It saved me when I was in the middle of writing "Eat, Pray, Love," and I fell into one of those sort of pits of despair that we all fall into when we're working on something and it's not coming and you start to think this is going to be a disaster, the worst book ever written.
Tämä ajatus pelasti minut, kun olin kirjoittamassa kirjaani "Eat, Pray, Love" ja sorruin yhteen niistä epätoivon onkaloista, joihin me kaikki putoamme työstäessämme jotakin, joka ei etene ja alamme ajatella, että siitä tulee katastrofi, että tästä tulee huonoin koskaan kirjoitettu kirja.