The theory of cognitive dissonance was developed in the mid-1950s to explain why people of strong convictions are so resistant in changing their beliefs even in the face of undeniable contradictory evidence.
Теорија когнитивне дисонанце развијена је средином педесетих година прошлог века како би се објаснило зашто су људи јаких осуђивања толико отпорни на промену својих веровања чак и без обзира на неспорне контрадикторне доказе.