Razvitak (tvrtka)
<s>Razvitak, nekadašnja trgovinska tvrtka sa sjedištem u Metkoviću, Hrvatskoj.</s>

<s>Povijest</s>

<s>Trgovina je u neretvanskoj dolini zabilježena još od davnih vremena.</s><s>Stanovnici antičke Narone u današnjem Vidu trgovali su s Ilirima u unutrašnjosti, prodavajući im oružje, posuđe, nakit i odjeću.</s><s>Nekadašnja obližnja Drijeva pored današnjeg naselja Gabela bilo je poznato srednjovjekovno trgovište u kojem se trgovalo s Bosnom, a nizvodno Neretvom pored Opuzena postojao je Brštanik, također srednjovjekovno trgovište.</s>

<s>Metković se prvi put spominje 1422. u sudskom spisu datiranom 17. siječnja 1422., a za vrijeme Osmanske vlasti (1494. – 1685.) nije poznato njegovo spominjanje.</s><s>Kandijskim ratom Mletačka Republika širi svoje posjede, pa tako dobiva i ušće Neretve te gradi novu luku na području Metkovića čiji je prvi promet zabilježen 1716. godine.</s><s>Zamah razvoja doline i Metkovića dogodio se sredinom 19. stoljeća kada je Metković postao administrativnim i političkim središtem austrijske uprave u dolini Neretve.</s><s>Osim luke, porastu trgovine u Metkoviću pridonijela je i izgradnja puta Metković – Mostar 1865., zatim željezničke pruge Sarajevo - Metković, u cijelosti otvorene 1. kolovoza 1891., te mosta u Metkoviću, prvog mosta preko Neretve južno od Mostara.</s><s>Važnost Metkovića kao trgovačkog mjesta ogleda se i podatkom da je između dva svjetska rata u Metkoviću bilo registrirano 135 trgovačkih radnji, u kojima je bio zaposlen svaki jedanaesti stanovnik.</s><s>Za Ilindan održavan je godišnji sajam, a od 1936. četvrtkom i tjedni sajam.</s>

<s>Nedugo nakon ulaska partizana u Metković 26. listopada 1944. te dolaskom organa vlasti tadašnje Demokratske Federativne Jugoslavije u prosincu 1944. osnovan je KOTNAPROD (Kotarsko nabavno i prodajno poduzeće).</s><s>Poduzeće se 6 mjeseci poslije pretvara u podružnicu zagrebačkog GLAVNOPROD-a (Glavno nabavno i prodajno poduzeće Hrvatske).</s><s>Metkovska podružnica iste godine postaje Opće trgovačko poduzeće.</s>

<s>Osnutak Razvitka</s>

<s>Poduzeće Razvitak osnovano je rješenjem Odsjeka privrede Kotarskog Narodnog odbora Metković broj 7550/47 od dana 23. travnja 1947.</s><s>Okosnica poslovanja bio je promet prehrambenim i industrijskim proizvodima na malo za potrebe naroda Kotara Metković, a prve je godine zapošljavalo 10 radnika.</s><s>Već sljedeće godine broj je udvostručen, a u prve dvije godine poslovanja predmet poslovanja proširen je između ostalog na ugostiteljstvo, mesarstvo, pekarstvo, te prijevoz.</s><s>Ugostiteljstvo i prijevoz se osamostaljuju 1950., a Razvitak poslovanje nastavlja kao trgovinsko poduzeće sa skladištem i 12 prodavaonica i 60 zaposlenika.</s><s>Prelazak sa sustava distribucije na sustav slobodne ponude i potražnje 1951. dao je zamah poslovanju.</s><s>Osamostavljivanje poduzeća na malo nastavilo se 1953. (tada 6 poduzeća) čime je Razvitak nastavio poslovati kao veletrgovina.</s><s>Godine 1954. registrira se vanjsko-trgovinska djelatnost, zaposlenih je 150 čiji je broj 1956. narastao na 235.</s><s>Zahvaljujući Razvitku prvi put su uspostavljene redovne autobusne linije Metkovića s Blacama, Slivnom, Opuzenom i drugim mjestima u Neretvi.</s>

