Proponents of this view reject the notion that there is an "ideal" brain configuration and that any deviation from the norm is pathological; they promote tolerance for what they call neurodiversity.
Предлагачи оваквог става одбацују идеју да постоји „идеална“ конфигурација мозга и да је било које одступање од норме патолошко; они промовишу толеранцију према оном што називају „неуроразличитост“.