L'Hermine
<s>L'Hermine je drama u tri čina Jeana Anouilha iz 1931. godine, koja je premijerno izvedena 26. travnja 1932. godine u pariškom Théâtre de l'Œuvre u režiji Paulette Pax.</s><s>Kronološki, L'Hermine je bila prva Anouilhova drama izvedena na pozornici, iako je autor prije nje napisao drame Humulus le muet i Mandarine.</s><s>Drama je doživjela određeni uspjeh, mada oko ukupnog broja izvedbi postoje kontradiktorni izvještaji - Anouilh je tvrdio da je drama imala ukupno 90 izvedbi, dok je Bernard Beugnot u svojoj knjizi naveo da je drama skinuta s programa nakon 37 izvedbi.</s>

<s>Sama drama nastala je 1931. godine dok je Anouilh radio kao tajnik u Comédie des Champs-Élysées, kojim je tada ravnao Louis Jouvet.</s><s>U svojoj autobiografiji, La Vicomtesse d'Eristal n'a pas reçu son balai mécanique, Anouilh je objasnio okolnosti nastanka drame, nalazeći inspiraciju u vlastitom životu (neobičnost i siromaštvo), ali i Rodionu Raskoljnikovu, glavnom liku romana Zločin i kazna Fjodora Dostojevskog.</s><s>Po nastanku, Anouilh je dramu prezentirao glumcu i režiseru Pierreu Fresnayju, koji ju je objeručke prihvatio te je na premijeri igrao glavnu ulogu.</s>

<s>L'Hermine je premijetno tiskana 1932. godine, a 1942. godine je uvrštena u niz "crnih komada", kada su isti premijerno objavljeni u vidu zbirke.</s><s>Kronološki, ova drama predatavlja Anouilhov prvi "crni komad".</s>

<s>Sinopsis</s>

<s>Glavni lik drame je siromašni mladić Frantz, kojemu je hitno potrebna određena količina novca kako bi sredio svoje poslove, odlazi s prijateljima kod bogate obitelji Bentz, od kojih traži novac.</s><s>Frantz je zaljubljen u Monime, nećakinju bogate vojvotkinje de Granat, stare aristokratkinje koja ne odobrava vezu svoje nećakinje s običnim pučaninom.</s>

<s>Nakon što inicijalni pokušaj dobivanja novca od gospdina Brentza propadne, Frantz razgovara s Monime o tome da ubiju njezinu vojvotkinju i tako dobiju novac i mogućnost da nastave vezu.</s><s>U međuvremenu se ispostavi kako je Monime trudna te kako razmišlja o abortusu.</s><s>Na samom kraju drugog čina, Frantz dobije telegram od Bentza, u kojem potonji potvrđuje da će mu dati novac, međutim unatoč tomu odlazi u ubije vojvotkinju.</s>

<s>Na početku trećeg čina, policajci ispituju Frantza, koji djeluje samouvjereno i negira sve optužbe.</s><s>Nakon nekog vremena, stari sluga Joseph odluči priznati zločin i odlazi s policijom.</s><s>Frantz ubrzo prizna svoj zločin svom prijatelju, Philippeu, koji šokirano odlazi, a ubrzo mu i Monime govori kako ne može biti s njim zbog toga što je učinio.</s><s>Ostavši sam, Frantz odlazi na policiju i priznaje zločin, što je bio posljednji čin njegove ljubavi prema Monime.</s>

<s>Reference</s>

<s>Djela Jeana Anouilha
Drame 1931.</s>

