Or, perhaps worse, is it just a construct, some fake concept we all convince each other to try to live up to for a fake sense of purpose?
Или, още по-лошо,  дали не е конструкт на мисълта, изкуствено понятие,  което се убеждаваме помежду си, че трябва да преживеем, за да постигнем фалшиво усещане за цел?