The main provisions consist in explaining how to ensure that the State is adequately remunerated if – as is increasingly likely in the future - Member States decide to recapitalise their banks using instruments, such as ordinary shares, for which the remuneration is not fixed in advance.
Peamised sätted seisnevad selle selgitamises, kuidas tagada riigi jaoks asjakohase tasu saamine tulevikus üha tõenäolisemaks muutuval juhul, kui liikmesriigid otsustavad rekapitaliseerida oma pangad selliste instrumentide (näiteks lihtaktsiate) abil, mille tulusust ei saa eelnevalt fikseerida.