By 1991 such systems were used for recognizing isolated 2-D hand-written digits, while recognizing 3-D objects was done by matching 2-D images with a handcrafted 3-D object model.
До 1991. године такви системи су коришћени за препознавање 2Д ручно исписаних цифара, док је препознавање 3Д објеката учињено одговарајућим 2Д сликама са ручно изграђеним 3Д објектним модулом.