And at night I would lie out, looking at the unpolluted sky, as Delhi used to be at that time when I was a kid, and I used to stare at the universe and say, "How far does this universe go?"
А нощем лежах под незамърсеното небе, както беше в Делхи на времето, като бях дете, взирах се във вселената и питах: "Докъде стига тази вселена?"