For me they normally happen, these career crises, often, actually, on a Sunday evening, just as the sun is starting to set, and the gap between my hopes for myself and the reality of my life starts to diverge so painfully that I normally end up weeping into a pillow.
Според мен кризите в кариерата ни са нещо нормално и често срещано, особено в неделя вечер, точно при залез слънце, когато пропастта между моите надежди и реалния ми живот, започват да се разширяват толкова болезнено, че накрая всичко свършва със сълзи.