So you see, it's almost like a Pavlovian -- we lost the first hundred years of psychology by really trivial theories, where you say, how do people learn how to react to a situation? What I'm saying is, after we go through a lot of levels, including designing a huge, messy system with thousands of ports, we'll end up again with the central problem of psychology.
Ситуацията е като с кучето на Павлов - изгубихме първите сто години от науката психология с наистина тривиални теории, в които се питаме как хората се научават как да реагират на определена ситуация. Мисля, че след като преминем през всички нива, включително и проектирането на една сложна и объркана система с хиляди части, ние пак ще се върнем до централния проблем на психологията.