In the middle of my traveling, I turned 40 and I began to hate my body, which was actually progress, because at least my body existed enough to hate it.
В средата на моето пътуване, станах на 40 и започнах да мразя тялото си, което всъщност бе напредък, защото най-малко, тялото ми съществуваше достатъчно, за да го мразя.