He saw them as complex psychological documents, forming a body of knowledge that had been collected and refined since the dawn of humanity and, more often than not, passed down by word of mouth."
Він розглядав їх як комплексні психологічні інструменти, що утворювали сукупність знань, які були зібрані та вдосконалені з моменту світанку людства, та більш часто, ніж ні, передавались із вуст в уста“.