The variation in VY CMa's brightness was first described in 1931 when it was listed (in German) as a long period variable with a photographic magnitude range of 9.5 to 11.5.
VY CMa heleduse variatsiooni kirjeldati esmakordselt 1931. aastal, kui see loetleti (saksa keeles) pika perioodi muutujana, mille fotomeetriline ulatus oli 9,5 kuni 11,5.