I would like to end with this thought: That when we reject the single story, when we realize that there is never a single story about any place, we regain a kind of paradise.
Haluaisin lopettaa tähän ajatukseen: Kun hylkäämme 'yhden tarinan', kun ymmärrämme, että ei ole olemassa vain yhtä tarinaa mistään paikasta, me saavutamme uudelleen tietynlaisen paratiisin.