Opiofobija
<s>Opiofobija je jedna od farmakofobija koja se karakteriše strahom od razvoja jatrogene zavisnosti, tolerancije, neželjenih dejstava opioida i restriktivnih propisa koji kontrolišu propisivanje narkotika (opioida) u medicini.</s><s>Ponekad dostupnost opinoida onkološkim bolesnicima i lekarima otežavaju i propisi, pa opiofobija ili strah nastaje i od njihove zloupotrebe.</s>

<s>Opioidi (morfin i njemu slični lekovi), koji se u medicini koriste kao analgetici ključni su i nezamenjivi lekovi za uspešno otklanjanje umereno jakog i jakog kancerskog (malignog) bola.</s>

<s>Procenjuje se da od umerenog do jakog kancerskog bola pati oko 65 obolelih od malignih bolesti.</s><s>Polazeći od ove činjenice Svetska zdravstvena organizacija (SZO) sve više proklamuje značaj lečenje bola, uključujući i terapiju opioidima, kao jedno od esencijalnih ljudskih prava.</s><s>„Njujork tajms” je nedavno objavio; da širom sveta svakoga dana oko šest miliona ljudi u završnom stadijumu raka trpi teške bolove samo zato što im nije dostupan neki od opinoida.</s><s>Iako je npr. morfin vrlo jeftin lek, često ga nema u pojedinim zemljama, jer farmaceutske kompanije nemaju interes da ga proizvode.</s>

<s>Rizik od opioida procenjuje se kao preveliki u odnosu na terapijsku korist koju oni mogu imati.</s><s>To dovodi da se opioidi ne koriste tamo gde su indikovani (lečenje bola i palijativno zbrinjavanje).</s><s>Zato je zbog straha od opiofobije, nepropisivanje opioida jedna je od najvećih
barijera za uspešno lečenje kancerskog bola..</s>

<s>Epidemiologija 
Opiofobija je u različitom stepenu prisutna na svim nivoima: među zdravstvenim radnicima, pacijentima i njihovim porodicama, kod zdravstvenih vlasti i široj javnosti.</s><s>U praksi, opiofobija se najčešće odnosi na morfinofobiju.</s>

<s>Tim Instituta za onkologiju i radiologiju Srbije (IORS) nakon istraživanja o prisustvu opiofobije među zdravstvenim radnicima, pacijentima i
lekarima na specijalizaciji ustanovio je da:
 Opiofobija postoji među 374 zdravstvena radnika (lekari i medicinske sestre).</s><s>Među lekarima preovladava umereno jaka i jaka zabrinutost za restrikcije u postojećim propisima koji regulišu propisivanje opioida.</s><s>Od ukupnog broja pacijenata, sa malignom bolešću, najveći broj (92,71 %) ispoljilo je neki vid opiofobije.</s><s>Da je strah od zavisnosti kod (84,37 %), bolesnika izazvan strahom od neželjenih dejstava opoioida (58,32 %), strahom od tolerancije (44,79 %), strahom da im primena opioida ukazuje na terminalnu fazu bolesti (34,38 %) i predrasuda da prihvatanje terapije bola znači da je pacijent „slabić“ jer ne može da trpi bol (33,37 %).</s>

<s>Sindrom zavisnosti od opioida 
Na osnovu Međunarodne klasifikacije bolesti, dijagnoza sindroma zavisnosti može da se postavi kada osoba zadovoljava najmanje 3 od 6 kriterijuma navedenih u 
tabeli ispod: 
Kriterijumi za postavljanje dijagnoze sindroma zavisnosti 
Kod bolesnika koji se leče opioidima dijagnoza sindroma zavisnosti može da se postavi samo ako bolesnik osim tolerancije i apstinencijalnog sindroma zadovoljava bar još jedan od preostala četiri kriterijuma, koji se odnose na kompulzivno ponašanje i upotrebu supstance uprkos štetnim posledicama.</s>

<s>Smernice za suzbijanje opiofobije 
Osnovni zadatak tima koji se bavi lečenjem kancerskog bola, i psihoonkologa u suzbijanju opiofobije je da edukuju pacijente i njihove porodice, objasne im kako ovi lekovi deluju, i ubede ih da: 
 Lekovi iz grupe opioida nisu lekovi koji pretvaraju bolesnika u zavisnika, već su to ključni lekovi za otklanjanje kancerskog bola.</s><s>Zavisnost od opioida (​​koji su propisani i koriste se kao lekovi protiv bola) retka, osim ako bolesnik nije ranije bio zavisan od droge ili alkohola.</s><s>Primena jakih lekova za lečenje bola iz grupe opioida (​​morfin i njemu slični lekovi) isključivo određuje jačina bola, a ne težina bolesti i dužina života
 Ako se bol stavi pod kontrolu na drugi način, npr. specifičnom onkološkom terapijom (zračenje ili hemioterapija), tada doza opioida može da se smanji ili čak ukine bez bilo kakvih neželjenih fizičkih ili psiholoških posledica.</s><s>Opioidi vremenom ne prestaju da deluju.</s><s>Neželjena dejstva opioida dobro su poznata medicinskom osoblju, koje ta dajetva može da spreči i kontroliše, tako da to nisu ograničenja za primenu istih u praksi 
 Morfin ne pretvara pacijente u osobe „potonule u san“.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Spoljašnje veze 
 Suvremeno liječenje boli : plivamed.net
 Radije trpe bol nego što prihvataju morfin : politika.rs, objavljeno: 19.10.2014
 Opiofobija - Šta plaši bolesnika i porodicu, brošura</s>

<s>Fobije
Onkologija</s>

