Jan Ullrich
<s>Jan Ulrih (; 2. decembar 1973) je bivši nemački profesionalni biciklista.</s><s>Najveći uspeh ostvario je 1997. godine, kada je osvojio Tur de Frans.</s><s>On je do danas jedini nemački pobednik Tura.</s><s>Najveći Ulrihovi uspesi su pored pobede na Tur de Fransu 1997. godine, zlato i srebrna medalja na Olimpijskim igrama 2000. u Sidneju i pobeda na Vuelta a Espanji () 1999. godine.</s>

<s>Amaterska karijera</s>

<s>Ulrih je prvu trku osvojio sa devet godina.</s><s>1988. je bio šampion DR Nemačke.</s><s>Pohađao je sportsku školu u Berlinu, koja je zatvorena dve godine nakon pada Berlinskog zida.</s><s>On, njegov trener i suvozači, pridružili su se amaterskom timu u Hamburgu, sa kojim je Ulrih 1991. godine, osvojio peto mesto na svetskom prvenstvu u sajklo krosu.</s>

<s>1993. godine, Ulrih je, sa 19 godina, osvojio amatersko svetsko prvenstvo u Oslu.</s><s>Iste godine je Lens Armstrong osvojio svetsko prvenstvo za profesionalce.</s>

<s>Profesionalna karijera</s>

<s>Početak karijere</s>

<s>Ulrih je 1994. godine postao profesionalac u timu Telekom i prve godine je osvojio treće mesto na svetskom prvenstvu u vožnji na hronometar.</s><s>Naredne godine je osvojio nacionalno prvenstvo u vožnji na hronometar i završio drugi u trci Limusin.</s><s>Ulrih je nameravao da vozi Tur de Frans 1995. godine, ali je Gedfrot smatrao da je previše rano i poslao ga je da vozi malu etapnu trku u Nemačkoj.</s><s>Ulrih je kasnije te godine vozio Vuelta a Espanju, ali je napustio tokom 12 etape.</s>

<s>1996</s>

<s>1996. godine, Ulrih se odrekao mesta u Nemačkom timu za Olimpijske igre da bi vozio svoj prvi Tur de Frans.</s><s>Na prologu je izgubio 33 sekunde od Španca Migela Induraina.</s><s>Ulrih je bio daleko sve do sedme etape, kada je Indurain izgubio 4 minuta, a Ulrih je ostao 22 sekunde iza suvozača, Bjarnea Risa.</s><s>Na narednoj etapi ostao je još 40 sekundi iza Risa.</s><s>Nakon devete etape, Ulrih je bio peti, minut i po iza Risa koji je bio lider.</s><s>U završnici Tura, u brdima, Ulrih je došao do drugog mesta, ali je bio četiri minuta iza Risa.</s><s>Ulrih je zatim pobedio na hronometru, na etapi 18, što mu je bila prva pobeda na Turu i uzeo je 2 minuta Risu.</s><s>Svoj prvi Tur završio na drugom mestu, 1' 41" iza Bjarnea Risa, uz osvojenu klasifikaciju za najboljeg mladog vozača.</s>

<s>1997</s>

<s>Pre Tura 1997. godine, Ulrih je imao etapnu pobedu na Turu Švajcarske i osvojio je nacionalno prvenstvo u drumskoj vožnji.</s><s>Na Tur je došao kao jedan od favorita.</s><s>Na otvaranju Tura, na prologu, osvojio je drugo mesto.</s><s>Na devetoj etapi, prvoj brdskoj, Ulrih je radio za Risa, tek kada je Rišar Virenk napao, Ulrih je reagovao.</s><s>Bjarne Ris se mučio da prati i završio je 30 sekundi iza Rišara Virenka, Marka Pantanija i Jana Ulriha.</s><s>Na desetoj etapi, nakon što je Ris opet otpao, Ulrih je otišao do timskog vozila da traži dozvolu za napad, dobio je dozvolu, vratio se, napao i završio minut ispred Pantanija i Virenka i uzeo je žutu majicu.</s><s>Ulrih je zatim pobedio na etapi 12, na hronometru, tri minuta ispred drugoplasiranog u generalnom plasmanu, Rišara Virenka.</s><s>Marko Pantani je napao na Alp du Ezu, ali je uzeo samo 47 sekundi, zaostajao je devet minuta.</s><s>Narednu etapu osvojio je Pantani, alu je Urlih opet limitirao gubitak i na hronometru, na zadnjoj etapi, Urlih je potvrdio svoju pobedu, postavši prvi Nemac koji je osvojio Tur de Frans, a sa svoje 23 godine, četvrti najmlađi pobednik Tura.</s>

<s>Nedelju posle Tura, Ulrih je osvojio klasik u Hamburgu, a zatim je završio drugi na velikoj nagradi Švajcarske.</s><s>Ulrih je proglašen za sportistu godine u Nemačkoj.</s>

