Therefore, rather than putting all nanomaterials in one basket, a case-by-case approach to risk assessment should be applied, using strategies based on indications of potential risks, either in terms of exposure or hazard.
Seepärast ei saa kõiki nanomaterjale ühe mütsiga lüüa, vaid riskihindamine peaks olema juhtumipõhine ja lähtuma strateegiatest, mis põhinevad teguritel, mis annavad märku võimalikest riskidest kas kokkupuute või ohutegurite osas.