It was hard to believe there were any children there at all, yet the director showed me into room after room, each containing row upon row of cots, in each of which lay a child staring into space.
Buvo sunku patikėti, kad ten apskritai buvo vaikų, tačiau direktorė lydėjo mane į vieną kambarį po kito, ir kiekviename jų stovėjo eilė po eilės mažų lovelių, ir kiekvienoje iš jų gulėjo po vaiką, žiūrintį tuščiu žvilgsniu.