So we go far away to the top of a mountain, assuming that perching ourselves on a piece is bound to give us the respite we need to sort the clutter, the chaotic everyday, and find ourselves again.
Joten menemme kauas pois vuoren huipulle olettaen, että orrelle istuminen antaa meille tarvitsemamme levähdystauon sotkuisen, kaoottisen arjen purkamiselle ja itsemme löytämiselle.