Crkva sv. Ive u Podmilačju
<s>Crkva sv. Ive u Podmilačju, opština Jajce, Bosna i Hercegovina, je katolička crkva u banjalučkoj biskupiji.</s><s>Proglašena je za nacionalni spomenik BiH.</s>

<s>Lokacija 
Graditeljska cjelina Crkva svetog Ive nalazi se u selu Podmilačje, udaljenom 10 km od Jajca, putem prema Banjoj Luci.</s>

<s>Historija 
Podmilačje je poznato po svetištu Sv. Ive Krstitelja u crkvi izgrađenoj 1416. godine.</s><s>Po svojim stilskim obilježjima bliska je tadašnjoj evropskoj sakralnoj arhitekturi kontinentalnoga tipa, sa kasnogotičkim portalom.</s><s>Crkva je duga 15,85 m i široka 8,50 m. Krajem 1992. godine crkvica je, zajedno sa župnom crkvom u koju je bila ugrađena, minirana i potpuno srušena.</s><s>Obnova je završena 2000. godine.</s>

<s>U vrijeme Kulina bana Bosna je bila optužena za krivovjerstvo.</s><s>Ugari i pape imali su opravdanje za progon „nevjernika“.</s><s>Uzalud se Kulin ban zaklinjao na vjernost papi na Bilinom Polju 1203. godine, aspiracije na Bosnu bile su sve veće.</s><s>Papa je poslao Ivana iz Wildeshausena, dominikanca, da propovijeda u Bosni vraćanje ″pravoj″ vjeri, a to je značilo napuštanje glagoljaštva i službe Božje na narodnom jeziku, prihvaćanje latinskog jezika i biskupa podložnih Rimu.</s><s>Uza sve to, Bosna je trebala priznati vrhovnu vlast Mađara i postati jedna od mađarskih zemalja.</s><s>Kada je Ivan iz Wildeshausena spoznao pravu pozadinu borbe protiv „bosanskih heretika“, i da ta cjelokupna kampanja pod okriljem vjere ima za cilj da se Bosna podjarmi, u znak protesta odustao je od svoje misije i vratio se u Njemačku.</s><s>Ponovo došao je u Bosnu, pomagao je siromašnima, hranio gladne, zbrinjavao gubavce…</s><s>Naš svijet ga je smatrao svecem.</s><s>Dugo se u narodu nakon njegove smrti pričalo o njegovom poštenju i svetosti.</s>

<s>U vrijeme vlasti Hrvatinića, podignut je u Jajcu hram Crkve bosanske.</s><s>Napad na Crkvu bosansku i dalje je trajao.</s><s>Da bi izbio razloge iz ruku mađarskih vladara i da bi dokazao svoju „pravovjernost“, Hrvoje Vukčić Hrvatinić je odlučio podići malu zavjetnu crkvu u zabiti, niže sela Podmilačje.</s><s>Kako je kult Ivana iz Wildeshausena bio veom živ, crkva je posvećena svetom Ivanu Krstitelju.</s>

<s>Nakon Hrvojeve smrti, a naročito nakon dolaska kralja Stjepana Tomaša i njegove žene Katarine Kosače u Jajce, prestaje u Bosni aktivnost Crkve bosanske.</s><s>Od hrama Crkve bosanske podigla je kraljica Katarina Kosača jajačku gradsku crkvu sv. Katarine, na čijim je temeljima podignuta džamija Esme Sultanije.</s>

<s>Već u 18. st. ima pisanih spomena o hodočašćenju, a vjerojatno se radi o znatno duljoj hodočasničkoj tradiciji.</s><s>Krajem 19. st. spominju se brojke od 7.000 do 8.000 hodočasnika za blagdan Sv. Ive.</s><s>U razdoblju između dva rata hodočastilo je u prosjeku oko desetak hiljada, dok se sedamdesetih i osamdesetih godina okupljalo više desetaka hiljada vjernika.</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura 
Radmila Fabijanić, Podmilačje i sv. Ivo, Jajce 1396. – 1996., Zbornik radova, str. 169 – 174., Jajce, 2002,</s>

<s>P
Građevine u Jajcu
Nacionalni spomenici u Jajcu</s>

