Druga Brazilska Republika
<s>Druga Brazilska Republika je naziv za period u historiji Brazila od svrgavanja Estada Nova 1946. godine do vojnog puča 1964. godine kojim je uvedena vojna diktatura.</s><s>Druga Republika znana je još i kao República Nova (kao kontrast Prvoj Republici, koja je bila znan kao República Velha), República de 46 (po godini osnivanja) i Período/República Populista.</s>

<s>Težnja za redemokratizacijom nakon Drugog svjetskog rata dovela je do kraha Vargasove diktatorske Estado Novo u vojnom udaru.</s><s>Vlast je nakratko preuzeo José Linhares, koji je odmah sazvao izbore na kojima je pobijedio maršal Eurico Gaspar Dutra.</s><s>Njegovom inauguracijom 31. siječnja 1946. godine službeno je formirana Druga Republika.</s><s>Dutrina proamerička politika djelovala je loše po tada dobrostojeće brazilsko gospodarstvo pa je na izborima 1951. godine na vlast ponovo došao Vargas.</s><s>Vargas je nastavio s politikom industrijalizacije i nacionalizacije, međutim naišao je na snažan otpor među opozicijom.</s><s>Suočen s potencijalnim državnim udarom, Vargas je 1954. godine počinio suicid, a naslijedio ga je njegov potpredsjednik Café Filho.</s>

<s>Vargasovim suicidom došlo je do postepenog pada brazilskog populizma, koji je bio temeljna odlika Druge Republike.</s><s>Iako je izdržao još desetak godina, postepeno je postajao sve slabiji, a njegov konačni krah doveo je do uspostave vojne diktature.</s>

<s>Juscelino Kubitschek donio je Brazilu period stabilnosti i optimizma, oživljavajući populizam svojim geslom "Pedeset godina napretka u pet".</s><s>Iako je Kubitschek doista uspio ostvariti visok gospodarski rast, suočio se s povećanom inflacijom i rastom vanjskog duga, zbog čega je često bio izlagan kritikama.</s><s>Uspio je očuvati demokratske temelje, a njegov najznačajniji projekt je izgradnja Brasílije, ultra modernog glavnog grada za čije je projektiranje bio zadužen Oscar Niemeyer.</s><s>Od 1960. godine, Brasília je postala novi glavni grad Brazila.</s><s>Nakon kratkotrajnih mandata Jânija Quadrosa (koji je podnio ostavku) i Ranierija Mazzillija (koji je kratko mijenjao Goularta dok je ovaj bio na službenom posjetu u Kini), vlast je preuzeo ljevičar João Goulart.</s><s>Goulartova politika bila je temeljena na radničkoj klasi, a njegovo koketiranje s komunistima podsjećalo je na Vargasovo ranije koketiranje s integralistima.</s>

<s>Približavanje komunistima značilo je Goulartov kraj.</s><s>Godine 1964., reakcionarske snage provele su vojni udar i svrgnuli ga s vlasti, uspostavivši vojnu diktaturu koja će vladati više od dvadeset godina.</s>

<s>Historija Brazila
Bivše države u Južnoj Americi</s>

