The problem was that if you go with this basic idea that space equals time in comics, what happens is that when you introduce sound and motion, which are temporal phenomena that can only be represented through time, they break with that continuity of presentation.
Problemet var, at hvis du følger den idé - den simple idé at rum er lig med tid i tegneserier, hvad der sker er, at når du så introducerer lyd og bevægelse, som er tidlige fænomener, der kun kan repræsenteres gennem tid, så bryder de med præsentationens kontinuitet