This "disembodied" approach ran into serious difficulties in the 1970s and 80s, as researchers discovered that abstract, disembodied reasoning was highly inefficient and could not achieve human-levels of competence on many simple tasks.
Tento „nevtělený“ přístup však narazil v 70. a 80. letech na potíže kdy vědci zjistili, že abstraktní, nevtělené rozhodování bylo vysoce neefektivní a nemohlo se tak dosáhnout kompetencí na úrovni člověka při plnění jednoduchých úloh.