The convention covers many practical matters that can affect the way international claims for maintenance are pursued — for example, language requirements, standardised forms and exchange of information on national laws.
Konventsioonis käsitletakse mitmesuguseid praktilisi küsimusi, mis võivad mõjutada rahvusvaheliste nõuete esitamist, näiteks ettekirjutused keele suhtes, ühtlustatud vormid ja riiklikke õigusakte käsitleva teabe vahetamine.