She intentionally did this because she believes that "the text of these passages is not important per se but acts merely as the visual framework for larger investigations of sexuality and spirituality and the role of the word within them."
Она је то намерно урадила јер сматра да „текст ових пасуса није важан сам по себи, али делује само као визуелни оквир за веће истраживања сексуалности и духовности и улоге речи у њима”.