I wonder whether we might help ourselves to understand, say, quantum theory, if we brought up children to play computer games beginning in early childhood, which had a make-believe world of balls going through two slits on a screen, a world in which the strange goings-on of quantum mechanics were enlarged by the computer's make-believe, so that they became familiar on the Middle-World scale of the stream.
Aš svarstau, ar mes galėtume sau padėti suprasti, tarkime, kvantinę teoriją, jei skatintume vaikus nuo ankstyvos vaikystės žaisti kompiuterinius žaidimus, kuriuose tariamas rutulių pasaulis ekrane judėtų pro du plyšius, pasaulis, kuriame keisti kvantinės mechanikos įvykiai būtų išplėtoti virtualios kompiuterio realybės, tam, kad būtų suprantami Vidurio Pasaulio mastu.