Dimnjačar
<s>Odžačar ili dimničar je zanatlija koji vodi računa o odžacima.</s><s>Ranije kada nije bilo centralnog grejanja, električnih i plinskih grejalica, električnih radijatora, klima uređaja i drugih izvora toplote.</s><s>Odžačari su sa svojom četkom koja je montirana na dugačkoj sajli čistili dimnjake (odžake), jer se u istima vremenom skupljao gar koji je ometao gorenje peći na ugalj ili drva.</s>

<s>Odžačari su imali i tešku gvozdenu kuglu takođe montiranu na sajli kojom su takođe čistili odžake od predmeta koji su zapali.</s><s>Na donjem delu dimnjaka su bila vratanca koja bi otvarali i čistili nakupljenu gar.</s><s>Odžačari su znali da prezidaju kaljevu peć (iako je to bio posao pećara).</s><s>U novije vreme su radili spaljivanje gari u odžaku uz pomoć plamenika na butan iz butan boce.</s><s>Odžačari su imali posebna odela crne boje i posebne male crne kapice.</s><s>Uvek su bili garavi, ali to nikome nije smetalo.</s>

<s>Smatralo se da sresti  znači sreću i pri susretu sa odžačarom je trebalo zavrnuti u krug jedno dugme na sebi (ali ne toliko da se otkine).</s><s>Srećom se smatralo i ako se „ukrade“ dlaka iz odžačarske četke, kad on „ne vidi“.</s>

<s>Odžačar je kao robna marka stavljena na čuvene „Negro“ bombone koje je pravio „Pionir“ iz Subotice.</s><s>Bombone su bile crne boje, imale ukus mentola, a slogan je bio: „Negro, odžačar grla“ jer su navodno olakšavale upalu grla.</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Jedina dimničarka u Srbiji („Politika“, 2. oktobar 2011)
 Čist dimnjak duga ljubav („Večernje novosti“, 9. oktobar 2013)</s>

<s>Zanati
Higijena</s>

