Because Diocletian did not completely trust Constantius—none of the Tetrarchs fully trusted their colleagues—Constantine was held as something of a hostage, a tool to ensure Constantius's best behavior.
Protože Diocletianus neměl vůči Constantiovi naprostou důvěru – žádný z tetrarchů se nemohl zcela spolehnout na své kolegy – byl Konstantin držen v Nikomédii fakticky jako rukojmí zajišťující Constantiovu loajalitu.