Carlos Manuel de Céspedes
<s>Carlos Manuel Perfecto del Carmen de Céspedes y López del Castillo (Bayamo, 18. travnja 1819. – planina Sierra Maestra, 27. veljače 1874.) je bio kubanski pravnik i plantažer koji je tokom 1868. godine oslobodio svoje robove i donio Deklaraciju kubanske nezavisnosti, s kojom je započeo Desetogodišnji rat.</s><s>Céspedes je bio jedan od predvodnika kubanskih snaga u ratu, a danas ga se smatra jednom od najzaslužnijih osoba u borbi za nezavisnost Kube.</s>

<s>Rođen je 1819. godine u Bayamu kao sin Jesúsa Maríje Céspedesa y Luquea i njegove supruge, Francisce de Borja López del Castillo y Ramírez de Aguilar.</s><s>Djetinjstvo je proveo u provinciji, a prve sate gramatike i latinskog dali su mu fratri iz lokalnog Convento de Nuestro Seráfico Padre.</s><s>Kasnije je učio i logiku i etiku, a onda se preselio u Havanu, gdje je nastavio školovanje.</s><s>Godine 1838. postao je prvostupnik građanskog prava.</s><s>Godine 1839. se oženio Marijom del Carmen de Cespedes y del Castilo, s kojom će imati troje djece.</s>

<s>Tokom 1840. godine, Céspedes napušta Kubu i odlazi u Španjolskoj.</s><s>U Barceloni stiče odvjetničku licencu, a ubrzo nakon i doktorat.</s><s>Nakon Španjolske je putovao Europom, posjetivši Englesku, Švicarsku, Tursku, Grčku, Njemačku i Italiju.</s><s>Tečno je govorio engleski, francuski i talijanski, a poznavao je i ponešto latinskog i grčkog.</s><s>Tokom 1842. godine se oženio drugi puta, ovoga puta za Anu Mariju de Quesada y Loinaz, s kojom je također imao troje djece.</s><s>Njegov najmlađi sin iz ovoga braka, Carlos Manuel de Céspedes y Quesada, kratko je bio predsjednik Kube tokom 1933. godine.</s>

<s>Na Kubu se vratio 1844. godine.</s><s>U Bayamu je otvorio odvjetnički ured, a u slobodno vrijeme je pisao poeziju i revolucionarne pamflete koji su propagirali nezavisnu Kubu.</s><s>U ovom je periodu preveo dijelove Vergilijeve Eneide na španjolski, međutim oni nikada nisu objavljeni, a napisao je i komediju Las dos Dianas (srpskohrvatski: Dvije Diane).</s><s>Bio je krajnje svestrana osoba - umjetnik, sportaš, političar, a od 1867. godine, kada je za $81,000 kupio imanje La Demajagua, i plantažer.</s><s>Upravo će ovo posljednje igrati važnu ulogu u njegovom skorašnjem djelovanju.</s>

<s>Dana 10. listopada 1868. godine, Carlos Manuel de Céspedes je oslobodio sve robove na svojoj plantaži te u događaju znanom kao Krik iz Yare proglasio kubansku nezavisnost.</s><s>To se proglašenje smatra početkom Desetogodišnjeg rata, a Céspedes je zbog svoje uloge u događanjima dobio naziv Padre de la Patria (srpskohrvatski: Otac domovine).</s><s>Od 1869. do 1873. godine je nosio titulu predsjednika Kube u ratu, što je bila neformalna titula koju je držao kao vođa kubanskih snaga.</s><s>Svrgnut je u puču, nakon kojega se skrivao u planinama jer mu tadašnje vlaste nisu odobrile egzil ni oružanu pratnju.</s><s>Ubijen je 1874. godine na planinskom lancu Sierra Maestra na jugu otoka od strane španjolskih trupa.</s>

<s>Kubanski političari
Kubanski pisci
Kubanski advokati
Kubanski vojskovođe‎
Revolucionari
Biografije, Bayamo</s>

