The National Assembly, anxious to keep Albania intact, expressed willingness to accept Italian protection and even an Italian prince as a ruler so long as it would mean Albania did not lose territory.
Rahvuskogu, püüdes säilitada Albaania terviklikkust, väljendas valmisolekut nõustuda Itaalia protektsiooniga ja isegi Itaalia vürstiga valitsejana niikauaks, kuni Albaania ei kaota territooriumi.