After World War I, the majority of European states and the USA recognised the principle of national self-determination, but found in 1918-1920 that after Poland and Finland separated, the Russian Constituent Assembly should decide what regions of the state could become independent.
Enamik Euroopa riike ja USA tunnustasid Esimese maailmasõja järel küll põhimõtteliselt rahvusliku enesemääramise printsiipi, kuid samas leiti aastatel 1918–1920, et pärast Poola ja Soome eraldumist peaks Venemaa Asutav Kogu otsustama, millised riigi piirkonnad võiksid iseseisvuda.