It seems incredible in the past. In the future, it'll seem incredible what we are doing today. And so I've been trying to develop a hierarchical set of considerations about why societies fail to solve their problems -- why they fail to perceive the problems or, if they perceive them, why they fail to tackle them. Or, if they tackle them, why do they fail to succeed in solving them?
Изглежда невероятно в миналото. В бъдещето ще изглежда невероятно онова, което правим днес. Затова се опитвам да развия йерархически набор от разсъждения за това защо обществата не успяват да разрешат проблемите си. Защо се провалят във възприемането на проблемите, или ако ги възприемат, защо не успяват да се справят с тях? Или, ако не успяват да се справят с тях, защо не успяват да ги разрешат?