Kraftivizam
<s>Kraftivizam (, od reči craft za "veštinu" i activism za "aktivizam") je oblik aktivizma, koji obično sadrži elemente anti-kapitalizma, zaštite životne sredine, solidarnosti ili trećeg talasa feminizma, a koji je usmeren na praktikovanje veština - koje se tradicionalno nazivaju "domaćim radinostima".</s><s>Kraftivizam, između ostalog, uključuje različite oblike pletenja, uključujući ulično pletenje (yarn-bombing) i vezenje (cross-stitch).</s><s>Kraftivizam je društveni proces kolektivnog osnaživanja, akcije, izražavanja i pregovora.</s><s>U kraftivizmu, učestvovanje u društvenom, performativnom i kritičkom diskursu tokom rada je od ključne važnosti za proizvodnju i distribuciju.</s><s>Osobe koje se bave ovom delatnošću su poznate kao kraftivisti.</s>

<s>Pozadina 
Termin kraftivizam je skovala, 2003. godine, spisateljica Betsy Greer da bi spojila odvojene sfere zanata i aktivizma.</s><s>Njena omiljena samokreirana definicija termina kaže: "kraftivizam je način gledanja na život, gde izražavanje mišljenja kroz kreativnost povećava snagu vašeg glasa, produbljuje vaše saosećanje i potragu za pravdom čini beskrajnom."</s>

<s>Iako je termin kraftivizam skorašnji dodatak leksikonu veština, upotreba zanata-umeća kao subverzivne taktike može se naći kroz istoriju.</s><s>Prvo, reč zanat, veština, umeće (craft) često se vezuje za trikove.</s><s>Nazivamo nekoga veštim kada ga identifikujemo kao mudrog i lukavog.</s><s>Na grčkom, reklo bi se "ispredati" zaveru.</s><s>Slično tome, francuska reč za trik je tricoter, što znači vezati zajedno ili vezati u čvor.</s><s>U Dikensonovom romanu Priča o dva grada, lik Madame Defarge, sudionice Francuske revolucije, tajno kodira imena onih koji će uskoro biti pogubljeni u svoje pletenje.</s>

<s>Feminizam 
Kraftivizam se snažno identifikuje sa feminističkim pokretima.</s><s>Kraftivizam je često tumačen kao da je proizašao iz trećeg talasa feminizma, ali feministički aktivizam i umeća bili su i pre toga objedinjeni.</s>

<s>Prakse zanata, veština, umeća (crafts) ili "domaće umetnosti" su tradicionalno postojale i bile prostorno organizovane u okviru privatne sfere.</s><s>Dakle, rad i proizvodnja zanata, veština, umeće (crafts) je generalno interpretirana kao neproduktivan ženski rad u kući, jer nikada nije integrisan u sistem koji donosi profit.</s><s>Umesto toga, on je marginalizovan i potcenjen.</s><s>Kao rezultat toga, značajan i kreativan rad žena u privatnoj sferi - odevanje porodice, pletenje ćebadi, tkanje na razboju - nije dobio isto poštovanje kao aktivnosti gde muškarci dominiraju u javnom domenu.</s><s>Osim toga, patrijarhat je bio uspešan u zahtevu za ovim domaćim vrednostima za ženе, koristeći to kao način da zadrži žene u smislu nametanja podređene uloge.</s><s>Rast potrošačkih zanata, uključujući komplete, transfere i ready-made dizajn, dodatno je umanjio status zanata, veština, umeća (crafts) i ženske amaterske prakse.</s><s>Žene i njihova umeća su isključeni iz fine umetnosti i kao rezultat toga, mnoge žene su usmerile svoju kreativnost u pravcu zanatskih praksi.</s><s>Veštine su bile "univerzalne ženske umetnosti koje transcendiraju rasu, klasu i nacionalne granice.</s><s>Vez je jedna umetnost u kojoj su žene kontrolisale školovanje svojih ćerki i proizvodnju umetnosti, a bile su i kritičari i publika".</s><s>Iako su prakse zanata bile prostorno organizovane u okviru privatne sfere, žene bi povremeno organizovale grupe da se angažuju u ovim praksama i kolektivno.</s><s>U ovim zanatskim krugovima ili sastancima, žene ne bi samo delile obrasce i veštine, već bi i učestvovale u razgovorima o svojim životima u privatnoj sferi.</s><s>Ove grupe žena bi razgovarale o njihovim životima i ličnim borbama sa kojim se susreću kao žene.</s><s>Ova vrsta grupne diskusije je oblik aktivizma ukorenjenog u podizanju svesti () koji je bio ključ drugog talasa feminizma, što je pomoglo da se podigne svest o vrstama ugnjetavanja, koje su žene doživljavale u svakodnevnom životu.</s>

