Aktivnosti svakodnevnog života
<s>Aktivnosti svakodnevnog života (ADLs ili ADL, eng. acitivities of daily living) je izraz koji se koristi u zdravstvu za svakodnevne aktivnosti brige o sebi.</s><s>Koncept aktivnosti svakodnevnog života izvorno su pedesetih godina 20. stoljeća predložili Sidney Katz i njegov tim iz bolnice Benjamin Rose u Clevelandu u državi Ohio, a od tada su ga dopunjavali i usavršavali razni istraživači.</s><s>Zdravstveni radnici često koriste sposobnost ili nesposobnost osobe da obavlja aktivnosti svakodnevnog života kao mjeru njenog funkcionalnog statusa, posebno nakon ozljeda, kod invaliditeta i kod starijih osoba.</s><s>Mlađa djeca često trebaju pomoć odraslih za izvođenje ADL-a jer još uvijek nisu razvila vještine potrebne za samostalno izvođenje.</s>

<s>Uobičajene aktivnosti svakodnevnog života obuhvaćaju samostalno hranjenje, kupanje, odijevanje, samonjegu, posao, održavanje domaćinstva, čišćenje nakon defekacije, te razonodu.</s><s>Brojne nacionalne ankete prikupljaju podatke o statusu aktivnosti svakodnevnog života kod stanovništva.</s><s>Iako postoje osnovne definicije aktivnosti svakodnevnog života, ono što konkretno čini aktivnosti svakodnevnog života može se jako razlikovati od jedne do druge osobe.</s><s>Različita pomagala mogu se koristiti za poboljšanje i povećanje neovisnosti u aktivnostima svakodnevnog života.</s>

<s>Aktivnosti svakodnevnog života odnose se na najosnovnije funkcije življenja.</s><s>Prva rečenica u prethodnom stavku završava s "razonoda", ili točnije "sposobnost korištenja razonode".</s><s>Obično je lako napraviti binarni izbor DA / NE u pogledu "može li se netko samostalno hraniti", iako čak i ovdje postoje gradacije.</s><s>Međutim, pitanje "može li netko dobro iskoristiti slobodno vrijeme?" ne dovodi lako do binarnog izbora DA / NE, pa je mjerenje "razonode" vrlo problematično.</s><s>"Zapošljivost" je još problematičnija.</s>

<s>Jasno kvantificirane aktivnosti svakodnevnog života odnose se na bazične vještine, dok varijable "kvalitete života" još nisu kvantificirane.</s>

<s>Osnovne aktivnosti svakodnevnog života 
Osnovne aktivnosti svakodnevnog života sastoje se od zadataka samopomoći koji uključuju:</s>

<s>Kupanje i tuširanje
 Osobna higijena i dotjerivanje (uključujući četkanje / češljanje / friziranje kose)
 Odijevanje
 Toaletna higijena (odlazak na zahod, čišćenje, vraćanje otkud se krenulo u zahod)
 Funkcionalna pokretljivost, koja se često naziva "transferom", mjerena sposobnošću hodanja, ulaska i izlaska iz kreveta te posjedanja i ustajanja iz stolice; šira definicija (premještanje s jednog mjesta na drugo tokom izvođenja aktivnosti) korisna je za ljude različitih fizičkih sposobnosti koji se još uvijek mogu samostalno kretati.</s><s>Samohranjenje (ne uključujući kuhanje ili žvakanje i gutanje)</s>

<s>Osnovne aktivnosti svakodnevnog života uključuju radnje koje mnogi ljudi čine kad ustanu ujutro i pripremaju se za izlazak iz kuće: ustanu iz kreveta, odu na zahod, okupaju se, odjenu, dotjeraju i jedu.</s>

