Extraordinarily undeveloped, the Albania that emerged after World War I was home to something fewer than a million people divided into three major religious groups and two distinct classes: those people who owned land and claimed semifeudal privileges and those who did not.
Erakordselt arenematuna oli Albaania, mis tekkis pärast Esimest maailmasõda, koduks veidi vähem kui miljonile inimesele, kes jagunesid kolme suurde usukogukonda ja kahte eristuvasse klassi: ühed, kes omasid maad ja kasutasid poolfeodaalseid eesõigusi, ning teised, kes mitte.