Among his other works, the Tahāfut al-Falāsifa ("Incoherence of the Philosophers") is a significant landmark in the history of philosophy, as it advances the critique of Aristotelian science developed later in 14th-century Europe.
Међу његовим другим радовима, Tahāfut al-Falāsifa („Недоследност филозофа”) је значајан орјентир у историји филозофије, јер ојачава критику аристотелске науке развијенз касније у Европи 14. века.