I recall that my work as a pastor has always involved caring for their spiritual needs; being concerned for housing, for healthcare, for the prisoners, for the infirm, for children -- even the foster care children for whom no one can even keep a record where they started off, where they are going.
Спомням си, че работата ми като пастор винаги е включвала грижа за духовните им нужди, да си загрижен за настаняването, за здравеопазването, за затворниците, за немощните, за децата, дори за децата от домове за сираци, за които може би дори никой не може да води документация откъде са тръгнали, накъде отиват.