Olga Skovran
<s>Olga Skovran (Pančevo, 1908 - Beograd, 1995) je bila srpski koreograf, pedagog, osnivač i direktor ansambla „Kolo“.</s>

<s>Život do 1944. godine</s>

<s>Olga Marjanović (udato Skovran) rođena je u Pančevu 10. jula 1908. godine.</s><s>Studirala je istoriju i književnost, ali se ipak opredelila za rad na oblikovanja duha i tela kroz fiskulturu i narodnu igru i pesmu.</s><s>Već krajem dvadesetih godina 20. veka Olga je profesor gimnastike u Državnoj realnoj gimnaziji u Pančevu (jednoj od prestižnih u tadašnjoj Kraljevini SHS).</s><s>Već tridesetih godina se interesuje za narodnu igru i pojavljuje na predavanjima sestara Janković ne sluteći da će deceniju kasnije sa njima sarađivati po pitanju očuvanja i prezentovanja folklora naroda Jugoslavije.</s><s>Radila je i kao profesor gimnastike u učiteljskoj školi u Beogradu i bila je pionir u uvođenju narodne igre u nastavni program, za početak neformalno i nezvanično.</s>

<s>Osnivanje "Lole"</s>

<s>Posle osnivanja hora Centralne umetničke grupe USAOS-a (od 1945.</s><s>OKUD „Ivo Lola Ribar“) već u decembru 1944. godine se osniva folklorna sekcija, preteča Ansambla narodnih igara i pesama.</s><s>Sticajem okolnosti nije bilo kompetentnije osobe za rad sa novom sekcijom od maćehe dirigenta „Lolinog“ hora, Dušana Skovrana.</s><s>Tako je Olga Skovran osnovala od postojećih članova horske sekcije igračku grupu.</s><s>Već naredne godine ova sekcija se razvija u ozbiljan folklorni ansambl, a 1947. rad Olge Skovran biće dokazan osvojenim drugim mestom na festivalu omladine u Pragu odmah iza, tada već legendarnog, ansambla „Mojsejev“.</s>

<s>Za četiri godine aktivnog rada u „Loli“ Olga Skovran je postavila osnove pedagoškog i koreografskog rada i stvorila prepoznatiljiv stil, koji Ansambl gaji i danas.</s><s>Koreografski još uvek neiskusna i nedorečena nije ostavila „Loli“ nijedno umetničko delo, ali je ostavila nešto mnogo značajnije – sistem folklorne pedagogije, koji će nastaviti i uz njenu svesrdnu pomoć uobličavati njeni naslednici (Slobodan Zečević, Dušan Nikačević, Dragomir Vuković, Bratislav Grbić, Vladeta Vlahović).</s>

<s>Državni ansambl narodnih igara i pesama NR Srbije</s>

<s>Godina 1948. donela je nove okolnosti u Jugoslaviji što je dovelo do stvaranja profesionalnog državnog ansambla narodnih igara i pesama NR Srbije (prvog takve vrste na ovim prostorima).</s><s>Za umetničkog rukovodioca i direktora postavljena je Olga Skovran.</s><s>Prvi kadar činili su njeni igrači iz „Lole“ i igrači Ansambla Jugoslovenske armije.</s><s>Na čelu ansambla „Kolo“ ostala je do 1965. godine i ostavila neizbrisiv trag.</s><s>Njene koreografije i danas su nezaobilazne, a slobodno se može reći i neprevaziđene (Igre iz Srbije, Starobosansko nemo kolo iz Glamoča, Vlaško nadigravanje, Teškoto, Rusalije).</s><s>Bila je hrabar začetnik stvaranja jedne nove scenske umetnosti inspirisane narodnom igrom i nasleđem naroda.</s><s>Lakoća igranja, ukomponovana sa jednostavnim, ali savršeno preciznim promenama koreografskih slika oslikava umetnički stil Olge Skovran.</s>

<s>Karakter 
Ostala je upamćena kao „gospođa Skovran“, a njen autoritet i poštovanje koje je uživala kod igrača i danas su tema mnogih priča.</s><s>Pored igre i koreografisanja, „gospođa Skovran“ se bavila i edukovanjem, obrazovanjem i vaspitanjem svojih igrača.</s><s>Vodila je računa o tome kako se ponašaju, držala kurseve bontona, uspevala da izniveliiše različit stepen obrazovanja svojih igrača, koji su tek okusili život u slobodi i miru.</s>

<s>Umrla je u Beogradu, februara 1995. godine.</s>

<s>Spoljne veze 
 RTS, vremeplov</s>

<s>Srpski koreografi
Srpski pedagozi
Jugoslavenski koreografi
Jugoslavenski pedagozi
Biografije, Pančevo
Biografije, Beograd
Sahranjeni u Aleji zaslužnih građana na Novom groblju u Beogradu</s>

