The fellow survivors, the fellow voice-hearers, the comrades and collaborators; the mother who never gave up on me, who knew that one day I would come back to her and was willing to wait for me for as long as it took; the doctor who only worked with me for a brief time but who reinforced his belief that recovery was not only possible but inevitable, and during a devastating period of relapse told my terrified family, "Don't give up hope.
Приятелите, които оцеляха, приятелите, които чуваха гласове, другарите и сътрудниците, майка ми, която никога не се отказа от мен, която знаеше, че някой ден ще се върна при нея и беше търпелива да ме изчака колкото е нужно, докторът, който работи с мен за кратко време, но който ме подкрепи с неговата вяра, че възстановяването е не само възможно, но и неизбежно, и по време на опустошаващ период на рецидиви каза на моето ужасено семейство: "Не се отказвайте от надеждата.