But isn't human anecdote also an evolution of sorts, the idea that there's a kernel of truth thought to be important, passed down from generation to generation, so that it actually ends up shaping human behavior?
Но не е ли човешката история  също еволюция на видове, идеята, че има зрънце истина смятано за важно, предавано от поколение на поколение, така че то всъщност завършва  оформянето на човешкото поведение?