The emperor's use of violence was seen as a necessity to rein in rebellious elements of society and dominate violent and uncultivated Inner Asian tribes, who would then submit to the emperor and become transformed by China's superior wen (culture and civilization).
Císařovo používání násilí bylo viděno jako nezbytné při snaze udržet na uzdě rebelující elementy společnosti a ovládnout násilné a nekultivované národy vnitřní Asie, kteří by pak měli být podrobeni a transformováni nadřazeným principem wen, čínskou kulturou a civilizací.