Because of their limited intelligence, they never came close to guessing  that they were making champagne.” In spite of his insistence that we’re all here to fart around, in spite of his deep concerns about  the course of human existence, Vonnegut also advanced the possibility,  however slim, that we might end up  making something good.
Заради ограничения им интелект, никога не достигат дори близо до прозрението, че правят шампанско." Въпреки убеждението си, че всички ние сме тук, за да се изпарим, въпреки дълбоките му притеснения за хода на човешкото съществуване, Вонегът също така предвижда възможност, колкото и мижава да е тя, че накрая можем все пак да направим нещо добро.