Er det et for stort hopp i troen å tro at de riktige incitamentene, de som kapitaliserer på de komparative fordelene til mennesker eller steder, kan høste positive avkastninger ikke bare for de direkte begunstigede, men for det større samfunnet?
Er det for mye å be om at gode insentiver vil gi positive avkastninger for samfunnet som helhet? 