In 1912 Bulgaria's national aspirations, as expressed by Tsar Ferdinand and the military leadership around him, exceeded the provisions of the 1878 Treaty of San Stefano, considered even then as maximalistic, since it included both Eastern and Western Thrace and all Macedonia with Thessaloniki, Edirne and Constantinople.
Aastal 1912 ületasid Bulgaaria riiklikud püüdlused, nagu väljendusid tsaar Ferdinand ja armee juhtkond tema ümber, 1878. aasta San Stefano rahu sätteid, mida peeti isegi siis maksimalistlikeks, kuna sisaldasid nii Ida- ja Lääne-Traakiat ning kogu Makedooniat koos Thessaloníki, Edirne ja Konstantinoopoliga.