Montanelli admitted that in those days he saw in fascism the hope of a movement that could potentially create an Italian national conscience that would have resolved the economic and socioeconomic differences between the north and the south.
Монтанели касније признаје да је у то доба у фашизму видео наду, покрет који би могао створити италијанску националну свест која би превазишла економске и социо-економске разлике између севера и југа.