Ideally, antennas would be used to absorb light at wavelengths between 0.4 and 1.6 μm because these wavelengths have higher energy than far-infrared (longer wavelengths) and make up about 85% of the solar radiation spectrum (see Figure 1).
Ideaalis tuleks kasutada nanoantenne, et neelata valgust lainepikkuste vahemikus 0,4–1,6 μm, kuna neil lainepikkustel on rohkem energiat kui kaugetel infrapunalainetel (pikematel lainepikkustel) ning need moodustavad umbes 85 % kogu päikesekiirguse skaalast (vaata joonis 1).