For this latter point he draws upon Aristotle who argued that a democratic polity was most likely where there was a large, stable middle class, and the extremes of wealth and poverty were not great.
За ову каснију тачку он црта изнад Аристотела који је тврдио да је демократска владавина она у којој је велика и стабилна средња класа, и екстреми богаства и сиромаштва нису били велики.