The greatest source of wealth in the East Indies, Fernand Braudel has noted, was the trade within the archipelago, what the Dutch called inlandse handel ('native trade'), where one commodity was exchanged for another, with profit at each turn, as silver from the Americas was more desirable in the East than in Europe.
Jak poznamenal Fernand Braudel, největší zdroj bohatství ve Východní Indii byl obchod v rámci indonéského souostroví, což Holanďané nazývali inlandse handel, kde jeden druh zboží byl vyměňován za jiný, se ziskem na každý obrat, například se stříbrem z Ameriky, které bylo na východě žádanější než v Evropě.