<s>1998—1999</s>

<s>1998. godine opet su se borili Ulrih i Pantani za pobedu na Turu.</s><s>Urlih je pobedio na hronometru, na sedmoj etapi i uzeo je lidersku majicu, koju je imao sve do etape 15, kada je Marko Pantani sjajnom vožnjom na Galibijeu uzeo Ulrihu 9 minuta i preuzeo lidersku poziciju, Urlih je pao na četvrto mesto.</s><s>Na etapi 16, Kol de Madelena, Ulrih je napao i jedino je Pantani mogao da ga prati.</s><s>Na cilj su stigli zajedno i Ulrih je pobedio u sprintu i pomerio se na treće mesto.</s><s>Ulrih je pobedio i na hronometru, na zadnjoj etapi i osvojio je drugo mesto i klasifikaciju za najboljeg mladog vozača, a kasnije je osvojio treće mesto na Vuelta Kastilja Leon trci.</s>

<s>Ulrih je zbog povrede morao da propusti Tur de Frans 1999. godine, pa je nastupao na Vuelti.</s>

<s>Pobedio je na prvoj brdskoj etapi, u sprintu, a Abraham Olano je uzeo lidersku majicu.</s><s>Nakon hronometra na osmoj etapi, Olano je učvrstio svoju prednost, pobedivši minut ispred Ulriha.</s><s>Ulrih je na 11 etapi uzeo 30 sekundi Olanu, a na 12 etapi je uzeo lidersku majicu.</s><s>Olano je vozio sa slomljenim rebrom i izgubio je sedam minuta, zbog čega je kasnije napustio Vueltu.</s><s>Gonzales Galdeano se tada popeo na drugo mesto i postao je pretnja za Ulriha.</s><s>Na etapi 18, Banesto i drugi španski timovi su napadali Ilriha, koji se mučio na zadnjem usponu, ali je limitirao svoj gubitak.</s><s>Na hronometru na zadnjoj etapi, Ulrih je osvojio tri minuta ispred Gonzalesa i povećao je svoju prednost u generalnom plasmanu na četiri minuta i osvojio je Vueltu.</s><s>Nakon Vuelte, Urlih je osvojio svetsko prvenstvo u vožnji na hronometar, ispred Šveđanina Mihaela Andersena i Britanca Krisa Bordmana</s>

<s>2000—2003</s>

<s>Od 1999. godine, počela je sedmogodišnja dominacija Lensa Armstronga.</s><s>2000. godine su se po prvi put takmičili jedni protiv drugih, Ulrih, Armstrong i Pantani.</s><s>Na prvoj etapi, Ulrih je izgubio 20 sekundi od Armstronga, a Pantani preko dva minuta.</s><s>Na desetoj etapi, Ulrih je izgubio četiri minuta od Armstronga, koji je tada uzeo žutu majicu.</s><s>Armstrong je na kraju osvojio Tur sa šest minuta ispred ispred Ulriha, koji je završio drugi i osvojio klasifikaciju za najboljeg mladog vozača.</s><s>Nakon Tura, Ulrih je osvojio osvaja zlato na olimpijskim igrama u drumskoj vožnji, a u vožnji na hronometar osvojio je drugo mesto, Armstrong je bio treći.</s>

<s>2001. godine, osvojio je klasik u Dortmundu, a u sklopu priprema za Tur de Frans, vozio je Điro d’Italiju i završio je na 52 mestu u generalnom plasmanu.</s><s>Pre Tura, osvojio je nacionalno prvenstvo u drumskoj vožnji.</s><s>Na Tur de Fransu, opet je završio iza Armstronga, a osvojio je po treći put klasifikaciju za najboljeg mladog vozača.</s><s>Nakon Tura, Ulrih je osvojio svetsko prvenstvo u vožnji na hronometar po drugi put u karijeri.</s>

<s>U junu 2002. godine, Ulrih je nio pozitivan na amfetamin, zbog čega je otpušten iz tima Telekom i suspendovan na šest meseci.</s><s>Pravdao se da je koristio amfetamin uz ekstazi i zbog toga što nije amfetamin koristio sa namerom da poboljša svoje perfomanse, dobio je minimalnu suspenziju.</s>

<s>U martu 2003.</s><s>Urlih se vraća biciklizmu, u timu Bjanki.</s><s>Ostvario je jednu pobedu u Nemačkoj, a Lijež—Bastonj—Lijež je završio na 29 mestu.</s><s>Tur de Frans 2003. je bio prvi posle dosta godina na kojem Ulrih nije bio favorit.</s><s>U prvoj nedelji, bio je bolestan i skoro se povukao.</s><s>U Alpima je izgubio dva minuta od Armstronga, da bi na hronometru vratio minut i po.</s><s>Na jednoj brdskoj etapi, Armstrong je pogođen od strane navijača i pao je, a Ulrih je čekao da se oporavi, na kraju je Armstrong uzeo Ulrihu 40 sekundi i hronometar je odlučivao.</s><s>Na hronometru, Ulrih je pao i sve je bilo gotovo, završio je drugi, 1' 11" iza Armstronga.</s><s>Ulrih je proglašen za sportistu godine u Nemačkoj.</s>

