The resulting void was being filled during the late 16th and 17th centuries by the increasingly active and assertive territorial sejmiks, which provided a more accessible and direct forum for szlachta activists to promote their narrowly conceived local interests.
Tekkinud tühimik täideti 16. sajandi lõpus ja 17. sajandil üha aktiivsemate ja ennast pealesuruvate territoriaalsete seimikeste poolt, mis pakkusid šlahta aktivistidele kättesaadvamat ja otsesemat foorumit, et edendada nende kitsalt kavandatud kohalikke huvisid.