(Laughter) And yet, it is extraordinary, because in my pain and my panic, in the homelessness of my humlessness, I have nothing to do but pay attention.
(Смях) И все пак е забележително, защото насред моята болка и моята паника, насред моята бездомност и безжужност, нямам какво друго да правя, освен да обръщам внимание.