Behind crisis induced divergence lay not only the size of the economic shock but also structural imbalances which were already present before the crisis in the most affected countries, such as weak productivity, lack of investment in human capital, weaknesses in their banking sector and property bubbles, and in their welfare systems.
Kriisi põhjustatud lahknemise põhjus ei ole mitte üksnes suur majanduslik vapustus, vaid ka struktuurne tasakaalustamatus, mis oli enim mõjutatud riikides olemas juba enne kriisi, nagu madal tootlikkus, vähene investeerimine inimkapitali, pangandussektori nõrkus ja kinnisvaramullid ning sotsiaalhoolekande süsteemi nõrkus.