When our kids rebel -- when they thoughtfully push back against our ideas or the way that we do things, what if we chose to see that as a sign that we're doing something right and that they're becoming liberated?
Кога нашите деца се бунтуват, кога те умишлено дават отбой срещу нашите идеи или начина по който правим нещата, ако ние изберем да гледаме на това като на знак, че правим нещо правилно и че те са станали свободни?