The legislation, rules and procedures governing expenditure often remain overly complex, much expenditure is by nature inherently risky and based only on declarations of beneficiaries, and the Union itself has changed and grown considerably since the introduction of DAS in 1994.
Kulusid käsitlevad õigusaktid, eeskirjad ja menetlused on tihti liialt keerukad; suur osa kulutustest on loomupäraselt riskantsed ja põhinevad abisaajate deklaratsioonidel; Euroopa Liit ise on märkimisväärselt muutunud ja arenenud pärast DASi kasutuselevõttu 1994. aastal.