And I spent a couple of weeks going around with a social work agency that ministered to the homeless. And I realized seeing the homeless through their eyes that almost all of them were psychiatric patients that had nowhere to go. They had a diagnosis. It made me -- what it did was to shake me out of the urban trance where, when we see, when we're passing someone who's homeless in the periphery of our vision, it stays on the periphery.
Прекарах седмица-две в обиколки с една агенция за социално подпомагане, която обслужваше бездомните. И осъзнах, като виждах бездомните през техните очи, че почти всички те бяха психично болни хора, които няма къде другаде да отидат. Имаха диагноза. Това ме караше да... това, което се случи, бе, че ме извадиха от транса на големия град, където, когато виждаме, когато подминаваме някой бездомен в периферията на зрителното си поле, това остава в периферията.