Rather he uses the logic of hermeneutic tradition (from interpretative sociology) to argue for the importance of agency in sociological theory, claiming that human social actors are always to some degree knowledgeable about what they are doing.
Радије користи логику херменеутичке традиције (из интерпретативне социологије) да би се борио за значај делатности у социолошкој теорији, тврдећи да је човек својим друштвеним чиновима увек у извесној мери образован о томе шта ради.