William James (1907) begins his chapter on "Pragmatism's Conception of Truth" in much the same letter and spirit as the above selection from Peirce (1906), noting the nominal definition of truth as a plausible point of departure, but immediately observing that the pragmatist's quest for the meaning of truth can only begin, not end there.
William James (1907) alustab oma peatükist "Pragmatismi tõe kontseptsioon" palju samas kirjas ja vaimus, nagu ülaltoodud valik Peirce'ist (1906), märkides tõe nominaalset määratlust usutavaks lähtepunktiks, kuid viivitamata märkides, et Pragmaatilise tõelise tähenduse otsimine võib alata, mitte lõpetada.