<s>Postoji hijerarhija aktivnosti svakodnevnog života: "... u ranom gubitku funkcija nastrada higijena, u srednjem pak upotreba zahoda i kretanje, a u kasnom gubitku funkcija kasnog izgubi se sposobnost samohranjenja.</s><s>Kada postoji samo jedno preostalo područje u kojem je osoba neovisna, postoji 62,9% šanse da je to samostalno hranjenje, a samo 3,5% šanse da je to higijena."</s>

<s>Iako nije u širokoj općoj upotrebi, mnemotehnika koju neki smatraju korisnom je DEATH (dressing/bathing, eating, ambulating ⟨walking⟩, toileting, hygiene), u prijevodu: odijevanje/kupanje, jedenje, ambulacija (hodanje), toalet, higijena.</s>

<s>Instrumentalne aktivnosti svakodnevnog života 
Instrumentalne aktivnosti svakodnevnog života (IADL) nisu potrebne za temeljno funkcioniranje, ali omogućavaju pojedincu da samostalno živi u zajednici:</s>

<s>Čišćenje i održavanje kuće
 Upravljanje novcem
 Kretanje unutar zajednice
 Priprema obroka
 Kupovina namirnica i potrepština
 Uzimanje propisanih lijekova
 Korištenje telefona ili drugog oblika komunikacije</s>

<s>Radni terapeuti često procjenjuju instrumentalne aktivnosti svakodnevnog života  kada dovršavaju procjene pacijenta.</s><s>Američko udruženje za radnu terapiju identificira 12 vrsta instrumentalnih aktivnosti svakodnevnog života koje se mogu izvoditi u suradnji s drugim osobama:</s>

<s>Briga o drugima (uključujući odabir i nadzor njegovatelja)
 Briga o kućnim ljubimcima
 Briga o djeci
 Upravljanje komunikacijom
 Mobilnost u zajednici
 Financijsko upravljanje
 Aktivnosti u vezi zdravstva te održavanje zdravlja
 Održavanje domaćinstva
 Priprema obroka i raspremanje
 Vjerske aktivnosti
 Sigurnosni postupci i reagiranje u hitnim situacijama
 Kupovina</s>

<s>Radna terapija 
Radni terapeuti procjenjuju i koriste terapijske intervencije za obnavljanje vještina potrebnih za održavanje, povratak ili povećanje neovisnosti osobe u svim aktivnostima svakodnevnog života koje su nazadovale zbog zdravstvenih stanja (tjelesnih ili mentalnih), ozljeda ili starenja.</s>

<s>Fizikalni terapeuti koriste vježbe kako bi pomogli pacijentima u održavanju i stjecanju neovisnosti u aktivnostima svakodnevnog života.</s><s>Program vježbanja temelji se na onim komponentama koje pacijentima nedostaju, poput brzine hodanja, snage, ravnoteže i koordinacije.</s><s>Sporo hodanje povezano je s povećanim rizikom od padova.</s><s>Vježba povećava brzinu hodanja, omogućujući sigurnije i funkcionalnije mogućnosti ambulacije.</s><s>Nakon pokretanja programa vježbanja, važno je održavati rutinu.</s><s>U suprotnom, korist će se izgubiti.</s><s>Vježbanje je za slabe pacijente ključno u očuvanju funkcionalne neovisnosti i izbjegavanja potrebe za brigom drugih ili smještajem u ustanovu za dugotrajnu njegu.</s>

<s>Pomoć 
Pomaganje u svakodnevnim aktivnostima su vještine potrebne u sestrinstvu, kao i u drugim profesijama, poput pomoćnih radnika u zdravstvu.</s><s>To uključuje pomoć kod pokretanja pacijenta, kao što je okretanje pacijenta u krevetu.</s><s>Od higijene tu su često uključeni kupanje na krevetu te pomoć kod pražnjenja crijeva i mjehura.</s>

<s>Procjena 
Postoji nekoliko alata za procjenu, poput Katzove ADL ljestvice, ADR / IADL ljestvice starijih Amerikanaca (OARS), ljestvice Lawton IADL i Bristolske skale svakodnevnog života.</s>

