He thought that his cells were an inexhaustible source of energy, and that the associated corrosion effects at the electrodes were a mere nuisance, rather than an unavoidable consequence of their operation, as Michael Faraday showed in 1834.
Он је сматрао да су његове ћелије неисцрпан извор енергије, и да су повезани корозиони ефекти на електродама пука непријатност, а не неизбежна последица њиховог рада, као што је то показао Мајкл Фарадеј 1834. године.