The Ustaše movement proved valuable to Italy and Germany as a means to counter Royalist Chetnik guerrillas (although they did work with them because they did not really like the Ustaše movement whom they left up to the Germans) and the communist Yugoslav Partisans under Josip Broz Tito who opposed the occupation of Yugoslavia.
Ustaša liikumine osutus Itaaliale ja Saksamaale väärtuslikuks, kui vahend võitluseks tšetnikutega (kuigi nad tegid nendega koostööd, kuna neile tegelikult ei meeldinud Ustaša liikumine, mille nad jätsid sakslastele) ja Josip Broz Tito juhitud kommunistlike Jugoslaavia partisanidega, kes olid Jugoslaavia okupeerimise vastu.