And as we lead, we must never forget that every single one of our students is just a child, often scared by what the world tells them they should be, and no matter what the rest of the world tells them they should be, we should always provide them with hope, our undivided attention, unwavering belief in their potential, consistent expectations, and we must tell them often, if nobody told them they loved them today, remember we do, and we always will.
Ir vadovaudami mes privalome niekada nepamiršti, kad kiekvienas iš mūsų mokinių yra tik vaikas, dažnai išsigandęs to, ką pasaulis jiems sako, kuo jie turėtų būti, ir nesvarbu, ką likęs pasaulis jiems sako, kuo jie turėtų būti, mes visuomet turėtume suteikti jiems viltį, mūsų nedalomą dėmesį, nesvyruojantį tikėjimą jų potencialu, pastovius lūkesčius, ir mes privalome dažnai jiems kartoti, jei niekas jiems šiandien nepasakė, kad jie myli juos, prisiminkite, kad mes mylime ir visados mylėsime.