Puč 18. fructidora
<s>Državni udar 18. fruktidora V godine Republike naziv je za događaj od 4. septembra 1797. godine kada su generali Napoleon Bonaparta i Lazar Oš zbacili vlast prvog Direktorijuma.</s><s>Deo je Francuske revolucije.</s>

<s>Istorija
Napoleon je otvoreno zaobilazio naređenja Direktorijuma.</s><s>Vlast Direktorijuma bila je razbijena, izuzev u desetak departmana.</s><s>Samo je jedanaest novih konventovaca ponovo izabrano u savete.</s><s>Kriza između novog saveta i Direktorijuma mogla je biti rešena na dva načina: obraćanjem na narod kao II godine ili obraćanjem na armiju.</s><s>Bonaparta i Oš prihvatili su drugu opciju.</s><s>Bonaparta je pribavio dokaze o Pišegrijevoj izdaji.</s><s>Oš je svojim jedinicama naredio da krenu na Pariz.</s><s>Direktorijum se našao na milosti i nemilosti Napoleona.</s><s>Osamnaestog fruktidora (4. septembra 1797.) Pariz je zauzela vojska.</s><s>Pišegri i dvanaest poslanika su uhapšeni i zatvoreni u Templ.</s><s>Karno je morao pobeći.</s><s>Ponovo na snagu stupaju represivne mere protiv emigranata i sveštenika.</s><s>Ukinuta su 42 lista.</s><s>Opet je odobreno otvaranje klubova.</s><s>Državni udar 18. fruktidora naneo je snažan udarac sistemu liberalne Republike zasnovanom prema ustavu III godine.</s>

<s>Vidi još
 Državni udar 18. brimera</s>

<s>Literatura
 Albert Soboul; Francuska revolucija, Naprijed, Zagreb (1966)</s>

<s>1797
Francuska revolucija
Pučevi</s>

