Adam Smith of the University of Chicago observes in his article "The limitations of doxa: agency and subjectivity from an archaeological point of view": "Bourdieu consigns the practices of the denizens of ancient societies to the realm of doxa, their lives cast as routines predicated upon the mis-recognition of social orders as natural ways of life, rather than political products."
Adam Smith Chicago ülikoolist märgib oma artiklis „Doxa piirangud: toime ja subjektiivsus arheoloogilisest vaatepunktist”: „Bourdieu saadab vanade ühiskondade kodanike praktikad doxa valdkonda, nende elud on vormitud nagu rutiinid, mis põhinevad sotsiaalsete kordade vääral tunnustamisel loomulike eluviisidena, mitte poliitiliste toodetena.”