Tensions among the Balkan states over their rival aspirations to the provinces of Ottoman-controlled Rumelia, namely Eastern Rumelia, Thrace and Macedonia, subsided somewhat following intervention by the Great Powers in the mid-19th century, aimed at securing both more complete protection for the provinces' Christian majority and protection of the status quo.
Pinged Balkani riikide vahel oma rivaalitsevates püüdlustes Osmanite-kontrollitavates Rumeelia provintsides, nimelt Ida-Rumeelias, Traakias ja Makedoonias vaibusid pisut pärast suurriikide sekkumist 19. sajandi keskpaigas, mille eesmärgiks oli tagada nii täiuslikum kaitse provintside kristlikule enamusele kui ka status quo hoidmine.