Smirna (drevni grad)
<s>Smirna ( /  Smýrnē  ili  / Smýrna) bio je drevni grčki grad smješten na strateškoj točki na egejskoj obali Male Azije.</s><s>Zbog svojih povoljnih lučkih uvjeta, lakoće obrane i dobrih veza s kopnom, Smirna je izrasla u prosperitetan i značajan antički grad.</s><s>Moderno ime grada je Izmir.</s>

<s>Dva lokaliteta na kojima se razvio drevni grad danas se nalaze unutar granica modernog Izmira.</s><s>Prvi lokalitet, koji su vjerojatno osnovali autohtoni narodi, razvilo se tijekom arhajskog razdoblja kao jedno od glavnih drevnih grčkih naselja na zapadu Male Azije.</s><s>Drugi lokalitet, čiji se osnutak dovodi u vezu s Aleksandrom Velikim, dosegao je razmjere grada tijekom razdoblja Rimskog Carstva.</s><s>Većina današnjih ostataka antičkog grada potječe iz rimskog doba i uglavnom je podignuta nakon potresa u 2. stoljeću n.e. U praktičnom smislu, često se pravi razlika između ova dva lokaliteta.</s><s>Stara Smirna prvotno je naselje osnovano oko 11. stoljeća prije n.e., prvo kao eolsko naselje, a kasnije su ga preuzeli i razvili Jonjani tijekom arhajskog razdoblja.</s><s>Prava Smirna bio je novi grad, u koji su se stanovnici počeli naseljavati od 4. stoljeća prije n.e. i čiji je osnutak potaknuo Aleksandar Veliki.</s>

<s>Stara Smirna nalazila se na malom poluotoku povezanom s kopnom uskom prevlakom na sjeveroistočnom kutu unutarnjeg Izmirskog zaljeva, na rubu plodne ravnice i u podnožju planine Yamanlar.</s><s>Ovo maloazijsko naselje kontroliralo je zaljev.</s><s>Danas je arheološko nalazište, nazvano Bayraklı Höyüğü, udaljeno otprilike 700 metara od morske obale i nalazi se u četvrti Tepekule izmirske općine Bayraklı.</s><s>Nova Smirna razvijala se istovremeno na obroncima planine Pagosa (danas Kadifekale) i uz obalni tjesnac, odmah ispod mjesta gdje je do 18. stoljeća postojao mali zaljev.</s>

<s>Jezgra Smirne iz vremena poznog helenizma i ranog rimskog razdoblja sačuvana je na velikom području Otvorenog muzeja izmirske agore, koji se danas nalazi na tom lokalitetu.</s><s>Istraživanja se provode na lokalitetima starog i novog grada.</s><s>To se provodi od 1997. za Staru Smirnu i od 2002. za grad klasičnog razdoblja, u suradnji Arheološkog muzeja Izmir i Gradske općine Izmir.</s>

<s>Etimologija</s>

<s>Za ime grada ponuđeno je nekoliko objašnjenja.</s><s>Prema grčkom mitu, grad je nazvan po Amazonki koja se zvala "Σμύρνα" (Smirna), što je ujedno bilo i ime jedne četvrti grada Efeza.</s><s>To je osnova imena grada Mirine u Eolidi.</s>

<s>Na natpisima i kovanicama ime je često bilo napisano kao  (Zmýrna),  (Zmyrnaîos, "smirnejski“ ili "iz Smirne").</s>

<s>Ime Smirna moglo bi potjecati i od starogrčke riječi za smolu smirnu (smýrna), koja je u antici bila glavna izvozna sirovina grada.</s>

<s>Historija</s>

<s>Od 3. milenija do 687. g. pne.</s>

<s>Ovo je područje bilo naseljeno barem od početka 3. milenija prije n.e., a možda i ranije, kako sugeriraju nalazi pronađeni na lokalitetu Yeşilova Höyük tijekom iskapanja koja traju od 2005. godine.</s><s>To je možda bio grad autohtonih Lelega prije nego što su se grčki kolonisti počeli naseljavati uz obalu Male Azije na prijelazu iz 2. u 1. milenija prije n.e. Tijekom klasične antike Smirna je bila jedan od vodećih polisa Jonije, koji je vršio velik utjecaj pirom egejske obale i otoka.</s><s>Smirna je također bila među gradovima koji su za sebe tvrdili da predstavljaju rodno mjesto Homera.</s>

<s>Rani eolski grčki naseljenici s otoka Lezba i iz grada Kume, krećući se prema istoku, zauzeli su dolinu Smirne.</s><s>Tako je nastala od konfederacija eolskih gradova-država i označavala je eolsku granicu s jonskim kolonijama.</s>

