Shortly before the famine, the British government reported that poverty was so widespread that one-third of all Irish small holdings could not support the tenant families after rent was paid; the families survived only by earnings as seasonal migrant labour in England and Scotland.
Незадовго до голоду британський уряд повідомив, що бідність була настільки поширеною, що одна третина всіх ірландських дрібних господарств не могли прогодувати свої сім'ї після сплати за їх оренду, за винятком доходів сезонних працівників-мігрантів в Англії та Шотландії.