In act 1 he is a simple countryman aligned musically with Micaëla; in act 2 he evinces a greater toughness, the result of his experiences as a prisoner, but it is clear that by the end of the act his infatuation with Carmen has driven his emotions beyond control.
V prvním jednání je prostým venkovanem, hudebně souznícím s Micaëlou; v 2. jednání projevuje větší tvrdost, jako následek jeho vězeňského pobytu, ale na konci jednání je zřejmé, že kvůli poblouznění do Carmen ztratil kontrolu nad svými emocemi.