The Serbian variety usually phonetically transcribes foreign names and words (although both transcription and transliteration are allowed), whereas the Croatian standard usually transliterates.
Сербська мова зазвичай фонетично транскрибує іноземні імена і слова (хоча транслітерацію також дозволено), тоді як хорватський стандарт здебільшого транслітерує.