When, in the 1970s and 1980s, Jürgen Habermas redefined critical social theory as a study of communication, i.e. communicative competence and communicative rationality on the one hand, distorted communication on the other, the two versions of critical theory began to overlap to a much greater degree than before.
Коли в 1970-х і 1980-х роках, Юрген Габермас переглянув критичну соціальну теорію як теорію комунікації, тобто комунікативної компетентності та комунікативної раціональності, з одного боку, спотворивши зв'язок з іншого боку, дві версії критичної теорії стали перекривати один одного набагато більше, ніж раніше.