In the hardest years at the end of the century, about a fifth of Estonian population perished (70 000–75 000 people); the situation was hopeless, as the Famine also struck in Sweden (ca 80 000–100 000 dead) and in Finland (one quarter died), less so in Latvia and north-west Russia.
Sajandilõpu rängil aastail suri umbes viiendik Eesti elanikest (70 000–75 000 inimest); eriti lootusetuks muutis Eesti olukorra asjaolu, et näljahäda haaras samal ajal ka Rootsit (suri ca 80 000–100 000 inimest) ja Soomet (suri üks neljandik rahvast), vähem Lätit ja Loode-Venemaad.