During and after World War II, Article 58 was used to imprison some of the returned Soviet prisoners of war on the grounds that their capture and detainment by the Axis Powers during the war was proof that they did not fight to the death and were therefore anti-Soviet.
Під час і після Другої світової війни, стаття 58 застосовувалася для арешту деяких радянських військовополонених, на тій підставі, що їх захоплення і затримання противником під час війни, є доказом того, що вони не боролися до смерті, і тому є супротивниками радянського ладу.