Popravka za visinu
<s>Popravka za visinu računa se kao normalni gradijent, pri redukciji normalne vrednosti gravitacionog ubrzanja sa nivoa geoida na nivo tačke posmatranja, uz pretpostavku da između ovih tačaka nema nikakvih masa.</s><s>Popravka za visinu se često naziva i „popravka za slobodan vazduh“ (-{Free Air Correction}-), zbog toga što se, prilikom računanja ove popravke, smatra da se između tačaka na geoidu i fizičkoj površi Zemlje nalazi samo vazduh (u principu, ovaj naziv nije adekvatan, jer i vazduh ima masu, mada sa nemerljivim gravitacionim uticajem).</s><s>Treći naziv za ovu popravku je Fajova popravka, po naučniku koji je prvi put definisao.</s>

<s>Izračunavanje</s>

<s>Pretpostavlja se da je merenje vršeno na topografskoj površi u tački -{A}-, na visini -{h}- nad nivoom mora (iznad površi geoida).</s><s>Normalna vrednost gravitacionog ubrzanja u tački , koja predstavlja projekciju tačke -{A}- na površ geoida, označena je sa .</s><s>Pošto je razlika ubrzanja  mala, kod izraza za gravitaciono ubrzanje na geoidu:</s>

<s>,</s>

<s>moguće je ograničiti se samo na prvom članu, pritom promenivši parametar  srednjim poluprečnikom Zemlje :
.</s>

<s>S obzirom na to da je apsolutna visina tačke, , mala u poređenju sa , izraz za gravitaciono ubrzanje može da se diferencira po :</s>

<s>.</s>

<s>Prelaskom na konačne priraštaje,  može se zameniti sa , pa će popravka za visinu imati sledeći oblik:</s>

<s>.</s>

<s>Ipak, u praksi se za računanje popravke za visinu uzima više članova rijeda.</s><s>Ako se usvoji da je srednja vrijednost normalnog polja na Zemlji jednaka  i da je srednji poluprečnik Zemlje , dobija se:</s>

<s>,</s>

<s>pri čemu se  izražava u metrima, a popravka  u .</s>

<s>U slučaju potrijebe za izuzetno preciznim popravkama, kao i kada se merenja vrše u blizini ekvatora ili polova, za geografsku širinu na kojoj se vrše istraživanja može se preciznije izračunati vrijednost koeficijenta , korišćenjem adekvatnih vrednosti za  i , na toj geografskoj širini.</s>

<s>Koeficijent  u formuli  predstavlja normalni gradijent gravitacionog ubrzanja, odnosno promenu gravitacionog ubrzanja sa visinom.</s><s>Iz formule za Fajovu popravku sledi da vrijednost gravitacionog ubrzanja opada za oko  na svaki metar visine.</s>

<s>Fajova anomalija</s>

<s>Korigujući normalno polje, , sa nivoa geoida (elipsoida) redukcijom za visinu, dobija se normalna vrijednost gravitacionog ubrzanja u tački posmatranja, na visini :</s>

<s>.</s>

<s>Posle uvođenja popravke za visinu, anomalija gravitacionog ubrzanja biće:</s>

<s>,</s>

<s>gde je  anomalija za slobodan vazduh, ili Fajova anomalija.</s><s>Fajova anomalija se koristi u geodeziji.</s>

<s>Prilikom računanja Fajove anomalije, ne uzimaju se u razmatranje mase koje se nalaze između tačke posmatranja i površi geoida, pa će vrednost anomalije biti u direktnoj zavisnost od visine tačke posmatranja (u dolinama će imati manje vrednosti nego u planinskim regionima).</s>

<s>Fajova anomalija nije pogodna za korišćenje u geološkim istraživanjima, jer objekt od interesa može potpuno biti maskiran uticajem topografije, a pogotovo u terenima sa izraženim reljefom.</s><s>Zbog eliminisanja ove nepovoljnosti i isticanja efekata anomalija masa, uvodi se popravka za sloj.</s>

<s>Literatura 
 -{Jakosky J.J}-.</s><s>1963.</s><s>Geofizička istraživanja.</s><s>Beograd: Biblioteka naučnih i stručnih dela, Naučna knjiga
 Starčević M. 1991.</s><s>Gravimetrijske metode istraživanja.</s><s>Beograd: Nauka
 Starčević M., Đorđević A. 1998.</s><s>Osnove geofizike 2. Beograd: Univerzitet u Beogradu</s>

<s>Geofizika</s>

