Grenlandski morski pas
<s>Grenlandski morski pas (lat. Somniosus microcephalus) također je poznat i kao "pas spavač" zbog svoje letargične pojave i tromog kretanja.</s><s>U bliskom je srodstvu sa pacifičkim psom spavačem (Somniosus pacificus).</s><s>Ove dvije vrste žive sjevernije od bilo koje druge vrste morskih pasa.</s><s>Grenlandski morski pas živi u hladnim vodama Sjevernog atlantika i Arktika iako je viđen i u vodama blizu Francuske i Portugala te u zaljevu St.</s><s>Lawrence.</s><s>U iznimnim slučajevima viđen je u Južnom atlantiku u blizini argentinskih i antarktičkih voda.</s><s>Somniosus microcephalus obično živi na dubinama do 1200 m
u vodama čija je temperatura od 1 do 12 ºC.</s><s>U sjevernijim vodama tijekom zime, grenlandski pas često migrira prema obali u potrazi za toplijim vodama te ga se često može vidjeti pri površini.</s><s>Tijekom ljeta se povlači u veće dubine (180-550 metara).</s><s>Ako se nađe u južnijim vodama, zadržava se u blizini podvodnih obronaka na dubinama od oko 1200 m.</s>

<s>Obilježja i osobine</s>

<s>Veličina 
Prosječna veličina grenlandskog psa je od 2,44 do 4,73 m s time da su ženke nešto veće.</s><s>Najveća zabilježena veličina ovog morskog psa je 6,4 m koji je ulovljen u blizini Isle of May u Škotskoj u siječnju 1895. godine i težio je 1020 kg.</s><s>Negdje se navodi i duljina od 7,3 metra, iako neki znanstvenici tu tvdnju drže pretjeranom.</s><s>Rast ove ribe je usporen zbog niskih temperatura okoliša u kojem obitava.</s>

<s>Tijelo 
Grenlandskog morskog psa karakterizira dugačko i korpulentno tijelo koje ostavlja dojam tromosti i usporenosti.</s><s>Ima relativno malenu glavu na kojoj se ističu kratka, zaobljena njuška, tanke usne i vrlo malene oči.</s><s>Također se odlikuje malenim i oštrim zubima i prilično velikim nosnicama</s>

<s>Peraje 
Somniosus microcephalus, kao i većina morskih, ima tipične peraje (koje su usput rečeno, relativno male), premda se neke (poput leđnih) čine prilično primitivnim.</s><s>Zanimljiva pojava na tijelu ovog tromog stvorenja je druga leđna peraja koja je karakteristična za mnogo agilnije i brže morske pse.</s><s>Leđne i prsne peraje nemaju bodlje.</s><s>Škržni otvori su vrlo mali u usporedbi s tijelom i nalaze se nešto niže sa strane glave morskog psa.</s>

<s>Boja 
Boja grenlandskog psa varira od crne i smeđe do sive.</s><s>Premda je u principu jednobojan, na tijelu može imati tamne linije ili bijele točkice duž leđa ili postrani.</s>

<s>Zubi 
Kod grenlandskog psa, gornji i donji set zubi se prilično razlikuju.</s><s>Gornji zubi su vrlo tanki i zašiljeni bez žljebića i njihov broj varira od 48 do 52.</s><s>Donji zubi su široki i četvrtasti, sadrže kratke, glatke žljebiće okrenute unatrag.</s><s>Broj donjih zuba je od 50 do 52.</s>

<s>Koža 
Plakoidne ljuske su raspoređene ravnomjerno čitavim tijelom.</s><s>Konusnog su oblika i zakrivljene prema stražnjem kraju ribe i tvore uzdužne kolone.</s>

<s>Način života 
Iako prilično tromi, grenlandski psi se hrane vrlo agilnim plijenom kao što su ribe, tuljani i pliskavice.</s><s>U želucima nekih primjeraka pronađeni su i poprilično veliki komadi jelena, konja pa čak i polarnih medvjeda što govori o priličnom apetitu ovog morskog psa.</s><s>Ovi morski psi, kao i većina ostalih morskih pasa, imaju široki jelovnik i nisu posebno izbirljivi, a rado napadaju manje morske pse pa čak i vlastitu vrstu (kanibalizam).</s><s>Također je poznato da su nerijetko i strvinari, a posebno ih privlači miris trulog mesa.</s><s>Često se u velikom broju skupljaju oko jata riba.</s>

