Complex adaptive systems theory as applied to spatial analysis suggests that simple interactions among proximal entities can lead to intricate, persistent and functional spatial entities at aggregate levels.
Z teorie komplexních adaptivních systémů aplikované na prostorové analýzy vyplývá, že jednoduché interakce mezi blízkými subjekty mohou vést k složitým, trvalým a funkčním prostorovým subjektům na všech úrovních.