"It is the mother who first occupies the position of the big Other for the child," Dylan Evans explains, "it is she who receives the child's primitive cries and retroactively sanctions them as a particular message".
"Мајка је та која прва заузима положај великог Другог за дете," Дилан Еванс објашњава, „она је та која прима дететове примитивне крике и ретроактивно их санкционише формирајући притом посебне поруке“.