozima..</s>

<s>Literatura</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjski linkovi 
 Zvanična stranica općine Bosanska Gradiška 
 Vijećnica i Zavičajni muzej 
 Vijećnica, Gradiška</s>

<s>Nacionalni spomenici u Gradišci
Pseudomaurski stil u arhitekturi BiH</s>

