Central to the term ‘world music’ is the question of how a peripheral culture can retain its identity regardless of the omnipotence of the centre and, at the same time, be able to compete on the world market and according to its rules.
Maailmamuusika mõiste olemuseks oli just nimelt küsimus, kuidas saab üks perifeerne kultuur tsentri kõikvõimsuse kiuste iseendaks jääda ja samal ajal olla konkurentsivõimeline turul, mille reeglitele ta on sunnitud alluma.