To chronicle a life year by vulnerable year would be to clasp and to ground what was fleeting, would be to provide myself and others a glimpse into the future, whether we made it there or not.
Проследявайки живота, година след уязвима година, щеше да запечата и да обясни всичко,  което е минолетно и въображаемо, щеше да осигури на мен и на  другите поглед в бъдещето, независимо дали сме  стигнали до там или не.