Sébastien Le Prestre de Vauban
<s>Sebastjen le Pretr de Voban (; rođen je u Saint-Léger-de-Foucheret (kasnije Saint-Léger-Vauban) 15. maja, 1633. – a umro u Parizu 30. marta 1707) je bio jedan od najvećih vojnih inženjera i čuven po svom umeću utvrđivanja i napadu na tvrđave.</s>

<s>Biografija 
Voban je rođen 1633. kao sin jednog siromašnog nižeg plemića.</s><s>Otac mu je umro kada je imao 10 godina.</s><s>Odgojio ga je i vaspitao jedan sveštenik koji mu je preneo prva znanja matematike i fortifikacije koje mu je kasnije uticalo na karijeru.</s>

<s>Sa 17 godina stupio je u vojsku Velikog Kondea koji je u to doba stajao na čelu Fronde u borbi protiv Mazarenovog apsolutizma.</s><s>Pri jurišu na Sen Meneul (1652.) Voban je preplivao Enu pod kišom neprijateljskih metaka pa ga je Konde unapredio u oficira.</s><s>On je to odbio želeći da služi vojsku kao običan konjanik.</s><s>Kao takav pao je 1653. u zarobljeništvo kraljevske vojske.</s><s>Mazaren ga je pomilovao i primio ga u kraljevu službu pri inženjeriji to je bio i Vobanov cilj.</s>

<s>Utvrđivanje Francuske</s>

<s></s>

<s>Neprekidni ratovi Luja XIV oko prevlasti u Evropi, uzdigli su ratovanje oko tvrđava do velikog značaja.</s><s>Mnogobrojne tvrđave služile su kao osiguranje novoosvojenih teritorija.</s><s>Voban je učestvovao u svim ratovima koje je Francuska vodila u periodu od 1651. do 1706.</s><s>Kao inženjer bio je učestvovao u 53 opsada od kojih je 52 kapituliralo.</s><s>Samo opsada Valasijena je propala jer je prilikom nje Voban bio teško ranjen.</s>

<s>Njegov ogromni doprinos bio je u tome što je sagradio 33 potpuno nove trvđave i rekonstruisao više od 300 drugih.</s><s>Luj XIV, priznao je da ima da se zahvali Vobanu za veliki deo uspeha u ratovima.</s><s>Imenovao ga je 1667. za poručnika u Kraljevoj gardi, 1678. za generalnog inspektora tvrđava a najviše vojničko dostojanstvo 1706. kada ga je imenovao za Maršala Francuske.</s>

<s>Umro je u Parizu 1707.</s><s>Tokom Francuske revolucije njegovi posmrtni ostaci su rasuti ali su tek 1808. po naređenju Napoleona preneti u Dom invalida u Parizu.</s>

<s>Vobanov uticaj van Francuske</s>

<s>Njegovo umeće u izgradnji fortifikacija proširilo se i van granica Francuske.</s><s>Tvrđave izgrađivane po njegovim principima javljale su se širom Evrope pa i u Severnoj Americi.</s><s>Takođe, njegov sistem napada na tvrđave korišćen je do kraja 19. veka.</s>

<s>U Srbiji, tvrđava u Nišu, Beogradska tvrđava i jednim delom Petrovaradinska, takođe su građene po Vobanovim sistemima.</s>

<s>Vidi još 
Vaubanove utvrde</s>

<s>Literatura 
 Fridrih fon Kohenhausen, Veliki Vojskoviđi, Beograd 1937.</s><s>„Kulturno-privredni pregled Dunavske banovine“ br. 5 i 6, Novi Sad, 1939.</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Vobanova kuća
 Asocijacija Voban
 Vobanove tvrđave u Francuskoj</s>

<s>Francuski maršali
Vojni teoretičari</s>

