However, Hill remembers "these dirt-poor days ... among the best and the most carefree of my life, and though my friends were often scoundrels, I felt their friendship convincingly."
Втім, Гілл згадує «ці злиденні дні ... одні з найкращих і найбільш безтурботних в моєму житті, і хоча мої друзі часто виявлялися негідниками, я вірила в їхню дружбу».