We take earth's materials, make them into stuff we want, use it for a while, often only once, and then throw it away, and that is pushing us over planetary boundaries, so we need to bend those arrows around, create economies that work with and within the cycles of the living world, so that resources are never used up but used again and again, economies that run on sunlight, where waste from one process is food for the next.
Взимаме материали от земята, превръщаме ги в желана вещ, ползваме я известно време, често веднъж, и я изхвърляме. И това ни кара да надскочим върможностите на планетата, така че трябва да огънем стрелките наопаки, да създадем икономики, които работят със и във циклите на живия свят, така че ресурсите не се изразходват, а се ползват неколкократно, Икономики задвижвани от слънчева енергия, където отпадъкът от един процес е гориво за следващия.