<s>Širenje poslovanja 
Veleprodaja te uvoz i izvoz dominiraju poslovanjem od 1957. do 1962. kada počinje jačanje maloprodaje izgradnjom maloprodajnih kapaciteta te integracija dotadašnjih maloprodajnih poduzeća poslovno povezanih s Razvitkom.</s><s>Iste godine u Metkoviću se otvara prvo samoposluživanje a značajan broj novoizgrađenih maloprodajnih objekata otvorio se u turističkim mjestima uz Jadransko more.</s><s>Gradnjom skladišta na više lokacija jača i veleprodaja, a 1966. poduzeće ima 507 radnika.</s><s>Rastom obima prometa povećava se i broj radnika, pa je tako 1970. zajedno s pripravnicima i učenicima u privredi bilo 1445 radnika, a 1971. u poduzeću 1208 radnika.</s><s>Iste je godine uvedena automatska obrada podataka.</s><s>Poduzeće je do 1972. poslovalo je kao jedinstveno, kada se u skladu s tadašnjim Ustavnim amandmanima i Zakonom o udruženom radu transformira u RO (Radna organizacija) sastavljenu od više OOUR-a (Osnovna organizacija udruženog rada).</s><s>Broj OOUR-a se s vremenom mijenjao, a rijetko je prelazio brojku od 10.</s><s>Ovisno o potrebama, ponekad su bili strukturirani teritorijalno, a ponekad prema granskom principu.</s><s>Djelatnosti po OOUR-ima obuhvaćale su trgovinu na malo i veliko, građevinarstvo, transport, ugostiteljstvo i industriju.</s><s>OOUR-i su bili: Unutrašnja trgovina, Otkup, Meso, Maloprodaja Metković, Transport, Narona, Izvoz-uvoz, Građevna operativa, Promet na veliko, Pletimpex, Gradačacplet, Maloprodaja Mostar, Maloprodaja Posušje, Maloprodaja Nevesinje, Maloprodaja Kardeljevo, Maloprodaja Trpanj, Maloprodaja Makarska, Robna kuća Metković, Kooperacija, Komercijala Metković.</s><s>Poduzeće je imalo i Radnu zajednicu Zajedničke službe koja je je obavljala zajedničke administrativne poslove za sve OOUR-e, odnosno cijelu RO.</s><s>Vrijeme je to i širenja maloprodajne mreže, ponajviše dviju robnih kuća, u Mostaru 1970. te Metkoviću 1981.</s><s>Širenje na tržištu omogućilo je i otvaranje hladnjače u Metkoviću 1972. te Turističkog naselja u Kleku 1986.</s>

<s>Elektronski računski centar svečano je otvoren 1. svibnja 1972.</s><s>Prvi je sustav bio IBM-ov System/360/20, a budući da se tada nije mogla kupiti, programska podrška za obradu podataka djelo je zaposlenika koji su radili na njemu, prethodno školovanih na brojnim seminarima.</s><s>Nakon nepunih 10 godina, 1983. je kupljen IBM 4331, a krajem 1980-ih zamijenio ga je treći sustav.</s><s>Osim za potrebe Razvitka, centar je obrađivao podatke za još 36 drugih poduzeća i ustanova.</s><s>Najčešće su to bili obračuni plaća, ali i druge aplikacije poput obračuna utroška električne energije i tiskanja uplatnica za potrošače.</s>

<s>Kapitalni objekti</s>

<s>Već od samih početaka, Razvitak je imao predstavništvo u Zagrebu, a naknadno su otvorena predstavništva u Beogradu, Sarajevu i Ljubljani.</s><s>Osim u Hrvatskoj, trgovine su postojale diljem SFRJ, a posebno u Bosni i Hercegovini.</s><s>Nabava se obavljala u Slavoniji, sjeverozapadnoj Hrvatskoj, Dalmaciji i Sloveniji, a prodaja bila uglavnom usmjerena na Dalmaciju, Zagrebačku regiju, Sloveniju, Bosnu i Hercegovinu i Crnu Goru.</s>

<s>Samoposluživanja
Samoposluživanje kao važan korak maloprodaje prvi je put u Hrvatskoj otvoreno u Ivancu 1956., a Razvitak u Metkoviću prvu samoposlugu otvara 1962. (u današnjoj ulici Stjepana Radića, preko puta parka), nakon čega se otvaraju brojne samoposluge u okolnim mjestima, priobalju i dijelu Hercegovine.</s><s>Trgovine u mjestima uz more posebno su uspješno radile i doprinosile razvoju turizma toga vremena.</s>

