If this legal experience refers to normative facts in a broad sense (statutes, court decisions, but also contracts, customs, commands of any sort) he calls it "positive law"; if it lacks such reference, he talks of "intuitive law".
Ако се ово правно искуство односи на норамативним чињеницама у опстштем смислу (статутима , судским одлукама, али и уговорима, муштеријама, команди било које врсте) он то назива „позитивно правно“, али ако нема такву референцу, онда он говори о „интуитивном праву“.