One approach could be to provide a basic income support payment (which might be uniform per region – but not flat-rate across the EU, based on new criteria, and capped at a certain level); plus a compulsory environmental payment for additional actions (annually) which go beyond the basic cross-compliance rules (such as green cover, crop rotation, permanent pasture, or ecological set-aside); plus a payment for specific natural constraints (defined at EU level) and complementing amounts paid via Rural Development measures); plus a limited “coupled” payment option for particularly sensitive types of farming (similar to the current option introduced [under Article 68] in the CAP Health Check).
Üks lähenemisviis võiks olla anda põhilist sissetulekutoetust (mis võiks olla piirkonnas ühtne, kuid mitte ühtse määra alusel kogu ELis, põhineda uutel kriteeriumidel ning piiratud teatava tasemega); lisaks kohustuslikku keskkonnaalast toetust (iga-aastaste) täiendavate meetmete eest, mis lähevad kaugemale põhilistest nõuetele vastavuse eeskirjadest (nt taimkate, külvikord, püsikarjamaa või ökoloogilistel põhjustel söötijäetud maa); lisaks toetus seoses konkreetsete looduslikust eripärast tingitud piirangutega (määratletud ELi tasandil) ning täiendavad summad, mida makstakse maaelu arengu meetmetest; lisaks tootmiskohustusega seotud piiratud toetuse võimalus eriti tundlike põllumajanduslike tootmisviiside puhul (sarnane praegusele võimalusele, mis nähti ette ÜPP läbivaatamisega [artikli 68 alusel]).