The charismatic Rosenmöller became the "unofficial leader" of the opposition against the first Kok cabinet because the largest opposition party, the Christian Democratic Appeal, was unable to adapt well to its new role as opposition party.
Харизматичний Розенмьоллер став «неофіційним лідером» опозиції першому кабінету Кока, оскільки головна опозиційна партія Християнсько-демократичний заклик була не в змозі добре адаптуватися до своєї нової ролі опозиційної партії.