These films held what was too hurtful to say out loud, and they became more useful to me than the whispers of survivors and the occasional glimpse of a tattoo on a maiden aunt's wrist.
Тези филми съдържаха това, което беше твърде мъчително да бъде казано и за мен те бяха по-полезни от шепота на оживелите и случайните погледи на татуировката на китката на леля ми.