I find this a particularly apt description of science and how science works -- bumbling around in a dark room, bumping into things, trying to figure out what shape this might be, what that might be, there are reports of a cat somewhere around, they may not be reliable, they may be, and so forth and so on.
Намирам това за особено умело описание на науката и начина, по който тя работи - препъване в тъмна стая, блъскане в предмети, опитване да се досетиш каква може да е формата, какъв е предмета, има съобщения за котка наблизо, може да са надеждни, може да не са, и така нататък.