The cynical and cruel conviction of these processes was that if the person was innocent, they would sink and if they floated, they would be guilty. If the accused managed to survive the trial by water, it had proved his guilt, and a confession had to follow.
Protsessidel kasutati kõigepealt veeproovi, et selgitada välja, kas inimene on nõid või mitte. Süüalusel seoti käed ja jalad kinni ning ta lasti nööri otsas vette. Nõiaprotsessidele omaselt julm ja küüniline oli arusaam, et kui inimene on süütu, siis ta vajub põhja, kui süüdi, siis ta jääb pinnale.