Attempts were made by Lord Rayleigh and Sir James Jeans 1900 - 1905 to describe it in classical terms, resulting in Rayleigh–Jeans law.
Лорд Рајлих и Сер Џејмс Џинс 1900 - 1905 покушали су га описати у класичним терминима, што је резултирало Рајлихх-Џинсовим законом.