Thus, according to legal centralism, "customary laws and religious laws are not properly called 'law' except in so far as state has chosen to adopt and treat any such normative order as part of its own law".
Тако, према правном централизму, "обичајни и верски закони нису правилно названи 'закони', осим у оној мери у којој је држава одлучила да усвоји и третира такав нормативни поредак као део сопственог закона".