Freud described it as such: "The importance of free association is that the patients spoke for themselves, rather than repeating the ideas of the analyst; they work through their own material, rather than parroting another's suggestions".
Freud kirjeldas vaba assotsiatsiooni järgmiselt: "Vaba assotsiatsiooni olulisus seisneb selles, et patsiendid räägiksid iseendast, mitte ei kordaks analüütiku ideid; teiste inimeste soovituste järelekorrutamise asemel töötavad nad läbi pigem läbi iseendaga seonduvat."