Of course, refusing to grow up -- -- even though I impersonate a grown-up in daily life, but I do a fairly good job of that -- but really retaining that childlike quality of not caring what other people think about what you're interested in, is really critical.
Разбира се, отказът да пораснеш... макар и да въплъщавам възрастен в ежедневния живот, но се справям доста добре в това... а всъщност да запазиш това детинско качество да не те е грижа какво мислят другите хора за това, от което се интересуваш, всъщност е жизненоважно.