Sadness, as opposed to anger or violence, was an expression of suffering that could immediately bring people closer to the suffering person, and this helped both the person and the larger community to thrive.
Liūdesys, lyginant su pykčių ir žiaurumu buvo laikomas kančios simboliu, kuris galėjo pritraukti kitus prie  kenčiančio ir tai padėjo tiek žmogui, tiek bendruomenei suklestėti.