As Mellor explains, Shelley uses the Gothic style not only to explore repressed female sexual desire but also as way to "censor her own speech in Frankenstein".
Како Мелорова објашњава, Шелијева је користила готички стил не само да истражи потиснуту женску сексуалну жељу, већ и начин како да „цензурише свој говор у Франкенштајну”.