However, the national cultural heritage began to be gathered, preserved and used in a widespread and co-ordinated manner only after Estonia had become an independent state. During the 1920s and 1930s, the management of archives, libraries and museums formed a significant part of the cultural policy of the Republic of Estonia, laying the foundations for the Estonian archives, libraries and museums existing today.
Rahvusliku kultuuripärandi laiahaardeline ja koordineeritud kogumine, säilitamine ja kasutamine sai võimalikuks aga alles siis, kui Eestist oli saanud iseseisev riik. Arhiivide, raamatukogude ja muuseumide töö korraldamine oli 1920.–1930. aastatel Eesti Vabariigi kultuuripoliitika üheks oluliseks osaks, mis pani aluse ka tänapäevastele Eesti arhiividele, raamatukogudele ja muuseumidele.