Iso Planić
<s>Iso Planić je srbijanski planinar i profesor.</s><s>Na Prirodno-matematičkom fakultetu u Novom Sadu završio je 1991. god studije geografije.</s><s>Zaposlio se u Subotici i radio u nekoliko osnovnih škola u gradu, dio norme i u selima u okolini.</s><s>Promjenio je osam škola dok se nije skrasio u Hemijsko-tehnološkoj i Politehničkoj u kojoj je od 2009. godine direktor.</s>

<s>U svom gradu je inicirao izgradnju četiri vještačke stijene (nacrtao, osmislio, planirao, učestvovao u izgradnji) i tako sa saradnicima donio jedan sport koji je sada olimpijski.</s><s>Uveo je i akciju “Subotica šeta” - pešačenje okolinom grada.</s>

<s>Planinarstvom se počeo baviti na studijama, obrazlažući to činjenicom da se geografija najbolje uči nogama.</s><s>Godine 2000. dobio je poziv od Planinarskog saveza Srbije (na čijem je čelu od 2018. god.) da učestvuje u međunarodnoj ekspediciji na Ararat u Turskoj, vrh visok preko 5.100 metara.</s><s>Ararat je planina-vulkan, potpuno bezvodan.</s><s>Cijelo vrijeme boravka, planinari sa sobom moraju da nose vodu.</s><s>Kurdska sela u podnožju su područje stalne napetosti između Turaka i Kurda.</s><s>Ispred konvoja planinara u sastavu međunarodne ekspedicije u kojoj su tada bili Nijemci, Francuzi, Italijani, Slovenci i četvorica iz Srbije, je jedno vozilo sa mitraljezom.</s><s>Na osnovu tog rezultata dobio je stipendiju Ministarstva omladine i sporta.</s>

<s>Vrhovi preko 8000 m. 
Iso Planić popeo se na 5 vrhova sa visinom preko 8000 metara.</s><s>Prvi vrh preko 8000 metara Planić je osvojio 2004. godine.</s><s>Ekspedicija u kojoj je bio i Planić popela se na Shishapangmu (8.012 m), kao dio priprema za Mount Everest.</s><s>Bio je član Vojvođanske Everest 8848 ekspedicije Proljeće 2005, koja je ostvarila uspješan uspon na Mount Everest Dvadesetdevetog maja 2005. godine, Iso Planić zajedno sa dvojicom Šerpa, osvojio je krov svijeta.</s>

<s>Zatim su slijedili usponi na:
 Gasherbrum II (8.035 m), 2006. god.</s><s>Gasherbrum I (8.068 m), 2006. god.</s><s>Po mišljenju Planića, ovaj “skriveni vrh” na Karakorumu je za njega najteži.</s><s>Uspon na Himalajima je zahvaljući Šerpama jednostavniji, a vrhovi Karakoruma su manje posjećeni.</s><s>Broad Peak (8.047 m), 2007. god.</s><s>Godine 2008.</s><s>Planinarski savez Vojvodine organizovao je i četvoročlanu (Milivoj Erdeljan, Iso Planić, Dren Mandić, Predrag Zagorac) ekspediciju "Srbija – K-2 2008" na K2, drugi najviši vrh na svijetu.</s><s>Bili su u međunarodnom timu od tridesetak planinara koji je pokušao da ga osvoji i odustao poslije strašne nesreće koja je zadesila penjače 1. avgusta, na 8150 metara visine.</s><s>U jednom danu poginulo je 11 ljudi.</s><s>U želji da zamjeni mjesto sa penjačem koji je išao iza njega i napravi pauzu radi zamjene boce sa kiseonikom, Dren Mandić je otkopčao osiguranje sa fiksnog užeta.</s><s>U tom trenutku je došlo do naglog pomjeranja užeta, Dren je izgubio ravnotežu, pao je niz veoma strmu stjenovito-ledeno-snježnu padinu do 8020 metara gde se beživotno tijelo zaustavilo.</s><s>U tom trenutku prekinut je uspon.</s>

<s>Huaskaran 
U junu 2013. godine popeo se na Huaskaran (6.768 metara) u Peruu, četvrti najviši vrh južne zemljine polulopte.</s><s>Zbog težine uspona, planinari ovaj vrh Anda nazivaju „južnoamerički K2“ poredeći ga sa zloglasnim vrhom Himalaja.</s>

<s>Uspon počinje preko granitnih ploča koje su gotovo vertikalne i veoma glatke.</s><s>U kampu na glečeru, na visini od 5.960 metara zatekli su grupu planinara koja je odustala od uspona zbog najave lošeg vremena.</s><s>To ih nije pokolebalo i nastavili su penjanje kroz Garganta ledopad, planinsko sedlo između sjevernog i južnog Huaskarana.</s><s>To je najteža i najopasnija dionica koju su dugo prelazili zbog opasnosti od lavina i lomljenja ledenih mostova.</s><s>Na nekim dijelovima nagibi su od 45 do 80 stepeni.</s><s>Poslednji uspon na vrh je preko položenih ledenih ploča sa veoma strmim dionicama, a na nekoliko mjesta moraju da se zaobilaze ili prelaze velike ledene pukotine.</s>

<s>Autor 
 Autor je preko 100 članaka na temu planinarstva.</s><s>Planinarski vrhovi u Srbiji, monografija, 2011.</s><s>Siguran korak - udžbenik iz planinarstva</s>

<s>Priznanja  
 Zaslužni sportista 
 Zlatna medalja "Jovan Cvijić" - Srpsko geografsko društvo 
 Pro Urbe - Grad Subotica 
 Jovan Mikić – Spartak - Sportski savez Vojvodine 
 Majska nagrada - Ministarstvo sporta.</s>

<s>Iskustva 
 Alpinizam je ekstremno skup sport, rezervisan za bogate zemlje.</s><s>Njihovi planinari opremljeni su najmodernijom i najskupljom opremom, a imaju mogućnost da plate nosače i sve ostalo.</s><s>Poslednjih godina sve je komercijalizovano, pravi se gužva, tako da ljudi danas na Mount Everestu uglavnom umiru zbog čekanja u redu, rjeđe od toga što padnu!</s><s>To je i nezgodan vrh, ima vertikala, nije se uopšte jednostavno popeti, ali činjenica je da nije najteži uspon.</s><s>Najteže pitanje za planinara je - kako da odabere ekipu sa kojom će se penjati.</s><s>Najvažnije je da su članovi tima usklađeni kao ličnosti.</s><s>Ne pobjeđuje tim sastavljen od velikih zvijezda, već skladna i uigrana ekipa.</s><s>Ako je jedan član tima gladan ili nervozan, svi padaju.</s><s>Nema na planini mnogo priče, moraš po pokretima i po pogledu da osetiš stanje čoveka.</s><s>Svaki uspon je novo iskušenje, tamo gore se pokazuje kakav si čovjek.</s>

<s>Reference</s>

<s>Osvajači Mount Everesta
Srbijanski planinari</s>

