During the Fourth Crusade, Alexius IV still thought this way, and granted Crete to Boniface of Montferrat, under the assumption that the Crusaders would go away if their leader had some land.
Angelos během čtvrté křížové výpravy stále myslel tímto způsobem a daroval proto Krétu Bonifácovi z Montferratu v domnění, že křižáci odtáhnou, jestliže jejich velitel získá nějakou půdu.