I wonder whether we might help ourselves to understand, say, quantum theory, if we brought up children to play computer games beginning in early childhood, which had a make-believe world of balls going through two slits on a screen, a world in which the strange goings-on of quantum mechanics were enlarged by the computer's make-believe, so that they became familiar on the Middle-World scale of the stream.
Чудя се дали бихме могли да си помогнем в разбирането на квантовата теория, например, ако отглеждахме деца, които да играят на компютърни игри от много ранно детство, които да имат един вид въображаем свят, в който топка минава едновременно през две дупки на екран, един свят, в който странните събития на квантовата механика са увеличени в компютърния въображаем свят, така че да станат познати в мащаба на Средната земя.