Karma u budizmu
<s>Karma (sanskrit: कर्म kárma, pali: kamma; čin, delo) u budizmu označava svako delanje koje pokreće lanac uzroka i posledica, slično zakonu akcije i reakcije.</s><s>Karma obuhvata ne samo fizičko delanje, već i ono što svesno biće govori i misli.</s>

<s>Kad čovek dela, govori ili misli, njegov um nešto čini, a to mora proizvesti rezultate.</s><s>Buda naročito ističe voljni momenat delanja, odnosno karme.</s><s>On je govorio da "namera jeste karma, zato što prvo imamo nameru pre nego što nešto učinimo telom, rečju i mišlju".</s><s>Tako u stvaranju karme namera ima veći značaj od samog dela.</s>

<s>U budizmu karma ima donekle drugačiju ulogu nego u hinduizmu, budući da nema trajnog subjekta (anata).</s><s>Buda umesto o sopstvu govori o niz stanja svesti, koja sukcesivno određuju jedna drugo, prenoseći karmički naboj.</s><s>Ovaj naboj nije samo zbir iz prošlosti, već se projektuje u budućnost, sukladno delima.</s><s>Tako je sačuvana moralna odgovornost, a izbegnuta hipoteza o postojanju duše.</s>

<s>Prema Budinom učenju, postoji "podnošenje tereta" vlastitih dela, ali ne i trajna suština "nosioca".</s><s>Nosioca moralne odgovornosti treba shvatiti kao proces, kontinuum u ciklusu "dozrevanja" plodova delanja.</s><s>U tom smislu Buda naziva čoveka, kao i svako drugo živo biće, "naslednikom vlastitih dela".</s><s>Bića se sastoje se od lanca uzroka i posledica.</s>

<s>Posledice karme predstavljaju ukupnost sklonosti, nagona i htenja koji čine čovekovu ličnost.</s><s>Dozrevajući u plodu, karma biva iscrpljena, ali volja slobodno stvara novu karmu, čiji plodovi neumoljivo zru.</s>

<s>Smrt nije ni okončanje života ni razrešenje od moralne odgovornosti.</s><s>Tok preporađanja se nastavlja u nedogled sve dok pojedinac ne uspostavi karmu "sa ni-tamnim-ni-sjajnim posledicama", koja vodi iscrpljivanju karme.</s>

<s>Pojam karme</s>

<s>Suština zakona karme je da svako biće snosi posledice sopstvenih dela.</s><s>Tako je delanje istovremeno ispoljavanje volje i uzrok uslovljenosti subjekta.</s><s>Delo (sanskr: karma) tako postaje „zakon čijem se dejstvu ne može izbeći".</s><s>Svako biće nasleđuje sopstvena dela, nastavljajući sa činjenjem novih dela, čije će posledice osetiti kasnije.</s><s>Zbir čovekovih dela određuje njegov sadašnji i budući život, a sadašnji život i karakter određeni su delima izvršenim u pređašnjem životu.</s><s>Zakon „dozrevanje plodova“ se ne ograničava na jedan život, nego je osnov vere u preporađanje.</s>

<s>Budino učenje</s>

<s>Prema Budinom učenju, dela (karma) su ono što bićima ostaje u vlasništvu i što ih određuje:</s>

<s>Prema Budinom učenju, dela su ta koja dele bića na niska i uzvišena, a ne poreklo ili položaj.</s><s>Pritom, svako bira put svojih dela, kojim izgrađuje sebe:</s>

<s>Buda je govorio da je prilikom delanja najvažnija volja odnosno namera:</s>

<s>Postoje razna dela koja izazvivaju razne posledice, i jedna vrsta dela koja vode iscrpljenju delanja (vidi nedelanje):</s>

<s>Posledice loših dela ne nestaju u prošlosti, već neminovno stižu počinioca (u toku života ili u budućim životima):</s>

<s>Počinilac ne može pobeći od svojih zlodela, zato što ona prijanjaju uz njega:</s>

<s>Buda napominje da čovek, koji je inače dobar, lakše može neutralisati posledice pojedinog lošeg dela.</s><s>On to poredi sa grumenom soli, koji čašu vode učini preslanom i nepogodnom za piće, a kad se ubaci u reku Gang, voda u reci neće postati slana zbog njega.</s>

<s>Tumačenja</s>

<s>Tao-šeng</s>

<s>Početkom 5. veka, kineski budistički monah i filozof Tao-šeng je povezao taostički pojam nedelanja (wu wei) sa budističkim pojmom delanja, odnosno karme (wei).</s><s>On je izneo teoriju da kada čovek upražnjava nedelanje, istovremeno upražnjava ne-um (wu-hsin).</s><s>Ako čovek sledi načela nedelanja i ne-uma, tada ne žudi za stvarima niti ih se grčevito drži, iako se može baviti raznim delatnostima.</s><s>A pošto je posledica čovekove karme plod njegovih žudnji i vezivanja, čovekova dela pod tim uslovima neće povlačiti nikakvu posledicu.</s>

<s>Ova teorija predstavlja zanimljivo proširenje na budističku filozofiju jedne taoističke teorije.</s><s>Kao takva, ona nepobitno predstavlja važan korak u razvoju kineskog budizma, koji će potom slediti škola č'an.</s>

