John Locke wrote that the use of words "is to be sensible marks of ideas", though they are chosen "not by any natural connexion that there is between particular articulate sounds and certain ideas, for then there would be but one language amongst all men; but by a voluntary imposition, whereby such a word is made arbitrarily the mark of such an idea".
Џон Лок је писао да се употреба речи треба састојати од разумне оцене идеја, мада се оне бирају „не по било каквој природној вези који може да постоји између одређених артикулираних звука и одређене идеје, јер би онда постојао један језик између свих људи; већ добровољним наметањем, при чему се таква реч произвољно учини ознаком такве идеје”.