<s>Pokreti za borbu protiv kapitalizma, protiv iskorišćavanja jeftine radne snage i Uradi-Sam pokret (DIY) popularizovali su kraftivizam.</s><s>Ovi pokreti su uticali na treći talas feministkinja da usvoji kraftivistički etos.</s><s>Većina oblika kraftivizma jako je povezana sa trećim talasom feminizma.</s><s>Treći talas kraftivističkih feministkinja pokušava da poremeti tradicionalnu povezanost rukotvorina sa domaćinstvom i to svesnim prihvatanjem domaćih radinosti, tvrdeći istovremeno da se radi o feministkinjama koje to rade svesno (za razliku od generacije njihovih majki, feministkinja drugog talasa, koje su odbijale sve što je povezano sa kućom).</s><s>Feministkinje trećeg talasa se vraćaju pletenju, šivenju i drugim aktivnostima tradicionalno feminiziranim i povezanim sa privatnom sferom.</s><s>Putem ove reklamacije, savremena žena teži da se ponovo poveže sa umetničkim formama kojima dominiraju žene, da učini legitimnim značaj potcenjenih veština, kao i da pokaže da žena 21. veka ima privilegiju da se izrazi kroz veštine, sa manje ograničenja koje nameće patrijarhat.</s><s>Ovaj čin otpora i rušenje dualnosti javno-privatno izražava se fizički kroz javno pletenje i zanatlijske krugove, koji uzimaju aktivnosti iz privatne sfere i stavljaju ih u prostor grada kojim dominiraju muškarci.</s><s>Jedan primer bi bio Anarchist Knitting Mob, koji je održao "masovno pletenje", događaj u parku na Trgu Vašington, kao počast preminuloj aktivistkinji i urbanistkinji, Jane Jacobs.</s><s>Pletači su dekorisali drveća, klupe i signalne svetiljke sa šarenim predivom i jedinstvenim dezenima.</s>

<s>Kritika 
Ženski zanati često su bili potcenjeni ili ignorisani u svetu umetnosti.</s><s>Smatrano da pripadaju manjoj kulturnoj sferi i kategorisani su pod takvim terminima kao "primenjene", "ukrasne" ili "manje" od drugih oblika umetnosti, kao što su slikanje ili skulptura.</s><s>Ova kritika ženskih zanata i kraftivizma kao "manje" umetničke forme je osporena u okviru diskursa feminizma.</s><s>Neki feministički diskursi o umetnosti isključuju kraftivizam.</s><s>Ova feministička intervencija u svetu umetnosti održava hijerarhiju umetnosti gde zanat pripada nižim oblicima umetnosti.</s><s>Neke feministkinje posmatraju kraftivizam kao jačanje porodičnog života i smatraju ga nazadovanjem feminističkih ciljeva, a ne subverzivnom taktikom.</s>

<s>Zaštita životne sredine 
Kraftivizam je takođe fokusiran na ideje očuvanja životne sredine i održivosti.</s><s>Prilikom kupovine novih materijala, mnogi kraftivisti biraju organske materijale i fair trade proizvode kao što su domaće predena prediva.</s><s>Ipak, još popularnija u pokretu je upotreba starina, štednja i ponovno korišćenje istih (ili istrošenih) stvari, za drugu namenu s ciljem smanjenja otpada i promocije ponovnog korišćenja.</s><s>Ovaj prikaz dovitljivosti priznaje ograničenost resursa na Zemlji, i vrednovanje kvaliteta u odnosu na kvantitet.</s><s>Kraftivistica Betsy Greer navodi sledeće: "Dok ja mislim da je krafting postao nešto sasvim elitističko i stvar klike u nekim oblastima, u svom srcu, to je u velikoj meri napravljeno za pojedince koji cene i svoje vreme i svoj novac."</s>

<s>Antikapitalizam 
Istorijski gledano, rukotvorine su predstavljale predkapitalističku produkciju, u kojoj je svaki nastali predmet imao "upotrebnu vrednost", termin kojim se poredi korisnost predmeta u odnosu na ekvivalent razmene.</s><s>Sadam sa kapitalističkim sistemom koji podrazumeva masovnu proizvodnju, rukotvorine su postale roba koja se kupuje i prodaje za novac, ukoliko ima "razmensku vrijednost".</s><s>Tokom ovog pomeranja sa "upotrebne vrednosti" na "razmensku vrednost", manje se cene vreme i veština potrebni da nastane neki predmet; bitnije je predmet učiniti dostupnim masama i za što manje novca.</s><s>Tradicionalno povezani sa jakom zajednicom, tako vitalnom za proizvodnju i distribuciju umeća, krafting je izgubio svoju upotrebnu vrednost i postaje "zarobljenik kapitala".</s>

