The state strictly controlled both the internal and the international trade, and retained the monopoly of issuing coinage, maintaining a durable and flexible monetary system adaptable to trade needs.
Riik kontrollis rangelt sise- ja väliskaubandust ning säilitas monopoolsed õigused müntide vermimisel, luues sellega kaubanduse vajaduste rahuldamiseks kestva ja paindliku rahandussüsteemi.