Although implicitly granted authority by Congress, Lincoln used his powers as Commander-in-Chief of the Army and Navy, "as a necessary war measure" as the basis of the proclamation, rather than the equivalent of a statute enacted by Congress or a constitutional amendment.
Иако је имплицитно добио овлашћење Конгреса, Линколн је као темељ Прокламације користио свој ауторитет главнокомандујућег армије и војске, као неопходну ратну меру, а не еквивалент статута издатог од стране Конгреса или уставни амандман.