It was established by the German linguists Hans Vermeer and Katharina Reiß and comprises the idea that translating and interpreting should primarily take into account the function of the target text.
Byla zavedena německým lingvistou Hansem Vermeerem a vychází z myšlenky, že při překládání a tlumočení bychom v první řadě měli brát v úvahu funkci původního a cílového textu.