Arheološko nalazište Desilo
<s>Arheološko nalazište Desilo nalazi se u sklopu Parka prirode «Hutovo blato», općina Čapljina, Bosna i Hercegovina.</s><s>Lokalitet je nazvan po vrelu Desilo, jednom od brojnih vrela i jezera koje nastaju na ovom prostoru zahvaljujući masi podzemnih voda rijeke Trebišnjice.</s><s>Lokalitet se sastoji od podvodnog arheološkog dijela, nekropole i gradine.</s>

<s>Istraživanja</s>

<s>Podvodni dio</s>

<s>U prvim istraživanjim lokalitea 1972. godine su pronađeni ostaci drvenog čamca monoksila, izrađenog od izdubljenog hrastova debla i dvije skupine amfora na dubini od 8 do 10 metara.</s><s>Amfore su tipološki određene kao tip Lamboglia 2 i prema njima je lokalitet datiran u II i I stoljeće p.n.e. Za čamac je utvrđena starost od 450 godina (srednjovjekovni).</s>

<s>Nova istraživanja provedena su 2007. i 2008.</s><s>Godine pod vodstvom Snježane Vasilj.</s><s>Voditelj podvodnih zaštitnih istraživanja bio je Mario Jurišić sa Hrvatskog restauratorskog zavoda.</s>

<s>U najdubljem istraženom sloju, koji je pripadao ranom bronzanom dobu, pronađena je keramika koja pripada Cetinskoj kulturnoj grupi.</s><s>Taj prahistorijski horizont pod vodom je dio kopnenog dijela, jer u  prahistoriji jezero nije postojalo.</s>

<s>Starijem i mlađem željeznom periodu, pripadaju pronađena bronzana sjekira sa dvostrukim visokim zaliscima podunavskog tipa i željezno listoliko koplje.</s>

<s>Antičkom periodu pripadaju amfore, tipa Lamboglia 2. Ostaci plovila uz amfore su iz srednjeg vijeka (rezultati analize C 14 provedene u laboratoriju za mjerenje niske aktivnosti Instituta Ruđer Bošković u Zagrebu).</s>

<s>Nekropola 
Nekropola je tumul oblika elipse, izgrađen od kamenja nepravilnog oblika od 20 do 80 cm.</s><s>Uz samu konstrukciju nađeno je više fragmenata amfora kakvi se u većim količinama nalaze i na terasama gradinskog naselja.</s><s>Na više mjesta nađeni su tragovi gareži i paljevine.</s><s>Na otkopanom dijelu nekropole, otkriveno je ukupno 18 grobnih cjelina sa 24 skeleta, a dio je bez skeleta.</s>

<s>Zaključak 
U Desilu je dosad registrirano oko 1300 nalaza.</s><s>Istraživanja pokazala su kontinuitet naseljavanja od ranog bronzanog doba, preko željeznog doba i vremena ilirskog plemena Daorsa, do vremena rimske dominacije i kasnoantičkog razdoblja.</s><s>Potpuna i tačna kulturno-historijska  interpretacija još uvijek ostaje otvorena.</s><s>Razlozi su:
 nestručno vađenje nalaza iz vode, uglavnom amfora, i njihov smještaj po privatnim zbirkama
 neprestana devastacija lokaliteta (izgradnja HE Čapljina sa jezerom, izgradnja puteva i stambenih objekata, poljoprivredni radovi).</s><s>U toku istraživanja došlo je do razlaza među učesnicima istraživanja.</s><s>Od tada je nejasna sudbina lokaliteta, vlasništvo nad nalazima i interpretacija rezultata.</s>

<s>Literatura 
 V. ATANACKOVIĆ, - Arheološko nalazište na području Hutova blata, Hercegovina – časopis za kulturno i istorijsko nasljeđe, Mostar, 1981.</s><s>N. CAMBI, - Amfore kasnorepublikanskog doba i njihova produkcija u Dalmaciji.</s><s>Posebna izdanja Akademije nauka i umjetnosti Bosne i Hercegovine 95, knjiga 27, Sarajevo, 1991
 Snježana Vasilj – Igor Miholjek: Izvještaj o II fazi podvodnih arheoloških radova na lokalitetu Desilo u Bajevcima – Hutovo blato, arhiva HRZ-a, Zagreb, 2008
 Vesna Zmaić, Igor Miholjek - Podvodno arheološko istraživanje lokaliteta Desilo – Hutovo blato,  Odjel za podvodnu arheologiju Zagreb</s>

<s>Reference</s>

<s>Vanjski linkovi 
 Kako je i zašto zao gospodar uništio Hutovo blato 
 Značajke lokaliteta Desilo  
 Hrvatska „prisvojila“ otkrića u Hutovom blatu 
 Senzacionalna otkriža u dolini Neretve</s>

<s>Rimska arheološka nalazišta u BiH
D
Čapljina</s>

