(Peirce defined the ground as the pure abstraction of a quality, and the sign's ground as the pure abstraction of the quality in respect of which the sign refers to its object, whether by resemblance or, as a symbol, by imputing the quality to the object.).
(Peirce defineeris alust mingi omaduse puhta abstraktsioonina ning märgi alust selle omaduse puhta abstraktsioonina, mille suhtes märk osutab oma objektile, olgu siis sarnasuse tõttu, või sümboli puhul omistades objektile selle omaduse.).