Their rights of petition were however not limited, and by the privileges of King Frederick I of Sweden in 1720 they also had an explicit right to participate in legislation and taxation.
Ent nende petitsiooniõigusi ei olnud piiratud ja kuningas Fredrik I poolt neile 1720. aastal antud privileegide järgi oli neil ka selgesõnaline õigus osaleda seadusandlikus tegevuses ja maksustamise küsimustes.