På sitt herlige høydepunkt på 1500-tallet hadde byen vært den viktigste havnen i Sørøst-Asia, med så mange som 2.000 skip som var anlagt da byens sultener utvidet sin territorielle rekkevidde fra handelsrikdommen til så langt som Pahang og Singapore og til og med til østkysten av Sumatra.
Den ble aldri brukt i handel.