This theory, along with other theories of correspondence in translating, are elaborated in his essay Principles of Correspondence, where Nida begins by asserting that given that "no two languages are identical, either in the meanings given to corresponding symbols or in the ways in which symbols are arranged in phrases and sentences, it stands to reason that there can be no absolute correspondence between languages.
Tato teorie je spolu s ostatními teoriemi o shodě v překladu podrobně popsána v jeho eseji Principy shody, kde Nida tvrdí, že pokud “žádné dva jazyky nejsou identické, ať už ve významech přiřazených k odpovídajícím symbolům nebo ve způsobech, jakými jsou symboly uspořádány ve slovních spojeních a ve větách, je samozřejmé, že mezi jazyky neexistuje žádná absolutní shoda.