When it came to having kids, I thought that good was some version of a superbaby, some ultrahealthy human who possessed not a single flaw and would practically wear a cape flying into her superhero future.
Когато става дума за деца, мислех, че доброто беше  някакъв вариант на супербебе, някакво необикновено здраво човече  без никакви недостатъци, което със своето наметало ще полети към бъдещето си на супергерой.