Albert Speer
<s>Bertold Konrad Herman Albert Šper (), poznat kao Albert Šper ( ; Manhajm, 19. marta 1905 — London, 1. septembar 1981) je bio nemački arhitekta i jedan od petorice najviših zvaničnika nacističke vlade (Himler, Gebels, Gering, Borman i Šper).</s><s>Ponekad je nazivan prvim arhitektom Trećeg rajha.</s>

<s>Šper je po mnogo čemu odudarao od slike čoveka u vrhu nacističke stranke i bliskog Hitlerovog saradnika.</s><s>Bio je to visoko obrazovan čovek, uglađenih manira i gospodskog ponašanja.</s><s>Hitler i on imali su jednu zajedničku strast, gotovo opsesiju - arhitekturu.</s>

<s>Biografija 
Rođen je kao sin takođe arhitekte u Manhajmu.</s><s>Arhitekturu je studirao u Minhenu i Berlinu, a diplomu dobio 1927.</s>

<s>Karijera</s>

<s>Kao mladi berlinski arhitekta 1931. godine, 27 godina je stupio u NSDAP.</s><s>Ambiciozan i sposoban kakav je bio, ubrzo je pobudio Hitlerovu pažnju i zadobio njegovo poverenje.</s><s>Vremenom, „Firer“ je sve više bio impresioniran Šperovim zamislima i planovima.</s><s>Hitler je i sam želeo da postane arhitekta, ali mu to nije pošlo za rukom.</s>

<s>Samo godinu dana nakon što je Šper pristupio stranci dobio je zadatak da organizuje veliki nacistički slet na aerodromu Tempelhof.</s><s>Pokazao je veliku veštinu u pobuđivanju emocija pompoznim priredbama sa zastavama i reflektorima koje su kasnije postale sastavni deo Hitlerovog mita.</s>

<s>Žetvene svečanosti u Bakebergu, proslave u Tanenbergu i veliki nacistički sletovi u Nirnbergu bili su njegovo delo.</s><s>Povrh svega, Šper je postavio inscenaciju i režirao Hitlerove govore uz pomoć svog dobrog poznavanja psihologije masa.</s>

<s>Zajedno sa Šperom Hitler je planirao da preuredi Berlin i druge veće nemačke gradove gradeći velike zgrade u stilu starorimskih i drugih klasičnih građevina koje su obojica jako voleli.</s><s>Veličina i pompoznost bila im je glavna misao vodilja u planovima izgradnje nove Nemačke.</s>

<s>Sledi deo opisa zgrada koje je trebalo da budu izgrađene u budućoj prestonici sveta:</s>

<s>Kupola nad dvoranom trebalo bi da bude viša od 30 metara kako bi u nju stalo 100.000 ljudi.</s><s>Među stranačkim zgradama koje su projektovane da budu večno obeležje grada Nirnberga bila bi dvorana za 60.000 ljudi, stadion kakav svet još nije vidio, kao i polje za parade kojima bi moglo da prisustvuje milion ljudi.</s>

<s>Neke od ovih ideja su i sprovedene u delo.</s>

<s>Rat 
Šperova zasluga da bude u samom vrhu NSDAP-a do poslednjih dana jeste prvenstveno u tome što je, početkom Drugog svetskog rata, dobio mesto ministra naoružanja Trećeg rajha.</s><s>Umetnik i arhitekta tada je svoj talent preorijentisao na organizovanje ratne proizvodnje.</s><s>Uspeh je bio fenomenalan.</s><s>Nasuprot savezničkim bombardovanjima proizvodnja borbenih aviona, tenkova i granata porasla je za više od tri puta.</s><s>Bio je odličan organizator proizvodnje, ali je, da bi postigao takve rezultate, nemilosrdno iskorištavao ljude.</s>

<s>Špera nije bilo briga odakle strani radnici dolaze i u kakvim uslovima žive sve dok dobro rade za Nemačku.</s><s>Nije se obazirao na međunarodnu etiku i konvencije kada je ratne zarobljenike prisiljavao na robovski rad.</s><s>U Himlerovim logorima radnici su radili i do sto sati nedeljno.</s><s>Šper se nesumnjivo ponašao robovlasnički što ga je na kraju i dovelo pred sud.</s>

<s>Ipak na suđenju nije dokazano da je ikad izdao neku nečovečnu zapovest.</s><s>Kao ministar naoružanja bio je vrlo moćan i uticajan, mogao je, da je to hteo, da počini mnoge zločine.</s><s>Međutim, postavio se drugačije od mnogih svojih kolega ministara.</s><s>Mogao je sebi dopustiti da kritikuje Kajtela ili Franka, čak se i odupirao gestapovskom hapšenju radnika i obično iznosio pobede u takvim sukobima.</s><s>Bio je nedodirljiv i važio je za čoveka od izuzetnog Hitlerovog poverenja zbog čega je imao dosta neprijatelja u vrhu stranke.</s>

