In the middle of my traveling, I turned 40 and I began to hate my body, which was actually progress, because at least my body existed enough to hate it.
Kol buvau kelyje, man sukako 40-šimt metų ir aš pradėjau nekęsti savo kūno, o tai iš tikrųjų, buvo progresas, nes mano kūnas egzistavo bent jau tiek, kad jo nekęsčiau.