Rogers (1967) has suggested that a key property of recursion theory is that its results and structures should be invariant under computable bijections on the natural numbers (this suggestion draws on the ideas of the Erlangen program in geometry).
Роџерс (1967) је предложио да је кључна имовина теорије рекурзије да њени резултати и структуре морају бити инваријантни под израчунљивим бијекцијама на природним бројевима (ова сугестија ослања се на идејама Ерланген програма у геометрији).