This realisation meant, in its turn, that the split among the Estonians remained. People who had escaped to the west towards the end of the War had no chance to return to their homeland.
See omakorda tähendas eestlaskonna lõhestatuse püsimist: sõja ajal läände põgenenud eestlastel ei olnud võimalik naasta kodumaale ja nii kujunes teguvõimas Välis-Eesti kogukond kui sõjaeelse Eesti Vabariigi järjepidevuse kandja.