What all of these seemingly disparate works recognize, the conclusion that they all reach, is that a society in which people can be monitored at all times is a society that breeds conformity and obedience and submission, which is why every tyrant, the most overt to the most subtle, craves that system.
Šie iš pažiūros nesusiję darbai pripažįsta vieną bendrą išvadą, kad visuomenė, kurioje žmones galima stebėti, tai visuomenė, kuri sėja konservatyvumą, paklusnumą, bei pasidavimą. Štai kodėl visi tironai, akivaizdūs ar subtilūs, trokšta tokios sistemos.