In the twelfth century, in order to stress the imperial and transnational character of their office, the emperors began to employ the title rex Romanorum (king of the Romans) on their election (by the prince-electors, seven German bishops and noblemen).
12. sajandil hakkasid keisrid oma ameti keiserliku ja rahvusülese iseloomu rõhutamiseks kasutama tiitlit rex Romanorum (roomlaste kuningas) oma valimistel (kuurvürstide poolt, seitse saksa piiskoppi ja aadlimeest).