Referring to mentalistic definitions of the phoneme, Twaddell (1935) stated "Such a definition is invalid because (1) we have no right to guess about the linguistic workings of an inaccessible 'mind', and (2) we can secure no advantage from such guesses.
Позивајући се на менталистичке дефиниције фонема, Твадел (1935) је изјавио: „Оваква дефиниција је инвалидна јер (1) ми немамо право да нагађамо лингвистичка размишљања недоступног 'ума' и (2) ми не можемо да осигурамо било какву предност користећи такве претпоставке.