That is, he was "emperor elect": a term that did not imply that he was emperor-in-waiting or not yet fully emperor, but only that he was emperor by virtue of the election rather than papal coronation (by tradition, the style of rex Romanorum electus was retained between the election and the German coronation).
See on, ta oli "valitud keiser": mõiste, mis ei tähendanud, et ta oli keiser-ootel või ei olnud veel täielik keiser, vaid ainult seda, et ta oli keiser valimise, mitte paavsti poolt kroonimise tõttu (traditsiooni kohaselt jäeti valimise ja saksa kroonimise vahele tiitel rex Romanorum electus).