Kultura čaja u Azerbejdžanu i Turskoj
<s>Kultura čaja u  Azerbejdžanu i Turskoj je društvena tradicija koja pokazuje gostoprimstvo, gradi i održava društvene veze i koristi se za proslavu važnih trenutaka u životima stanovništva.</s><s>Iako postoji nekoliko vrsta čaja i tehnika kuhanja, stanovništvo u obje zemlje prvenstveno bere i konzumira crni čaj.</s>

<s>Turski čaj</s>

<s>Turski čaj (ili Çay) proizvodi se na istočnoj obali Crnog mora, najvećim dijelom u oblasti Rize, koja ima blagu klimu sa velikim količinama padavina i plodnim tlom.</s>

<s>Priprema se pomoću čajnika (çaydanlık-a), različitih po veličini i obliku.</s><s>To su dvodjelne posude posebno izrađene za pripremu čaja, proizvedene tradicionalnim zanatskim umijećem.</s><s>Voda se dovede do ključanja u većoj donjoj posudi, a zatim se malo vode koristi da se napuni manja gornja posuda - demlik - i nekoliko kašika rastresitog čaja.</s><s>Time se dobije veoma jak čaj.</s><s>Kada se servira, voda koja se neprestano kuha u donjem dijelu koristi se za razrjeđivanje jakog čaja iz gornjeg dijela, prema ukusu korisnika.</s>

<s>Čaj se pije svjež i topao, obično iz malih staklenih šolja u obliku kruške, kako bi se uživalo u vrućem čaju i da da bi se vidjela njegova boja kao pokazatelj jačine.</s>

<s>Pije se sa kockama šećera ili rastvorenim u šoljici.</s><s>Nerijetko se pije i sa slatkišima, limunom, džemom i sušenim voćem.</s><s>U određenim dijelovima Azerbejdžana, čaju dodaju i lokalne začine i bilje, kao što su cimet, đumbir i timijan.</s>

<s>Čaj u Azerbejdžanu 
Azeri pretežno kuvaju Lenkoran čaj koji se uzgaja u južnom regionu Azerbejdžana.</s><s>Stručnjaci kažu da je Lenkoran čaj jak kao i Cejlonski čaj.</s>

<s>Čaj je povezan sa toplinom i gostoprimstvom.</s><s>Služi se tokom druženja sa gostima, uz razgovor.</s><s>Tradicija nalaže da se gostu ne dozvoljava da izađe iz kuće bez bar jedne šoljice čaja.</s><s>Prilikom ugovaranja braka dviju porodica, ako se čaj poslužuje bez šećera, to je znak da su šanse za sklapanje braka vrlo male; obrnuto, ako se čaj poslužuje sa šećerom, to znači da će biti vjenčanja.</s>

<s>U Azerbejdžanu ljudi prokuvaju vodu u zagrijanim metalnim posudama poznatim kao samovari.</s><s>Arheolog Tufan Akhundov pronašao je keramički samovar, vjerovatno star do 3.600 godina, u Šekiju, gradu koji se nalazi u podnožju Kavkaza.</s>

<s>Služi se svježe skuvan, vruć i jak, obično u tradicionalnim armudu kruškolikim čašama, koja asocira na lik domaćice u azerbejdžanskoj kulturi.</s><s>Uz čaj se dodaje limun, kockica šećera, slatkiši i voćni deserti (ne džem).</s><s>Svijetle je boje.</s><s>Ponekad se dodaju majčina dušica, menta ili ružina vodica, za koju se vjeruje da je dobra za želudac i srce i da služi kao energizator na ljetnjim vrućinama.</s><s>Čaj sa mlijekom se ne pije.</s>

<s>Prema ustaljenom vjerovanju, pijenje čaja sa šećerom u kockama umjesto kristalnog šećera potiče iz srednjeg vijeka, kada su vladari koji su se bojali trovanja provjeravali svoj čaj tako što bi potopili komad šećera u napitak (vjerovalo se da će otrov reagirati na šećer).</s>

<s>Chayhana 
Azeri piju čaj u tradicionalnim čajdžinicama zvanim chaykhana bez obtira na bilo koje doba dana ili noći.</s><s>Po dolaskui bivaju posluženi čajem u vrelom loncu, nekoliko čaša i tanjurića, narezanim limunom, a da nisu ni naručili, jer to je sve što imaju u chaykhani.</s>

<s>Istorijski gledano, žene Azerbejdžana nisu išle na javna mjesta, tako da je chaykhana nekada bila mjesto za muškarce.</s><s>U svoje vrijeme, čajdžinica je igrala istorijsku ulogu u istoriji nacije.</s><s>Ako se u Evropi raspravljalo u kafanama, azerbejdžanski lideri su se dugo okupljali u čajdžinici kako bi razgovarali o budućnosti.</s>

<s>Nematerijalna kulturna baština 
Kultura čaja i njegovi kulturni izrazi nalazi se na UNESCO-voj Reprezentativnu listu nematerijalnog kulturnog nasleđa čovječanstva kao zajednički element nematerijalnog kulturnog nasleđa u Azerbejdžanu i Turskoj.</s><s>Odluku o upisu donio je Međuvladin komitet za očuvanje nematerijalnog kulturnog nasleđa na zasjedanju koje je održano od 28. novembra do 3. decembra u Rabatu, u Maroku. god.</s>

<s>Reference</s>

<s>Nematerijalna svjetska baština u Azerbejdžanu
Nematerijalna svjetska baština u Turskoj</s>

