On 6 July and 4 August, the Japanese government issued two statements by which it recognised that "Comfort stations were operated in response to the request of the military of the day", "The Japanese military was, directly or indirectly, involved in the establishment and management of the comfort stations and the transfer of comfort women" and that the women were "recruited in many cases against their own will through coaxing and coercion".
6. července a 4. srpna vydala japonská vláda dvě prohlášení, kterými uznala, že "Komfortní stanice byly provozovány v reakci na žádost tehdejší armády", "Japonská armáda se přímo nebo nepřímo podílela na zřizování a řízení komfortních stanic a přesunů žen" a že ženy byly "v mnoha případech přijímány proti jejich vlastní vůli skrze přemlouvání a donucování".