I also found out that the bakery was nothing like a business, that, in fact, it was a classic charity run by a well-intentioned person, who essentially spent 600 dollars a month to keep these 20 women busy making little crafts and baked goods, and living on 50 cents a day, still in poverty.
Открих също, че пекарната не беше нещо като бизнес, а всъщност беше една класическа благотворителна организация, управлявана от добронамерен човек, който изразходваше 600 долара на месец, за да държи ангажирани тези 20 жени да изработват малки предмети и печени изделия, и да живеят с 50 цента на ден, но пак в бедност.