<s>Robna kuća u Mostaru
Nastavak širenja maloprodajne mreže Razvitka bio je izgradnja robne kuće u Mostaru na desnoj obali Neretve koja je započeta 1968. prema projektu Ante Paljage, projektanta tadašnjeg GP Vranica iz Sarajeva koje ju je i izgradilo.</s><s>Svečano otvorenje bilo je 1. ožujka 1970.</s><s>Fasada robne kuće bila je obložena betonskim pločama na kojima su bili motivi sa stećaka, spomenika karakterističnih posebno za Hercegovinu.</s><s>Specifično je da niti jedna ploča nije bila ista.</s><s>U robnoj kući ukupne površine 5100 m2 (od čega prodajnog prostora 3100 m2) na 15 odjela prodavalo se 24000 artikala.</s><s>U početku je zapošljavala 123 radnika, a rekonstrukcijom i povećanjem kapaciteta 1980-ih 380 radnika.</s><s>Objekt je značajan doprinos arhitekturi Mostara tog vremena, a prema podatcima Privredne komore Jugoslavije, Robna kuća Razvitak u Mostaru bila je među pet najboljih u zemlji.</s>

<s>Robna kuća u Metkoviću</s>

<s>Zahvaljujući uspjehu mostarske robne kuće uprava Razvitka donosi odluku o izgradnji robne kuće u Metkoviću.</s><s>Projekt je predviđao tri faze.</s><s>U prvoj bi se izgradila robna kuća i taverna, u drugoj hotel kapaciteta 160 ležajeva čiji bi ugostiteljski sadržaji bili u sklopu prve faze zadovoljavajući time potrebe i robne kuće i hotela, a u trećoj bi se izgradila višefunkcijska dvorana, trim kabinet te sportski tereni za odmor i rekreaciju.</s><s>Realizirana je samo prva faza, a za drugu je bio napravljen idejni projekt.</s><s>Predviđena površina za izgradnju bila je 12.000 m2</s>

<s>Gradnja robne kuće počela je 1979. polaganjem kamena temeljca i trajala je do sredine 1981.</s><s>Idejni projekt djelo je arhitekata Ante Paljage i Slobodana Kovača.</s><s>Kao i robna kuću u Mostaru, robna kuća u Metkoviću obilježena je elementima lokalnog podneblja, u ovom slučaju krovna konstrukcija koja je u obliku dviju preokrenutih neretvanskih lađa.</s><s>Gradnja je povjerena GP Tehnogradnja iz Splita.</s><s>Projekt je predviđao 4500 m2 prodajnog te 1500 m2 skladišnog prostora.</s><s>Svečano otvorenje upriličeno je 27. srpnja 1981.</s><s>U početku je imala 100-ak radnika, a s vremenom i preko 150.</s><s>Nedugo nakon njena otvorenja, otvoren je i ugostiteljski dio Taverna, naprije dio u prizemlju, a naknadno i sala na drugom katu.</s><s>Zapošljavala je oko 15 radnika.</s><s>Na trećoj etaži bio je planiran noćni klub, ali nikada nije otvoren.</s>

<s>Turističko naselje Klek</s>

<s>Daljnim širenjem djelatnosti u turizam izgrađeno je Turističko naselje Klek ukupnog kapaciteta 531 ležaj.</s><s>Sastojalo se od hotela visoke B kategorije kapaciteta 93 ležaja, 52 petokrevetna bungalova, 32 trokrevetna bungalova, 6 vila jednokatnica s 4 apartmana s po 3 kreveta i jedna vila s 5 kreveta.</s><s>Zajedničke sadržaje činili su restoran sa 160 mjesta, restauracija sa samoposluživanjem sa 150 mjesta, terasa kapaciteta 400 mjesta, caffe bar - slastičarna, disko klub, trgovina, trgovina suvenira, sportski tereni, ambulanta itd.</s><s>Izgradnja je povjerena GP Beton iz Metkovića, a svečano otvorenje zbilo se 12. srpnja 1986.</s>

