Heinrich Schliemann
<s>Hajnrih Šliman (; Nojbukov, 6. januar 1822 — Napulj, 26. decembar 1890) je bio nemački arheolog koji je svoje celokupno bogatstvo stečeno u mladosti trgovinom potrošio na arheološka istraživanja.</s><s>Otkrio je 1868.</s><s>Troju, koristeći se podacima iz Homerovih spevova „Ilijada“ i „Odiseja“, a iskopavao je u Mikeni, Orhomenu i Itaci.</s>

<s>Biografija 
Posle dvanaest dana putovanja brodom koji je potonuo, a plovio je u Južnu Ameriku, čamcem se sa preživelim putnicima iskrcao u Holandiju.</s><s>Sa 25 godina postao je uspešan samostalan trgovac, naučivši 11 jezika – poslednji među njima bili su stari i moderni grčki.</s><s>Arheologiji se potpuno posvetio u svojoj 36 godini.</s><s>Posle braka sa Ruskinjom koja nije želela da napusti svoju domovinu, oženio se veoma mladom Grkinjom, po principu kupovine.</s><s>Počeo je da živi u Atini.</s><s>Svoj dom je nazvao Belerofont, svoju decu Andromaha i Agamemnon, a sluge Telamon i Pelop.</s>

<s>1870. godine otišao je u Troadu ubeđen da će pod bregom Hisarlih naći „Prijamovu Troju“.</s><s>Posle godinu dana, sa 80 radnika i sa ogromnim entuzijazmom započeo je iskopavanja na tom lokalitetu.</s><s>Trud se isplatio.</s><s>Otkriven je veliki bakarni sud u kome se nalazilo oko 9.000 zlatnih i srebrnih predmeta.</s><s>U Evropu je poslao poruku da je pronađeno „Prijamovo blago“.</s><s>Kasnije, zajedno sa njim iskopavanja su nastavili arheolozi i učenjaci Derpfeld, Virhov i Birnuf.</s>

<s>Sumnja o postojanju Troje na maloazijskom tlu bila je otklonjena.</s><s>Postojalo je samo pitanje koja od devet iskopanih je „Homerova“?</s><s>1876. godine, Šliman je rešio da dokaže da je i Agamemnon bio istorijska ličnost.</s><s>Trag za potvrdom njegovog postojanja odveo ga je na istočni Peloponez – u Mikenu, vođen Pausanijinim delom „Klasični opis Grčke“.</s><s>U Mikeni je ubrzo naišao na 34 uspravna okna (duboke grobnice) iskopana na stenovitom tlu.</s>

<s>U međuvremenu, iz Turske je prokrijumčario „Prijamovo blago“ u Berlin, smestivši ga u Državni muzej.</s><s>Nastavivši sa iskopavanjima u Mikeni pronašao je (većinom u navedenim uspravnim oknima), pored ostalog, brojne skelete, grnčariju, nakit i zlatne maske.</s><s>Tadašnjem grčkom kralju javio je da su otkrivene grobnice Atreja i Agamemnona.</s><s>Kasnije, u Tirintu je otkopao veliku palatu i ogromne, „kiklopske“ kamene zidove.</s>

<s>Njegov veliki entuzijazam da bi što pre došao do cilja prouzrokovao je da uništi i pomeša iskopane predmete.</s><s>Svakako, posle kasnijih analiza, pogrešno je misliti da je blago u Troji „Prijamovo“ a zlatna maska u Mikeni Agamemnonova.</s>

<s>Međutim, njegov učinak za arheologiju onoga vremena bio je veoma veliki.</s><s>Ni sam svestan toga, mnoge je arheologe uveo u otkrivanje starog sveta odnosno, civilizacije (drevna „mikenska“ civilizacija) starije od one koje je bio ubeđen da je pronašao.</s>

<s>Hajnrih Šliman umro je 1890. godine.</s>

<s>Literatura 
 „Život Grčke“, Vil Djurant</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Šlimanova biografija</s>

<s>Njemački arheolozi
Njemački istraživači</s>

