Questions about the meaning of life have also seen radical changes, from attempts to reevaluate human existence in biological and scientific terms (as in pragmatism and logical positivism) to efforts to meta-theorize about meaning-making as a personal, individual-driven activity (existentialism, secular humanism).
Питања о смислу живота су такође наишла на радикалне промене, од покушаја поновног процењивања људског постојања у биолошком и научном смислу (као у прагматизму и логичком позитивизму) до напора да се мета-теоретише о стварању смисла као личне, индивидуално усмерене активности (егзистенцијализам, секуларни хуманизам).