Especially since the mid-20th-century European crisis, some thinkers argued the importance of looking at nature from a broad philosophical perspective, rather than what they considered a narrowly positivist approach relying implicitly on a hidden, unexamined philosophy.
Eriti alates kriisist 20. sajandi keskpaiga Euroopas on filosoofiliselt erksamad mõtlejad tunnetanud vajadust vaadelda loodust pigem laiemast filosoofilisemast vaatenurgast kitsalt positivistliku lähenemise asemel, mis kaudselt tugineb varjatud järeleuurimata filosoofiale.