And it was here, listening to these poets share their stories, that I learned that spoken-word poetry didn't have to be indignant, it could be fun or painful or serious or silly.
Ir būtent ten, klausydama poetų, besidalinančių savo istorijomis, aš supratau, kad sakytinė poezija neprivalėjo nieko kritikuoti. Ji galėjo būti linksma ar skausminga ar rimta ar kvaila.