Furthermore, in the area of non-IACS expenditure in agriculture, structural policies and internal policies, checks on expenditure claims, which are mainly based on information supplied by the beneficiary, are in many cases insufficient in number and coverage, and often of inadequate quality.
Lisaks on põllumajanduse (kulude valdkonnas, kus ühtset haldus- ja kontrollisüsteemi ei rakendata), struktuuripoliitika ja sisepoliitika valdkondades kulunõuete kontrollid, mille puhul võetakse peamiselt aluseks abisaaja poolt edastatud teave, paljudel juhtudel ebapiisava sageduse ja katvusega ning sageli ka kvaliteedilt puudulikud.