The Italian government was infuriated by the Fourteen Points of Woodrow Wilson, the President of the United States, as the advocating national self-determination which meant that Italy would not gain Dalmazia as had been promised in the Treaty of London.
Itaalia valitsus oli raevunud Ameerika Ühendriikide presidendi Woodrow Wilsoni Neljateistkümnest teesist, kuna rahvusliku enesemääramise propageerimine tähendas, et Itaalia võib mitte saada Dalmaatsiat, nagu oli lubatud Londoni lepinguga.