Rimske vile u Bosni i Hercegovini
<s>Rimska vila – villa ili domus – je tradicionalna rimska porodična kuća, koja je bila zatvorena za vanjski svijet visokim zidovima bez prozora i mogli su je imati samo imućni.</s><s>Život u njoj je bio koncentriran oko unutrašnjeg dvorišta.</s><s>U Bosni i Hercegovini postoji preko 150 lokaliteta na kojima je konstatovano postojanje vila.</s><s>Predstavljale su urbanistički fenomen Rimskog carstva i svjedočanstvo o njegovom prisustvu na tlu Bosne i Hercegovine.</s>

<s>Vremenom dolazi do diferencijacije ovih objekata i nastanka vila u kojima u osnovi dominira neka karakteristika ili funkcionalni dio pa se formiraju različiti tipovi, podtipovi i kategorije vila.</s>

<s>Vila rustika se definira kao poljoprivredno imanje ili skup objekata sa okolnim zemljištem, koji su smješteni izvan ili podalje od grada, gdje postoji čvrsta povezanost između proizvodnog i stambenog dijela.</s><s>Oblik i veličina, kao i sama funkcionalnost ovise prvenstveno o privrednim aktivnostima vlasnika, klimatskim uslovima, veličini imanja i topograjfiji.</s>

<s>Vila suburbana predstavlja stambenu kuću socijalno imućnog gradskog sloja u okolini grada.</s><s>U slučaju velikih imanja, stambene zgrade se odvajaju od privrednog dijela i izgrađuju po uzoru na gradske kuće.</s><s>U ovim vilama, van gradskih centara, vlasnik je vodio gradski život sa punim luksuzom i komoditetom.</s><s>To su bile raskošne palače, okružene ogromnim parkovima.</s><s>Suburbana vila (prigradska vila), jest sjedište zemljišnog posjeda, ali i luksuzna vila u neposrednoj blizini grada.</s>

<s>Vila urbana podrazumijeva luksuznu stambenu obiteljsku kuću u gradu.</s><s>Ovakve vile su se svojom funkcionalnošću, dimenzijama i monumentalnošću razlikovale od malih stambenih jedinica, insula.</s><s>U tradicionalnoj vili urbani sobe su postavljene oko atrija sa pravougaonim otvorom na vrhu, koji je služio kao glavni izvor svjetlosti.</s><s>U većim urbanim mjestima vile urbane su u svom sastavu imale i kupaonicu sa kaldariumom, tepidariumom i frigidariumom.</s><s>Na prostorima današnje Bosne i Hercegovine tipična rimska vila koja se prema mjestu pronalaska, ali i centralnoj poziciji atrija – peristila može defnirati u ovaj tip je vila sa Ilidže.</s><s>Osnovni dijelovi rimskih vila u Bosni i Hercegovini su zajednički.</s>

<s>Koridor – hodnik predstavlja prostor koji povezuje više objekata jedne cjeline ili prostorija jednog objekta.</s><s>Može biti u potpunosti zatvoren, ili sa jedne ili dvije strane otvoren.</s>

<s>Trijem je prostor pred ulazom, odnosno prostor koji je prethodio ulazu u objekat, ili u jedan njegov dio.</s>

<s>Peristil je predstavljao dvorište okruženo sa svih strana trijemovima sa stupovima.</s><s>Iza trijemova pe-ristil je bio okružen različitim prostorijama, čineći više ili manje pravilan oblik četverokuta Čest je bio slučaj da je kao sastavni dio peristila rimskih vila bila predviđena mala prostorija – hram.</s>

<s>Vrtovi ili parkovi su zasađeni dijelovi zemljišta, arhitektonski oblikovani pretežno živim biljnim materijalom sa svrhom da se postigne estetski sklad.</s>

<s>Apsida je prostor često bio ukrašen statuama, fontanama, te bogatom zidnom i podnom dekoracijom.</s><s>Služile su kao dio “kućnih termi”, sastavnih dijelova stambenih ili sakralnih cjelina, kao dio ložišta ( praefurnium) ili kao radionica.</s><s>U posljednjem slučaju, apside su bile vezane za glavnu prostoriju propusnim kanalom za topli zrak.</s><s>Na taj način je rješavan problem zagrijavanja prostorija unutar vila.</s>

<s>Kupališta – terme, pronađena su na mnogim od istraženih lokaliteta vila.</s><s>Prema mjestu na kojem su terme bile smještene mogu se razlučiti dvije grupe.</s><s>Prvoj grupi banja može se pripisati izvjestan separatni karakter u odnosu na stambeni ili proizvodni dio kompleksa.</s><s>Drugoj grupi pripadaju kupališta koja su fzički ulazila u sastav cjelokupnog zdanja, čineći cjelinu.</s>

<s>Kuhinja je podrazumijevala zidano ognjište, neka vrsta krušne peći, tekuću vodu i neophodan kuhinjski inventar i pokućstvo.</s>

<s>Ograde su bile prirodne, od drveta, vojne sa kanalima, i masivne čvrste zidane ograde.</s><s>Ove posljednje su pravljene najčešće od kamena, cigle i šljunka.</s><s>I njihova je funkcija, bila dvojaka: sigurnost imanja, privrednog dijela ili obilježavanje zemljišne svojine.</s><s>Na prostorima današnje Bosne i Hercegovine su najčešće konstatirani upravo ovakvi tipovi ograda.</s>

<s>Pomoćni objekti, radionice i spremišta služili su za obavljanje zanatskih poslova i proizvodnju različitih proizvoda namijenjenih za potrebe gazdinstva, ali i prodaju, kao i uzgoj stoke.</s><s>Ove objekte su činile i staje, obori, skladišta za ljudsku i stočnu hranu, alat, ljetinu i sl.</s>

<s>Fortifikacije su uglavnom bile simbolične.</s><s>Samo kod nekoliko vila utvrđeno je postojanje sistema fortifkacije i zaštite od strane eventualnih napadača.</s><s>Najzorniji primjer predstavlja Mogorjelo, koje je uz stambeno-proizvodni dio, posjedovalo i masivan sistem utvrđivanja kojeg su činili bedem i vanjske kule kvadratičnog tlocrta.</s><s>Izgradnjom ovih zidina rimska vila na Mogorjelu dobija novu ulogu kao kasnoantičko utvrđenje – utvrđena vila castellum.</s>

<s>Pogledajte još 
 Panik - Bileća
 Mogorjelo - Čapljina
 Ilidža
 Višići - Čapljina</s>

<s>Literatura 
 Adnan Busuladžić -RIMSKE VILE U BOSNI I HERCEGOVINI -Zemaljski muzej Bosne i Hercegovine, Sarajevo, 2011
 Alojz Benac-Đuro Basler-Borivoj Ćović-Esad Pašalić-Nada Miletić-Pavao Anđelić -Sarajevo, 1966- KULTURNA ISTORIJA BOSNE I HERCEGOVINE</s>

<s>Bosna i Hercegovina u rimsko doba</s>

