Scared and mortified, I listen, listen as I prattle on about the flotsam and jetsam of the day; listen as I confess my love for the president, and, of course, my heartbreak; listen to my sometimes catty, sometimes churlish, sometimes silly self being cruel, unforgiving, uncouth; listen, deeply, deeply ashamed, to the worst version of myself, a self I don't even recognize.
Изплашена и вцепенена слушам ли слушам как бъбря за дребните неща от деня, как признавам любовта си за президента и разбира се, мъката си; слушам себе си, понякога лукава, невъзпитана, глупава, жестока, злопаметна, недодялана; слушам дълбоко, дълбоко засрамена най-лошата версия на себе си, версия, която дори не разпознавам.