The requests by the delegation for recognition based on the ethnic rights of Albanians were rejected and the treaty signed on 30 May 1913 partitioned a major part of the claimed lands between Serbia, Greece and Montenegro, leaving as independent territory only a central region, which was put under the protection of the Great Powers.
Delegatsiooni taotlused tunnustamisele, mis põhinesid albaanlaste etnilistel õigustel, lükati tagasi ja 30. mail 1913 sõlmituud lepinguga jagati suur osa nõutud maid Serbia, Kreeka ja Montenegro vahel, jättes Sõltumatule territooriumile vaid keskpiirkonnad, mis läksid suurriikide kaitse alla.