Jeg var høyt nok oppe i avdelingen til å være sikker på at ingen ville ringe meg ut... bortsett fra denne spesielle tirsdagen, da jeg ble trukket inn i managerens kontor og stirret på av perleakne øyne bak små trådrammebriller.
Jeg hadde en høy nok rang i min avdeling at jeg ikke var bekymret for å bli kalt ut. 