And by going nowhere, I mean nothing more intimidating than taking a few minutes out of every day or a few days out of every season, or even, as some people do, a few years out of a life in order to sit still long enough to find out what moves you most, to recall where your truest happiness lies and to remember that sometimes making a living and making a life point in opposite directions.
Под непътуване за никъде имам предвид съвсем постижимото отделяне на няколко минути на ден или няколко дни всеки сезон или дори, както правят някои, няколко години от живота, за да останеш в покой достатъчно дълго, за да откриеш какво те вълнува най-много, да си спомниш къде се крие  най-изконното ти щастие и да си припомниш, че понякога изкарването на прехраната  и прекарването на живота ти сочат в противоположни посоки.