Neither the Liberals nor the Socialists leading Sweden through the last year of World War I were the slightest bit interested in anything that had to do with activist adventurist policies; the king fully agreed with his cabinet on this point.
Esimese maailmasõja viimasel aastal Rootsit juhtinud liberaalid ja sotsialistid ei olnud vähimalgi määral huvitatud millestki, mis oli seotud aktivistide riskantsete strateegiatega ning selles punktis nõustus kuningas oma kabinetiga täielikult.