In 1958, when emigration was allowed, the majority of the surviving population, both Germans and Prussian Lithuanians, emigrated to West Germany; this event was called a repatriation of Germans by the Lithuanian SSR.
Aastal 1958, kui võimaldati väljaränne, emigreerus enamus säilinud rahvast, nii sakslased kui ka Preisimaa leedulased, Lääne-Saksamaale; seda sündmust kutsuti Leedu NSV-s sakslaste repatrieerumiseks.