Furthermore, critics argue that Huntington neglects ideological mobilization by elites and unfulfilled socioeconomic needs of the population as the real causal factors driving conflict, that he ignores conflicts that do not fit well with the civilizational borders identified by him, and they charge that his new paradigm is nothing but realist thinking in which "states" became replaced by "civilizations".
Крім того, критики стверджують, що Хантінгтон нехтує ідеологічної мобілізації еліт і нездійсненних соціально-економічних потреб населення як реальних причинних факторів водіння конфлікт, що він ігнорує конфлікти, які не дуже добре вписуються в цивілізаційних кордонів, визначених ним, і вони стверджують, що його нова парадигма не що інше, як реалістичне мислення, в якому "держави" став замінений «цивілізацій».