He replaced it with the notion of Pareto-optimality, the idea that a system is enjoying maximum economic satisfaction when no one can be made better off without making someone else worse off.
Он је замењен са појмом „Паретова оптималност“, идејом да систем ужива у максималном економском задовољству када ником не може бити боље, а да притом, неком другом не чини лошије.