What he kept was a passionate attachments to self-portraits, so that his own image still played the “theoretical object” in most of the works, only the process and the final result were much more open with respect to the manner of realization that before.
Оно што је задржао била је страсна приврженост аутопортретима, тако да је његов лик још увек имао улогу „теоријског објекта“ у већини његових дела, само што су процес и завршни резултат били далеко отворенији у погледу начина реализације него раније.