As in Frankenstein, Shelley "offers a profoundly disenchanted commentary on the age of revolution, which ends in a total rejection of the progressive ideals of her own generation".
Као и у Франкенштајну, Шелијева „нуди дубоко разочаравајућ коментар на доба револуције, који се завршава тоталним одбацивањем прогресивних идеала њене генерације”.