Parks said later that his first image was overdone and not subtle; other commentators have argued that it drew strength from its polemical nature and its duality of victim and survivor, and thus affected far more people than his subsequent pictures of Mrs. Watson.
Parks sám později řekl, že jeho první snímek byl nedůvtipný a přehnaný, nicméně ostatní komentátoři tvrdili, že čerpal sílu ze svého polemického charakteru a duality oběti a zachráněného - a měl tak vliv na mnohem více lidí než pozdější portréty Watsonové.