In the post-revolutionary decade after 1848, little had visibly changed, and many historians considered the revolutions a failure, given the seeming lack of permanent structural changes.
Revolutsioonijärgsel kümnendil pärast 1848. aastat oli silmnähtavalt vähe muutunud ja enamus ajaloolasi pidas revolutsioone läbikukkunuks, jäävate struktuurimuutuste näiva puudumise tõttu.