If we go back to when he was born in a nebula, We know that he never was thought of as regular, Because he had a flair about him, To say the Midas touch is wrong But all he went near seemed to turn a little bronze, Yes this sun was loved by some more than others, It was a case of Joseph and his dreamcoat and his brothers Because standing out from the crowd had its pros and its cons, And jealousy created enemies in those he outshone Such as the Shadow People.
Ако се върнем в мига на раждането му в мъглявина, никога не бихме го помислили за обикновен, защото имаше една способност. Да я наречем докосване на Мидас ще е грешно. Но всичко, до което се доближеше ставаше леко бронзово. Да, Слънчо бе обичан от някои и не толкова от други. Беше като Йосиф, с плаща му и братята му, защото да се отличаваш от тълпата има плюсове и минуси и завистта му създаде врагове сред тези, които засенчи. Като Сенчестите хора.