That resistance is a lot of the point of the poem, which shows me, Armantrout shows me what it's like to hear grave threats and mortal dishonesty in the language of everyday life, and once she's done that, I think she can show other people, women and men, what it's like to feel that way and say to other people, women and men who feel so alienated or so threatened that they're not alone.
Това противопоставяне е точно целта на поемата, която ми показва, Армантраут ми показва какво означава да чуваш сериозни заплахи и смъртна нечестност в езика на ежедневието и правейки това, мисля, че тя може да покаже на другите, жени и мъже, какво означава да се чувстваш по този начин и да кажеш на другите хора, жени и мъже, които се чувстват толкова отчуждени или толкова заплашени, че не са сами.