<s>U domeni invaliditeta razvijene su mjere za postizanje funkcionalnog oporavka u obavljanju osnovnih svakodnevnih aktivnosti.</s><s>Među njima su neke mjere poput Mjera funkcionalne neovisnosti namijenjene procjeni širokog spektra invaliditeta.</s><s>Drugi poput Mjera neovisnosti kralježnične moždine stvoreni su za procjenu osoba s određenom vrstom invaliditeta.</s>

<s>Većina modela zdravstvene skrbi koriste procjene aktivnosti svakodnevnog života u svojoj praksi, uključujući medicinske (ili institucionalne) modele, poput Roper-Logan-Tierneyevog modela sestrinstva, i modele usmjerene na stanare, poput Programa sveobuhvatne skrbi za starije osobe (PACE).</s>

<s>Smatralo se da Pervazivna kompjuterska tehnologija određuje dobrobit starijih osoba koje samostalno žive u svojim domovima.</s><s>Okvir inteligentnog sustava sastoji se od praćenja važnih svakodnevnih aktivnosti kroz promatranje svakodnevne upotrebe predmeta.</s><s>Poboljšani indeksi općeg blagostanja pomogli su u smanjenju lažnih upozorenja povezanih sa svakodnevnim aktivnostima starijih osoba.</s>

<s>Istraživanja 
Procjene aktivnosti svakodnevnog života sve se više koriste u epidemiološkim studijama kao procjena zdravlja u kasnijim godinama života koje nužno ne uključuje određene bolesti.</s><s>Studije koje koriste aktivnosti svakodnevnog života  razlikuju se od onih koje istražuju određene ishode bolesti, jer su osjetljive na širi spektar učinaka na zdravlje, na nižim razinama utjecaja.</s><s>Aktivnosti svakodnevnog života mjere se kontinuirano, što postupak istraživanja čini prilično jednostavnim.</s>

<s>Sidney Katz isprva je proučavao 64 pacijenta s prijelomom kuka tokom razdoblja od 18 mjeseci.</s><s>Tokom ove studije prikupljeni su opsežni podaci o liječenju, napredovanju pacijenta i ishodima.</s><s>Nakon analize podataka studije, istraživači su otkrili da pacijenti za koje su smatrali da su najsamostalniji mogu obavljati niz osnovnih aktivnosti - u rasponu od najsloženijih aktivnosti kupanja, do najmanje složenih aktivnosti hranjenja.</s><s>Na temelju tih podataka, Katz je razvio ljestvicu za procjenu sposobnosti pacijenta za samostalan život.</s><s>Ovo je prvi put objavljeno 1963. u časopisu American Medical Association; rad je od tada citiran preko 1000 puta.</s>

<s>Iako ljestvica nudi standardiziranu mjeru za psihološko i biološko funkcioniranje, proces izrade je kritiziran.</s><s>Točnije, Porter se zalagao za fenomenološki pristup napominjući da:Katz i sur. (1963.) iznijeli su tvrdnju koja je postala osnova za ontološke pretpostavke istraživačke tradicije aktivnosti svakodnevnog života.</s><s>U njihovoj sugestiji da postoji "redovita regresija [vještina] kao dio prirodnog procesa starenja" (str. 918), postoji implicitna generalizacija  njihovog uzorka starijih osoba sa slomljenim kukovima, na sve starije osobe.</s><s>Porter naglašava moguću prirodu aktivnosti svakodnevnog života specifičnu za bolest (jer potječu od pacijenata s prijelomom kuka), potrebu za objektivnom definicijom aktivnosti svakodnevnog života i moguću vrijednost dodatnih funkcionalnih mjera.</s>

<s>Sustavnim pregledom ispitivana je efektivnost pružanja aktivnosti programa svakodnevnih životnih vještina osobama s kroničnim mentalnim bolestima:</s>

<s>Vidi također</s>

<s>Reference</s>

