Sinod u Hiponu
<s>Sinod u Hiponu održan je 393. u Hippo Regiusu u Sjevernoj Africi (današnja Annaba u Alžiru) koji je tad bio jedan od vodećih ranokršćanskih centara, grad u kom je rođen i djelovao sv.Augustin.</s>

<s>U tom gradu održani su i sinodi 394, 397, 401 i 426., a neke od njih vodio je sam sv.Augustin.</s>

<s>Karakteristike
Svim sudionicima tog skupa bilo je naređeno da pošalju sve najvažnije prelate, jedino je Tripolitaniji zbog siromaštva dozvoljeno da pošalje samo jednog.</s><s>Najveći doprinos tog sinoda bila je kanonizacija Svetog Pisma, koja je definitivno usvojena kao Biblijski kanon na Sinodu u Kartagi 397.</s><s>U njemu su se našli i oni spisi koje su kasnije Protestanti klasificirali kao apokrifne.</s>

<s>Jedan od zaključaka tog sinoda bio je da sinode treba održavati svake godine, ali se to biskupima učinilo suviše teškim, pa je to ubrzo palo u zaborav.</s><s>Sinod je donio uvjet za nove klerike - od njih se tražilo da prije zaređenja svi članovi njihovog kućanstva budu kršćani.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>7 ecumenical councils - XVII.</s>

<s>Crkveni sinodi</s>

