But what lifted my heart and strengthened my soul was that even though this was the case, although they were not seen as ordinary, this could only mean one thing: that they were extraordinary -- autistic and extraordinary.
Bet tai, kas pakėlė man dvasią ir sustiprino sielą, buvo tai, kad nepaisant visko, šiuo atveju, net jei į juos nežiūrėjo kaip į eilinius žmones, tai galėjo reikšti tik vieną dalyką: kad jie buvo neeiliniai - autistai ir neeiliniai.