According to Shakespearean scholar James Shapiro, in Julius Caesar, "the various strands of politics, character, inwardness, contemporary events, even Shakespeare's own reflections on the act of writing, began to infuse each other".
Podle shakespearovského vědce Jamese Shapira v Juliu Caesarovi „různé prvky politiky, charaktery, niternosti, tehdejší událostí, dokonce i Shakespearovy vlastní reflexe o aktu psaní, se začaly navzájem prostupovat“.