But part of what makes it so heartening to me as a designer is that he's taken the visual vernacular of Diet Coke -- the typefaces, the colors, the silver background -- and he's reduced them to their most essential parts, so it's like going back to the Charlie Brown face.
Но част от това, което го прави ценен за мен като дизайнер, е че е взел отличителните знаци от визуалната символика на Diet Coke - шрифтовете, цветовете, сивия фон - и ги е свел само до техните най-съществени части, така че сякаш се връщаме обратно към лицето на Чарли Браун.