I could go back to my girlfriend and my gay-loving table and mock their responses, chastise their unworldliness and their inability to jump through the politically correct  gay hoops I had brought with me, or I could empathize with them and realize that that was maybe one of the hardest things they had ever done, that starting and having that conversation was them coming out of their closets.
Можех да се върна при приятелката си на масата, където обичаxа лесбийки и да се подигравам на отговорите им, да ги укорявам за наивността им и неспособността да намерят точните думи да се обърнат към мен, или можех да им съчувствам и да разбера, че това може би е едно от най-трудните неща които са правили, че започването и воденето на този разговор беше тяхното излизане от килера.