In 1896, an American funeral director, T. M. Montgomery, reported that "nearly 2% of those exhumed were no doubt victims of suspended animation", although folklorist Paul Barber has argued that the incidence of burial alive has been overestimated, and that the normal effects of decomposition are mistaken for signs of life.
V roce 1896 americký ředitel pohřebního ústavu T.M. Montgomery hlásil, že "téměř 2% z těch, kteří byli exhumováni, byli pohřbeni pravděpodobně v bezvědomí", ačkoli folklorista Paul Barber uvedl, že výskyt pohřbení zaživa byl nadhodnocen a že normální účinky rozkladu jsou mylně považovány za známky života.