Margaret Mead, the great anthropologist, said, before she died, that her greatest fear was that as we drifted towards this blandly amorphous generic world view not only would we see the entire range of the human imagination reduced to a more narrow modality of thought, but that we would wake from a dream one day having forgotten there were even other possibilities.
Margaret Mead, didi antropologė, prieš mirtį pasakė, kad didžiausia jos baimė yra ta, kad mums judant link beskonio, beformio, vienodo pasaulėvaizdžio, mes ne tik visos žmonijos vaizduotės įvairovę supaprastinsime iki vienodos mąstysenos, bet vieną rytą pabusime jau pamiršę, kad egzistavo ir kitokios galimybės.