Russell claimed that each definite description in fact contains a claim of existence and a claim of uniqueness which give this appearance, but these can be broken apart and treated separately from the predication that is the obvious content of the proposition.
Russell väitis, et iga määrav kirjeldus sisaldab tegelikult olemasoluväidet ja ainsuseväidet, kuid neid saab üksteisest lahutada ning vaadelda eraldi predikatsioonist, mis on kõnealuse lause ilmne sisu.