I nord, hvor sangen var underlagt arabiske og persiske påvirkninger, varierer den fra dhrupad, som betyr streng og uten foredling, til den mer blomstrende khyal, Indias versjon av bel canto, eller thumri, stilen til letthjertede, ømme kjærlighetssanger.
Dhrupad stilen er fri for arabisk eller persisk innflytelse.