<s>Popularan način da se odupre komodizaciji zanata je Uradi-Sam ili DIY pokret (Do-It-Yourself).</s><s>Popularizovan putem "fanzina" iz 1990-tih, DIY inspiriše ljude da budu nezavisni i da se manje oslanjaju na tržište za osnovne potrepštine koje lako mogu kreirati sami.</s><s>DIY je otpor kako kapitalističkoj prirodi modne industrije tako i pritiscima da se povinuju i kupuju marke.</s><s>Primer za to je Counterfeit Crochet Project, koji nastoji da "krivotvori i onečisti dizajnerske proizvode korak po korak".</s><s>Krafivisti su takođe izvršili subverziju tržišta kroz korišćenje open source obrazaca i razmenu informacija na internetu.</s><s>Sajtovi kao što je Burdastyle, omogućavaju krafterima da okače i preuzmu krojačke projekte bez plaćanja.</s><s>Slično tome, onlajn softver kojeg je stvorila Cat Mazza, KnitPro, omogućava korisnicima da preuzmu slike u obliku detaljnih pletenih obrazaca, bez naknade.</s>

<s>Anti-sweatshop 
Napori kraftivističkog pokreta protiv kapitalizma uglavnom se fokusiraju na međunarodni problem zloupotrebe (jeftine) radne snage.</s><s>Neki od kraftivista/kinja su uvereni/e da šivanje vlastite odjeće ili kupovina one ručno rađene jeste najbolji način protesta protiv nepravedne prakse koja je globalno prisutna.</s><s>Druga struja ovog pokreta zastupa mišljenje da je sam čin ručne izrade protest protiv nepravednog sistema.</s>

<s>Aktivistkinja i umetnica Cat Mazza pokrenula je kampanju protiv nehumanih radnih praksi u Nikeovim fabrikama tako što je napravila veliki prekrivač sa zaštitnim znakom ove kompanije.</s><s>Od 2003. do 2008. godine, krafteri/ke su pozvani da dostave pletene/heklane komade veličine 4×4 inča, a koji će biti sastavljeni sa prekrivačem; usput su pozvani da pоtpišu peticiju protiv Nikea.</s><s>Mazza je kreirala i web softver pod nazivom Knitoscope, koji transformira video u animirane pletene komade.</s><s>Svaki video se bazira na svedočenju, a uključeni su i stručnjaci koji se protive praksama zloupotrebe radne snage.</s>

<s>Umetnica i aktivistkinja Kirsty Robertson smatra da su subverzivni napori kraftivističkog pokreta protiv kapitalizma ograničeni svojom zavisnošću od interneta i novih komunikacija.</s><s>Ona ističe da iz tog razloga, pletači globalne pravde nisu u potpunosti isključili sebe iz ekonomije.</s>

<s>Antiratna orijentacija 
Neki kraftivisti vide svoje radove kao protest protiv rata i nasilja.</s><s>Postavljanjem šarenih, mekanih rukotvorina na hladna i opasna oružja, antiratna struja pokreta na taj način prenosi svoje poruke.</s><s>Godine 2006., danska umetnica Marianne Jorgensen isplela je veliki roze prekrivač za tenk, koji je postavila preko borbenog tenka M24 Chafee, kao čin protesta protiv rata u Iraku.</s><s>Izradu prekrivača započela je kada se Danska uključila u rat u Iraku i nije planirala prestati dok rat ne završi.</s><s>Na svom sajtu je napisala: "Za razliku od rata, pletenje simbolizuje dom, brigu, bliskost i vreme za razmišljanje...</s><s>Kada je [tenk] postao roze boje, postao je razoružan i izgubio autoritet." Slično kao Jorgensen, kanadska umjetnica Barb Hunt preispituje prihvatljivost vojne logike u društvu, a to postiže izradom mina od vune.</s>

<s>Slično kao u kampanji protiv Nikea, Cat Mazza je pokrenula i antiratnu kampanju pod nazivom "Bod za Senat", na četvrtu godišnjicu rata u Iraku.</s><s>Izabrala je po dvije osobe koje su bile u vojnoj službi iz svake savezne države i isplela vojničke kacige koje će poslati svakome od senatora.</s><s>Za razliku od apolitičnog, kućnog fronta koji plete za vojnike, Mazza je nastojala "otvoriti dijalog o ratu i zavetovati političare da se drže svojih obećanja koja su dali u predizbornom periodu."</s>

<s>Viralni pletački projekat je antiratni napor koji prevodi binarni sistem nula i jednica opasnog Code Red virusa u pletački obrazac pletiva/poruba.</s><s>Boja i kod se povezuju sa antiterorističkim uzbunama koje su u SAD-u uslijedile nakon 11. runja.</s><s>Projekt nastoji "uspostaviti vezu između tehnologije, kulture, kapitalizma i rata."</s>

