What it suggests is that children are shaped not by their parents over the long run, but in part -- only in part -- by their genes, in part by their culture -- the culture of the country at large and the children's own culture, namely their peer group -- as we heard from Jill Sobule earlier today, that's what kids care about -- and, to a very large extent, larger than most people are prepared to acknowledge, by chance: chance events in the wiring of the brain in utero; chance events as you live your life.
Това предполага, че децата в дългосрочен план се формират не от родителите си, а отчасти... само отчасти... от гените си, отчасти от културата си... културата на страната като цяло и собствената култура на децата, а именно възрастовата им група... както чухме от Джил Собюл по-рано днес, за това ги е грижа децата... и в много голяма степен, по-голяма, отколкото повечето хора са готови да признаят, от случайността: случайни събития при формирането на мозъка в утробата; случайни събития, докато живеете живота си.