<s>Budagoša</s>

<s>Budagoša, uticajni učitelj i monah iz 5. veka, je u svojim stihovima sažeo budističko učenje o karmi.</s><s>On prvo postavlja pitanje: "Ko je počinilac karme?</s><s>Ko žanje plod karme?" Nakon čega odgovara da "nema počinioca, nit' ima onog ko posledice trpi - to samo sastojci kruže i premeštaju se."</s>

<s>Zen budizam</s>

<s>Po zenu, najbolja metoda kultivisanja u cilju postizanja budnosti je ne upražnjavati nikakvo kultivisanje.</s><s>Kultivisati sebe znači vršiti nameran napor, što je delanje (yu-wei).</s><s>To delanje će sigurno dati neki dobar učinak, ali on neće biti večit, jer je uzrokovan.</s><s>A "kad se sila uzroka iscrpe, čovek se vraća prolaznom" (Hsi-jin).</s>

<s>Tako je najbolja metoda kultivisanja uma nedelanje, obavljanje svojih poslova bez namernog napora ili svrhovitosti.</s><s>Ova metoda nema za cilj delanje kako bi se dobile dobre posledice, bez obzira koliko bi bile dobre same po sebi.</s><s>Ona stremi tome da se stvari čine tako da ne povlače nikakve posledice.</s><s>Kad čovekove akcije ne povlače nikakve posledice, tada će on, pošto se posledice prethodno nakupljene karme iscrpe, postići oslobođenje.</s>

<s>Zen posebno ističke "djelo bez zasluge" (sanskrit: anabhogacarya), što znači prakticirati dobrotu bez ikakvih misli o priznanju drugih.</s><s>Dijete se utapa; ulazim u vodu i dijete je spašeno.</s><s>To je sve što treba učiniti u tom slučaju.</s><s>Odlazim, nikad se ne osvrćem i ništa više ne mislim o tome.</s><s>Djela ne smeju ostavljati "tragove" i "sjenke".</s><s>U zenu ne smije bili nikakvih tragova uobraženosli ili veličanja samog sebe čak ni nakon dobrog djela, a kamoli nekakvih misli o nagradi, makar i od Boga.</s>

<s>Savremena tumačenja</s>

<s>Volja koju karakterišu žudnja, mržnja i zabluda, uzrokuje lošu karmu, dok ona koju karakteriše nesebičnost (alopha), blagonaklonost (adosa) i nezabluda (amoha), stvara dobru.</s><s>Na primer, ako neko nenamerno zgazi mrava, to se ne odražava na um.</s><s>Ali ako ga neko namerno zgazi, to ostavlja trag u umu, a negativni sadržaji uma neizbežno vode patnji.</s><s>Svaka radnja, dobra ili rđava, izvire iz uma i ostavlja utisak u umu.</s><s>Karma dalje utiče na naše sklonosti i naš doživljaj stvarnosti.</s><s>Na primer, ratoborna osoba će se u mnogim slučajevima osećati uvređena i besna, dok će smirena osoba izbeći takve emocije.</s><s>Na taj način karma određuje naše iskustvo, a našim delima sejemo seme budućih iskustava.</s><s>Međutim, karma ne znači predodređenost, pošto je pojedinac slobodan da dela u okviru same situacije nastale usled njegove karme.</s>

<s>Svaka voljna akcija menja našu svest i tako izgrađuje naš karakter, a time utiče na naše ponašanje, iskustvo i životni tok.</s><s>Karmičke posledice, i dobre i loše, pokreću uslovno nastajanje, koje ljude zadržava u toku samsare.</s><s>I dobro i rđavo delo rađaju plodom, kao što tone čovek s kuglom oko vrata, bilo da je gvozdena ili zlatna.</s><s>Posledice karme se mogu iskusiti tokom života delatnog subjekta, ili u nekom od narednih života.</s><s>Neki budisti smatraju da je glavni efekat karme to kako se osećamo (srećno, neutralno ili nesrećno) i u kojem svetu ćemo se ponovo roditi.</s>

<s>Međutim, prema budističkom učenju o nesopstvu, ne postoji sopstvo koje nastavlja da živi.</s><s>Nakon smrti produžuje da postoji samo karakter, pa jedino zaista besmrtno u čoveku jesu njegova dela.</s><s>Postoje samo pojave koje neprekidno funkcionišu, povezane lancem uzroka i posledica.</s>

<s>Čovek se iz ovog toka može izbaviti putem spoznaje, nakon čega teži iscrpljivalju karme, što vodi oslobođenju.</s><s>On i dalje dela, ali delo mora da bude nezainteresovano.</s>

<s>Literatura 
 Čedomil Veljačić, Kamma and its Fruit, Buddhist Publication Society, Kandy, Sri Lanka, 1975.</s><s>Čedomil Veljačić, Filozofija istočnih naroda 1, Zagreb 1979.</s><s>Njanatiloka, Budistički rečnik, Pešić i sinovi, Beograd, 1996.</s>

<s>Izvori</s>

<s>Vidi još 
 Karma
 Nesopstvo
 Preporađanje (budizam)</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Čedomil Veljačić, Pitanja o nosiocu tereta moralne odgovornosti
 Šravasti Dhammika, Dobra kamma!</s><s>Loša kamma!</s><s>Leonard A. Bulen, Akcija i reakcija u budističkom učenju</s>

<s>Etika
Budistički pojmovi
Budistička filozofija
Indijska filozofija</s>

