Thomas More ou l'Homme libre
<s>Thomas More ou l'Homme libre (srpskohrvatski: Thomas More, ili Slobodan čovjek) je posljednja drama francuskog pisca Jeana Anouilha, nastala 1987. godine, malo prije njegove smrti u Lausannei.</s><s>More je nastao još 1964. godine i to kao filmski scenarij, međutim nikada nije produciran i Anouilh ga je godinama držao po strani, sve dok mu se 1987. godine nije ponovo vratio.</s><s>Radeći na izvornom scenariju, Anouilh ga je adaptirao za kazalište te je tako stvorio hibridni dramski tekst koji se nalazi na pola puta između scenarija i drame.</s><s>Isti je objavljen nedugo nakon Anouilhove smrti u listopadu 1987. godine kao njegovo posljednje djelo te jedino koje je tiskano posthumno.</s>

<s>Drama je prikaz života Thomasa Morea, njegovog sretnog života u krugu obitelji i odane službe engleskom kralju Henryju VIII.</s><s>Poznat po svom osjećaju za pravdu, ali i odanosti dvoru, More je svjestan kako je njegovo vrijeme pri kraju zbog neminovnog sukoba koji će se dogoditi s Henryjem VIII., zbog želje potonjeg da se razvede od svoje supruge, Catherine, kako bi se uženio svojom ljubavnicom, Anne Boleyn, suprotno papinim željama.</s><s>Dvojica moćnika ubrzo se sukobljavaju - More, pravnik i filozof koji ne može ići protiv svoje savjesti, i Henry, političar koji želi ojačati međunarodni položaj svoje zemlje, ali i udovoljiti vlastitim ljubavnim hirevima.</s><s>Nesuglasica ubrzo prerasta u sukob, nakon kojega More izgubi svoj položaj na dvoru.</s><s>Henry ubrzo zahtijeva od svih engleskih plemenitaša da prisegnu vjernost novoosnovanoj Anglikanskoj crkvi; More to odbija i završava u zatvoru.</s><s>Ostavivši svoju obitelj i svoje prijatelje, More odlučuje umrijeti zbog vlastitih ideala, želeći ostati častan i blizak Bogu, iako je svjestan činjenice da će njegov čin imati mali politički značaj.</s>

<s>Tematski, More je vrlo sličan Anouilhovoj ranijoj i izrazito uspješnoj drami, Becket ou l'Honneur de Dieu, koja također prati konflikt između pojedinca-idealista, Thomasa Becketa, i kralja Henryja II., a koji su također bili bliski prijatelji.</s><s>Njihove ideološke nesuglasice također kulminiraju i završavaju od strane kralja diktiranim atentatom na Becketa.</s><s>Becket je bila posljednja drama iz niza "kostimiranih komada" zbog čega su određeni kritičari, zbog sličnosti u materiji, temi i analizi likova, skloni svrstati i Morea (čiji je izvorni scenaristički tekst nastao nedugo nakon Becketa) među "kostimirane komade", mada to nikada nije službeno potvrđeno, niti je drama ikada tiskana zajedno s ostalim "kostimiranim komadima"; ipak, kada se govori o Anouilhovim junacima iz tog perioda, o nepokolebljivim idealistima koji radije biraju smrt nego prodaju svoje ideale za ideologiju, Thomas More se često navodi zajedno sa Jeanne d'Arc i Thomasom Becketom.</s>

<s>Osim što je jedino njegovo posthumno objavljeno djelo, More je i jedino Anouilhovo djelo koje je posthumno doživjelo svoju premijeru.</s><s>Naime, drama je premijerno izvedena tek 18. travnja 1994. godine, kada ju je Jean-Luc Jeener postavio u pariškoj Kripti sv. Agneze.</s>

<s>Djela Jeana Anouilha
Drame 1987.</s>

