They are drawn up by the European standardisation bodies (ESOs) and open to voluntary, though widespread, use by manufacturers throughout Europe in order to fulfill essential requirements for products laid down in EU legislation.
Need on koostatud Euroopa standardimisorganisatsioonide poolt ja kogu Euroopa tootjad kasutavad neid vabatahtlikult ning laialdaselt, et täita ELi õigusaktidega kehtestatud peamised tootenõuded.