<s>Razmnožavanje 
Danas se vrlo malo zna o razmnožavanju i životnom ciklusu ove vrste, ali je sa sigurnošću utvrđeno da su ovoviviparne životinje.</s>

<s>Ženke nose velik broj jajašaca iz kojih nastaju embriji koji ostaju u majčinu tijelu i hrane se žumancem dok se ne porode.</s>

<s>Parazitizam - simbioza 
Somniosus microcephalus često je u bliskom odnosu sa parazitskim kopepodnim račićem Ommatokoita elongata.</s><s>Ovaj kopepoda se pričvrsti za rožnicu oka grenlandskog psa i hrani se rožničnim tkivom što za posljedicu im stvaranje ožiljaka i djelomičnu sljepoću same ribe.</s><s>Ipak, sljepoća se ne javlja kod svih grenlandskih pasa.</s><s>Također, istraživanja su pokazala da oštećen vid ne utječe znatno na život morskog psa jer mu vid ionako nije posebno razvijen (razlikuje svjetlost od tame).</s><s>Ommatokoita elongata je račić bijelo-žućkaste boje za kojega se smatralo ima sposobnost bioluminiscencije (no s vremenom se to pokazalo netočnim) pa su neki znanstvenici smatrali da je u simbiotskom odnosu sa morskim psom tako što privlači plijen (služi poput mamca).</s><s>Ta tvrdnja je potkrijepljivana činjenicom da se u želucu inače tromog i sporog grenlandskog psa nerijetko nađu dijelovi tijela vrlo agilnih i brzih organizama kao što su npr. divovske lignje.</s><s>No s druge strane, ima i onih koji sugeriraju da se dijelovi takvih organizama nađu u želucu grenlandskog psa upravo zato jer je ovaj morski pas strvinar i kao takav hrani se strvinama već uginulih odnosno ubijenih životinja.</s>

<s>Važnost za ljude 
Iako je meso grenlandskog psa otrovno ako se jede svježe, može se konzumirati ako se osuši.</s><s>Svježe meso sadrži visoku koncentraciju uree i trimetilamin oksida koji se u organizmu razgrađuje na trimetilamin.</s><s>Trimetilamin uzrokuje efekte slične ekstremnoj opijenosti.</s><s>Zbog toga žitelji Grenlanda za pijanu osobu kažu da ima "bolest morskog psa".</s><s>Ponekad se psi za vuču saonica najedu svježeg mesa (lešina) morskog psa, pa su tada u nemogućnosti stajati.</s><s>Također, nativno stanovništvo od davnina koristi kožu i zube ovog morskog psa za svoje potrebe.</s><s>Grenlandski pas se već dugo vremena izlovljava zbog dragocjenog jetrenog ulja.</s>

<s>Napadi na ljude 
Prema ISAF-u (International Shark Attack file), do sada je zabilježen samo jedan napad grenlandskog morskog psa na ljude.</s>

<s>Ova vrsta morskog psa se ne smatra posebno opasnom za čovjeka iako postoje Inuitske predaje o napadu grenlandskog psa na kajake.</s><s>Također, treba imati u vidu da ovaj morski pas nastanjuje hladne vode i ne dolazi u kontakt s turistima ili plivačima kao njegovi rođaci iz toplijih mora.</s>

<s>Zanimljivosti 
Premda otrovno, meso grenlandskog psa može se konzumirati tako da se ostavi da trune u podzemnim prostorijama 6-12 tjedana, a nakon toga se suši nekoliko mjeseci.</s><s>Ovo jelo, povezivano s hrabrošću i snagom, poznato je pod imenom hákarl i dio je tradicionalne kuhinje Islanda i Grenlanda.</s><s>Grenlandski pas popularan je među ribičima, ali nema epitet srčanog borca.</s><s>Postoje priče s Grenlanda kako su tamošnji žitelji mamili morske pse tuljanovim crijevima, a potom ih izvlačili golim rukama.</s><s>Iako nema konkretnih dokaza, neki znanstvenici smatraju da grenlandski pas može dosegnuti starost i do 200 godina.</s>

<s>1988. podmornica bez posade zamijetila je 6 m dugačku ženku grenlandskog psa na dubini od 2200 m što je 1000 m dublje od najveće smatrane dubine na kojoj se ova vrsta pojavljuje.</s>

<s>Vanjske veze 
Ostali projekti</s>

<s>Morski psi</s>

