And the girl remembers, in this infinite instant already now so many times divided, the sadness she felt once, hardly knowing she felt it, to merely inhabit herself.
А момичето си спомня, в този безкраен миг вече толкова много пъти разделян, тъгата, която е усетила нявга, едва знаейки, че я усеща, само да обитава самата себе си.