Nicola Salvi
<s>Nicola Salvi (Rim, 6. august 1697. - Rim, 8. februar 1751.)  bio je talijanski barokni arhitekt, poznat po Fontani di Trevi koju je podigao 
krajem 18. vijeka.</s>

<s>Biografija</s>

<s>Salvi je bio učenik Antonia Valerija i Antonia Canevarija, sa kojim je 1727. otišao u Portugal i radio sa njim kao njegov suradnik.</s><s>Istakao se kao scenograf za vatromet organiziran 1728. na rimskoj Piazzi di Spagna.</s><s>Nakon tog je 1732. sudjelovao na natječajima za fasadu 
Bazilike San Giovanni in Laterano i Fontanu di Trevi, na kom je pobjedio.</s><s>Kod te fontane došao je na vidjelo njegov talent za  teatarsku scenografiju, on se sjajno poigrao kontrastom između statičnog kamena i nezauztavljive 
dinamike vode.</s><s>Dok je radio na fontani istovremeno se bavio i projektiranjem, negdje oko 1738. napravio je projekt za rekonstrukciju enterijera crkve Santa Maria in Gradi u Viterbu i 
za kapelu sv. Ivana Krstitelja za lisabonsku crkvu São Roque i za proširenje palače Chigi-Odescalchi u Rimu 1745.</s>

<s>U svakom slučaju Fontana di Trevi ispala je njegov amblematski rad, kog nije uspio vidjeti jer su skulpture za fontanu isklesane tek nakon njegove smrti.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Salvi, Niccolò</s>

<s>Barokni arhitekti
Italijanski arhitekti</s>

