Poems, the patterns in poems, show us not just what somebody thought or what someone did or what happened but what it was like to be a person like that, to be so anxious, so lonely, so inquisitive, so goofy, so preposterous, so brave.
Поемите, моделите в поемите, ни показват не просто какво е мислел някой или какво е направили някой или какво се е случило, а какво означава да си такъв човек, да си толкова неспокоен, толкова самотен, толкова любопитен, толкова глупав, толкова нелеп, толкова смел.