Hrpelje
<s>Hrpelje (slov., lokalmo: Herpelje) - Erpelle (tal. i Carpellano) je selo na julijskom Krasu na cesti Rijeka-Trst, sjedište Općine Hrpelje-Kozina (Primorska).</s>

<s>Geografija</s>

<s>Hrpelje se nalazi u sjeverozapadnom dijelu Ćićarije na spoju Berkina i tršćanskog Krasa, 4,1 km udaljeno od talijanske granice, a obuhvaća i područja nazvana Na Gorici i V Kantonu.</s><s>Skupa sa Kozinom ima željeničku stanicu na pruzi Pivka - Istarska željeznica.</s><s>Ovdje je bila i polazna stanica pruge za Trst koja je ukinuta 1959.</s><s>Na toj trasi je danas atraktivna biciklistička i pješačka staza.</s>

<s>Na severozapadu su vrhovi Videž (664 m) i Polanšček (687 m), a na jugu je Hrpeljska gora, na zapadu visoravan Ravne, na istoku Podgrajsko-Matarsko podolje, obrubljeno sa Slavniškim pogorjem.</s>

<s>Klima 
Na sjeverozapadu je kraj otvoren pa je u Hrpelju puše jaka bura, a Hrpelje je od mora udaljeno jedva 20 km.</s><s>Ljeta su vruća, a zime dosta hladne.</s>

<s>Povijest 
Kašteljer s obrambenim zidom postojalo je u željeno doba (japodsko-kelska kultura) što potvrđuju arheološki nalazi na putu Hrpelje-Rodik.</s><s>U rimsko vrijeme Hrpelje je bilo odmorište na cesti kroz julijski Kras (Iulia carsia) Tergeste (Trst)-Tarsatica.</s>

<s>U prvim pisanim izvorima Hrpelje se prvi put spominje u sudskom sporu između vlasnika kaštela Fifenberga s tršćanskim biskupom zbog tri kuća u Hrpeljima, datiranom 28. aprila 1304.</s><s>Selo je očito postojalo od ranije.</s><s>1600-1800 je Hrpelje bilo pod velikim uplivom Trsta.</s><s>Pod Habsburgovcima je Trst rastao u jak trgovački i industrjski centar.</s><s>Zato su Hrpeljci počeli zidati ledenice, pa su ljeti u Trstu prodavali led i to je bio njihov glavni način preživljavanja.</s><s>U XVIII. st. je carica Marija Terezija uvedla popis stanovništva, nastambi i uvela zemljišni katastar pa od tada imamo pisane izvore o Hrpeljama.</s>

<s>Privreda 
U Hrpeljama je bila koninska i staklarska industrija, gdje su bili zaposleni skoro svi Hrpeljci.</s><s>Po rušenju Jugoslavije te su dvije tvornice propale pa je stanovništvo moralo potražiti posao drugdje, najviše u okolnim mjestima.</s><s>Danas se na jugozapadu gradi obrtno-industrijsku onu.</s><s>U Hrpeljama je trenutno manja tvornica Pejo i razvija se pakara slastica.</s><s>Poljoprivreda na žalost propada.</s><s>Livade su zarasle, životinjske farme zatvorene. do sada skoro svi su zaposleni u Kopru ili u Sežani,</s>

<s>Zanimljivosti 
Legenda o nastanku imena Herpelje: Prije mnogo stoljeća neki njemački grof je namjerava obići Rijeku pa je zastao i u ovom selu.</s><s>Mještani su se okupili da vide kočiju i pozdrave grofa.</s><s>Kada su zagledali kočiju nekoliko ih jer uzviknulo: >Herr pelje!< Herr je na njemačkom gospodin, a peljati znači voziti (slov. i čakavski).</s><s>Od tuda lokalno ime Herpelje, sloveniirano u Hrpelje</s>

<s>Miška Šoga i Robin Hood: Dobrila Tat - Prema predaji na Mišjoj Šogi (staro ime za Hrpeljsku goru) imao je svoj kaštel Dobrila Tat.</s><s>On nije bio razbojnik, kako nas upućuje riječ »tat«.</s><s>Legenda govori da je bio dobar i pošten čovjek koji je krao od pokvarenih i pretjerano bogatih trgovaca i ravnopravno dijelio seljacima.</s><s>Za sebe je zadržao toliko da prehrani sebe i drugove.</s><s>Trgovci su su strahovali od Dobrile Tata dok su ga seljaci voljeli iako ga nisu poznavali jer je krio svoje porijeklo.</s><s>Kada je Dobrila Tat umr, se je izgubio svaki njegov trag.</s><s>Priča se da je navečer bila utrda na gori, a ujutro je nestala.</s><s>Što se dogodilo s Dobrilom Tatom ne zna se.</s><s>Na Hrpeljskoj gori vide se gromače: hrpe kamenja i ostaci zidova, koji su bili najvjerojatnije zidovi utrde.</s><s>Govori se da je Dobrila Tat dio plijena zakopao.</s><s>Tada se masovno tražilo skrovište i kao našli škrinje srebrnjaka i zlatnika.</s>

<s>Pećina Hrpelje Kozina</s>

<s>Stanovništvo 
Prema popisu stanovništva 2012.</s><s>Hrpeljer je imalo 665 stanovnika</s>

