Jim Dine
<s>Jim Dine (Cincinnati, Ohio, 16. lipnja, 1935.), je  američki likovni umjetnik.</s>

<s>Život i djelo</s>

<s>Jim Dine je, kao i Tom Wesselmann, pohađao Sveučilište u Cincinnatiju, te kasnije Sveučilište u Ohiu.</s>

<s>U likovnom svijetu New Yorka postao je zajedno s Claesom Oldemburgom, Allanom Kaprowom i Johnom Cageom poznat po svojim happeninzima - javnim multimedijskim likovnim događajima u kojima su promatrači bili izravno uključeni u stvaralački proces.</s><s>Ti spontani, kabaretu srodni događaji su likovnu umjetnost slobodno povezivali s različitim medijima: pjesništvom, kazalištem, plesom i dr. Cilj je bio da gledatelj bude uključen, i da osjeti kreativnu energiju trenutka, što svakako valja povezati s ranijim htijenjima dadaizma i nadrealizma, što u ozračju stalno rastućeg otuđenja i posvemašnje automatizacije koja kao da je zarazila i ljude (pa čak i umjetnike, što se opaža u opusu Franka Stelle), svakako ne iznenađuje.</s><s>Dineov zacijelo najpoznatiji performance nosio je naziv Nasmijani radnik i održan je u Judson Memorial Church Gallery 1960.</s><s>Trajao je svega 30 sekundi.</s><s>Radilo se o parodiji na umjetnički proces apstraktnih ekspresionista, u kojem je Dine ispio kantu crvene tekućine koja je predstavljala boju.</s><s>Tako je sam umjetnik postao aktivni subjekt i objekt koji stvara djelo, te istovremeno i njegov kompozicijski element.</s><s>Slične, za happening od tada kanonske postulate, Dine je primijenio i u drugim svojim happeninzima, primjerice Automobilskoj nesreći iz iste 1960. godine.</s>

<s>Tijekom šezdesetih Dine se više okreće slikarstvu.</s><s>Većina njegovih dijela su asemblaži koncipirani slično onim Wesselmannovim: na veliku oslikanu plohu obično je apliciran neki trodimenzionalni element (npr. dječja lampa na asemblažu Dječji plavi zid iz 1960.), koji razbija jasnu granicu između slike i promatrača, karakterističnu za klasična djela slikarstva.</s>

<s>Tijekom osamdesetih, nezadovoljan pop izrazom, Dime se tematski okreće prirodi.</s>

<s>16. svibnja 2008. u gradu Boras u Švedskoj postavljena je Dineova devet metara visoka brončana skulptura Pinokija.</s><s>Dine je o tome rekao: „Ideja da cjepanica koja govori postane dječak svojevrsna je metafora umjetnosti, te konačna alkemijska transformacija.“</s>

<s>Na koncu, zanimljivo je napomenuti da je do istog zaključka devet godina prije Dinea, radeći na svojem ciklusu "Pinokijeva niska rezolucija", došao naš poznati slikar i sveučilišni profesor Zlatko Keser.</s>

<s>Izvori 
 Jamie James: Pop Art, London, 1998., 
 David Joselit: American Art Since 1945, London, 2003, 
 Edward Lucie-Smith: Movements in Art Since 1945.</s><s>New Edition., London, 2001., 
 Herbert Read: A Concise History of Modern Painting, London, 1997.,</s>

<s>Američki slikari
Likovni umjetnici</s>

