In his column, only days after the cartoons were printed, he argued that he thought the cartoons represented an "unnecessary provocation", believing they constituted in itself a caricature of Denmark's "cherished freedom of expression".
У своїй колонці, через кілька днів після публікації карикатур, він стверджував, що вважає карикатури втіленням «непотрібних провокацій», вважаючи, що вони являють собою карикатуру на «дорогоцінну датську свободу слова».