Bona's sway over the king and the magnates, her efforts to strengthen the monarch's political position, financial situation, and especially the measures she took to advance her personal and dynastic interests, including the forced royal election of the minor Sigismund Augustus in 1529 and his premature coronation in 1530, increased the discontent among szlachta activists.
Bona valitsemine kuninga ja magnaatide üle, tema jõupingutused tugevdada monarhi poliitilist positsiooni, rahalist olukorda, ja eriti meetmed, mis ta võttis oma isiklike ja dünastiliste huvide edendamiseks, sealhulgas alaealise Zygmunt II Augusti sunnitud kuningaksvalimine aastal 1529 ja tema enneaegne kroonimine aastal 1530, suurendasid šlahta aktivistide rahulolematust.