Anna soon realises that the emptiness between them is not really the result of their skin colour or age difference, but predominantly due to her belonging to a Western culture in which she has lost or abandoned the preordained roles of daughter, wife and mother.
Anna mõistab peagi, et see tühjus, mis nende vahel valitseb, ei tulene nende erinevast nahavärvist või vanusest, vaid peamiselt tema kuuluvusest lääne kultuuri, kus ta on kaotanud või hüljanud talle ette nähtud tütre-, naise- ja emarolli.