And when life throws up one of its nasty surprises, as it will, more than once, when a doctor comes into my room wearing a grave expression, or a car suddenly veers in front of mine on the freeway, I know, in my bones, that it's the time I've spent going nowhere that is going to sustain me much more than all the time I've spent racing around to Bhutan or Easter Island.
И когато животът ни поднесе някоя от неприятните си изненади, както се случва неведнъж, когато докторът влезе в стаята ми с мрачно изражение или някоя кола изведнъж завие рязко пред моята на магистралата, усещам в мозъка на костите си, че времето, прекарано в покой, ще ми даде сила да устоя много повече, отколкото времето на бясна надпревара  в Бутан или на Великденските острови.