Željko Glasnović
<s>Željko Glasnović (Zagreb, 24. veljače 1954.) je hrvatski general i ekstremno desni političar.</s>

<s>Životopis</s>

<s>Željko Glasnović, zajedno s bratom blizancem Davorom, rođen je 24. veljače 1954. u Zagrebu u janjevačkoj obitelji.</s><s>Njegova obitelj emigrirala je u Kanadu, gdje je Glasnović bio pripadnik kanadske vojske pet godina.</s><s>Potom je godinu i pol proveo u francuskoj Legiji stranaca.</s><s>U Hrvatsku se vratio po izbijanju Domovinskog rata 1991., te se priključio ZNG-u.</s>

<s>Bio je vojni zapovjednik u Lici, te na Južnom bojištu.</s><s>Poslije pada Vukovara u studenome 1991., prešao je u Tomislavgrad u BiH, gdje je trebao obučavati nove postrojbe.</s><s>Krajem godine priključio se bojnoj Zrinski.</s><s>Sudjelovao je u bitci na Kupresu u travnju 1992., gdje je bio teško ranjen pored srca.</s><s>Vojnici su ga uspjeli izvući preko planina preko Bugojna do franjevačkog samostana na Šćitu u Rami.</s><s>Iz Rame je konačno prebačen u Split.</s><s>Dva mjeseca nije bio u borbama, no pobjegao je iz splitske bolnice i vratio se na kupreško ratište.</s><s>U listopadu 1992. preuzeo je zapovjedništvo nad brigadom Kralj Tomislav.</s><s>Njegov brat Davor bio je zarobljen u Kupresu i mučen od srpskih snaga.</s><s>Glasnović je bio poznat po teškom karakteru i zahtijevanju striktne discipline u svojim postrojbama.</s>

<s>Brigada Kralj Tomislav imala je i oko 500 muslimanskih boraca.</s><s>Izbijanjem bošnjačko-hrvatskog sukoba 1993., ti borci su bili razoružani.</s><s>Nakon potpisivanja Washingtonskog sporazuma u ožujku 1994., kojim je okončan taj sukob, Glasnović je preuzeo zapovjedništvo nad 1. gardijskom brigadom HVO-a.</s><s>Prva brigada HVO-a sudjelovala je u operaciji Cincar u kojoj je oslobođen Kupres od Vojske Republike Srpske (VRS).</s><s>Iste je godine dao i intervju Globus u kome je izjavio da Hrvatskoj "demokracija nije potrebna" i da umjesto toga treba uvesti vojnu upravu i davati "čizmu u zube".</s><s>U svibnju 1994. je smijenjen s te dužnosti i imenovan zapovjednikom Zbornog područja Tomislavgrad.</s><s>Bio je zapovjednik HVO-a u sklopu združenih snaga HZ Herceg-Bosne i Republike Hrvatske kojima je zapovijedao general Ante Gotovina, a koje su sudjelovale u oslobađanju dijelova BiH poslije operacije Oluja.</s>

<s>Nakon potpisivanja Daytonskog sporazuma u prosincu 1995., Glasnović je imenovan programskim menadžerom za program vojne stabilizacije u Sarajevu.</s><s>Nakon toga, bio je godinu dana zapovjednik Hrvatskog gardijskog zbora.</s><s>Predsjednik Stjepan Mesić umirovio ga je 2000. nakon pisma dvanaestorice generala u kojem su tražili prestanak blaćenja Domovinskog rata.</s>

<s>Glasnović se nije politički angažirao do parlamentarnih izbora u Hrvatskoj održanih u studenome 2015., kada se našao na listi HDZ-a na listi za dijasporu (XI. izborna jedinica), međutim nije postao član stranke.</s><s>Nakon što je izabran, istakao se zahtjevima za "lustraciju medija" u Hrvatskoj.</s>

<s>Kao saborski zastupnik je 2018. bio počasni gost ekstremno desne njemačke stranke NPD, koja okuplja i neonaciste.</s><s>Tad je izjavio da su se u njegovoj brigadi borili i članovi NPD, a Muslimane u Bosni i Hercegovini koje su napadali je nazvao ISIL-om.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Biografije, Zagreb
Hrvatski vojskovođe
Hrvatski političari</s>

