Under the Nice Treaty, the Council had the final say on the so-called compulsory expenditure which accounted for around one third of the EU budget for 2009 whereas the Parliament had the last word on the rest of the EU budget.
Nice’i lepingu kohaselt oli nõukogul lõplik otsustusõigus kohustuslike kulude osas, mis moodustasid ELi 2009. aasta eelarvest umbes kolmandiku, ning Euroopa Parlamendil ülejäänud ELi eelarve osas.