Each of them has a single unbroken reading line, whether it's going zigzag across the walls or spiraling up a column or just straight left to right, or even going in a backwards zigzag across those 88 accordion-folded pages, the same thing is happening; that is, that the basic idea that as you move through space you move through time, is being carried out without any compromise, but there were compromises when print hit.
Всеки от тях има само по един непрекъснат ред с текст, който или се движи зигзагообразно от край до край или се извива спираловидно или е прав от ляво на дясно, или дори на зиг-заг наобратно през тези 88 страници нагънати като акордеон. Същото нещо се случва, и то е че основната идея, че докато се движиш през пространството се движиш и през времето, важи в пълна сила без никакъв компромис, но компромиси се появили, когато дошъл печатът.