And basically you can look at this, you know, as a tyranny of the remembering self, and you can think of the remembering self sort of dragging the experiencing self through experiences that the experiencing self doesn't need.
Всъщност това може да се разглежда като тирания на помнещата личност и може да се мисли как някак помнещата личност влачи преживяващата личност през преживявания, от които преживяващата личност не се нуждае.