Bruken av steinhuggede helligdommer går tilbake til keiser Ashokas tid, i det tredje århundre f.Kr., da vandrende buddhistiske munker dannet en religiøs orden og keiser ga dem steinhuggede celler som en vihara (retreat) under monsunene.
Fjellhuggede helligdommer er en relativt ny tradisjon i buddhismen, som dateres tilbake til ca. det 12. århundre e.Kr.