This stage is reflected by his critique of postmodernity, and discussions of a new "utopian-realist" third way in politics, visible in the Consequences of Modernity (1990), Modernity and Self-Identity (1991), The Transformation of Intimacy (1992), Beyond Left and Right (1994) and The Third Way: The Renewal of Social Democracy (1998).
Ово раздобље се одражава његовом критиком постмодернизма и дискусијом новог „утопијског реализма“ Трећег пута у политици, видљивог у „Последицама модернизма“ (1990), „Модернизам и самоидентитет“ (1991), „Трансформација интимности“ (1992), „Изван левог и десног“ (1994) и „Трећи пут: Обнова социјалне демократије“ (1998).