Béhanzin
<s>Béhanzin (alternativno i Gbêhanzin ili Gbèhin azi bô ayidjlè Ahossou Gbowelé; oko 1845. – Alger, 10. prosinca 1906.) bio je deseti i formalno posljednji kralj Dahomeja, koji je vladao od 1889. (ili siječnja 1890.) do francuske okupacije Dahomeja 1894. godine.</s>

<s>Béhanzin se rodio oko 1845. godine kao princ Ahokponu; njegov otac, kralj Glélé, imenovao ga je prijestolonasljednikom i odredio mu vladarsko ime Kondo.</s><s>Vrlo rano se uključio u politiku te je djelovao kao diplomat na očevom dvoru; svjestan kako su Europljani, odnosno Francuzi, usmjereni prema Dahomeju, Béhanzin se kao princ, malo prije očeve smrti, odbio sastati s francuskim izaslanikom, doktorom Bayolom, navodeći kao razlog ceremonijalne obveze.</s><s>Shvativši to kao konačni čin odbijanja, Bayol se vratio u Cotonou i počeo pripremati vojsku protiv Béhanzina, koji je imenovan kraljem nakon očeve smrti.</s>

<s>Prvi sukob odvio se već 1890. godine, međutim Dahomej je, iako je izgubio dijelove teritorija, zadržao svoju nezavisnost; njihova vojska nije imala prevelike šanse protiv dobro opremljene i utrenirane francuske vojske, iako je konflikt trajao više od pola godine.</s><s>Poražen, Béhanzin se vratio u Abomey, dok je Bayol nakratko otišao natrag u Francusku.</s><s>Primirje je trajalo dvije godine, a onda su Francuzi 1892. godine pokrenuli novi sukob, koji je trajao dvije godine i koji je rezultirao potpunim krahom Kraljevstva Dahomej i njegovom inkorporacijom u Francuski kolonijalni imperij.</s>

<s>Francuzi su svoje napade na Dahomej pravdali činjenicom da su Dahomejci bili divljaci koji žrtvuju svoje ljude u godišnjim običajima, iako se tu zapravo radilo o čistoj propagandi koja je služila kolonijalnim interesima Pariza; dio te propagande može se i danas vidjeti u francuskim muzejima.</s>

<s>Nakon potpunog vojnog kraja, Béhanzin se predao francuskoj vojsci bez da je ikada potpisao ikakvu kapitulaciju.</s><s>Dahomej je pretvoren u protektorat s ograničenom autonomijom, a sam Béhanzin je protjeran iz zemlje.</s><s>Jedno je vrijeme živio na Martiniku, a onda u Alžiru, gdje je i umro 1906. godine, gdje je inicijalno i pokopan, prije nego su posthumni ostaci (kremiran je) preneseni u Abomey.</s>

<s>Literatura 
 Joseph E. Harris Africans and Their History Penguin 1998.</s><s>Unesco General History of Africa.</s><s>Vol.</s><s>VII: Africa under Colonial Domination, 1880-1935 University of California 1990.</s><s>A. Adu Boahen, Jacob F. Ade Ajayi, Michael Tidy Topics in West African History Addison-Wesley 1987.</s><s>Maryse Condé Last of the African Kings University of Nebraska Press 1997</s>

<s>Vladari Dahomeja</s>

