The German Foreign Office began to use the one-time pad in 1919; some of this traffic was read in World War II partly as the result of recovery of some key material in South America that was discarded without sufficient care by a German courier.
Německé ministerstvo zahraničí začalo používat Vernamovu šifru v roce 1919, některé z těchto přenosů byly přečteny v druhé světové válce částečně jako výsledek oživení některých klíčových materiálů v Jižní Americe, které zde byly bez dostatečné péče německého kurýra.