Gospa iz Brugesa
<s>Gospa iz Brugesa je mramorna skulptura Djevice Marije s djetetom Isusom Michelangela, jednog od najvećih umjetnika visoke renesanse.</s>

<s>Povijest</s>

<s>Čovjek koji će kasnije postati papa, Pio III., naručio je od Michelangela 1501. godine skup od 15 skulptura za Siensku katedralu.</s><s>Michelangelo je prihvatio, ali je ubrzo počeo raspravljati s povjerenikom i nikad nije završio zadatak.</s><s>Gospa iz Brugesa, visoka točno 2 metra, bila je jedna od tih skulptura, završena 1504. godine.</s><s>Kupio ju je trgovac Jan van Moeskroen iz flamanskog grada Brugesa za 4.000 florina, a njegova obitelj ju je darovala gradu Brugesu u 1516. godine.</s><s>To je jedino Michelangelovo djelo koje je ikada došlo na sjeverozapad Europe.</s>

<s>Skulptura je od tada uklonjena dva puta iz Belgije.</s><s>Prvi put je bio 1794. godine, nakon što su francuski revolucionari osvojili Austrijsku Nizozemsku tijekom Francuskih revolucionarnih ratova.</s><s>Tada je naređeno građanima Bruggea da ovu i nekoliko drugih vrijednih umjetničkih djela grodom otpreme u Pariz.</s><s>Skulptura je vraćena nakon Napoleonova konačnog poraza kod Waterlooa 1815. godine.</s><s>Drugo uklanjanje se dogodilo 1944. godine, za vrijeme Drugog svjetskog rata, tijekom povlačenja njemačkih vojnika koji su prokrijumčarili skulpturu u Njemačku obavijenu madracim u kamionu Crvenog križa.</s><s>Otkrivena je godinu dana kasnije u Altausseeu u Austriji i opet je vraćena.</s><s>Ovaj događaj je okosnica na kojoj se temelji film „The Monuments Men” Georgea Clooneya iz 2014. god.</s>

<s>Nakon napada na Michelangelovu Pietu 1972. godine, skulptura je zaštićena neprobojnim staklom.</s><s>Godišnje je obiđe oko 300.000 posjetitelja.</s>

<s>Karakteristike</s>

<s>Michelangelov prikaz „Bogorodice s Djetetom” znatno se razlikuje od ranijih prikaza s istom temom, koji obično imaju pobožnu Djevicu koja se smiješi dolje na novorođenče koje je u naručju.</s><s>Umjesto toga, Isus stoji uspravno, gotovo nepodržan samo labavo vezan Marijinom lijevom stranom, a čini se da je na skoro korak udaljen od svoje majke, okrenut prema svijetu.</s><s>Također, Marija ne drži svog sina te ga čak i ne gleda, nego gleda u daljinu, kao da već zna što će biti njegova sudbina.</s><s>Smatra se da je rad izvorno trebao biti oltarni ukras.</s><s>Ako je to tako, onda bi bila postavljena okrenut malo udesno tako da Isus gleda dolje ispred oltara.</s>

<s>Gospa sjedi uspravno, kao da je na prijestolju.</s><s>Dvije figure lice su okrenute ravno naprijed.</s><s>Prema drevnoj kršćanskoj ikonografiji, dijete je smješteno ispred majčine utrobe kako bi se izazvala svoja titula kao Mater Dei, Majke Božje.</s><s>Kako je Gospa ustoličena na visini, tradicija drži da ona utjelovljuje sjedište mudrosti, Sede Sapientiae.</s><s>Božanska Mudrost Božja bila je omiljena tema renesansnog kršćanstva.</s>

<s>Ovo djelo dijeli određene sličnosti s Michelangelovom Pietom, koja je završena neposredno prije, uglavnom u kjaroskuro uzorku i kretanju draperije.</s><s>Dugo, ovalno lice Marije također podsjeća na Pietu.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Skulpture
Renesansa</s>

