Keynes's admission of income as an influence on the demand for money is a step back in the direction of classical theory, and Hicks takes a further step in the same direction by generalizing the propensity to save to take both Y  and r  as arguments.
Keynesovo přijetí příjmů jako vliv na poptávku po penězích je krok zpět směrem k klasické teorii a Hicks podniká další krok stejným směrem zobecněním sklonu ke spoření, aby vzal oba Y a r jako argumenty.