<s>Teme o društvenoj pravdi 
Kraftivistički kolektiv je aktivističko društvo, koje koristi kraftivizam da angažuje ljude u pitanjima socijalne pravde i pokretima solidarnosti.</s><s>Postoji manifest i spisak ciljeva za rad grupe, koji obuhvataju dobrodošlicu, ohrabrenje i pozitivan kreativan i ne-preteći stav, fokusirajući se na globalno siromaštvo i nepravde u svetu.</s>

<s>Gerilska dobrota 
Australijska umetnica Sayraphim Lothian koristi kraftivizam da bi "učinila ljudima svaki dan svetlijim." Ona ostavlja male, ručno izrađene umetničke radove na ulicama drugima da ih pronađu i ponesu kući "s ciljem stvaranja sitnih mehurića radosti u životu prolaznika, malenim nadrealnim momentima koji bi mogli učiniti da se ljudi zamisle".</s>

<s>Protestni modeli 
Kada kraftivisti izlaze na ulicu, koriste različite protestne modele.</s>

<s>Popularna forma je "knit-in", koja podrazumeva infiltraciju pletača u javne prostore i pletenje.</s><s>Može se dešavati u podzemnoj železnici, okupiranoj zgradi ili sedeći u parku.</s><s>Ova metoda se koristi s ciljem skretanja pažnje na određena pitanja i probleme.</s><s>Revolutionary Knitting Circle of Calgary (Kanada) organizovao je "knit-in" događaj ispred finansijskog ureda tokom trajanja susreta G-8 2002. godine.</s><s>"Knit-in" kao događaj ne pruža samo priliku da se protestuje protiv nepravde, nego i da se otvori diskusija među učesnicima.</s><s>Jack Bratich sa Univerziteta Rutgers tvrdi da: "Pletenje u javnom prostoru otvara i rodno pitanje prostora.</s><s>Otvara ga za javno prikazivanje kao nečega što pripada domu, na taj način promovišući produktivnost žena, te nevidljivog i neplaćenog rada." Na taj način, žene su u poziciji da se osnaže zahvaljujući aktivnostima koje su prethodno simbolizovale njihovu opresiju.</s>

<s>Kraftivistkinja Carrie Reichardt je prekrila svoj dom, auto i studio mozaicima koji koriste keramiku, sito-štampu i transfere da istakne "stradanje zatvorenika koji čekaju na izvršenje smrtne kazne, Crne Pantere, kao i spiritualnost planete."</s>

<s>Još jedna forma kraft - tematskog aktivizma je gerila umetnost.</s><s>Grupa iz Teksasa, Knitta, izvodi uličnu umetnost kao što je postavljanje ukrasa na ulične stubove i grejače za antene u gradovima širom zemlje.</s><s>Slično, blogerica iz Engleske, Sarah Corbett, "stvara tekstilnu umetnost sa političkim porukama u javnom prostoru, isprva na blogu imena 'usamljeni kraftivist', a onda kao čelnik Kraftivističkog kolektiva širom sveta."</s>

<s>U tranziciji 
U proleće 2009. godine, započela je online debata oko definicije kraftivizma.</s><s>Debata se proširila nakon što je unutar grupe Craftivism Team na Etsiju došlo do rasprave o političkoj pripadnosti pojedinih članova, što je imalo za posledicu da su neki napustili grupu.</s><s>Originalni opis grupe kaže: "The Etsy Craftivism Team je tim progresivnih Etsijanaca koji veruju da rukotvorine i umetnost mogu promeniti svet.</s><s>Neki od nas koriste naše radove da prenesu protestnu poruku ili kao čin političkog aktivizma.</s><s>Neki veruju da sam čin stvaranja rukotvorina može biti čin otpora.</s><s>Neki vide da se kupovinom i prodajom direktno od proizvođača dovodi u pitanje korporativna kultura koja stavlja profit iznad ljudi." Konzervativni članovi optužuju grupu za promicanje liberalne agende i zahtevaju da politika ne sme biti uključena.</s><s>Neki članovi grupe su tvrdili da izrada rukotvorina sama po sebi jeste politički čin, dok su drugi zastupali tezu da taj čin mora biti vezan za političku poruku.</s><s>Rayna Fahey iz Radical Cross Stitch, tom je prilikom izjavila sledeće: "Lično, ukoliko bi se oni koji podržavaju John McCaina pridružili ovoj grupi i rekli mi da je moj komad kojim podržavam suverenost domorodaca lep komad koji služi svrsi, pomislila bih da je to divno i imala bih nadu za budućnost ovog sveta." Suprotno tom mišljenju, Betsy Greer veruje da "je lično političko", i da se to dvoje ne može razdvojiti.</s>

<s>Reference</s>

<s>Bibliografija</s>

<s>Tekstil
Politička terminologija
Umjetnost
Sociolingvistika
Feminizam</s>