<s>2004—2006</s>

<s>2004. godine, Ulrih se vraća u tim Telekom, koji se sada zvao T-Mobile.</s><s>Osvojio Tur Švajcarske i došao je opet kao favorit na Tur de Frans.</s><s>Završio je na četvrtom mestu, što je bilo prvi put da je završio ispod drugog mesta.</s>

<s>2005.</s><s>Ulrih je opet lider tima, na Turu Švajcarske je osvojio treće mesto.</s><s>Na Tur de Fransu, Ulrih nije mogao da prati Armstronga i Ivana Basa pi brdima i trudio se da saluva treće mesto, ispred Majkla Rasmusena.</s><s>Na hronometru, Ulrih je završio drugi, iza Armstronga, a Rasmusen je imao nekoliko padova i menjao je bicikl i Ulrih je uzeo dovoljno vremena i osvojio je treće mesto.</s>

<s>Na kraju Tura 2005. godine, Armstrong je završio karijeru, a Ulrih je odlučio da vozi još godinu ili dve.</s><s>Vozio je Điro u sklopu priprema za Tur, gde je pobedio na hronometru ispred Ivana Basa.</s><s>Điro je zbog povrede napustio na etapi 19.</s><s>Nakon Đira, Ulrih je osvojio po drugi put Tur Švajcarske.</s>

<s>Tokom Đira, Ulrih je spominjan u doping skandalu, što je poricao.</s><s>Ipak, dan pre Tur de Fransa, Ulrih je suspendovan, kao i Ivan Baso.</s><s>Ulrih je otpušten iz tima.</s>

<s>26. februara 2007. godine, Ulrih je završio karijeru, izjavivši da nikada nije varao.</s>

<s>Doping</s>

<s>Nakon što je suspendovan sa Tur de Fransa, Ulrih je otpušten iz tima, što je objavljeno tokom 18 etape Tura.</s><s>Ulrih je rekao da nije zaslužio takav tretman.</s><s>3. avgusta 2006. godine, ekspert za doping, Varner Frank, izjavio je da Ulrih treba da uplati oko 35 hiljada eura zbog dopinga.</s><s>Sud u Nemačkoj je to odbacio zbog nedovoljno dokaza o umešanosti Ulriha u doping aferu nazvanu „operacija telo” ().</s>

<s>14. septembra 2006. godine, iz Ulrihove kuće su, dok je on bio na medenom mesecu sa novom ženom, uzeti dnk uzorci.</s><s>4. aprila 2007. potvđeno je da se Ulrihova dnk poklapa sa uzorcima devet kesa krvi, uzetih iz kancelarije Eufemijana Fuentesa.</s>

<s>2008.</s><s>Nemačka je zatvorila svoj slučaj protiv Ulriha, proglssivši ga nedužnim.</s><s>2010. godine, Švajcarska je zatvorila svoj slučaj, jer Ulrih više nije bio član Švajcarske biciklističke federacije.</s>

<s>U februaru 2012. godine, svetska antidoping agencija je proglasila Ulriha krivim za doping i poništeni su mu svi rezultati od maja 2005. godine.</s>

<s>2013. sam Ulrih je priznao korišćenje dopinga.</s>

<s>Odbijanje da vrati olimpijske medalje</s>

<s>Nakon što je Lens Armstrong priznao da se dopingovao, vratio je bronzanu medalju osvojenu 2000. godine, a isto je zatrašeno i od Ulriha.</s>

<s>Ulrih je osvojio zlato u drumskoj i srebro u vožnji na hronometar.</s><s>Ulrih je odbio da vrati medalje, govoreći da nije koristio ništa što nisu ostali u tom periodu.</s><s>Do danas, nisu mu poništeni rezultati na Olimpijskim igrama.</s>

<s>Privatni život</s>

<s>Ulrih je živio u Merdingenu, od 1994. do 2002. godine, sa svojom ženom, sa kojim ima kćerku.</s><s>2003. godine, preselili su se u Minsterligen, u Švajcarsku, a 2005. su se razveli.</s><s>Ulrih je ostao , a njegobs bivša žena se vratila sa kćerkom u Merdingen.</s>

<s>U septembru 2006.</s><s>Ulrih se ponovo oženio.</s><s>Sa sadašnjom ženom ima tri sina.</s>

<s>2015. godine, Ulrih je pobedio na Kriterijumu Hengel u Holandiji.</s>

<s>Vidi još 
 Tur de Frans
 Vuelta a Espanja</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Profil na biciklističkoj arhivi
 
 Rezultati Jana Ulriha na Tur de Fransu
 Ulrih priznao da je koristio doping 
 Ulrih odbio da vrati olimpijske medalje</s>

<s>Njemački biciklisti
Njemački olimpijci
Biciklisti na Olimpijskim igrama 2000.</s><s>Olimpijski pobjednici u biciklizmu
Osvajači olimpijskih medalja u biciklizmu
Svjetski prvaci u biciklizmu
Pobjednici Tour de Francea
Doping</s>

