Bringing people face to face with our objects is a way of bringing them face to face with people across time, across space, whose lives may have been very different to our own, but who, like us, had hopes and dreams, frustrations and achievements in their lives. And I think this is a process that helps us better understand ourselves, helps us make better decisions about where we're going.
Довеждайки хората до предметите ни е начин да ги доведем до хората, които са живели през вековете, през пространството, чийто живот може да е бил много различен от нашия, но които, като нас, са имали надежди и мечти, страхове и постижения през живота си. Мисля, че това е процес, който ни помага да се опознаем по-добре, помага ни да правим по-добри решения за това, което правим.