Haim Vajcman
<s>Chaim Azriel Weizmann (hebrejski: חיים ויצמן), (Motal, Bjelorusija, 27. studenog 1874. – Jeruzalem, Izrael, 9. studenog 1952.), kemičar, državnik, predsjednik cionista svijeta, prvi predsjednik Izraela (izabran 16. svibnja 1948., mandat 1949.-1952.), utemeljitelj istraživačkog instituta u Izraelu, kasnijeg znanstvenog instituta Weizmann.</s>

<s>Weizmann je rođen u malom selu Motalu blizu Pinska (Rusko carstvo, današnja Bjelorusija).</s><s>Godine 1899. diplomirao je kemiju na Sveučilištu Fribourg u Švicarskoj.</s><s>Radio je kao predavač na ženevskom sveučilištu (1901-1903) i potom na sveučilištu u Manchesteru.</s><s>Godine 1910. postaje britanskim državljaninom i u Prvom svjetskom ratu bio je ravnatelj britanskog kraljevskog laboratorija (1916-1919).</s><s>Postaje slavan jer prvi otkriva kako korištenjem bakterijskih fermentacija proizvesti velike količine željene tvari i danas se smatra ocem industrijske fermentacije.</s><s>Koristio je Clostriduim acetobutylicum za dobijanje acetona.</s><s>Aceton je korišten pri izradi TNT eksploziva.</s>

<s>Godine 1917. radio je s lordom Balfourom na Balfourovoj deklaraciji.</s>

<s>Dana 3. siječnja 1919. s iračkim kraljem Faisalom I. potpisuje Faisal-Weizmann sporazum kojim se definira odnos između Arapa i Židova na Bliskom istoku.</s><s>Nakon 1920. godine prihvaća vodstvo svjetske organizacije cionista, na čijem čelu je dva mandata (1920-31, 1935-46).</s><s>Godine 1921.</s><s>Weizmann zajedno s židovskim fizičarom Albert Einsteinom utemeljuje Hebrejsko sveučilište u Jeruzalemu.</s>

<s>Predsjednici Izraela</s>

