As a result, no fewer than 8,000 lunar observations were rescued from oblivion, and were, in 1846, placed at the disposal of astronomers in such a form that they could be used directly for comparison with the theory and for the improvement of the tables of the moon's motion.
Као резултат тога, не мање од 8.000 лунарних осматрања је спашено од заборава, а 1846. године су стављена на располагање астронома у облику који им је омогућавао да буду директно коришћене за поређење са теоријом и ради побољшавања табела месечевих кретњи.