Jiří Wolker
<s>Jiří Wolker (Prostějov, Češka, 29. mart 1900. - Prostějov, Češka, 3. januar 1924.) bio je lijevo orijentirani 
češki pjesnik, novinar i basnopisac, jedan od osnivača Komunističke partije Čehoslovačke 
1921.</s>

<s>Biografija</s>

<s>Rođen je i odrastao u situiranoj građanskoj porodici u češkom gradu Prostějovu, otac mu je bio bankovni službenik, ali je na njega daleko veći utjecaj imala majka.</s>

<s>Nakon gimnazije koju je pohađao u rodnom gradu, krenuo je 1919. na studij prava u Prag, ali je paralelno studirao i filozofiju.</s><s>Tu se je zbližio sa mladim češkim pjesnicima lijeve orijentacije; Jaroslavom Seifertom, Josefom Horom, Antonínom Matějom Píšom, Milošem Jirkom, Františekom Němecom, Zdeněkom Kalistom, Josefom Sukom.</s>

<s>Svoju prvu zbirku poezije - Host do domu (Gost u kući) objavio je 1921.</s><s>U svojim pjesmama on promatra svijet očima nevina djeteta, a stil mu je jednostavan i nepretenciozan.</s><s>Nakon toga njegovu pjesmu Svaty Kopeček objavljuje ugledni časopis Červen i to Wolkeru 
donosi priznanje da mu rad vrijedi.</s>

<s>Wolker, za razliku od pjesnika iz tadašnje suvremene češke avangardne, ima jasnu viziju svijeta kojem teži, a on se temeljio na socijalističkoj ideologiji.</s><s>Ta njegova pozicija ubrzo od njega stvara zvijezdu cijele generacije čeških pjesnika.</s>

<s>Bio je član udruženja Literární skupina iz Brna, ali se od njih udaljio u septembru 1922. nakon što su oni objavili svoj manifest, koji je njemu izgledao kao utopija.</s><s>Bio je i član avangardnog udruženja Devětsil, ali je napustio i tu grupu zbog njihove prilično apolitične poezije.</s><s>Nakon toga  Wolker se iskušava u pisanju drame i proze.</s><s>Objavio je zbirku proznih tekstova pod naslovom Tri hry (Tri komada).</s>

<s>U aprilu 1923. otkriveno je da boluje od tuberkuloze, neuspješno se liječio u sanatoriju Tatranské Poljance.</s><s>U novembru 1923. piše svoj vlastiti epitaf, a početkom januara 1924. umire u dobi od svega 24 godine.</s>

<s>U svim svojim djelima jako je isticao svoje komunističko uvjerenje, a sebe je držao za pjesnika proletarijata i svih obespravljenih.</s><s>Pjevao je i pisao o nevoljama sirotinje, o sumornoj stvarnosti kapitalističkog velegrada, o napuštenoj siročadi, proljeću, moru koje se igra sa svih pet kontinenata.</s><s>Dao je biljeg pjesničkoj generaciji koja se po njemu zove "volkerovska", rodonačelnik je poetskog pravca (koji je danas  pao u zaborav) a zvao se proleterska poezija.</s>

<s>Wolker je bio autor modernih bajki, od kojih su mu najpoznatije Bajka o dimnjačaru, Bajka o poštaru i Bajka o milijunašu koji je ukrao sunce.</s>

<s>Wolker je pjevao i o Jadranskom moru (kog nikad nije vidio) i zanimao se za južnoslavenske  prilike i književnost, tako je 
prevodio slovenske književnike; Cankara, Gradnika i Kettea.</s>

<s>Djela</s>

<s>Host do domu, (Gost u kući) 1921. - zbirka pjesama
 Proletářské umění (Proleterska umjetnost) 1922. - programsko teorijski esej (zajedno s Karel Teigeom)
 Těžká hodina (Teški čas), 1922. - zbirka pjesama, ovitak za knjigu nacrtao je češki slikar Josef Čapek.</s><s>Tři hry (Tri komad) 1923. - zbirka priča</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vanjske veze</s>

<s>Wolker Jiří</s>

<s>Češki pisci
Authority control</s>

