I called it "Serious Nonsense" because on the serious side, I use a technique of painstaking realism of editorial illustration from when I was a kid. I copied it and I never unlearned it -- it's the only style I know. And it's very kind of staid and formal.
Нарекох я сериозна безсмислица, защото, сериозно погледнато, аз използвам техника на изключителен реализъм в редакционната илюстрация от времето, когато бях дете. Копирах я и никога не я изоставих -- това е единственият стил, който познавам. Един вид, той е много улегнал и строг.