Wherever you look around the world, you discover that these are not cultures destined to fade away; these are dynamic living peoples being driven out of existence by identifiable forces that are beyond their capacity to adapt to: whether it's the egregious deforestation in the homeland of the Penan -- a nomadic people from Southeast Asia, from Sarawak -- a people who lived free in the forest until a generation ago, and now have all been reduced to servitude and prostitution on the banks of the rivers, where you can see the river itself is soiled with the silt that seems to be carrying half of Borneo away to the South China Sea, where the Japanese freighters hang light in the horizon ready to fill their holds with raw logs ripped from the forest -- or, in the case of the Yanomami, it's the disease entities that have come in, in the wake of the discovery of gold.
Katsoo mihin tahansa suuntaan maailmassa, huomaa, että nämä eivät ole kohtalon häivyttämiä kulttuureja. Nämä ovat dynaamisia eläviä kansoja jotka häivytetään tunnistettavien voimien toimesta joihin heidän kapasiteettinsa ei riitä mukautumaan. Oli kyseessä törkeä metsien hakkuu Penan-heimon kotimaassa, nomaadinen kansa Sarawakista Kaakkois-Aasiasta, joka asui vapaasti metsässä vielä sukupolvi sitten, ja nyt heidät on alistettu palvelijoiksi ja prostituoiduiksi jokien rannoilla, jossa joki itse on saastutettu liejulla joka näyttää huuhtovan puolet Borneosta Etelä-Kiinan mereen, jossa japanilaiset rahtilaivat näkyvät valaistuna horisontissa valmiina täyttämään ruumansa metsästä raastetuilla raakatukeilla. Tai Yanomamin kansa, joiden keskuuteen on tullut sairauksia kultalöydösten vanavedessä.