<s>Suđenje u Nirnbergu 
Njegova savest ga je naglo probudila pred kraj rata.</s><s>Bio je na rubu otkazivanja poslušnosti svom vođi kada je bilo neosporno da je rat izgubljen.</s><s>Ipak, nikad ga se nije odrekao iako je kasnije tvrdio da je ozbiljno razmišljao o organizovanju atentata na Hitlera.</s>

<s>Tokom suđenja u Nirnbergu ponašao se lukavo, dodvoravao se sudijama, pokazivao iskreno kajanje i postao gotovo antifašista.</s><s>Naravno, ne zna se da li je to radio da spasi vlastitu glavu ili je stvarno tako mislio.</s><s>Ima znakova koji idu u prilog i jednom i drugom.</s><s>Evo šta je izjavio o svojim bivšim kolegama tokom suđenja:</s>

<s>Gering se silno naljutio na njega, nazvao ga je izdajnikom i besneo kako bi ga najradije sam odmah likvidirao.</s>

<s>Šper je znao šta radi, ostavio je dobar utisak na sudije.</s><s>Dokazi protiv njega su postojali ali su bili slabi.</s><s>Priznao je da je kriv za iskorištavanje radnika i ratnih zarobljenika, ali je stalno isticao svoje duboko kajanje i nameru da ubije Hitlera 1945.</s>

<s>Nije proglašen krivim po prve dve tačke optužbe, one za agresorski rat i zaveru, što mu je spasilo glavu.</s><s>Osuđen je na 20 godina zatvora iako se nadao da će biti oslobođen svih optužbi.</s>

<s>U zatvoru i nakon njega izdao je nekoliko knjiga poput: „Spandau: Tajni dnevnici“ i „Unutar trećeg rajha“.</s>

<s>Albert Šper umro je 1. septembra 1981.</s>

<s>Vidi još 
 Glavni grad sveta Germanija</s>

<s>Reference</s>

<s>Literatura 
 Bedürftig, Friedemann: Třetí říše a druhá světová válka - Lexikon německého nacionálního socialismu 1933-1945, Praha 2002.</s><s>Knopp, Guido: Hitlerovi pomocníci, Praha 1998.</s><s>Speer, Albert: V srdci Třetí říše, Brno 1996.</s>

<s>Monografije 
 Albert Speer: Erinnerungen (Albert Speer)|Erinnerungen.</s><s>Ullstein, Berlin.</s><s>Albert Speer: Spandauer Tagebücher.</s><s>Propyläen, 2002 [1975].</s>

<s>Biografije 
 Adelbert Reif: Albert Speer.</s><s>Kontroversen um ein deutsches Phänomen.</s><s>1978.</s>

<s>Arhitektura i urbanizam 
 Joachim Petsch: Baukunst und Städteplanung im Dritten Reich.</s><s>München, Hanser.</s><s>Heinrich Schwendemann: "Drastic Measures to Defend the Reich at the Oder and the Rhine…" A forgotten Memorandum of Albert Speer of 18 March 1945.</s><s>In: Journal of Contemporary History, 38.</s><s>Jahrgang 2003, pp.</s><s>597–614.</s><s>Susanne Willems: Der entsiedelte Jude.</s><s>Albert Speers Wohnungsmarktpolitik für den Berliner Hauptstadtbau.</s><s>Edition Hentrich, Berlin.</s><s>Lars Olof Larsson: Die Neugestaltung der Reichshauptstadt.</s><s>Albert Speers Generalbebauungsplan für Berlin.</s><s>Stuttgart.</s><s>Dietmar Arnold: Neue Reichskanzlei und „Führerbunker“.</s><s>Legenden und Wirklichkeit.</s><s>Berlin.</s><s>Lars Olof Larsson, Ingolf Lamprecht: „Fröhliche Neugestaltung“ oder: Die Gigantoplanie von Berlin 1937–1943.</s><s>Albert Speers Generalbebauungsplan im Spiegel satirischer Zeichnungen von Hans Stephan.</s><s>Ludwig, Kiel.</s>

<s>Spoljašnje veze</s>

<s>Biografija  
 BBC - BBC Four - Audio intervjui - Albert Šper
 Sajt posvećen Šperovoj arhitekturi</s>

<s>Nacisti
Osuđeni za ratne zločine
Njemački arhitekti</s>