<s>Zadnje godine poslovanja 
U Razvitku je 1987. godine bilo zaposleno 2600 radnika.</s><s>Prema tadašnjem Zakonu o udruženom radu ukinuti su OOUR-i i zamijenjeni Radnim jedinicama koje su bile podijeljene na sektore.</s><s>Tako su postojale sljedeće RJ: Zajedničke službe, Veleprodaja, Maloprodaja, Skladišta, Vanjska trgovina, Proizvodnja i prerada mesa, Kooperacija, Transport, Ugostiteljstvo i turizam, Ribarstvo, Uvoz-izvoz, Komercijala, Proizvodnja.</s><s>Pretvorbom iz 1992.</s><s>Razvitak postaje dioničko društvo te se osniva više društava s ograničenom odgovornošću: Razvitak-Trgovina, Razvitak-Predolac, Razvitak-Predolac trade, Razvitak-Narona, Razvitak-Trans, Razvitak-Vanjska trgovina, Razvitak-Održavanje, Razvitak-Ljubuški, Razvitak-Robna kuća, Razvitak-Industrija, Razvitak-Delta, Razvitak-Primot, Razvitak-Unka.</s><s>Godine 1997. bio je izrađen i Program sanacije i restrukturiranja Razvitak d.d.</s><s>Metković, ali je 30. siječnja 2004. otvoren stečajni postupak.</s>

<s>Zahvaljujući Razvitku stasala su mnoga poduzeća u Metkoviću (Progres, Gradska špedicija,...), nakon Drugog svjetskog rata njegova je logistika pomogla u osposobljavanju luke u Metkoviću.</s><s>Mnogim metkovskim sportskim klubovima Razvitak je bio sponzor, a neki su nosili i njegovo ime (ŽRK Razvitak, RK Razvitak, karate klub Razvitak).</s><s>Radničko športsko društvo Razvitak koje je utemeljeno 1973. iznjedrilo je KK Metković.</s><s>Značajan je bio njegov doprinos i izgradnji puta prema Vidu, otkupu zemljišta današnje Gimnazije, izgradnji Doma kulture, mnogim kulturnim manifestacijama i događajima itd.</s><s>Tvrtka Razvitak obilježila je život Metkovića druge polovice 20. stoljeća, utjecala na život stanovnika Metkovića te urbanu sliku grada.</s>

<s>Literatura 
 Robne kuće Hrvatske, uvodne studije, Sudec, Josip, Vuković, Josip, NIŠRO, Varaždin, 1984.</s><s>Spomendani iz prošlosti Donjeg poneretavlja, Jurić, Ivan, Poglavarstvo Grada Metkovića, Metković, 1996.</s><s>Sveučilište u Zagrebu-Arhitektonski fakultet, 1919./1920. – 1999./2000., osamdeset godina izobrazbe arhitekata u Hrvatskoj, Obad, Šćitaroci, Mladen, gl. ur., Sveučilište u Zagrebu-Arhitektonski fakultet, Zagreb, 2000.</s><s>Izgradnja željezničke pruge dolinom rijeke Neretve, Jurić, Ivan, Hrvatski neretvanski zbornik 1/2009., Zagreb, 2009.</s><s>Arhitektura u Hrvatskoj 1945. – 1985.</s><s>Hržić, Marijan, gl. ur., Udruženje hrvatskih arhitekata, Zagreb, 2012.</s><s>Povijesno-geografski razvoj Luke Metković, Kuran, Krešimir, Naše more: znanstveni časopis za more i pomorstvo, Vol.</s><s>59 No.</s><s>1-2, 2012.</s><s>Robne kuće i opskrbni centri arhitekta Aleksandra Dragomanovića, Žunić, Alen, Karač, Zlatko, Prostor: znanstveni časopis za arhitekturu i urbanizam, Vol.</s><s>23 No.</s><s>2 (50), Zagreb, 2015.</s><s>Povijest i budućnost prodavaonica, Pleša, Puljić, Nikolina, Celić, Martina, Puljić, Mihael, Praktični menadžment: stručni časopis za teoriju i praksu menadžmenta, Vol.</s><s>8 No.</s><s>1, Virovitica, 2017.</s><s>Re-Razvitak: Spaces of encounter in a divisive city, Stegeman, Angelique (TU Delft Architecture and the Built Environment; TU Delft Architecture), Delft, 2019.</s><s>Neretvani u Velikom ratu, Volarević, Ivan, Mišur, Ivo, Vekić Ivan, Ogranak Matice hrvatske u Metkoviću, 2019.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Hrvatske tvrtke
Metković</s>

