Ahdi
<s>Ahdî ili Ahdî-i Bağdadî (Bagdad, fl.</s><s>1552 – 1573.) bio je turski pjesnik i biograf.</s>

<s>Život 
Rođen u Bagdadu pravim imenom Ahmed bin Şemsî, bio je perzijskog porijekla.</s><s>Njegov otac je bio Mevlânâ Şemsî, jedan od vodećih učenjaka u Bagdadu.</s><s>Kao i većina bagdadskih pjesnika u 16. stoljeću, želio je živjeti u osmanskoj prijestolnici.</s><s>Nakon što je stekao prvo obrazovanje, napustio je Bagdad sa svojim prijateljem pjesnikom Husrevom i poslije dugog putovanja između 1552 i 1553 doselio je u Istanbul, gdje je u poznim godinama vladavine sultana Sulejmana naučio osmanski turski jezik i stupio u kontakt sa mnogim uglednim pjesnicima i učenjacima toga doba.</s><s>Sprijateljio je se s Pîrî-pašom, tada namjesnik u blizini Adane, i ušao je u krug Temerrüd Ali-paše, namjesnik Konyije od 1554. godine.</s><s>Nakon jedanaest godina u carskom gradu, vratio je se 1564. u Bagdad.</s><s>Tu je se pridružio pjesničkom krugu i oko 1585. se spomonje kao jedan od najpoznatijih arapskih pjesnika u Bagdadu.</s><s>Umro je u Bagdadu pred kraj Selimove vladavine, dakle oko 1573.</s>

<s>Djela 
 Divan
 Gülşen-i Şuara</s>

<s>Ahdî je jedan od prva četiri osmanska pjesnika koji su napisali biografski rječnik poezije (tezkire).</s><s>Njegovo glavno djelo vodi se pod naslovom Gülşen-i Şuara (Pjesnikova postelja od ruža), napisao godine njegovog povratka kući (1564.) i posvećeno princu Selimu, koji će nešto kasnije (1566) postati sultan.</s><s>Djelo je se razlikovalo od dotad napisanih tezkira jer je obuhvaćalo samo svoje suvremenike, sakupljivši podatke o 147 pjesnika iz Sulejmanovog doba.</s>

<s>Spoljašne veze</s>

<s>Bilješke</s>

<s>Izvori</s>

<s>Bibliografija</s>

<s>Turski pisci
Turski pjesnici</s>

