Finnish legislation primarily defines beaches on the basis of the number of bathers that visit a given site on any day, rather than using other criteria required by EU law such as available infrastructure.
Soome õigusaktides määratletakse rannad peamiselt konkreetset kohta mis tahes päeval külastatavate inimeste arvu põhjal ja mitte ELi õigusaktides nõutud kriteeriumide, näiteks külastajate käsutuses oleva taristu alusel.