Det som har gjort det til den offentlige bevisstheten - inkludert, dessverre, den til mange politiske intellektuelle som tror seg godt informert - er en slags karikatur keynesianisme, som er kjennetegnet ved en ukritisk aksept av ideen om at redusert forbrukerutgift alltid er en dårlig ting.
Mange politiske intellektuelle mener at de er informert om mange saker.