<s>U Smirni su se nastanili stranci ili izbjeglice iz jonskog grada Kolofona.</s><s>Tijekom jednog ustanka 688. godine prije n.e., oni su preuzeli kontrolu nad gradom i tako ga učinili trinaestim jonskim polisom.</s><s>Kasniji antički autori pisali su da je Smirna nastala kao kolonija Efeza.</s><s>Godine 688. prije n.e. jonski boksač Onomast iz Smirne osvojio je nagradu na Olimpijskim igrama, ali jonsko preuzimanje grada u tom je trenutku vjerojatno još bio nedavni događaj.</s><s>Kolofonsko osvajanje spominje Mimnermo (prije 600. prije n.e.), koji sebe smatra podjednako i Kolofonjaninom i Smirnjaninom.</s><s>Eolski oblik imena zadržao se čak i na atičkom dijalektu, a epitet "eolska Smirna" ostao je aktualan dugo nakon jonskog preuzimanja grada.</s>

<s>Smirna se nalazila na ušću rijeke Herma (današnjeg Gediza) i na vrhu dubokog morskog usjeka, tzv. Smirnejskog zaljeva (Smyrnaeus Sinus), koji je sezao daleko u unutrašnjost.</s><s>To je omogućilo grčkim trgovačkim brodovima da uplove u srce Lidije, što je grad činilo dijelom ključnog trgovačkog puta između Male Azije i Egejskog mora.</s><s>Tijekom 7. stoljeća prije n.e. Smirna se uzdigla do moći i sjaja.</s><s>Jedan od velikih trgovačkih putova koji prolaze Malom Azijom spušta se dolinom Herma pored Sardisa, a zatim, razilazeći se iz doline, prolazi južno od planine Sipila i prelazi niski prijevoj u malu dolinu gdje Smirna leži između planina i mora.</s><s>Milet i kasnije Efez nalazili su se na obalnom kraju drugog velikog trgovačkog puta preko Male Azije; jedno su se vrijeme uspješno natjecali sa Smirnom; ali nakon što su luke oba grada zamrle, Smirna je ostala bez takmaca.</s>

<s>Rijeka Meles, koja je protjecala kraj Smirne, poznata je u literaturi i štovala se kao božanstvo u toj dolini.</s><s>Uobičajena i dosljedna antička tradicija povezuje Homera s dolinom Smirne i obalama Melesa; njegov se lik često nalazi na kovanicama Smirne i čini posebnu klasu, koju numizmatičari nazivaju "homerskom".</s><s>Homer se u literatutri ponegdje naziva Melesigenes (doslovno = "rođen od Melesa"); špilja u kojoj je navodno imao običaj sastavljati svoje pjesme prikazivana je u blizini izvora rijeke; njegov hram, Homereum, nalazio se na obali Melesa.</s><s>Postojani protok Melesa, sličan ljeti i zimi, i njegov kratki tok, koji počinje i završava u blizini grada, slave Aristid i Himerije.</s><s>Rijeka izvire iz obilnih izvora istočno od grada i ulijeva se u jugoistočni kraj zaljeva.</s>

<s>U arhajskom gradu ("Staroj Smirni") nalazio se hram božice Atene podignut u 7. stoljeću prije n.e.</s>

<s>Pad pod lidijsku vlast</s>

<s>Kad su kraljevi iz mermnadske dinastije uzdigli moć i ratobornost Lidije, Smirna je bila jedna od prvih točaka napada.</s><s>Gig (oko 687–652. pr. n.e.) bio je, međutim, poražen na obalama rijeke Herma, pri čemu situacija na bojnom polju pokazuje da se moć Smirne širila daleko na istok.</s><s>Snažnu su tvrđavu sagradili su vjerojatno Jonjani iz Smirne kako bi kontrolirali dolinu Nimfi.</s><s>Ruševine te tvrđave i danas su impozantne, a nalaze se na brdu u prijevoju između Smirne i doline Nimfi.</s>

<s>Prema pjesniku Teognidu (oko 500. pr. n.e.), Smirnu je uništio ponos.</s><s>Pjesnik Mimnermo žali se zbog degeneracije njezinih građana, koji više nisu mogli zaustaviti napredovanje Lidije.</s><s>Konačno, lidijski kralj Alijat II (609–560. pr. n.e.) osvojio je i opljačkao grad i, premda Smirna nije prestala postojati, grčki život i političko jedinstvo bili su uništeni, a polis je reorganiziran na seoskom sustavu.</s><s>Smirna se spominje u jednom Pindarovom fragmentu i na natpisu iz 388. g. pr. n.e., ali njezina je veličina već bila prošla.</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Remembering Smyrna/Izmir: Shared History, Shared Trauma
Association of Smyrneans
Video footage of Smyrna before and after the Fire</s>

<s>Drevni grčki gradovi</s>

