In 1954 Saint Lucian economist Sir Arthur Lewis (1915–1991) proposed the Dual Sector Model of Development Economics, which claims that capitalism expands by making use of an unlimited supply of labor from the backward non-capitalist "subsistence sector" until it reaches the Lewisian breaking point where wages begin to rise, receiving the 1979 Nobel Economics Prize.
У 1954 році Сент-Люсії економіст сер Артур Льюїс (1915—1991) запропонував модель подвійного сектора в розвитку економіки, який стверджує, що капіталізм розширюється шляхом використання необмеженим запасом робочої сили з відсталих некапіталістичного «натуральному господарстві», поки не досягне Lewisian переломний момент, коли зарплати починають рости, отримуючи в 1979 р. Нобелівської премії.