Merlinka
<s>Vjeran Miladinović (Zagreb, 14. 10. 1958 — Krnjača, 22. 3. 2003), poznatija kao Merlinka, bila je prva javno deklarisana transrodna osoba na prostorima bivše Jugoslavije, u Beogradu, kao i zvezda filmova Želimira Žilnika.</s>

<s>Biografija 
Rođena je 14. 10. 1958. godine u Zagrebu, u opštini Črnomerec, od majke Tereze Strmečki iz Zagorja i oca Miodraga iz Prokuplja, koji je u Zagrebu pohađao vojno-tehničku školu.</s><s>U nedostatku osnovnih sredstva za život, pošto je zbog trudnoće izbačena iz škole, i jedno vreme živela u Maksimirskom parku, majka je smeštena u Dom „Vladimir Nazor“ za nezbrinutu decu i mlađe punoletne osobe, da bi šest meseci posle rođenja, Merlinka ostala da živi u domu, bez majke.</s><s>Posle nešto više od tri godine, otac ju je odveo da živi kod babe Kadivke, njegove majke, u selo Bresničić, kod Prokuplja, da bi je pred polazak u školu 1965. godine preuzeo kod sebe u Prokuplje, gde je živeo sa maćehom i polubratom.</s>

<s>Merlinka se posle završene srednje škole se preselila u Beograd, sa očevom porodicom, sa kojom nije bila u dobrim odnosima.</s><s>U februaru 1978. godine izbacili su je iz kuće.</s><s>Prelazak u Beograd, prema autografiji predstavljao je najveću prekretnicu u njenom životu.</s><s>Vremenom je, družeći se sa istomišljenicima, prvo počela samo diskretno da se oblači u žensku odeću, šminka, oblači uske farmerice i da se bavi prostitucijom, da bi u 31. godini života, 1989. odlučila da potpuno prisvoji „Merlinku“.</s><s>Prostitucijom se bavila većinom u Ulici Gavrila Principa blizu pijace Zeleni venac.</s><s>Postala je poznata po specifičnom stilu, kratkim i uskim suknjama, naglašenom nakitu i visokim potpeticama.</s>

<s>Reditelj Želimir Žilnik bio je očaran njenim talentom, te je Merlinka 1986. godine imala uloge u dva Žilnikova filma Beograde, dobro jutro i Lijepe žene prolaze kroz grad, a 1995. godine dobila je glavnu ulogu u filmu Dupe od mramora ().</s><s>Izdala je i autobiografski roman Terezin sin 2001. godine. i dopunio 2002. godine.</s><s>Živela je na Kalemegdanu, u zgradi Narodne opservatorije, a potom Beogradskog planetarijuma i bila njihov nastojnik.</s><s>Prema rečima savremenika, bila je dobar čovek, ljudi u kraju su je simpatisali.</s><s>Često su je viđali dok hrani pse lutalice na Kalemegdanu.</s><s>O sebi je govorila kako u ženskom, tako i u muškom rodu.</s>

<s>Smrt 
Ubijena je 22. 3. 2003. godine u ulici Grge Andrijanovića, kod Osnovne škole „Zaga Malivuk“ u Krnjači.</s><s>Najpre je zadavljena, a zatim i zadobila snažne udarce zidarskim čekićem.</s><s>Njeno telo je pronađeno mesec dana nakon smrti u poodmakloj fazi raspadanja.</s><s>Za ubistvo je bio optužen Faik Ramadani, dok je tada maloletni Bejtul Raćipi optužen da je pomagao Ramadaniju posle ubistva.</s><s>Obojica su u 5. 2004. oslobođena optužbi usled nedostatka dokaza.</s><s>Za ubistvo do sada niko nije odgovarao.</s><s>Neposredno pre ubistva Merlinka je izjavila da planira da se povuče iz prostitucije.</s>

<s>Nasleđe 
Filmski festival koji od 2009. godine promoviše filmove o LGBT populaciji nosi ime po Merlinki.</s><s>Na desetogodišnjicu od ubistva, na uglu ulica Gavrila Principa i Zagrebačke postavljena je ploča sa nazivom „Ulica Merlinkina“.</s>

<s>Dana 18. oktobra 2023, povodom dvadeset godina od Merlinkinog ubistva, u Beogradu je postavljena skulptura pod imenom Broj 43, koja predstavlja par roze štikli.</s><s>Spomenik je posle 3 dana uništen.</s>

<s>Reference</s>

<s>Spoljašnje veze 
 Rastko: „Merlinkina ispovest“, Miladin Ševarlić, jun 2003, Beograd</s>

<s>Jugoslavenski filmski glumci
Srpski filmski glumci
LGBT osobe iz Hrvatske
LGBT osobe iz Srbije
Žrtve ubistva
Biografije, Zagreb</s>

