Dietz and Fisher began developing the idea of a well-defined parallel programming model that would allow the programming to target the model without knowing the specifics of the target architecture.
Диц и Фишер су почели да развијају идеју о добро дефинисаном паралелном моделу програмирања који би дозволио пограмирању да означи модел без знања о спецификацијама циљане архитектуре.