So as people make shapes with their hands or their heads and so forth, or with each other, these shapes literally produce sounds and drop out of thin air -- basically taking what's often this, kind of, unseen space, or this undetected space, and making it something real, that people then can appreciate and become creative with.
Когато хората правят форми с ръцете си или главите си, или един с друг, тези форми буквално произвеждат звуци и се преобразяват във въздуха. Това сякаш невидимо пространство или това неопределено пространство се превръща в нещо истинско, което хората могат да оценят и с което могат да творят.