And I spent a couple of weeks going around with a social work agency that ministered to the homeless. And I realized seeing the homeless through their eyes that almost all of them were psychiatric patients that had nowhere to go. They had a diagnosis. It made me -- what it did was to shake me out of the urban trance where, when we see, when we're passing someone who's homeless in the periphery of our vision, it stays on the periphery.
Og jeg tilbragte et par uger med at gå rundt med et social arbejdsagentur der gav til de hjemløse. Og jeg blev klar over, at se de hjemløse gennem deres øjne, at næsten dem alle var psykiatriske patienter der ikke havde noget sted at tage hen. De havde en diagnose. Det gjorde mig -- det det gjorde var at ryste mig ud af den urbane trance hvor, når vi ser, når vi går forbi nogen der er hjemløse i periferien af vores synsfelt, bliver det i periferien.