One I'm really worried about is that people aren't taking time for mental reflection anymore, and that they aren't slowing down and stopping, being around all those people in the room all the time that are trying to compete for their attention on the simultaneous time interfaces, paleontology and panic architecture.
Нещо, за което съм наистина притеснена е, че хората не се спират за психически размисъл повече, и че те намаляват и не се спират, заобкръжени от всички тези хора в стаята през цялото време, които се опитват да се конкурират за тяхното внимание на едновременните времеви интерфейси, палеонтологията и паник архитектурата.