So, to summarize: Prakash, in its five years of existence, it's had an impact in multiple areas, ranging from basic neuroscience plasticity and learning in the brain, to clinically relevant hypotheses like in autism, the development of autonomous machine vision systems, education of the undergraduate and graduate students, and most importantly in the alleviation of childhood blindness.
Tad apibendrinant, Prakash projektas per savo penkerius gyvavimo metus įtakojo daugybę sričių, nuo fundamentalios neurologijos plastiškumo ir smegenų mokymosi iki kliniškai svarbių hipotezių apie autizmą, iki savarankiškų dirbtinių regėjimo sistemų vystymo, iki studentų ir absolventų švietimo ir svarbiausia vaikų aklumo palengvinimo.